Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

позивачі, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, звернулись до суду із позовом до відповідачів, третьої особи про скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на 7/16 частин житлового будинку [ADDRESS] та визнання недійсним реєстраційного посвідчення від 16.02.1998 року, виданого Львівським обласним державним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, записане в реєстрову книгу №16 за реєстраційним №2796, визнання за [PERSON] права власності на 4/16 частин вказаного житлового будинку, визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 3/16 частин житлового будинку [ADDRESS], сараю під літ. «К» та вбиральні під літ. «У» за кожним після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позовну заяву мотивує тим, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] Після проведення реконструкції будинку, в судовому порядку в 1996 році за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було визнано право власності на 1/4 частин 2 поверху будинку за кожним. В подальшому частину будинку [PERSON] була відокремлено із присвоєнням окремого будинкового номеру «№34-А». [INFO] помер [PERSON], за заповітом якого все майно мало перейти дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та внуку [PERSON] Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] право власності на реконструйований будинок не оформили. Під час розгляду справи судом в 1996 році, [PERSON] помер, а тому за [PERSON] визнано право власності на 7/16 частин другого поверху. Разом з тим, відповідачем ЛОД БТІ та ЕО було помилково зареєстровано право власності на 7/16 частин всього будинку. З врахуванням вказаних обставин та часток у праві власності, частки співвласників в будинку на час оформлення спадщини після смерті [PERSON] становили: [PERSON] - 5/8 частин, [PERSON] - 1/8 частина, [PERSON] - 2/8 частин. Після смерті [PERSON], її частка було розділена між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та по праву представлення - [PERSON] по ? частини. В кінцевому результаті [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повинно належати після смерті по 3/16 частини житлового будинку кожному. [PERSON] належить 4/16 частини житлового будинку [ADDRESS]. З врахуванням наведеного, позивачі не можуть в позасудовому порядку оформити своє право власності, а тому змушені звернутись до суду. Позивачі та їх представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні наведеним вище, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав, пояснив, що дійсно ЛОДКБТІ було невірно зареєстровано право власності за [PERSON], окрім цього [PERSON] та [PERSON] право власності не оформили, шо унеможливлює оформлення та реєстрацію права власності. Відносно розміру часток, які мають успадковуватися всіма спадкоємцями, які розрахували позивачі не заперечив. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином за місце реєстрації, причин неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась у встановленому законом порядку за останнім відомим місце проживанням, та через засоби масової інформації, причин неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Представник відповідача ЛОДКБТІ в судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про відкладення не подав. З врахуванням наведеного, суд вважає можливим здійснити розгляд справи без участі вказаних відповідачів на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у вирішення спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачів, їх представників та відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити час з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема копії дублікату договору міни від 02.09.1982 року, посвідченого Шостою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3499, [PERSON] набув право власності на 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS]. Інших 3/5 частин вказаного житлового будинку належало [PERSON] Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 7 травня 1996 року за [PERSON] визнано право власності на 7/16 частин другого поверху житлового будинку [ADDRESS]. Окрім цього, в мотивувальній частині рішення суд заначив, що виходив із рівності часток у власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? за кожним. Враховуючи те, що на час розгляду справи судом [PERSON] помер, то за [PERSON] було визнано право власності на 7/16 частин другого поверху житлового будинку, із приєднанням частки неповнолітнього сина. У відповідності до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Разом з тим, як вбачається із довідки ОКП «БТІ та ЕО» від 17.122014 року (а.с.22), на підставі рішення суду від 07.05.1996 року ОКП «БТІ та ЕО» зареєстровано за [PERSON] право власності на 7/16 частин всього будинку [ADDRESS] Окрім цього, розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №207 від 21.05.2010 року (а.с.20), частині будинку, що належала [PERSON] присвоєно будинковий номер [ADDRESS] Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10), [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина згідно заповіту, посвідченого 17 березня 1992 року державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1823. Відповідно до вказаного заповіту належний на праві власності житловий будинок із усіма господарськими будівлями, що знаходиться на [ADDRESS], [PERSON] заповів своїм дітям - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та внуку - [PERSON] в рівних частках. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мали право на спадкування по ? частині майна спадкодавця на кожного. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та по праву представлення - [PERSON] Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мали право на спадкування по ? частині майна спадкодавця [PERSON] на кожного. Однак, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за час свого життя не оформили права власності на реконструйований будинок та не змінили свої частки з врахуванням здійсненої надбудови та рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07.05.1996 року, та відокремлення частини будинку, що належала [PERSON], що позбавляє всіх спадкоємців оформити спадщину у нотаріальній конторі. Відповідно до положень ЦК Української РСР в редакції, яка діяла станом на момент смерті вказаних осіб, зокрема ст.524 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.528 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачі та відповідач фактично вступили у володіння та управління спадковим майном та звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. З врахуванням наведених обставин, суд погоджується із доводами що сторони, звернувшись до нотаріуса у встановленому законом порядку, не мали можливості оформити право власності, проте фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Разом з тим, як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8), [PERSON] помер [INFO] року. Судом встановлено, що [PERSON] спадкові права як спадкоємець після смерті батьків не оформив. Також встановлено, що спадкоємцем після його смерті є [PERSON], яка у встановленому законом порядку заявила про свої спадкові права. Відповідно до ст.1261 ЦК України в редакції, яка діяла на момент смерті [PERSON] у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд погоджується із доводами позивачів, що після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] становили по 3/16 частини житлового будинку за кожним, а [PERSON] належить 4/16 частини житлового будинку [ADDRESS]. А тому, з врахуванням наведеного, слід скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 7/16 частин житлового будинку [ADDRESS] та визнати недійсним реєстраційне посвідчення від 16.02.1998 року. Також слід визнати за [PERSON] права власності на 4/16 частин житлового будинку [ADDRESS], за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 3/16 частин житлового будинку [ADDRESS], сараю під літ. «К» та вбиральні під літ. «У» за кожним після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивачів в рівних частках слід стягнути судовий збір в розмірі 465 грн., а з [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved