Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять суд зняти арешти із нерухоме майно, а саме квартири [ADDRESS] , належної [PERSON] ( реєстраційний номер обтяження: 3695451) зареєстровано 06.09.2006 за № 3695451 реєстром Прилуцької міської державної нотаріальної контори, на підставі постанови Управління юстиції в Чернігівській області, б/н, 01.11.2002 р. та ( реєстраційний номер обтяження: 3696107) зареєстровано 06.09.2006 за № 3696107 реєстром Прилуцької міської державної нотаріальної контори, на підставі постанови Управління юстиції в Чернігівській області, б/н, 01.11.2002 р. на ім`я [PERSON] , [INFO] , згідно відмітки Прилуцької ОДПІ має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. В обгрунтування заявлених вимог позивачами вказано про те, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло серія та номер СТВ 371400 від 10 серпня 2018 року належить квартира [ADDRESS] , яка приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 09.07.2018 року № 202 р. Згідно інформаційної довідки Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 191992745 від 07.12.2019 року накладено арешт на нерухоме майна, а саме квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (реєстраційний номер обтяження: 3695451 від 06.09.2006 на ім`я [PERSON] та реєстраційний номер обтяження: 3696107 від 06.09.2006 на ім`я [PERSON] , зареєстровано реєстратором Прилуцької міської державної нотаріальної контори, на підставі постанови без номеру Управління юстиції в Чернігівській області, від 01.11.2002 року. З яких причин дана інформація внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомового майна позивачам невідомо. В грудні 2019 року позивачі звернулися з письмовими заявами до Прилуцького міськрайнного відділу ДВС з проханням про надання інформації щодо відкритих виконавчих проваджень, а також про накладені арешти на майно,на що дана була відповідь ,що на виконанні у відділі ДВС жодних виконавчих документів про здійнення з них стягнень не перебуває, виконавчі провадження в межах яких накладалися арешти до автоматизованої системи виконавчого провадження не вносились. На даний час виконавчі провадження знищені за закінченням терміну зберігання, а тому виконавча служба не має можливості самостійно зняти вказані арешти. Посилаючись на те, що позивачі не мають можливості розпоряджатись власним нерухомим майном, у зв`язку із накладеними арештами, просять суд зняти арешт з усього належного їм майна. Позивачі в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, підтримавши заявлені вимоги та просять суд їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, протее завчасно наддали клопотання про розгляд справи в їх відсутності щодо заявлених вимог покладаються на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 2018 року квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 7) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерхоме майно Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна вбачається, що накладено арешт на нерухоме майна, а саме квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (реєстраційний номер обтяження: 3695451 від 06.09.2006 на ім`я [PERSON] та реєстраційний номер обтяження: 3696107 від 06.09.2006 на ім`я [PERSON] , зареєстровано реєстратором Прилуцької міської державної нотаріальної контори, на підставі постанови без номеру Управління юстиції в Чернігівській області, від 01.11.2002 року. ( а.с.13-14) Згідно відповіді від 06.12.2019 року за № 18-43/28/14.15/34881 Прилуцького міськрайонного відділу ДВС вбачається, що за результатами моніторингу Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, арешт нерухомого майна ( реєстраційний номер обтяження: 3695451) [PERSON] зареєстровано 06.09.2006 на підставі постанови Управління юстиції в Чернігівській обл. без номеру , 01.11.2002 ( а.с.10) Згідно відповіді від 06.12.2019 року за № 18-43/12/14.15/34880 Прилуцького міськрайонного відділу ДВС адресованого на ім`я позивача [PERSON] вбачається , що виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на користь держави, фізичних та юридичних осіб на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Чернігівській області станом на 05.12.2019 року не перебуває ( а.с.9) Згідно відповіді від 09.12.2019 року за № 18-43/28/14.15/35054 Прилуцького міськрайонного відділу ДВС вбачається, що за результатами моніторингу Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, арешт нерухомого майна ( реєстраційний номер обтяження: 3696107) [PERSON] зареєстровано 06.09.2006 на підставі постанови Управління юстиції в Чернігівській обл. без номеру , 01.11.2002 ( а.с.11) Згідно відповіді від 09.12.2019 року за № 18-43/12/14.15/35053 Прилуцького міськрайонного відділу ДВС адресованого на ім`я позивача [PERSON] , вбачається , що виконавчих документів про стягнення з [PERSON] [INFO] на користь держави, фізичних та юридичних осіб на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Чернігівській області станом на 06.12.2019 року не перебуває ( а.с.12) Статтею 41Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316,317,319ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповіднодо ч.ч. 1, 2, 3ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На сьогодні позивачі мають намір розпорядитися належним майном, проте через наявність арешту позбавлені можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачів. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи те, що на виконанні виконавчих проваджень на даний час не перебуває підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved