Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просять визнати останнього таким, що втратив право користування жилою площею за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування зазначеного позову та підстав звернення до суду зазначають, що позивачі є наймачами житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] Відповідач з 2016 року за зазначеною адресою не проживає. Наявність реєстрації відповідача у спірному житлі позбавляє позивачів, як наймачів житла, можливості здійснювати право користування ним у повному обсязі. Крім того, позивачі вимушені здійснювати оплату комунальних послуг з розрахунку на відповідача, що вводить їх у зайві витрати. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак матеріали містять заяву, в якій просили задовольнити позов та слухати справу у їхню відсутності. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, позивачі є наймачами житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] Відповідач з 2016 року за зазначеною адресою не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 25.02.2019 року, складеним «Будинкоуправлінням № 2». Реєстрація відповідача у спірному житлі позбавляє позивачів, як наймачів житла, можливості здійснювати право користування ним у повному обсязі. Крім того, позивачі вимушені здійснювати оплату комунальних послуг з розрахунку на відповідача, що вводить їх у зайві витрати Ч.1 ст.71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає доведений той факт, що відповідач без поважних причин є відсутньою за місцем реєстрації понад шість місяців, тому втратив право користування жилою площею. Реєстрація відповідача за спірною адресою є формальною, без наміру фактичного проживання в квартирі. П.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільній вибір місця проживання в Україні» зазначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померло. Тобто, рішення суду є самостійною підставою для знаття особи з реєстрації місця проживання. судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved