Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уточнивши позовні вимоги, просить провести реальний розподіл житлового будинку разом з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] , з урахуванням ідеальних часток сторін та виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] , як співвласникам 1/3 ідеальної частки, 38,1 кв.м приміщень житлового будинку [ADDRESS] , позначених синім кольором у Додатку 1 до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2102 від 24.02.2020, а саме: 1-й поверх: житлову кімнату під літ. 1-3 площею 20,1 кв.м; кухню під літ. 1-4 площею 8,8 кв.м; кладову під літ. 1-5 площею 9,2 кв.м; господарські будівлі та споруди: сходи під літ. «а-2»; підвальне приміщення під літ. ІІІ площею 9,6 кв.м; залишити у спільному користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підвальне приміщення під літ. І площею 11,4 кв.м, вхід у підвал під літ. «а-5» та огорожу № 4; співвласники користуються горищем над виділеними їм приміщеннями. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що відповідач по справі є братом по батьку її колишнього чоловіка, який помер [INFO] , шлюб з яким розірвано, про що 13.01.2009 зроблено відповідний актовий запис № 8. Від шлюбу в них народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею в будинку її батьків у дуже складних житлово-побутових умовах. Після смерті її чоловіка нотаріус Стрийської ДНК 12.10.2017 на ім`я дітей видав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину (по 1/6 частині на кожну дитину) житлового будинку разом з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що в [ADDRESS] , в якому діти мають зареєстроване місце проживання. Житловий будинок шлакобетонний А-1, з підвалом а3/пд., а4/пд., верандою а, прибудовою А'-1, сходами а1, сходами а2, вихід в підвал а5. У будинку облаштовано два окремі входи і на даний час у ньому ніхто не проживає. Однак з вини відповідача сторони не можуть дійти згоди щодо володіння та розпорядження вказаним майном. [PERSON] не визнає право дітей позивачки на частку в спірному майні, чинить їй перешкоди у користуванні таким та не бажає у добровільному порядку розділити будинок, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.01.2018 позовну заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про реальний розподіл житлового будинку залишено без руху, зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.02.2018 після усунення недоліків позовну заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про реальний розподіл житлового будинку прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справ постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 15.02.2018. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2018 задоволено клопотання позивачки та призначено по даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2020, враховуючи отримання судом матеріалів цивільної справи № 456/128/18, які повернуті Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз разом із висновком експерта № 2102 від 24.02.2020, складеного за результатом проведеної судової будівельно-технічної експертизи, провадження у справі поновлено. Справу призначено до підготовчого судового засідання на 10 год. 14 квітня 2020 року в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області в м. Стрию по вул. Шевченка, 89. Проте за клопотання позивачки та представника третьої особи проведення такого відкладено на 18.05.2020 у зв`язку з оголошеним карантином. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2020 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про реальний розподіл житлового будинку. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.06.2020. Розгляд справи по суті відбувся 09.06.2020 за участі позивачки, її представника, відповідача та представника третьої особи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , адвокат Маципура Г.І. позов підтримала, зазначила, що за результатом проведеної експертизи щодо можливості поділу будинковолодіння по [ADDRESS] експертом запропоновано два варіанти такого розподілу. Ознайомившись із зазначеними варіантами, сторони дійшли згоди щодо розподілу житлових приміщень відповідно до Варіанту 1, за яким стороні позивача відходять приміщення, позначені синім кольором Додатку 1 до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2102 від 24.02.2020, а саме: 1-й поверх: житлова кімната під літ. 1-3 площею 20,1 кв.м; кухня під літ. 1-4 площею 8,8 кв.м; кладова під літ. 1-5 площею 9,2 кв.м. При цьому сторони обумовили відступити від запропонованих експертом варіантів щодо поділу господарських та допоміжних споруд, визначивши за стороною позивача сходи під літ. «а-2»; підвальне приміщення під літ. ІІІ площею 9,6 кв.м; залишити у спільному користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підвальне приміщення під літ. І площею 11,4 кв.м, вхід у підвал під літ. «а-5» та огорожу № 4; співвласники користуються горищем над виділеними їм приміщеннями. А тому просить провести реальний розподіл житлового будинку та господарських споруд саме за таким варіантом розподілу, щодо якого сторони досягли згоди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Додатково підтвердив, що ознайомився з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2102 від 24.02.2020 та у не заперечує щодо розподілу житлового будинку та господарських споруд за варіантом, погодженим з позивачкою. Представник третьої особи Служби у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області Боженко Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, оскільки такі сприяють забезпеченню якнайкращих інтересів неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, представників, дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] та [PERSON] про реальний розподіл будинковолодіння по [ADDRESS] [ADDRESS] . В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивачки, яка звернулася до суду в інтересах неповнолітніх дітей, у межах заявлених позовних вимог, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] від 05.07.2008 батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є позивачка та [PERSON] /а.с. 6, 7/. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.10.2017 [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала 1/6 частку житлового будинку разом з відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] а.с. 8/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 100200923 від 12.10.2017 [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину 12.10.2017 набула право спільної часткової власності на 1/6 житлового будинку разом із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] а.с. 9/. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.10.2017 року [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , успадкував 1/6 частку житлового будинку разом із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] /а.с. 10/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 100200707 від 12.10.2017 [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину 12.10.2017 набув право спільної часткової власності на 1/6 житлового будинку разом із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] /а.с. 11/. Крім цього, згідно зі свідоцтвами про право на спадщину за законом від 18.07.2005 та 16.05.2017 відповідач [PERSON] , [INFO] , успадкував 2/3 частки житлового будинку разом із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] /а.с. 12, 14/. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7828279 від 20.07.2005 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87182244 від 16.05.2017 [PERSON] на підставі вищевказаних свідоцтв про право на спадщину набув право приватної спільної часткової власності на 2/3 житлового будинку разом із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] /а.с. 13, 15/. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Так, з копії технічного паспорта, виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 02.01.2018, встановлено, що спірний житловий будинок по вулиці [ADDRESS] складається з житлового будинку А-1, до якого входить: житлова кімната під літ. 1-3; кухня під літ. 1-4; кладова під літ. 1-5; житлова кімната під літ. 1-2; коридор під літ. 1-1; коридор під літ. 1; житлова кімната під літ. 1-6, з підвалом а3/пд., а4/пд., верандою а, прибудовою А-1, сходами а1, сходами а2, вхід у підвал а5, житловою площею 54,4 кв.м, загальною площею 129,0 кв.м, разом з належними до нього господарськими будівлями і спорудами: сарай Б, убиральня В, огорожа (металічна сітка) № 4 /а.с. 20-24/. Судом встановлено і таке не заперечується сторонами по справі, що житловий будинок із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в інтересах яких діє позивачка [PERSON] , та відповідачу [PERSON] із визначеним складом ідеальних часток: 1/3 та 2/3 відповідно. Між сторонами виник спір, який позасудовим шляхом в порядку ст. 358 ЦК України врегулювати неможливо. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Станківської сільської ради від 16.02.2018 за № 147, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тобто у спірному будинковолодінні. Вищенаведені відомості підтверджуються долученою до матеріалів справи копією відповідної будинкової книги /а.с. 36-39/. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це права двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 вказаної статті цього Кодексу, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. У цьому випадку коли виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли у результаті поділу (виділу) співвласнику передається частка нежитлового приміщення, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає у рішенні про зміну часток у праві власності на це приміщення. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України 16.11.2016 у справі № 6-1443цс16. Слід зазначити, що вищевказана правова позиція підтверджена правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 1316/304/11. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 № 55 (1.2) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2). Об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Разом з тим, суд враховує, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2102 від 24.02.2020 визначено два варіанти розподілу житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в інтересах яких діє позивачка [PERSON] та відповідачем [PERSON] /а.с. 49-61/ Зокрема, визначено, що розподіл житлового будинку між співвласниками технічно можливий, однак з відхиленням від ідеальних часток, з подальшою компенсацією одним зі співвласників іншому різниці в частці, а також з проведенням необхідних робіт з переобладнання житлового будинку. В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо розподілу житлового будинку відповідно до Варіанту 1 висновку експерта № 2102 від 24.02.2020. При цьому, сторони\~бажають відступити\~при поділі\~господарських приміщень\~і споруд\~від згаданого\~варіанту розподілу\~та провести\~розподіл господарських\~будівель та\~споруд відповідно\~до узгодженого\~ними варіанту,\~відповідно до\~якого першим\~співвласникам (1/3\~частки) виділити господарські будівлі та споруди: сходи під літ. «а-2»; підвальне приміщення під літ. ІІІ площею 9,6 кв.м; другому співвласнику виділити сходи під літ. «а-1»; сарай під літ. «Б»; убиральню під літ. «В»; підвальне приміщення під літ. ІІ площею 17,9 кв.м. Суд вважає за можливе відступити у даній частині від висновку експерта, оскільки відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року в справі № 457/906/17. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі вищенаведеного суд вважає за доцільне провести реальний розподіл житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] з урахуванням запропонованого висновком експерта Варіанту 1 по 1-му поверху та з урахуванням узгодженого сторонами варіанту розподілу господарських приміщень без грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток та виділити в натурі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як співвласникам 1/3 ідеальної частки, 38,1 кв.м приміщень житлового будинку [ADDRESS] , позначених синім кольором у Додатку 1 до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2102 від 24.02.2020, а саме: 1-й поверх: житлову кімнату під літ. 1-3 площею 20,1 кв.м; кухню під літ. 1-4 площею 8,8 кв.м; кладову під літ. 1-5 площею 9,2 кв.м.; господарські будівлі та споруди: сходи під літ. «а-2»; підвальне приміщення під літ. ІІІ площею 9,6 кв.м.; виділити в натурі [PERSON] , [INFO] , як співвласнику 2/3 ідеальних часток, 52,0 кв.м приміщень житлового будинку [ADDRESS] , позначених зеленим кольором у Додатку 1 до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2102 від 24.02.2020, а саме: 1-й поверх: житлову кімнату під літ. 1-2 площею 14,9 кв.м; коридор під літ. 1-1 площею 10,9 кв.м; коридор під літ. 1 площею 6,8 кв.м; житлову кімнату під літ. 1-6 площею 19,4 кв.м.; господарські будівлі та споруди: сходи під літ. «а-1»; сарай під літ. «Б»; убиральню під літ. «В»; підвальне приміщення під літ. ІІ площею 17,9 кв.м. Залишити у спільному користуванні співвласників підвальне приміщення під літ. І площею 11,4 кв.м, вхід у підвал під літ. «а-5» та огорожу № 4. При цьому співвласники користуються горищем над виділеними їм приміщеннями. Суд дійшов переконання, що сторонам по справі при даному варіанті розподілу спірного житлового будинку необхідно провести роботи з переобладнання будинку, зазначені в описовій частині висновку експерта № 2102 від 24.02.202. Окрім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу, що вказаний варіант розподілу, узгоджений між сторонами, визнаний ними в судовому засіданні, а також відповідає найбільш наближеному існуючому порядку користування приміщеннями між сторонами у спірному будинку та вимагає найменшої кількості проведення будівельних робіт з переобладнання. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Зважаючи на викладене, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши, що відповідач позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та сприяє забезпеченню якнайкращих інтересів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у зв`язку з реальним розподілом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідно до ч. 2 ст.\~367\~ЦК України припиняється право спільної часткової власності співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на спірний житловий будинок. Судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачкою на її вимогу.

Outcome: approved