Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з позовом та просять визнати недійсними виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] та публічні торги по реалізації іпотечного майна, а також скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначають, що [PERSON] 31.08.2005 року уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір у розмірі 205 005 грн. на строк до 30.08.2020 року для купівлі квартири [ADDRESS], яку вона придбала 01.09.2005 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання перед банком 01.09.2005 року укладений договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] передала банку в іпотеку зазначену квартиру та договір поруки з [PERSON] У жовтні 2007 року [PERSON] дізналася, що на підставі виконавчого напису нотаріуса її квартира 01.10.2007 року реалізована на прилюдних торгах [PERSON] Позивач зазначає, що вказана квартира була придбана нею для свого проживання та проживання її членів сім'ї, в тому числі і для малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Виконавчий напис нотаріуса [PERSON] від 03.07.2006 року є недійсним, оскільки вчинений без попередньої згоди органів опіки та піклування. Малолітню дитину позбавлено житла. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник органу опіки та піклування позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представники ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON], відділу ДВС в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Третя особа [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без їх участі не надійшло. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2005 року між «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ZRH0GK00003078 у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 205005 грн. з цільовим призначенням на купівлю квартири. З метою забезпечення виконання зобов'язання квартиру [ADDRESS] [PERSON] передала в іпотеку згідно договору від 01.09.2005 року, з [PERSON] укладено договір поруки від 31.08.2005 року. 03.07.2006 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] в рахунок погашення боргу по кредитному договору у розмірі 214 566,20 грн. звернула стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] та 01.10.2007 року на прилюдних торгах квартиру придбав [PERSON] за 280 000 грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 ЦК України). Під виконавчим написом слід розуміти розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору. Згідно ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів. Відповідно до ст.3 зазначеного Закону одним із документів є виконавчий напис нотаріуса, який підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою. Виконавчий напис нотаріуса та проведення прилюдних торгів неможливо визнати недійсними, оскільки по своїй природі вони не є правочинами. Так як виконавчий напис нотаріуса не є правочином, тому немає необхідності отримувати для його вчинення попередню згоду органів опіки та піклування. Також вказані твердження викладені в ухвалі Верховного Суду України від 15.06.2011 року, де зазначено, зокрема, що вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 ЦК України (а.с. 68-70). Тому позивачі звернулись до суду за захистом свого права в непередбачений законом спосіб (ст.4 ЦПК України), оскільки виконавчий напис нотаріуса не є правочином і до спірних правовідносин неможливо застосувати положення ч.1 ст. 203 ЦК України. Відтак, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними виконавчого напису та прилюдних торгів. На підставі викладеного відсутні підстави і для задоволення вимог про скасування свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON] Також не підлягають задоволенню клопотання представників відділу ДВС та [PERSON] про закриття провадження по справі, оскільки набуло законної сили рішення між тими самими сторонами з тих самих підстав, так як законної сили набрало рішення суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та прилюдних торгів такими, що не відбулися.

Outcome: dismissed