Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26 вересня 2003 року у відділі РАГС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №239, стягнення на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача. Також позивачка просить змінити її шлюбне прізвище з «Демчук» на дошлюбне «Оболенська». В обґрунтування позову [PERSON]зазначила, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, однак вони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо і відповідач в добровільному порядку допомоги для утримання дітей не надає в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимогипідтримала частково, змінивши заявлений розмір аліментів з 1/2 частини заробітку відповідача щомісячно на 40% заробітку відповідача щомісячно. Пояснила, що 26.09.2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]Від спільного проживання в шлюбі, у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказала, що на даний час у неї з відповідачем склалися неприязні стосунки, відповідач нехтує сімейними цінностями, що призвело до фактичного припинення сімейно шлюбних відносин. Окрім того, [PERSON] зазначила, що відповідач станом на 18.09.2017 року сплатив їй, в рахунок відшкодування витрат по аліментах, кошти, тому вона просить розірвати шлюб, стягнути на її користь аліменти в розмірі 40% заробітку відповідача щомісячно і стягувати аліменти з 18.09.2017 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що з 26.09.2003 року він перебуває у шлюбі із позивачкою. За час спільного проживання у шлюбі в них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Підтвердив, що дійсно вони з позивачкою не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. [PERSON] вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на утримання дочок аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №068020 від 26.09.2003 року. Від спільного проживання сторін у шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ №054060 від 24.05.2007 року та серії І-ГЮ №120209 від 17.06.2010 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони вказують на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно шлюбних стосунків, проживають окремо і миритися не бажають, сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 40% від заробітку відповідача щомісячно. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього на утримання дітей аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно. Враховуючи вимоги ст.182 СК України, матеріальне становище сторін, а також те, що батьки зобов'язані порівну нести обов'язок по утриманні дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, починаючи з 18.09.2017 року. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: partial