Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності в рівних частках по 1/2 частині на спадкове майно житловий будинок із відповідними частками господарських будівель і споруд по вул. Ст. Бандери, 59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої 17.09.2010 року. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку із з господарськими будівлями і спорудами по вул. Ст. Бандери, 59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, яке [PERSON] заповіла позивачам в рівних частках. Позивачі в установленому порядку прийняли спадщину та звернулись в нотаріальну контору за оформленням свої спадкових прав, однак постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник не з»явились, однак подали заяву про слухання справи у їхній відсутності, та заяву про уточнення позовних вимог у відповідності до якої просять визнати за кожним із них право власності на 3/8 частки житлового будинку із відповідними частками господарських будівель і споруд по вул. Ст. Бандери, 59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 17.09.2010 року. Від відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача, відносно позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Батьками позивачів по справі [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР №884754, виданим 25.12.1965 року [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області та свідоцтвом про народження серії V-УР №0845380, виданим 05.02.1963 року Підволочиським райбюро ЗАГС Тернопільської області Згідно довідки №197 від 25.04.2013 року, виданої [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області по вул. Ст. Бандери,59 рахується колгоспний двір, членами якого станом на 01.07.1990 року були: голова двору- Завидовська [PERSON], її донька- Прус [PERSON], зять [PERSON] та онук [PERSON]. Згідно технічного паспорта, виданого 01.07.2011 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, загальна площа житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Ст. Бандери в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, становить 80,2 кв.м., житлова 59,5 кв.м. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по1/4 частці колгоспного двору в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області по вул. Ст. Бандери,59. 18.07.1990 року померла [PERSON], що стверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.09.2010 року № 00005094313. 25.09.2004 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД №159741, виданим [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 25.09.2004 року. Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст.1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч.3 цієї ж статті, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини з часу її відкриття, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] була мати позивачів [PERSON], яка на момент смерті постійно проживала із спадкодавцями, фактично вступила в управління спадковим майном та продовжувала здійснювати щодо нього всі права та обов»язки власника, однак за життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на спадкове майно. Таким чином, у власності [PERSON] перебувало 3/4 частки житлового будинку з відповідними частками надвірних будівель та споруд, що розташований по вул. Ст. Бандери,59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, з яких- 1/4 частка належала їй як члену колгоспного двору, а 2/4 частки були успадковані нею після смерті матері [PERSON], яка померла 18.07.1990 року та чоловіка [PERSON], який помер 25.09.2004 року. 17.09.2010 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД №099677, виданим [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 18.09.2010 року. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 22.02.2006 року, за реєстром №5 [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Ст. Бандери,59 у с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області та належну їй земельну ділянку для ведення товарного виробництва у рівних частках своїм синам- позивачам [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її-ст.1268 ЦК України. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як слідує із листа Тернопільської районної державної нотаріальної контори № 4488/01-16 від 11.10.2016 року згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №45382663, № 45382651, №45382813, № 45382795 від 11.10.2016 р. заповіти від імені [PERSON], яка померла 18.07.1990 pоку, [PERSON], який помер 25.09.2004 pоку не посвідчувалися, спадкові справи не заводились та свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Після смерті [PERSON], померлої 17 вересня 2010 року, 17 лютого 2011 року заведена спадкова справа за № 86-2011 p., за заявами про прийняття спадщини від позивачів [PERSON] та [PERSON] 19.06.2015 р. по реєстру за №831 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,6984 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON]; по реєстру за №833 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1052 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] 19.06.2015 р. по реєстру за №835 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,6984 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, гр. [PERSON]; по реєстру за №837 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1052 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, гр. [PERSON] Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної держаної нотаріальної контори № 1590/02-14 від 19.06.2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Ст. Бандери,59 в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 17.09.2010 року, батька [PERSON], померлого 25.09.2004 року та бабусі [PERSON] померлої 18.07.1990 року у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності-ст.392 ЦК України. Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги те, позивач [PERSON] станом на 01.07.1990 року був членом колгоспного двору по вул. Ст. Бандери,59 у с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області і йому належить 1/4 частка вказаного житлового будинку, зважаючи на відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають до задоволення, а тому слід визнати за ними в рівних частках право власності на 3/4 частки житлового будинку №59 із відповідними частками надвірних будівель і споруд по вул. Ст. Бандери в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, що має загальну площу 80,2 та житлову площу 59,5 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 17.09.2010 року, по 3/8 частки за кожним. На підставі наведеного,

Outcome: approved