Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачі просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Вказують про те, що вони є користувачами житла, а відповідач з 2012р. без поважних причин не проживає в квартирі, втратив до неї інтерес, не бажає добровільно знятися з реєстрації. В порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України позивачі просили розглянути справу за їхньої відсутності, надали згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, однак на пошту за отриманням судової повістки, матеріалів позову і в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, даними про поважність причин неявки суд не володіє, заяви про розгляд справи за його відсутності, письмових пояснень або заперечень не надав. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиціє підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Згідно до довідки КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» сторони зареєстровані у спірній квартирі (а.с. 11). Як визнають позивачі, відповідач є сином позивача [PERSON] Згідно до актів обстеження від 22.07. і 19.08.2014р. відповідач [PERSON] за зареєстрованою адресою місця проживання фактично не проживає з липня 2007р., що підтверджено свідками-сусідами: [PERSON] з квартири № 7 і [PERSON] з квартири № 12. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі [PERSON] без поважних причин не проживає у зазначеній квартирі понад один рік, втратив зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачає право на користування цим житлом. На користь доводів позивачки свідчить і та обставина, що судові документи відповідачем за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його місця проживання чи місця перебування отримані не були. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved