Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі свої вимоги мотивують тим, що їм та відповідачу належить на праві власності квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Останній в спірному житлі не проживає, не здійснює оплату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла, не приймає участі у веденні спільного побуту. Мешкає за межами території України. Через\~\~вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню власності. В добровільному порядку відповідач з реєстрації знятися не має можливості. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №62 в будинку №54 по вул. Харківська в м. Суми. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися, представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав письмову заяву про визнання позову. \~ \~ \~ \~Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 27 серпня 2018 року позовна заява залишена без руху. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 3 вересня 2018 року відкрито провадження у цій справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, судове засідання призначено на 1 жовтня 2018 року. \~ \~ \~ \~Протокольною ухвалою суду від 1 жовтня 2018 року слухання справи відкладено до 20 листопада 2018 року у звязку з відсутністю доказів належного сповіщення відповідача. \~ \~ \~ \~20 листопада 2018 року відкладено до 21 грудня 2018 року у звязку з перебуванням головуючого на лікарняному. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом комунального майна та приватизації Сумської міської ради 20 жовтня 2000 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 9). Після смерті останньої, її частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, а саме 1/4 частку у праві власності на квартиру успадкував [PERSON] (а. с. 8). \~ \~ \~ \~Згідно довідки № 348/06072018-30121899 ТОВ Міський єдиний інформаційно-розрахунковий центр, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). \~ \~ \~ \~Відповідачем 12 липня 2018 року на адресу центру з надання адміністративних послуг м. Суми надано заяву про зняття його з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою [INFO] (а. с. 11). Заява посвідчена нотаріусом Белгородського нотаріального округу Белгородської області Російської Федерації (а.с.11). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 та 2 ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності (право володіння, користування та розпорядження) не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від\~17\~липня 1997\~року №\~475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS], тому право користування цією квартирою є похідним від його права власності і на обсяг його права користування не впливає проживання, або не проживання в житловому приміщенні. Виходячи з того, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, власник майна не може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. При цьому, посилання позивача на те, що відповідач в квартирі не проживає з 2014 року, витрати по утриманню нерухомого майна не несе, особистих речей цієї особи в квартирі немає, а його реєстрація створює позивачу незручності, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини не можуть бути визнані обґрунтованою підставою для позбавлення власника права на володіння та користування належним йому майном. Виходячи з обставин справи, відсутність відповідача певний строк у житловому приміщенні, де зареєстровано його місце проживання, а також написання ним заяви про зняття з реєстраційного обліку, не свідчить про його відмову від своєї частки у спільній сумісній власності на це житлове приміщення. Тому відповідач не втратив своє право власності на спірне житлове приміщення. \~ \~ \~ \~Порядок зняття з реєстрації місця проживання врегульовано ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні (далі - Закон) а також Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 (далі - Правила). \~ \~ \~ \~Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради (п. 3 Правил, ч. 1 ст. 11 Закону). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, у тому числі, заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації. При цьому, відповідно до п. 6 Правил у разі коли особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, відсутність змоги відповідача самому звернутися до органу реєстрації не позбавляє його можливості подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання через представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому порядку і не є підставою для прийняття рішення судом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку. З урахуванням обставин справи суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту порушення, невизнання або оспорювання його прав, а тому вони не підлягають захисту в порядку цивільного судочинства. При цьому позивачі і відповідач не позбавлені права у встановленому законом порядку вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку відповідача. Тому суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed