Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка 23.11.2015 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., які проживають постійно з нею, коштів не достатньо для утримання дітей, матеріальної допомоги не отримує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. (а.с. 5,7). Діти проживають та знаходяться на утриманні матері. З матеріалів справи вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом (а.с. 8). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дітей, повністю утримує, а відповідач - батько дітей, ухиляється від виконання своїх зобов'язань по їх утриманню, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 88, пункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved