Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за [PERSON] , [PERSON] в порядку спадкування права власності на квартиру [ADDRESS] посилаючись на те, що вказана квартира на праві власності належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадкоємцем за заповітом був батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, однак офіційно до нотаріальної контори не звернувся. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 05.02.2007 року [PERSON] оголошено померлим. Згідно свідоцтва про смерть датою смерті [PERSON] є [INFO] . Єдиними його спадкоємцями за законом є позивачі [PERSON] та [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, однак офіційно до нотаріальної контори не звернулись, а тому просять визнати за ними права власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивачі в повному обсязі підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Крім того, позивач [PERSON] зазначила, що після смерті [PERSON] її батько [PERSON] та її мати деякий час проживали у квартирі [ADDRESS] , потім здавала квартиру квартирантам, а самі переїхали до міста Фастова у Київській області. Позивач при цьому пояснила, що її батьки отримували кошти від квартирантів, цікавились квартирою і періодично сплачували комунальні послуги. Позивач зазначила, що за таких обставин вона вважає, що її батько після смерті [PERSON] фактично вступив у спадщину, про що свідчить його користування спірною квартирою. Щодо не оформлення її батьком документів на спадщину, позивач пояснила, що її батько вів аморальний спосіб життя, пиячив, і тому офіційно не оформив документи на квартиру. Далі позивач пояснила суду, що з лютого 2005 року вона постійно проживає у квартирі [ADDRESS] , як член сім`ї спадкоємця, фактично власника квартири, при цьому сплачує всі комунальні витрати, слідкує за станом квартири, проводить поточні ремонти. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на те, що [PERSON] , після смерті [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності в порядку спадкування на спірну квартиру, а тому після його смерті спадкове майно відсутнє, і позивачі [PERSON] , [PERSON] не мають законних підстав просити суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] . ретя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання подала заяву в якій просить справу слухати у відсутність свого представника та постановити рішення у відповідності до вимог закону. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сестрою позивача [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] по матері. Далі свідок пояснила, що неповнолітні [PERSON] і [PERSON] проживали разом з батьками у квартирі [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] , потім після її смерті вони ще деякий час жили у зазначеній квартирі, після чого стали здавати її квартирантам, за що отримували кошти, а самі переїхали проживати до міста Фастова у Київській області. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що з 1981 року проживає в будинку [ADDRESS] , яка розташована на одному поверховому майданчику з квартирою №32 , де раніше проживала [PERSON] , разом з нею проживав її племінник [PERSON] з родиною, а саме з дружиною та дітьми [PERSON] та [PERSON] . Свідок пояснив, що [PERSON] і його дружина доглядали [PERSON] , після її смерті родина [PERSON] ще деякий час жила у квартирі бабусі [PERSON] , потім вони переїхали до Фастова , а квартиру стали здавати квартирантам. Далі свідок зазначив, що з 2005 році у квартирі проживає [PERSON] , яка займається квартирою і утримує її. Суд заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.10.1992 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . (а.с. 87). [INFO] [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина на вказану квартиру (а.с. 43) Згідно заповіту , складеного 23.11.1993 року та посвідченого державним нотаріусом одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ткаченко Л.І. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 11- 12) [PERSON] фактично прийняв спадщину, від неї не відмовився, хоча офіційно до нотаріальної контори не звертався. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 05.02.2007 року [PERSON] оголошено померлим (а.с. 9). 03.10.2007 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , в якому датою смерті останнього є [INFO] (а.с. 8). Єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не подавали заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк та не звертались до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини, як і не відмовлялись від спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з [PERSON] в квартирі квартиру [ADDRESS] до моменту його зникнення і після цього, позивачка зробила в квартирі ремонт, здійснювала оплату квартирної плати та комунальних платежів, підтримувала квартиру у належному стані, що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Оскільки на день відкриття спадщини [PERSON] був неповнолітнім, відповідно він є таким, що фактично прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, суд оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved