Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка за розрахунком становить 110770,59 грн, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та з його вини за період з липня 2018 року по травень 2020 року утворилася заборгованість з аліментів в розмірі 36503,00 грн. Просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів, що не може перевищувати розмір заборгованості з аліментів в розмірі 36503,00 грн. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 28.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд. Копію ухвали направлено сторонам, відповідачу, окрім копії ухвали, - копію позовної заяви з додатками. Позивачка та представниця позивачки адвокат Іванова Т.Б. в судове засідання не з`явились, надали заяву в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позов підтримали, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання призначені на 23.06.2020 року, 20.07.2020 року, на 05.08.2020 року не з`явився, будучи завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзив не надав. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 25.04.2014 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку і доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2014 року до її повноліття. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 20.03.2020 року, зменшено розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з ј частини всіх видів його заробітку і доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. Відомості про набрання вищевказаним рішенням законної сили у суду відсутні. За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданого Нікольським РВ ДВС Східного МУ МЮ (м. Харків), за період з 20.07.2018 року по 30.04.2020 року [PERSON] має заборгованість за виконавчим листом №222/210/14-ц в розмірі 36551,00 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Верховний Суд України неодноразово змінював підхід до порядку розрахунку пені. Так, відповідно до Постанов від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13, від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-2022цс15 пеня обчислювалася «…виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення…». Згодом, ВСУ дещо відступив від зазначених висновків та вказав, що «…пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. …сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались…» (постанови від 1 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16). У 2018 році Велика Палата Верховного Суду суттєво змінила існуючий підхід та своєю постановою від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (далі - Постанова) відступила від усталеної практики ВСУ, запропонувавши новий порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів. Так, Постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч.1 ст.196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до висновків Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Позивачка просила стягнути пеню за несвоєчасно сплачені аліменти за періодз 20.07.2018 року по 30.04.2020 року 36503,00 грн. З розрахунку заборгованості по аліментах, наведеного у позовній заяві вбачається, що відповідач [PERSON] у вказаний період не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки, а тому вимоги позивачки про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів ґрунтуються на законі. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів розмір неустойки за період з 20.07.2018 року по 30.04.2020 року повинен складати: -липень 2018 року: нараховано - 525,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (525х1%х650) = 3412,50 грн; -серпень 2018 року: нараховано - 1308,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1308х1%х639) = 8358,12 грн; -вересень 2018 року: нараховано - 1308,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1308х1%х608)= 7952,64 грн; -жовтень 2018 року: нараховано - 1308,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1308х1%х578)= 7560,24 грн; -листопад 2018 року: нараховано - 1308,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1308х1%х547)= 7154,76 грн; -грудень 2018 року: нараховано - 1308,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1308х1%х517) = 6762,36 грн; -січень 2019 року: нараховано - 1308,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1308х1%х486) = 6356,88 грн; -лютий 2019 року: нараховано - 1308,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1308х1%х455) = 5951,40 грн; -березень 2019 року: нараховано - 1682,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1682х1%х427) = 7182,14 грн; -квітень 2019 року: нараховано - 1682,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1682х1%х396) = 6660,72 грн; -травень 2019 року: нараховано - 1682,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1682х1%х366) = 6156,12 грн; -червень 2019 року: нараховано - 1682,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1682х1%х335) = 5634,70 грн; -липень 2019 року: нараховано - 1682,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1682х1%х305) = 5130,10 грн; -серпень 2019 року: нараховано - 1748,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1682х1%х274) = 4789,52 грн; -вересень 2019 року: нараховано - 1748,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1682х1%х243) = 4247,64 грн; -жовтень 2019 року: нараховано - 1748,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (1682х1%х213) = 3723,24 грн; -листопад 2019 року: нараховано - 2099,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (2099х1%х182) = 3820,18 грн; -грудень 2019 року: нараховано - 2099,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (2099х1%х152) = 3190,48 грн; -січень 2020 року: нараховано - 2099,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (2099х1%х121) = 2539,79 грн; -лютий 2020 року: нараховано - 2336,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (2336х1%х90) = 2102,40 грн; -березень 2020 року: нараховано - 2336,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (2336х1%х61) = 1424,96 грн; -квітень 2020 року: нараховано - 2199,00 грн, сплачено - 0,00 грн, пеня (2199х1%х30)= 659,70 грн; Загальний розмір неустойки за період з 20.07.2018 року по 30.04.2020 року складає 110770,59 грн. За таких обставин, враховуючи що відповідач [PERSON] не виконує свого обов`язку зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, внаслідок чого у нього виникла заборгованість з аліментів в розмірі 36551,00 грн, не надав доказів, що зазначена заборгованість з аліментів утворилася не з його вини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 20.07.2018 року по 30.04.2020 року в розмірі 36551,00 грн, оскільки її розмір не може перебільшувати 100 відсотків заборгованості. Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд покладає судові витрати на відповідача, та стягує з нього на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved