Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що 02.08.2015 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка розміром 6.1507 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Лугнаської області; земельна частка (пай) члена КСП «Батьківщина» села Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, розміром 3,422 в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому спадкування її майна повинно відбуватися за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавиці [PERSON] є єдиними спадкоємцями після її смерті. Інших спадкоємців немає. Позивачі пропустили строк для прийняття спадщини після своєї матері [PERSON], через необізнаність в діючому законодавстві, оскільки вважали, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса необхідно звертатися після спливу шестимісячного строку. На підставі викладеного позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 02.08.2015 року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка розміром 6.1507 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Лугнаської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №008285, виданого 29.09.2004 року на підставі розпорядження в.о. голови Новоайдарської райдержадміністрації від 16.09.2004 року №278 (а.с.16); земельна частка (пай) члена КСП «Батьківщина» села Чабанівка Новоайдарського району Луганської області, розміром 3,422 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0073642, виданого на підставі рішення Новоайдарської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 року №417 (а.с. 15). За життя [PERSON] заповіту не склала, тому спадкування її майна повинно відбуватися за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавці [PERSON] є єдиними спадкоємцями після її смерті. Інших спадкоємців не має. Позивачі пропустили строк для прийняття спадщини після своєї матері [PERSON]., через необізнаність в законодавстві, оскільки вважали, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса необхідно звертатися після спливу шестимісячного строку. На даний час позивачі не мають можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після [PERSON] в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Позивачі просили поновити їм строк для прийняття спадщини, зазначивши причину його пропуску, яку суд вважає за можливе визнати поважною. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивач [PERSON] є донькою спадкодавиці, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.19) та позивач [PERSON] є сином спадкодавиці, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14), то відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, вони є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заявляючи вимоги щодо продовження строку для прийняття спадщини, позивачі посилались на те, що пропустила його через те, що вважали що з заявою про прийняття спадщини необхідно звертатися після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, що, на думку суду, можливо визнати поважною. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Заявляючи вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачі посилались на те, що через необізнаність в діючому законодавстві, вони вважали, що з заявою про прийняття спадщини необхідно звертатися після спливу шестимісячного строку. Позивачі мають намір прийняти спадщину, зазначивши причину пропуску ними строку, установленого законом для подання заяви про прийняття спадщини, яка визнана судом поважною, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавиці [PERSON] залишилось спадкове майно. Спадкоємцями за законом є її донька [PERSON] та син [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивачі отримали відмову у звязку з тим, що ними пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1225, 1261, 1268, 1270, 1271ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved