Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачі звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті їх батька залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 4, 5292 га, яка розташована на території Сасинівської с/ради Пирятинського району Полтавської області; житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; квартири [ADDRESS]; гаражного боксу [ADDRESS]; транспортного засобу ПФ - фермер, синього кольору, 2004 року виготовлення, державний номер [NUMBER]. Позивачі є спадкоємцями за законом. 20.07.2016 року позивачі звернулися з заявою до приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Бабич О.М. з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того, спадщину після смерті їх батька прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Проте, постановою нотаріуса №192 від 28.10.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з неможливістю спадкоємцями надати необхідні правовстановлюючі документи на майно померлого, у зв'язку з їх втратою. В зв'язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], пояснив, що правовстановлюючих документів не має, проти позову не заперечував. Представник Київської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав свої заперечення проти позову, оскільки спір існує між спадкоємцями, а Київська міська рада не являється належним співвідповідачем, та просить проводити розгляд справи за відсутності представника. Третя особа, в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Вислухавши пояснення учасників процесу дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер батько позивачів, [PERSON] /а.с. 16/. Після смерті останнього залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 4, 5292 га, яка розташована на території Сасинівської с/ради Пирятинського району Полтавської області; житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; квартири [ADDRESS]; гаражного боксу [ADDRESS]; транспортного засобу ПФ - фермер, синього кольору, 2004 року виготовлення, державний номер [NUMBER] /а.с. 18-21/. 20.07.2016 р. позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом. На підставі зазначених заяв, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабич Олено Миколаївно від 28.10.2016 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадкове майно, оскільки спадкоємці не надали правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві та витягів з Державного земельного кадастру. А дружина померлого не надала згоду на поділ частки померлого у спільному сумісному майні /а.с. 22-23/. Згідно з п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 Т 296/5 (далі по тексту Порядок) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. На підставі пункту 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій 28.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу винесено постанову, якою позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємці не надали правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві та витягів з Державного земельного кадастру. А дружина померлого не надала згоду на поділ частки померлого у спільному сумісному майні /а.с. 22-23/. Відповідно до ст. 46-1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва обов'язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Інформація з єдиних та державних реєстрів, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Користування єдиними та державними реєстрами здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію. Відповідно до вимог п.1 Глави 7 інструкції, встановлено, що нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Проте всупереч вище вказаним нормам, дії нотаріуса, що відмови у видачі свідоцтва про право власності є неправомірними, оскільки в разі відсутності документів, що посвідчують право власності на майно останній повинен здійснити відповідні запити до державних органів, щодо встановлення майнових прав спадкодавця. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2. ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вказує про те, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved