Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій зазначили, що [INFO] померла їх бабуся, [PERSON]. Після її смерті залишилось нерухоме майно: дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площами 4,4130 га, з яких одна земельна ділянка належала [PERSON] особисто згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22.04.2003 року, іншу земельну ділянку було успадковано від померлого [INFO] чоловіка [PERSON] відповідно до свідоцтва на спадщину за законом від 20.02.2016 року зареєстрованого за реєстровим номером №93 Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 11.02.2016 року, кадастровий номер [NUMBER], а також земельна ділянка площею 0,2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 05.01.1998 року і розташована за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою за адресою: [ADDRESS] Перед смертю, [PERSON] 13 червня 2015 року склала заповіт, яким заповіла [PERSON]житловий будинок з усіма господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 05.01.1998 року і розташована за адресою: [ADDRESS], а також земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22.04.2003 року яка розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Також перед смертю, [PERSON] 02 березня 2016 року склала заповіт, яким заповіла [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день позивачі не мають можливості оформити належним чином спадщину, оскільки у померлої [PERSON] є син, [PERSON] який на теперішній час чинить перешкоди і заявляє свої права на успадковане нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд, розглядає справу за наявності в матеріалах справи документів в порядку ст.ст.280,281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка є бабусею [PERSON] та [PERSON] позивачів по справі. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно: на дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площами 4,4130 га, з яких одна земельна ділянка належала [PERSON] особисто згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22.04.2003 року, іншу земельну ділянку було успадковано від померлого [INFO] чоловіка [PERSON] відповідно до свідоцтва на спадщину за законом від 20.02.2016 року зареєстрованого за реєстровим номером №93 Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 11.02.2016 року, кадастровий номер [NUMBER], а також земельна ділянка площею 0,2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 05.01.1998 року і розташована за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою за адресою: [ADDRESS] За життя [PERSON] 13 червня 2015 року склала заповіт, яким заповіла [PERSON]житловий будинок з усіма господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,2341 га під будинком (присадибна ділянка) яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 05.01.1998 року і розташована за адресою: [ADDRESS], а також земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22.04.2003 року яка розташована на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Також перед смертю, [PERSON] 02 березня 2016 року склала заповіт, яким заповіла [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4130 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачі є субєктами набуття права власності на спірне спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 3 ст. 1223 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved