Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, про зняття арешту та заборону відчуження майна та виключення відомостей з реєстру, посилаючись на те, що відповідно до Інформаційної довідки № 161533202 від 29.03.2019 року внесено запис: тип обтяження: арешт, реєстраційний номер обтяження 1930632, зареєстровано 28.04.2005 року за № 1930632 реєстратором Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора. Власником зазначеного майна є [PERSON] Підставою обтяження зазначено постанову б/н від 19.04.2005 року Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинський районного управління юстиції. До Відповідача було подано Заяву від 10.04.2019 року про зняття арешту нерухомого майна, квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно листа від 17.04.2019 року Відповідачем повідомлено, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі не перебували та не перебувають виконавчі провадження щодо громадянина [PERSON] . Позивачі вважали, що станом на даний час існування арешту шкодить інтересам позивачів, що мають право користування зазначеною квартирою та її оформлення в порядку приватизації та спадщини. У зв`язку із цим, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. 15 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 59 Закону України «Про виконавче провадження» позивачі звернулись до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивачі не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням виконкому Боярської міської ради № 148 від 29.10.1997 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передано у приватну спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] і видано свідоцтво про право власності на житло від 29.10.1997 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2004 року по справі № 2-1153 визнано недійсним розпорядження виконкому Боярської міської ради № 148 від 29.10.1997 року про передачу у приватну власність кв. [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та видане на його підставі свідоцтво про право власності на житло від 29.10.1997 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 03.01.2019 року. Відповідно до Інформаційної довідки № 161533202 від 29.03.2019 року зазначено про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1930632, зареєстровано 28.04.2005 року за № 1930632, а саме на 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , на підставі постанови б/н від 19.04.2005 року Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, реєстратор Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора. До Відповідача було подано Заяву від 10.04.2019 року про зняття арешту нерухомого майна, квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно листа від 17.04.2019 року Відповідачем повідомлено, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділ не перебували та не перебувають виконавчі провадження щодо громадянина [PERSON] . Згідно листів № 93711/10 від 27.08.2019 року та № 93712/10 від 27.08.2019 року Відповідачем повідомлено, що Позивачі не рахуються в базі як сторони виконавчого провадження. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). За ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд зазначає, що арешт стосується нерухомого майна, квартири, право на користування яким та на проведення приватизації мають позивачі, однак відсутні виконавчі провадження щодо позивачів, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved