Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] затвердження нового графіку відвідування дитини батьком, посилаючись на наступне. 10.06.2006 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №976. [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 12.12.2006 року Донецьким міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції. Згідно рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17.09.2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Визначено місце проживання малолітньої дитини - з матір'ю. 07.07.2011 року Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області винесено рішення, яким встановлено наступний режим відвідування [PERSON] свого сина [PERSON]: починаючи з 09 годин 00 хвилин кожної першої суботи місяця по 20 годину 00 хвилин кожної першої неділі місяця, починаючи з 09 годин 00 хвилин кожної третьої суботи місяця по 20 годину 00 хвилин кожної третьої неділі місяця. Також даним рішенням було дозволено [PERSON] сумісно з дитиною [PERSON] без присутності матері поза її місця проживання відпочивати за його вибором протягом двох тижнів два рази на календарний рік з попередженням позивачки не менш, як за один місяць про дату, з якої дитина разом з батьком буде відпочивати. У зв'язку з конфліктними відносинами, що склалися між позивачем та відповідачем з приводу місця проживання їх спільної дитини, методів виховання та режиму спілкування дитини з кожним із батьків, позивачка звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини. Так, рішенням Ясинуватського міськрайонного суду від 12.04.2012 року місцем проживання [PERSON] було встановлено місце проживання його матері - позивачки, за адресою: [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що до середини 2013 року вищезазначені рішення суду виконувались, а саме, дитина проживала з матір'ю, за вимогою батька проводила вихідні дні з ним та виїжджала на відпочинок. Однак, у вересні 2013 року після відвідування дитини, відповідач не повернув сина до місця проживання. Впродовж двох місяців позивачка не бачила дитини, усі спроби спілкуватись з дитиною хоча б за телефоном були перервані відповідачем. У зв'язку з такими діями відповідача, позивачка була змушена звернутись до суду з позовом про відбирання малолітньої дитини. 20 грудня 2013 року Ворошиловським районним судом м. Донецька винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] були задоволені, у рішення було визначено відібрати [PERSON] у батька [PERSON] та передати його матері - [PERSON] Позивачка вважає, що визначений порядок участі [PERSON] у вихованні дитини не тільки не відповідає інтересам дитини, але й загрожує психічному здоров'ю, оскільки відповідач налаштовує дитину проти матері, забороняє спілкуватися та проводити час з дитиною. У зв'язку з цим, позивачка вважає за доцільне змінити порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], встановлений рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2011 року. Просила затвердити новий графік відвідування батьком [PERSON] сина [PERSON], а саме, з 09 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин кожної другої суботи кожного місяця на території проживання матері та в її присутності. В судовому засіданні представник позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У задоволенні позову просив відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 10.06.2006 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №976. [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане повторно 08.06.2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. Згідно рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17.09.2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Визначено місце проживання малолітньої дитини - з матір'ю (а.с. 11). 07.07.2011 року Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області винесено рішення, яким встановлено наступний режим відвідування [PERSON] свого сина [PERSON]: починаючи з 09 годин 00 хвилин кожної першої суботи місяця по 20 годину 00 хвилин кожної першої неділі місяця, починаючи з 09 годин 00 хвилин кожної третьої суботи місяця по 20 годину 00 хвилин кожної третьої неділі місяця. Даним рішенням дозволено [PERSON] сумісно з дитиною [PERSON] без присутності матері поза її місця проживання відпочивати за його вибором протягом двох тижнів два рази на календарний рік з попередженням позивачки не менш, як за один місяць про дату, з якої дитина разом з батьком буде відпочивати. Зобов'язано [PERSON] надавати дитину [PERSON] для спілкування та сумісного відпочинку з батьком [PERSON] без її присутності у встановлені судом часи (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України рішення суду ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Судом встановлено, що Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області вже прийнято рішення про порядок відвідування [PERSON] свого сина - [PERSON] Дане рішення набрало законної сили 23 листопада 2011 року (а.с. 14). Крім того, відповідно до статті 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свобод та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. Проте, позивачкою помилково обрано такий спосіб захисту свого права, як затвердження нового графіку відвідування дитини, оскільки такий спосіб за своєю природою передбачає зміну іншого рішення суду, яке набрало законної сили та має виконуватись на всій території України. Щодо посилань позивачки на заочне рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 20 грудня 2013 року у справі про відібрання малолітньої дитини, то суд зазначає, що вказане рішення було скасовано ухвалою суду від 08 квітня 2014 року, справу призначено до розгляду (а.с. 47). За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про затвердження нового графіку відвідування дитини батьком необхідно відмовити повністю. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачкою позовних вимог з урахуванням обраного нею способу захисту права. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed