Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 18.11.2019 о 19 год. 00 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford Tranzit», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Соборній у с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, у напрямку м. Могилева-Подільського, неподалік буд. № 29, не справляючись з керуванням, допустив виїзд на зустрічну смугу, де сталося зіткнення із автомобілем марки «Peugeot 405», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] помер на місці події. Відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована згідно полісу АО1075805, виданого ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». 17.02.2019 на адресу відповідача надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого [PERSON] та сина загиблого [PERSON] , з необхідними для прийняття рішення документами. Загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну смертю [PERSON] складає 93 646,00 грн., з яких: 50 076,00 грн. - відшкодування моральної шкоди та 43 570,00 грн. - витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника. 02.03.2020 відповідачем на адресу представника позивачів по довіреності ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс» направлено лист, яким повідомлено про необхідність долучення документів з переліком. 01.06.2020 на адресу відповідача направлено вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. 03.07.2020 до ТОВ «ЮК «Центр автовиплат поліс» надійшов лист від відповідача, у якому позивачам було відмолено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на вирок суду, з якого слідує, що винуватець шкоди в ході кримінального провадження відшкодував їм усю шкоду. Позивачі вважають, що своєю відмовою відповідач порушив їх право на отримання страхового відшкодування. Так, в ході розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] позивачі зазначили про свій намір стягнення із страхової компанії відшкодування моральної та матеріальної шкоди відповідно до встановленого ліміту страхового відшкодування у позасудовому порядку. Таким чином, відповідач не виконав свої зобов`язання, згідно чинного законодавства. Зважаючи на викладене, позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять стягнути з відповідача: на користь [PERSON] страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 038,00 грн., пеню в розмірі 804,50 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 201,68 грн.; на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 25 038,00 грн. моральної шкоди, 43 570,00 грн. витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, а також пеню в розмірі 2 204,45 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 552,62 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.10.2020 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.11.2020 призначено судове засідання. 11.12.2020 до суду надійшов відзив на позов, мотивований тим, що 08.07.2019 між [PERSON] та ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» було укладено договір страхування, що підтверджується полісом № АО/1075805. Забезпеченим транспортним засобом був «Ford Transit», д.н.з. [NUMBER] . 06.02.2020 [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час розгляду матеріалів справи, пов`язаних із прийняттям рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування, страховиком було встановлено, що відповідно до вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2020 потерпіла надала суду заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, оскільки [PERSON] добровільно сплатив сім`ї потерпілої 7 000,00 доларів США. Вирок суду не оскаржувався, а тому має преюдиційний характер для розгляду страхової справи. З урахування зазначеного, у страховика відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування позивачам, оскільки така виплата уже була здійснена добровільно [PERSON] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2020 в задоволенні клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.12.2020 відповідачу продовжено строк на подання відзиву. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.2021 задоволено клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 21.01.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, мотивована зокрема тим, що позивачі при розгляду кримінального провадження зазначили про свій намір звернення до страхової компанії про виплату відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання відповідно до встановленого ліміту страхового відшкодування. Враховуючи викладене, своє волевиявлення щодо відшкодування шкоди вони виявили, подавши на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відтак, враховуючи, що відшкодування частини матеріальної шкоди винуватцем ДТП було добровільним, а позивачі обрали як спосіб здійснення свого права на одержання моральної шкоди та матеріальної шкоди шляхом звернення вимоги до страховика, у якого застрахований транспортний засіб винуватця ДТП, відмова відповідача є незаконною та необґрунтованою. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2021 задоволено клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.02.2021 задоволено клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.03.2021 задоволено клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2021 задоволено клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.04.2021 задоволено клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Позивачі подали до суду клопотання про проведення судового засідання без їх участі. Позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав до суду відзив в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Також подав до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Судом встановлено, що 12.08.1996 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2020 близько 19 год. 18.11.2019 водій [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Transit», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Соборній у с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області у напрямку м. Могилів-Подільський, неподалік будинку № 29, відволікся від керування транспортним засобом та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення із автомобілем марки «Peugeot 405», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Peugeot 405», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події (а.с.19,20). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який на законних підставах здійснював експлуатацію транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», відповідно до поліса серії АО № 01075805 (а.с.9). У зв`язку зі смертю потерпілого внаслідок ДТП позивачам завдано майнової та моральної шкоди. Майнова шкода полягає у витратах на організацію та здійснення поховання [PERSON] . Моральну шкоду позивачі обґрунтовували тим, що є родичами загиблого, а отже, в результаті його смерті зазнали моральних страждань. Відповідно до статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 23 Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до пункту 27.1 статті 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 22 Закону №1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктами 27.3 ст. 27 Закону №1961-IV встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами . Аналогічні положення викладені в п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, з якого слідує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки Крім того, п. 27.4 ст. 27 Закону №1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Кодексом законів про працю України визначено, що мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні. Отже, станом на дату ДТП розмір мінімальної заробітної плати дорівнював 4173,00 грн., а ліміт страхового відшкодування як моральної шкоди так і витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника становив по 50 076,00 грн. Позивачі, через свого представника по довіреності ТОВ ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» звернулись до відповідача, в порядку визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», із заявою та доданими до неї документами про виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 25 038,00 грн. - моральної шкоди, а на користь [PERSON] в розмірі 25 038,00 грн. - моральної шкоди та 43 570,00 грн. - витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника. На підтвердження витрат, понесених за поховання та встановлення надгробного пам`ятника суду надано товарний чек № 25 від 04.02.2020 та товарний чек № 215 (а.с.6,12). Разом з тим, позивачам було відмолено у виплаті страхового відшкодування, що підтверджується листом № 4968 від 03.07.2020 ПрАТ «УСК «КНИЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». З вказаного листа слідує, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування стало те, що з вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2020 слідує, що потерпіла надала суду заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, оскільки [PERSON] добровільно сплатив сім`ї потерпілої 7 000,00 доларів США. Таким чином, завдавач шкоди відшкодував позивачам завдану шкоду (а.с.24). Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на положення ст. 35.1 Закону №1961-IV, згідно якої Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися , зокрема, інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих. Враховуючи положення вказаної вище норми, представник відповідача стверджує, що [PERSON] відшкодував позивачам усю шкоду. Разом з тим, згідно ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.04.2021 у вироці суду від 06.02.2020 було виправлено описки, зокрема, 17 абзац мотивувальної частини викладено в такій редакції: «Потерпіла [PERSON] надала суду заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, оскільки той добровільно сплатив її сім`ї 7000 доларів США в рахунок моральної шкоди». Також в 23 абзаці мотивувальної частини вироку замість «добровільне відшкодування завданого збитку» зазначено «часткове добровільне відшкодування моральної шкоди» (а.с.191,192). Крім того, в матералах справи наявна заява за підписом [PERSON] , яку вона подавала в межах кримінального провадження та зі змісту якої слідує, що [PERSON] відшкодував її сім`ї моральну шкоду в розмірі 7000 доларів США, однак вона має намір також стягнути моральну шкоду в розмірі 50 0076,00 грн. та матеріальну шкоду із страхової компанії (а.с.31). Таким чином, у вироці Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2020 зазначено, що [PERSON] добровільно відшкодував лише частину моральної шкоди. Як зазначалось вище, винна особа відшкодовує потерпілому різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та рештою суми завданої шкоди і, закон не обмежує винувату особу в праві відшкодувати таку різницю шкоди до чи після сплати страхового відшкодування. Зважаючи на вказане вище суд приходить до переконання, що моральна шкода завдана смертю чоловіка та батька не може обмежуватись страховим лімітом в розмірі 12 мінімальних заробітних плат або 7000 доларів США, а відшкодування [PERSON] частини моральної шкоди в межах кримінального провадження не може свідчити про повне відшкодування потерпілим шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Статтею 35 Закону №1961-IV дійсно передбачено обов`язок особи щодо зазначення інформації про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих. Разом з тим, положення ст. 37 Закону №1961-IV, які регламентують підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, не містять такої підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, як попереднє часткове відшкодування винною особою моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача щодо виплати позивачам страхового відшкодування моральної шкоди, а також витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника порушує законні права та інтереси позивачів, а відтак позовна вимоги про стягнення таких виплат підлягає задоволенню. Пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Пунктом 21 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Суд вважає, що у зв`язку із невиконанням ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» зобов`язань щодо виплати позивачу страхового відшкодування, з огляду на положення статті 36 Закону № 1961-IV та статті 625 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню пеня, три проценти річних, а також інфляційні втрати, пов`язані з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Згідно наданих позивачами розрахунків, відповідач має сплатити на користь [PERSON] за період з 04.07.2020 по 09.10.2020, з врахуванням суми заборгованості, пеню в розмірі 804,50 грн. та 3% річних в розмірі 201,68 грн., а [PERSON] - пеню в розмірі 2204,45 грн. та 3% річних - 552,62 грн. (а.с.38,39). Зважаючи на те, що позивачі були звільнені від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі вище викладеного та ст. 22, 23, 27, 35, 36 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 625, 979, 1167, 1168, 1201 ЦК України,

Outcome: approved