Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про зняття заборони та арешту з майна. У своєму позові позивачі вказали, що 28 січня 2015 року згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя вони, позивачі по даній справі, отримали у спадок житловий будинок, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Орловська, буд. 5. Після набрання рішенням Заводського районного суду законної сили ними було отримано дане рішення та подана заява до реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, щодо реєстрації за нами право власності на майно згідно часток на житловий будинок за вище зазначеною адресою. Але, в реєстрації їм було відмовлено у звязку з тим, що на даному обєкті нерухомого майна є заборони за №2076929 від 09.12.1986 року, № 2077615 від 01.01.1989 року, № 2113926 від 26.05.1989 року та арешт на підставі ухвали Заводського районного суду №б/н від 26.05.1989 року, який на момент внесення запису належав померлої (спадкодавцю) [PERSON], яка померла 31 травня 2013 року. Записи внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Першою державною нотаріальною конторою. Після, у звязку зі змінами в законодавстві, було перенесено зі старого реєстру в новий реєстр Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом (заборона - №2076929 від 09.12.1986 року була зареєстрована в реєстрі 13.06.2005р., заборона - № 2077615 від 01.01.1989 року була зареєстрована в реєстрі 13.06.2005р., заборона № 2087454 від 09.12.1986 року була зареєстрована в реєстрі 15.06.2005р., та арешт на підставі ухвали Заводського районного суду №б/н від 26.05.1989 року була зареєстрована в реєстрі 22.06.2005р. Згідно вказаного запису № 2076929 від 09.12.1986 року та № 2087454 від 09.12.1986 року заборони на житловий будинок належного позивачам, накладено згідно договору застави № 243, від 09.12.1986 року та договору застави б/н від 09.12.1986року, комбінатом надомної праці м. Запоріжжя. Після отримання відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, позивачі одразу ж звернулись до Першої державної нотаріальної контори з заявою стосовно накладеної заборони(арешту) та надання копії документів та ухвали, на підставі якої накладено заборона та арешт на належне нам майно. Згідно листа Першої державної нотаріальної контори від 27 лютого 2015 року, записи згідно застав та копії ухвали Заводського районного суду №б/н від 26.05.1989 року не збереглась в архіві нотаріальної контори. Як стало відомо позивачам, спадкодавець [PERSON], яка померла 31 травня 2013 року, працювала на підприємстві «Запорізький комбінат надомної праці» м. Запоріжжя. На той час видавали кредити на індивідуальне будівництво фізичним особам. Тітка отримала кошті на будівництво житлового будинку за вищезазначеною адресою та побудувала житловий будинок. Після ведення даного житлового будинку в експлуатацію та отримання свідоцтво на право власності на даний житловий будинок, підприємство передала всі права на кредит у Ощадбанк, після чого був перереєстрований договір застави № 7993 від 01.01.1989 року, а заборону відповідно договорів застави не скасували (виключили). Кошти згідно договору застави Ощадбанку також погашені, але отримати документ від банка отримати позивачі не можуть, так як не збереглося даних в архіві банку. Ухвала про арешт майна була зроблена при передачі договору застави від підприємства комбінатом надомної праці м. Запоріжжя до Ощадбанку. У звязку з тим, що застава підприємства зупинялася (припинялася) для того, щоб переоформити договір застави на Ощадбанк, майно тимчасово знаходилася без обтяження, таким чином особа(боржник) могла переоформити майно на іншу фізичну особу, для цього підприємство зверталося з заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, а після переоформлення договору застави на Ощадбанк, арешт з майна підприємство не зняло. Таким чином на даний час на належне позивачам майно безпідставно накладено заборона та арешт, чим порушені їх майнові права, щодо розпорядження власністю. В звязку з тим, що ухвали Заводського районного суду міста Запоріжжя № б/н від 26.05.1989 року немає а ні в судовому архіві, а ні в справах Першої державної нотаріальної контори міста Запоріжжя, та відсутність інших документів підтверджуючих факт заборони, слід дійти висновку про безпідставність накладення заборони та арешту на належне майно позивачам та просити суд захистити їх порушені права розпорядження власністю шляхом постановлення рішення про скасування арешту та заборони. У своєму позові позивачі просять скасувати заборону на житловий будинок № 5 по вул. Орловській в місті Запоріжжя, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуженн: нерухомого майна за № 2076929 від 09.12.1986 року, скасувати заборону на житловий будинок № 5 по вул. Орловська в місті Запоріжжя, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуженн нерухомого майна за № 2087454 від 09.12.1986 року, скасувати заборону на житловий будинок № 5 по вул. Орловська в місті Запоріжжя, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 2077615 від 01.01.1989 року, скасувати арешт на житловий будинок № 5 по вул. Орловська в місті Запоріжжя, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 2113926, від 26.05.1989 року, виключити (зняти) з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 2076929 від 09.12.1986 року про заборону на житловий будинок № 5 по вул. Орловська в місті Запоріжжя, виключити (зняти) з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 2087454 від 09.12.1986 року про заборону на житловий будинок № 5 по вул. Орловська в місті Запоріжжя, виключити (зняти) з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 2077615 від 01.01.1989 року про заборону на житловий будинок № 5 по вул. Орловська в місті Запоріжжя, виключити (зняти) з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 2113926, від 26.05.1989 року про заборону на житловий будинок № 5 по вул. Орловська в місті Запоріжжя. У судове засідання представник позивачів не зявився, але надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, просить позов задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач представник Запорізького комбінату надомної праці м. Запоріжжя у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений судом своєчасно, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. Відповідач представник відділення № 10007/0187 «Ощадбанк» у судове засідання не зявився, але надав суду свої заперечення, в яких вказав, що вони не можуть бути стороною по справі. За згодою позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена своєчасно про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу без участі третьої особи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за правом представлення після померлої 31 травня 2013 року тітки - [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2015 року. Із свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 264673, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 01.06.2013 року, встановлено, що [PERSON] померла 31 травня 2013 року. Із рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 18.02.2015 року ; 19433794 встанволено, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок № 5 по вул.. Орловська в м. Запоріжжі у звязку з тим, що за попереднім власником накладено заборони №№ 2076929, 2077615, 2087454 та арешт № 2113926. Із листа Першої державної нотаріальної контори від 27 лютого 2015 року встановлено, що записи згідно застав та копії ухвали Заводського районного суду №б/н від 26.05.1989 року не збереглися в архіві нотаріальної контори. За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України « Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало де порушення. Судом встановлено, що на даний час на належне позивачам майно безпідставно накладено заборона та арешт, чим порушені їх майнові права, щодо розпорядження власністю. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] законний, обґрунтований, підтверджений наданими доказами, тому вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved