Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розподіл майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, який протягом судового розгляду неодноразово уточнювала. В уточненому позові зазначила, що 15.06.1984 р., між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 437. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя із відповідачем виявилось невдалим, тому 27.10.2015 р., рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя, по цивільній справі №2/334/2015 (пр. 334/8766/15-ц) шлюб було розірвано. За час шлюбу сторони придбали у власність за спільні кошти і спільними зусиллями збудували для особистого проживання домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Зокрема, 16.01.1998 р. між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №047/1226 недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , готовністю 11 %, зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Строй-інвест», який було визнано дійсним на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 2-2453/2001 від 06.03.2001 р. Крім того, 16.01.1998 р., між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №048/1227 земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] , площею 0,0520 га, зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Строй-інвест». В подальшому, на підставі вказаного Договору, відповідач [PERSON] отримав Державний акт на право власності на землю серія ЗП 24-000364. Згідно довідки ОП «ЗМБТІ» № 5-1552 від 08.10.2001 р., готовність незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] складає 70 % і його вартість з урахуванням діючої індексації становить 35 559 грн. На земельній ділянці знаходяться паркани № 1,3,5, ворота № 2,4 вартістю 9 198 грн. Самовільно збудований гараж літ. Б, вбиральня літ. В вартістю 19 694 грн». В подальшому, будинок було повністю добудовано та підключено до систем централізованого водо-, газо- та електропостачання. При цьому, правовстановлюючі документи були оформлені на ім`я відповідача. Зазначене майно, у відповідності до положень ст. 16 Закону України «Про власність», ч. 1 ст. 22 України, ст. 60 СК України - є їх спільною сумісною власністю. Однак, на даний час, між сторонами відсутня згода про порядок поділу спільного майна, з приводу поділу спільного майна із відповідачем виникають сварки. Відповідач не визнає права власності позивачки на половину спільного майна, забрав та сховав оригінали правовстановлюючих документів, погрожує позбавити її прав на належну їй частку спільного майна. Тому, з метою захисту свого порушеного права, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, конструктивних елементів, обладнання, які використані при здійсненні будівництва, реконструкції і капітального ремонту житлового будинку [ADDRESS] та знаходяться в ньому, а також будівлях сараю, гаражів, навісу, вбиральні, огороджень, воріт за цією ж адресою, а саме: 1) по житловому будинку літ. «А-2» з підвалом: бетонний розчин В15 у кількості 42,63м3; цементний розчин В7,5 у кількості 23,7304м3; цементно-вапняний розчин у кількості 8,56м?; фундаментні блоки ФС-5 у кількості 19,0 шт.; плити перекриття ПК 57-12 у кількості 36 шт.; черепашник у кількості 3240 шт.; цегла силікатна одинарна 20 302,8 шт.; дерев`яний брус 150мм* 100мм у кількості 1,8м3; дерев`яний брус 50мм* 100мм у кількості 1,05м3; дошка не обрізна 8=27мм у кількості 3,64м3; мінеральна вата у кількості 11,4м ; пластикові панелі у кількості 96,5м ; металевий каркас для підшивки стелі гипсокартоном та пластиковими панелями у кількості 166м2; гипсокартонні листи у кількості 69,5м2; фарба водоемульсійна у кількості 43,78 кг; шпаклівка у кількості 125,1кг; вінілові шпалери у кількості 513,89м2; дерев`яні дверні блоки у кількості 13 шт.; віконні дерев`яні блоки у кількості 8 шт.; металопластикові віконні блоки у кількості З шт.; металеві двері у кількості 1шт; оцинкована сталь у кількості 33,1м2; шифер 8-ми хвильовий у кількості 157м2; панелі ламінат у кількості 73,8м2; кахель для підлоги у кількості 93,738м2; кахель для стін у кількості 53,6411м2; суміш клейова для кахлю - 942,565кг; ванна у кількості 2 шт.; унітаз компакт у кількості 2 шт.; вмивальники у кількості 2 шт.; дерев`яні сходи (ясень) на другий поверх у кількості 1 шт.; внутрішня електромережа у кількості 1 шт.; система опалення у кількості 1 шт., у тому числі котел опалення у кількості 1 шт.; чавунна мережа каналізації у кількості 1 шт.; пластикова мережа каналізації у кількості 1 шт.; мережа водопостачання 1 шт. 2) по сараю літ. «Г»: бетонний розчин В15 у кількості 1,18м ; цементний розчин у кількості 0,93м ; черепашник у кількості 3240 шт.; цегла силікатна 1240 шт.; дерев`яний брус 150мм* 100мм у кількості 0,24м3; дошка не обрізна 8=27мм у кількості 0,84м3; шифер 8-ми хвильовий у кількості 30,98м2; дерев`яні дверні блоки у кількості 1 шт.; металеві двері у кількості 1 шт. 3) по гаражу літ. «Б»: бутобетонний розчин В15 у кількості 17,05м3; цементний розчин у кількості 6,42м3; цементно-вапняний розчин у кількості 1,54м3; плити перекриття у кількості 12,51м3; черепашник у кількості 1166 шт.; цегла силікатна 4845 шт.; дерев`яний брус 50мм*50мм у кількості 0,15м3; металевий кут 1_50мм*50мм у кількості 59м/п; шифер 8-ми хвильовий у кількості 57м2; металеві ворота у кількості 2 шт 4) по гаражу літ. «Е»: бутобетонний розчин у кількості 10,56 м3; бетонний розчин у кількості 4,03м3; цементний розчин у кількості 2,1м3; шлакоблок у кількості 704 шт.; дерев`яний брус 150мм*50мм у кількості 0,34м3; дошка не обрізна 8=27мм у кількості 1,18м3; шифер 8-ми хвильовий у кількості 44м2; дерев`яні дверні блоки у кількості 1 шт.; віконні дерев`яні блоки у кількості 7 шт. 5) по навісу літ. «Ж»: бутобетонний розчин у кількості 0,5м3; металева труба 0100 мм у кількості 12 м/п; дерев`яний брус 150мм*50мм у кількості 0,2м3; дошка не обрізна 8=27мм у кількості 0,065м3; шифер 8-ми хвильовий у кількості 10,53м2 6) вбиральні літ. «В»: бетонний розчин у кількості 1,6м3; цементний розчин у кількості 0,23м3; цегла силікатна 504 шт.; дерев`яний брус 150мм* 100мм у кількості 1,8м3; шифер 8- ми хвильовий у кількості 2,25м2; дерев`яні дверні блоки у кількості 1 шт. 7) по огородженням літ. «№1», літ. «№3», літ. «№5»: бутобетонний розчин у кількості 3,96м3; труба металева 0100 мм у кількості 67,5м/п; металевий профільований лист кількості 118,9м2; металевий кут L63 у кількості 132м/п; 8) по підпірній стінці літ. «№10»: бетонний розчин у кількості 2,68м3 9) по металевим воротам літ. «№2», літ. «№4», літ. «№6»: бетонний розчин у кількості 0,9м3; труба металева 0100 мм у кількості 15м/п металевий профільований лист кількості 22,6м2; металевий кут L63 у кількості 49,2м/п. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0520га, що має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. В судовому засіданні позивачка та її представник, адвокат Юрасов А.В. підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та його представник, адвокат Аворник Л.В. в судовому засіданні не заперечували проти поділу земельної ділянки, однак заперечували щодо поділу будівельних матеріалів, посилаючись, що будинок є самочинним майном і тому не підлягають поділу і матеріали, які були використані для будівлі даного будинку. Заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 15.06.1984 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис 437 (а.с.8). В період перебування у зареєстрованому шлюбі сторони придбали у власність домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Так, 16.01.1998 р. між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №047/1226 недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , готовністю 11 %, зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Строй-інвест» (а.с.32). Крім того, 16.01.1998 р., між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №048/1227 земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] , площею 0,0520 га, зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Строй-інвест» (а.с.34). На підставі вказаного Договору, відповідач [PERSON] отримав Державний акт на право власності на землю серія ЗП 24-000364 (а.с.35). На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 2-2453/2001 від 06.03.2001 р. Договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , готовністю 11 %, зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Строй-інвест» 16.01.1998 р. за номером №047/1226 між [PERSON] та [PERSON] було визнано дійсним (а.с.33). Згідно Довідки ОП «ЗМБТІ» № 5-1552 від 08.10.2001 р., готовність незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] складає 70 % і його вартість з урахуванням діючої індексації становить 35 559 грн. На земельній ділянці знаходяться паркани № 1,3,5, ворота № 2,4 вартістю 9 198 грн. Самовільно збудований гараж літ. Б, вбиральня літ. В вартістю 19 694 грн. (а.с.52). Протягом сумісного проживання, сторонами було добудовано спірний житловий будинок, приєднано його до газо-, водо- та електропостачання , що також підтверджується наданою позивачем фото таблицею спірного будинку ззовні та зсередини разом з надвірними спорудами (а.с.54-57,123-128). 27.10.2015 р. рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №2/334/2015 (334/8766/15-ц) шлюб сторін було розірвано (а.с.36). У зв`язку із тим, що вирішити питання про розподіл сумісного майна подружжя в позасудовому порядку виявилось не можливим, позивачка в жовтні 2015 року звернулась до суду з даним позовом, при цьому сторони продовжують мешкати у спірному будинку за вказаною адресою. В результаті продовження фактичного сумісного проживання за однією адресою, позивачка неодноразово зверталась до Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявами на неправомірні дії відповідача [PERSON] відносно неї, зокрема 25.10.2014 року за її заявою було внесено та зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст. 125 КК України за № 12014080050004097, яке було закрите 30.10.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Також, згідно висновку ДІП СДІП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області від 08.01.2016 року перевірка за матеріалом ЄО №489 за заявою [PERSON] про вселення її до будинку, через те, що її колишній чоловік змінив замки та не надає доступ до її частини будинку, припинена (а.с.37,38). 29.06.2016 року на замовлення позивачки [PERSON] , ТОВ «ЗМБТІ» було виготовлено Технічний паспорт на недобудований станом на 01.01.2013 року житловий будинок літ. [ADDRESS] із Схематичним планом земельної ділянки, Планом поверхів будинку, Експлікацією приміщень до плану житлового будинку з Характеристикою будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 93-100). Оскільки в добровільному порядку вирішити питання розподілу спірного майна сторонам не вдалось, тому позивачкою та її представником було заявлене клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яке було задоволено, ухвалою суду від 16.07.2017 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ. Відповідно до Висновку експерта №2356 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 07.03.2018 року згідно письмового звернення адвоката Юрасова А.В., проведеним дослідженням встановлено, що при здійсненні будівництва, реконструкції і капітального ремонту житлового будинку [ADDRESS] , а також будівлі гаражу, парканів, воріт та інших надвірних споруд за цією ж адресою, були використані та знаходяться в ньому наступні будівельні матеріали (станом на момент проведення дослідження): - по житловому будинку літ. А-2 з підвалом: бетонний розчин В15 у кількості 42,63м3; цементний розчин В7,5 у кількості 23,7304м3; цементно-вапняний розчин у кількості 8,56м3; фундаментні блоки ФС-5 у кількості 19,0 шт; плити перекриття ПК 57- 12 у кількості 36 шт; черепашник у кількості 3240 шт; цегла силікатна одинарна 20 302,8 шт; дерев`яний брус 150мм*100мм у кількості 1,8м3; дерев`яний брус 50мм* 100мм у кількості 1,05м3; дошка не обрізна 8=27мм у кількості 3,64м3; мінеральна вата у кількості 11,4м?; пластикові панелі у кількості 96,5м?; металевий каркас для підшивки стелі гипсокартоном та пластиковими панелями у кількості 166м2; гипсокартонні листи у кількості 69,5м?; фарба водоемульсійна у кількості 43,78 кг; шпаклівка у кількості 125,1кг; вінілові шпалери у кількості 513,89м2; дерев`яні дверні блоки у кількості 13 шт.; віконні дерев`яні блоки у кількості 8 шт.; металопластикові віконні блоки у кількості 3 шт.; металеві двері у кількості 1 шт.; оцинкована сталь у кількості 33,1м2; шифер 8-ми хвильовий у кількості 157м2; панелі ламінат у кількості 73,8м2; кахель для підлоги у кількості 93,738м2; кахель для стін у кількості 53,6411м2; суміш клейова для кахлю - 942,565кг; ванна у кількості 2 шт.; унітаз компакт у кількості 2 шт.; вмивальники у кількості 2 шт.; дерев`яні сходи (ясень) на другий поверх у кількості 1 шт.; внутрішня електромережа у кількості 1 шт.; система опалення у кількості 1 шт., у тому числі котел опалення у кількості 1 шт.; чавунна мережа каналізації у кількості 1 шт.; пластикова мережа каналізації у кількості 1 шт.; мережа водопостачання 1шт. -по сараю літ. Г: бетонний розчин В15 у кількості 1,18м3; цементний розчин у кількості 0,93м3; черепашник у кількості 3240 шт.; цегла силікатна 1240 шт; дерев`яний брус 150мм* 100мм у кількості 0,24м3; дошка не обрізна 8=27мм у кількості 0,84м3; шифер 8-ми хвильовий у кількості 30,98м2; дерев`яні дверні блоки у кількості 1шт; металеві двері у кількості 1шт. -по гаражу літ. Б: бутобетонний розчин В15 у кількості 17,05м3; цементний розчин у кількості 6,42м3; цементно-вапняний розчин у кількості 1,54м3; плити перекриття у брус 50мм*50мм у кількості 0,15м3; металевий кут ?_50мм*50мм у кількості 59м/п; шифер 8-ми хвильовий у кількості 57м; металеві ворота у кількості 2 шт; - по гаражу літ. Е: бутобетонний розчин у кількості 10,56м3; бетонний розчин у кількості 4,03м3; цементний розчин у кількості 2,1м3; шлакоблок у кількості 704 шт; дерев`яний брус 150мм*50мм у кількості 0,34м3; дошка не обрізна 8=27мм у кількості 1,18м?; шифер 8-ми хвильовий у кількості 44м2; дерев`яні дверні блоки у кількості 1шт; віконні дерев`яні блоки у кількості 7шт; - по навісу літ. Ж: бутобетонний розчин у кількості 0,5м3; металева труба 0100мм у кількості 12 м/п; дерев`яний брус 150мм*50мм у кількості 0,2м3; дошка не обрізна 8=27мм у кількості 0,065м3; шифер 8-ми хвильовий у кількості 10,53м?. - по вбиральні літ. В: бетонний розчин у кількості 1,6м3; цементний розчин у кількості 0,23 м?; цегла силікатна 504 шт.; дерев`яний брус 150мм*50мм у кількості 1,8 м3;\~ шифер 8-ми хвильовий у кількості 2,25м?; дерев`яні дверні\~блоки у\~кількості 1\~шт. -огородження літ. №1, №3, №5: бутобетонний розчин у кількості 3,96 м3; труба металева O100 мм у кількості 67,5 м/п; металевий профільний лист у кількості 118,9 м?, металевий кут ?\-_ 63 у кількості 132 м/п; -підпірної стінки літ. №10: бетонний розчин у кількості 2,68 м?; -металевих воріт літ. №2, літ. №4, літ. №6: бетонний розчин у кількості 0,9м3; труба металева 0100 мм у кількості 15 м/п; металевий профільований лист у кількості 22,6м?; металевий кут 63 у кількості 49,2 м/п. Проведеним дослідженням житлового будинку [ADDRESS] встановлено, що по своїм об`ємно-планувальним характеристикам та конструктивним рішенням, житловий будинок не суперечить області будівництва на території України, які пред`являються до житлових будинків (а.с.181-204). Відповідно до частин першої та другої статті 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція статті 60\~СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60\~СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.\~ Згідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 71\~СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Статтею 22\~КпШС України (в редакції, чинній на момент купівлі-продажу недобудованого будинку) встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один із них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Частиною 4 ст. 191 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні відповідач позов в частині поділу земельної ділянки розташованої на території [ADDRESS] , площею 0,0520 га, на яку видано Державний акт на право власності на землю серія ЗП 24-000364, визнав та не заперечував проти поділу зазначеної земельної ділянки. В той же час відповідач заперечував проти поділу будівельних матеріалів, посилаючись, що на даний будинок не зареєстроване право власності, отже він є самочинним, тому не підлягає поділу і будівельні матеріали. Судом встановлено, що 16.01.1998 року сторони під час перебування в шлюбі придбали за спільні кошти на підставі Договору купівлі-продажу недобудований житловий будинок [ADDRESS] , готовністю 11 %, зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Строй-інвест» від 16.01.1998 р. за номером №047/1226 та на підставі Договору купівлі-продажу земельну ділянку, розташовану на території [ADDRESS] , площею 0,0520 га, зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Строй-інвест» №048/1227. За змістом частини першої статті 376\~ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 2-2453/2001 від 06.03.2001 р. Договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , готовністю 11 %, зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Строй-інвест» 16.01.1998 р. за номером №047/1226 між [PERSON] та [PERSON] було визнано дійсним (а.с.33). Крім того, в даному будинку на даний час зареєстрована позивачка з 13.03.2003 року та відповідач з 2002 року. (а.с. 6, 17) Таким чином, суд приходить до висновку, що недобудований житловий будинок [ADDRESS] , враховуючи рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 2-2453/2001 від 06.03.2001 р., неможливо визнати самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. За змістом ст.\~331\~ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Аналіз зазначених норм права дає підстав дійти до висновку, що новостворене нерухоме майно є об`єктом поділу лише після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього, до цього моменту можливий лише поділ будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Отже, об`єкт незавершеного будівництва у вигляді будівельних матеріалів може належати на праві спільної сумісної власності подружжю (співвласникам будівельних матеріалів, які були використані в процесі цього будівництва) і після завершення будівництва (прийняття його до експлуатації; з моменту державної реєстрації права власності) таке новостворене нерухоме майно може бути поділене між ними. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справіі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19). Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Системне тлумачення категорій «об`єкт нерухомого майна» (ч. 1 ст. 181, п. 6 ч. 1 ст. 346, ст. ст. 350, 351 ЦК України) та «об`єкт незавершеного будівництва» є нерухомою річчю особливого роду, фізичне створення якої розпочате, але не завершене, що допускає встановлення відносно неї суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та у порядку визначених цивільним законодавством. Не будучи до моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації та державної реєстрації права власності житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупність матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі такого будівництва (ч. 3 ст. 331 ЦК України) тобто сукупності речей щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами у справі договори щодо розпорядзження та користування спірним майном не укладались. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16 зроблено висновок, що новостворене нерухоме майно набуває правового режиму житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Враховуючи той факт, що на недобудований житловий\~будинок [ADDRESS] не зареєстроване право власності в Державному реєстрі, тобто він є «об`єкт незавершеного будівництва», суд приходить до висновку, що позивачка має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва цього недобудованого житлового\~будинку [ADDRESS] . Крім того, позивачка має\~право на\~визнання за\~нею права\~власності на\~1/2частину земельної ділянки за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~площею 0,0520га,\~що має\~цільове призначення\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку\~і господарських\~будівель Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розподіл майна,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя, підлягає задоволенню.

Outcome: approved