Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що батько позивачів [PERSON] був членом ЖБК «Геолог» та на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 13 грудня 1978 року отримав ордер на квартиру [ADDRESS]. В серпні 1991 року [PERSON] сплачено в повному обсязі суму пайового внеску за квартиру, але не оформлено правовстановлюючі документи на квартиру та не зареєстровано право власності на квартиру в БТІ. Після смерті батька позивачів, який помер [INFO], позивачі є єдиними його спадкоємцями. У встановлений законом строк позивачі звернулися до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, проте у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру. На підставі викладеного позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за кожним. В судовому засіданні позивачі позов підтримали у повному обсязі. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові пояснення, в яких просив прийняти рішення на підставі поданих позивачами доказів згідно чинного законодавства. Представник третьої особи - Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Представник третьої особи ЖБК «Геолог» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Заслухавши пояснення позивачів, представника третьої особи ЖБК «Геолог», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], яка народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 вересня 1992 року [PERSON] та [PERSON] одружились 09 вересня 1992 року, дружині надано прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], батьками позивача, [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], мати позивачів, померла [INFO] у віці 46 років в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. [PERSON], батько позивачів, помер [INFO] у віці 60 років в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2011 року. Таким чином, позивачі є дітьми (донькою та сином) померлого [PERSON] Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивачі у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька. Заповіт померлий не вчиняв, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Таким чином позивачі мають право на спадкування за законом після смерті батька як спадкоємці першої черги. Як вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 1978 року [PERSON] видано ордер на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS] на сім'ю з трьох осіб: [PERSON], його дружину - [PERSON] та доньку - [PERSON] Згідно довідки ЖБК «Геолог» №22 від 09 червня 2003 року [PERSON] є членом ЖБК «Геолог», є власником кооперативної квартири [ADDRESS], пайовий внесок за квартиру сплачено в серпні 1991 року у повному обсязі. Відповідно до довідки форми №3 ЖБК «Геолог» № 40 від 08 грудня 2012 року особистий рахунок на квартиру [ADDRESS] значиться на [PERSON] В квартирі зареєстровані та проживають [PERSON] (донька) з 23.02.1993 року та [PERSON] (син) з 04.10.1994 року. Згідно довідки № 41 ЖБК «Геолог» від 08 грудня 2012 року батько позивачів [PERSON] мешкав у спірній квартирі та був зареєстрована за цією адресою з 27.02.1979 року по день смерті. Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», в редакції, чинній на час сплати пайового внеску за квартиру, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Таким чином померлий [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається з інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації №12874 (И-2015) від 01.10 2015 року, спірна квартира на праві власності не зареєстрована. З Інформаційної довідки від 16 жовтня 2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що відомості щодо спірної квартири у вказаних реєстрах відсутні. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться лише за заявою власника, який реєструє право власності на своє майно. Постановою державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 26 травня 2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. На підставі викладеного судом встановлено відсутність умов для отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у нотаріуса, тому їх вимоги про визнання за ними в судовому порядку права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька підлягають задоволенню.

Outcome: approved