overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 04 червня 2011 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис, № 47, однак разом не проживають. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, в сімї часто виникали спори з різного приводу, не було поступок та взаєморозуміння. В травні 2014 року припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання, а тому звертається до суду. Справу просить розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 04 червня 2011 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис, № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 084488. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони в травні 2014 року припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають і наданий судом строк до примирення не призвів. Сімя розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 29 травня 2011 року зареєстрували шлюб у Гуто-Боровенській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис, № 11, однак разом не проживають. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Після народження сина спільне проживання з відповідачем погіршилось, в сімї почали виникати сварки та спори з різного приводу, не могли прийти до спільної думки з будь-якого питання, склались різні погляди на спільне сімейне життя та роль у ньому чоловіка та дружини. В 2012 році припинили шлюбно-сімейні відносини, кожен проживає у фактично шлюбних відносинах з іншою людиною, а тому звертається до суду. Справу просить розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 29 травня 2011 року зареєстрували шлюб у Гуто- Боровенській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис, № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЕГ №061497. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають і наданий судом строк до примирення не призвів. Сімя розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 31 липня 2005 року зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис, № 97, однак разом не проживають. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного, а тому звертається до суду. Позивачка в поданій заяві просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 31 липня 2005 року зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис, № 97, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № [NUMBER]. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають і наданий судом строк до примирення не призвів. Сім'я розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 01.05.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживав алкогольними напоями, скандалив, матеріально сім'ю не забезпечував. З грудня 2014 року разом не проживають. Примирення між ними неможливе. Просить визначити місце проживання дитини за її місцем проживання та залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечив щодо його задоволення, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.05.2010 року. Від шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка є малолітньою. Шлюбні відносини у сторін припинені, разом вони не проживають. Позивачка заперечує можливість примирення. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, залишивши позивачці шлюбне прізвище «[PERSON]». На думку суду місцем проживання малолітньої дитини слід визначити місце проживання її матері. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 01.06.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. У їхньому шлюбі народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO], який в даний час є повнолітнім, та син [PERSON], [INFO], який в даний час є неповнолітнім, проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні характери та погляди на життя, через що в них виникають різного роду суперечки та непорозуміння. Через що в неї з відповідачем не склалось подружнє життя. Між ними немає повноцінних подружніх відносин, а тому спільне проживання та збереження їхнього шлюбу втратило будь-який сенс. А, тому, просить шлюб розірвати, термін на примирення не надавати, визначити місце проживання неповнолітньої дотини за її місцем проживання та залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але зазначила в позовній заяві, що просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.1993 року(а.с.3). Від шлюбу у них народилося двоє синів, один з яких на даний час неповнолітній - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою(а.с.4-5). Шлюбні відносини у сторін припинені. Позивачка заперечує можливість примирення. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, залишивши позивачці шлюбне прізвище «[PERSON]». На думку суду місцем проживання неповнолітнього сина слід визначити місце проживання його матері. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 05.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні характери та погляди на життя, в сім'ї відбувалися сварки через зловживання відповідачем алкогольних напоїв, нанесення побоїв, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з початку 2015 року. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Просить визначити місце проживання дитини за її місцем проживання та залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2011 року. Від шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який є малолітнім і проживає з позивачкою. Шлюбні відносини у сторін припинені, разом вони не проживають. Позивачка проживає в с. Палагичі, а відповідач в м. Тлумач. Позивачка заперечує можливість примирення. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, залишивши позивачці шлюбне прізвище «[PERSON]». На думку суду місцем проживання малолітньої дитини слід визначити місце проживання її матері. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 07.11.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі у них народилися четверо дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні характери та погляди на життя, через що виникали суперечки та непорозуміння. Примирення між ними неможливе. А тому просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати разом з нею, залишити шлюбне прізвище «[PERSON]» справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечує щодо його задоволення, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про укладення шлюбу, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.11.1992 року. Від шлюбу у них народилося четверо дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини у сторін припинені, разом вони не проживають. Позивачка проживає в с. Бортники Тлумацького району, а відповідач в с. Прибилів Тлумацького району. Позивачка категорично заперечує можливість примирення. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, залишивши позивачці шлюбне прізвище «[PERSON]». Сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яким виповнилося 14 років вільно обирають собі місце проживання. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 08.01.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні характери та погляди на життя, через що виникають різні суперечки та непорозуміння. Примирення між ними категорично неможливе, сім'я розпалась остаточно і шлюб існує тільки формально. А тому просить шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати разом з нею, відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», а справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.01.2011 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини у сторін припинені. Позивачка категорично заперечує можливість примирення. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, відновивши позивачці дошлюбне прізвище «[PERSON]». На думку суду місцем проживання малолітньої дитини слід визначити місце проживання її матері. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 09.08.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. У них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач часто зловживає спиртними напоями, через що в них виникали постійні сварки та скандали. Декілька разів безпричинно наносив їй побої в присутності малолітніх дітей та обзивав її нецензурною лайкою. Її прохання на нього не впливають, змінитися він не бажає. В таких умовах проживати більше не намірена. Просить дітей залишити проживати разом з нею та залишити шлюбне прізвище «Гуцуляк». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2013 року. У них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які є малолітніми. В даний час сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, залишивши позивачці шлюбне прізвище «Гуцуляк». На думку суду місцем проживання малолітніх дітей слід визначити місце проживання їх матері. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 12.07.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, постійно принижує її, вчиняє сварки, матеріально сім'ю не забезпечує, у вихованні дітей участі не приймає. Примирення між ними категорично неможливе, поскільки відповідач обіцяв змінити свою поведінку, але цього не зробив. Просить визначити місце проживання малолітніх дітей за її місцем проживання та залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про одруження, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2000 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які є малолітніми. Шлюбні відносини у сторін припинені. Позивачка категорично заперечує можливість примирення. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, залишивши позивачці шлюбне прізвище «[PERSON]». На думку суду місцем проживання малолітніх дітей слід визначити місце проживання їх матері. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 15.04.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачкем по справі. Від шлюбу у них дітей немає. Однак, відповідач в добровільному порядку в органах ДРАЦС шлюб розірвати не бажає. Вказує, що з часу реєстрації шлюбу відповідач різко змінив свою поведінку по відношенню до неї, ображає її та не поважає як дружину. У них різні характери та погляди на життя, тому сімя існує тільки формально і вважає що її збереження неможливе. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] 26.08.2015 року заявив клопотання про надання строку на примирення 6 місяців. Вказав на те, що докладе максимум зусиль для збереження сімї. 26.08.2015 року сторонам надано трьохмісячний строк для примирення. 10.12.2015 року сторони, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій вказала, що позв підтримую, просить його задовольнити, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Бигар» та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказав, що позв визнає, не заперечує щодо його задоволення, просить проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.04.2015 року. Від шлюбу у них дітей немає. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, відновивши позивачці дошлюбне прізвище «Бигар». На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 15.11.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. В їхньому шлюбі народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що у неї з відповідачем різні характери та погляди на сімейне життя, в сім'ї має місце неповага один до одного, що і стало причиною її розпаду. Надалі перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем не бажає, вважає, що примирення між ними неможливе та просить шлюб розірвати. Просить визначити місце проживання дитини за її місцем проживання та залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечив щодо його задоволення, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про одруження, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2005 року(а.с.3). Від шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO] яка є неповнолітньою(а.с.4). Сім'я у сторін розпалася. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, залишивши позивачці шлюбне прізвище «[PERSON]». На думку суду місцем проживання малолітньої дочки [PERSON] слід визначити місце проживання її матері. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved