Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2001 року уклала з відповідачем шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей, дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відносно виховання дітей спору не виникає, дочка [PERSON] і син [PERSON] проживають і будуть проживати з позивачкою. Однак між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди стосовно матеріального утримання дітей. Не зважаючи на те, що батько дітей працездатний, він відмовляється добровільно надавати дітям будь-яку матеріальну допомогу. З урахуванням вищевикладеного позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6). Як вбачається з поданої позовної заяви, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дітей, відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Між сторонами не досягнуто згоди стосовно матеріального утримання дітей. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, законом на відповідача покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує, про що свідчить не подання ним будь-яких заперечень по справі. Отже, на підставі викладеного суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави, а саме 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved