Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 40 (колишній номер 26) по вул. Чехова в м. Носівка Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], який помер 26 квітня 2013 року, та [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON], але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну [PERSON] 1/3 частину зазначеного житлового будинку. Реєстраційна служба Носівського РУЮ Чернігівської області відмовила [PERSON] та [PERSON] у реєстрації права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, частини зазначеного житлового будинку. У судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 40 (колишній номер 26) по вул. Чехова в м. Носівка Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 30 березня 1965 року (а.с. 17), довідками комунального підприємства «Носівське бюро технічної інвентаризації» Носівської міської ради № 268, № 270 від 3 грудня 2018 року (а.с. 26; 27) та виконавчого комітету Носівської міської ради № 4431 від 26 серпня 2015 року (а.с. 25). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку № 40 по вул. Чехова в м. Носівка Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. 26 квітня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON], 10 травня 2016 року на його імя було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 005656. Дружина [PERSON] - [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 294/2013 до майна померлого [PERSON] (а.с. 44-50). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну йому 1/3 частину житлового будинку № 40 по вул. Чехова в м. Носівка Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала [PERSON], в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 883/02-31 від 12 травня 2016 року (а.с. 28). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що у вересні 2015 року [PERSON] та [PERSON] зверталися до реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції Чернігівської області з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 24351633 від 11 вересня 2015 року (а.с. 29). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 40 по вул. Чехова в м. Носівка Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 30-34). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за їх рахунок. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

Outcome: approved