Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Васильківської сільської ради про визнання права власності за спадкоємцями в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказали, що 05 травня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 144453,виданим 07 травня 2007 року виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом №09. На час смерті спадкодавця, тобто на час відкриття спадщини [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка (пай 284) площею 10,980 гектарів, що розташована на території Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Належність спадкодавцю вищенаведеної земельної ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП №042861, виданим 12.03.2002 року головою Петропавлівської районної державної адміністрації на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації №71-р від 11 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп №5606. За життя спадкодавцем не було складено заповіт. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя,який його пережив, та батьки. [PERSON] є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ №156023, виданим виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 23 квітня 2002 року, актовий запис №02), позивач-1 [PERSON] та позивач-3 [PERSON]В є його доньками, що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON]В, який помер 05 травня 2007 року. Кожен з них окремо та своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 16.09.2015 року державним нотаріусом надано інформаційний лист щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON], [PERSON], [PERSON], після смерті [PERSON]В. на вищезгадану спадкову земельну ділянку через відсутність у них витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Відповідно до п. 4.20 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусами провадиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст.19 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Згідно з письмовим повідомленням державного кадастрового реєстратора від 11.09.2015 року земельна ділянка, зазначена в державному акті серії І-ДП № 042861, виданого 12.03.2002 року за реєстраційним № 5606, не відповідає площі та встановленим межам зазначених в Державному земельному кадастрі, оскільки на ній знаходяться пам'ятки археології (кургани). Тому дана земельна ділянка підлягає архівації, відповідно до технічної документації щодо встановлення меж, яку необхідно замовити в землевпорядній організації власником після оформлення права спадщини. Позивачі на підставі ст.ст. 1216,1218,1225,1268 ЦК України звернулися до суду, з даним позовом, за захистом порушеного права. Позивач -2 [PERSON] на попередньому засіданні написала заяву про розгляд справи в її відсутність, та відмовилася від позовних вимог. Просить належну їй частину розділити між Позивачем-1 [PERSON] та позивачем-3 [PERSON] додатково зазначила, що претензій до позивачів не має. В судовому засіданні позивач-1 [PERSON] позов підтримала і запевнила суд, що іншого способу захисту порушеного права, ніж звернення до суду з даним позовом, в неї немає. Пояснила, що померлий [PERSON] був належним власником земельної ділянки і він був її батьком, також вона приймає відмову [PERSON] від частки спадщини на її користь, змінює позовні вимоги по прийняттю спадщини на земельну ділянку померлого батька з 1/3 частини земельної ділянки на 1/2 частину. Вона розуміє і погоджується після прийняття даної спадщини замовити необхідну технічну документацію, щодо зміни розміру земельної ділянки через те, що на ній були визначені пам'ятки археології. Без прийняття спадщини та визнання за нею частини права власності на вказану земельну ділянку провести всі необхідні дії неможливо, прохає задовольнити її позов. Позивачка погоджується на те, що розмір земельної ділянки може бути змінений після виготовлення технічної документації та виключення з її розміру пам'яток археології. Позивач -3 [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вказала, що вона приймає відмову від частини спадщини [PERSON] на її користь, змінює позовні вимоги по прийняттю спадщини на земельну ділянку померлого батька з 1/3 частини земельної ділянки на 1/2 частину. Представник третьої особи [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню, але наголосила на тому, що позивачі не зможуть зареєструвати за собою права на вказану ділянку без виділення з вказаної ділянки пам'яток археології через що розмір ділянки буде зменшений. На даний час ця земельна ділянка не внесена до державного реєстру земель і після визнання на неї права власності за Позивачкою будуть виконані всі необхідні дії, і в державний реєстр буде внесена земельна ділянка вже на ім'я спадкоємців. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, позов визнав та прохає розглянути справу в їх відсутність. Вислухавши позивача-1, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що 05 травня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 144453,виданим 07 травня 2007 року виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом №09. На час смерті спадкодавця, тобто на час відкриття спадщини [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка (пай 284) площею 10,980 гектарів, що розташована на території Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Належність спадкодавцю вищенаведеної земельної ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП №042861, виданим 12.03.2002 року головою Петропавлівської районної державної адміністрації на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації №71-р від 11 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп №5606. За життя спадкодавцем не було складено заповіт. [PERSON] є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ №156023, виданим виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 23 квітня 2002 року, актовий запис №02), відмовилася від позову на користь дочок спадкодавця про що вказала у письмовій заяві. позивач-1 [PERSON]та позивач-3 [PERSON]В є його доньками, що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії ІІІ-КИ № 279404, виданим РАЦСом Самарського району м. Дніпропетровськ 12.04.1979 року, актовий запис №39 та серії ІV-ИА № 357509, виданим Улькенською селищною радою Куртинського районного бюро РАЦСу Алма-Атинської області республіки Казахстан 07.06.1988 р, актовий запис №51. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON]В, який помер 05 травня 2007 року. В судовому засіданні змінили позовні вимоги з 1/3 частини на 1/2 частину земельної ділянки. Строк на прийняття спадщини позивачки не пропустили, своєчасно звернулись до нотаріальної контори, але 16.09.2015 року державним нотаріусом надано інформаційний лист щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON], [PERSON], [PERSON], після смерті [PERSON] на вищезгадану спадкову земельну ділянку через відсутність у них витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Саме з цих підстав позивачки змушені звернутися до суду за захистом порушеного права. Задовольняючі позовні вимоги, суд враховує, що [PERSON] України «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто після отримання спадкодавцем [PERSON], Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки, її площу та межі можливо лише за заявою власника. Проте [PERSON], який є власником вказаної земельної ділянки, вже помер, а тому замовити технічну документацію у землевпорядній організації щодо встановлення площі земельної ділянки, її меж, зареєструвати зазначені відомості у Державному земельному кадастрі та отримати відповідний витяг без оформлення права на спадщину неможливо. Однак, не зважаючи на те, що в Державному акті на земельну ділянку не було відображено пам'ятки археології та не вирахувано їх площі з загальної площі земельної ділянки - [PERSON] був належним власником цієї земельної ділянки, і його право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved