Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Територіальної громади м.Чернівці про визначення розміру часток у спільному майні та визнання права власності на спадкове майно. Посилалися на те, що 19.03.2012 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. До складу спадщини входить належна йому частка у праві спільної сумісної власності на 88/100 частин будинковолодіння №3, що по 1-му [PERSON] в м.Чернівці. Вказані 88/100 частин у будинковолодінні, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 12.03.2009 року Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради, належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вони є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], однак оформити в Державній нотаріальній конторі своє право на спадщину вони не можуть у звязку з тим, що між співвласниками не були визначені частки в праві спільної сумісної власності. Крім того, позивач [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині на користь доньки [PERSON] У звязку з наведеним 13.10.2015 року нотаріусом їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Просили визначити, що частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в праві спільної сумісної власності на 88/100 частин будинковолодіння №3, що по 1-му [PERSON] в м.Чернівці, є рівними та становлять по 1/3 частці у кожного. Право спільної сумісної власності просили припинити. Також просили визнати за [PERSON]М право приватної власності на 2/3 частин у 88/100 частин будинковолодіння №3, що по 1-му [PERSON] в м.Чернівці, а за [PERSON] право приватної власності на 1/3 частку. Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Просила позов задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала протии його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, судом встановлено, що 88/100 будинковолодіння №3, що по 1-му провул.Пархоменка м.Чернівці, належали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, без визначення часток кожного з них. Зазначена обставина підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.03.2009 року (а.с.15). Як вбачається з рішення Чернівецької міської ради №1761 від 29.10.2015 року, перший провул.Пархоменка м.Чернівці було перейменовано на перший [PERSON] м.Чернівці. 19.03.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є відповідно колишньою дружиною та донькою померлого та його спадкоємцями першої черги (а.с.11-12). Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, право власності на 88/100 будинковолодіння №3, що по 1-му провул.Пархоменка м.Чернівці, належало у розмірах по 1/3 частці трьом співвласникам. Судом також встановлено, що 13.10.2015 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що частки співвласників у майні визначені не були (а.с.14). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобовязані викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі наведеного та враховуючи те, що нотаріусом було відмовлено позивачам видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved