Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом та уточнивши позовні вимоги просила стягнути з [PERSON], аліменти в розмірі ? частини його доходу на користь сина [PERSON] на його утримання на період навчання у Національному Гірничному Університеті, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох річного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою, мотивуючи тим, що вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем з 30.04.1993 року по 1997 рік. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] Їх син потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У звязку з чим, вона змушена звернутися до суду з дійсним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що він є пенсіонером. Окрім пенсії іншого доходу не має. У звязку з подорожчанням продуктів першої необхідності його пенсії не вистачає на потреби родини, тому він на теперішній час не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Третя особа [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він є студентом. Навчається на денній формі навчання з 09-00 год. до 16-00 год., тому не може працювати. Розмір його стипендії в 800 грн. вистачає лише на проїзд та їжу. Вважає, що батько може йому допомагати поки він навчається. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, в їх сукупності, суд прийшов до наступного. З 1993 року відповідач знаходився в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого є повнолітній син [PERSON], 02.02.1995р.н. Як зазначили сторони шлюб між ними в 1997 році був розірваний. На даний час [PERSON] є студентом 5 курсу геолого - розвідувального факультету у Державному вищому навчальному закладі «Національний гірничий університет». Форма навчання денна бюджетна Передбачений період закінчення навчання 31.01.2018 року. Відповідно до\~ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. ст.\~199,\~200 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом\~ст. 199 СК України\~обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Мати [PERSON] працює в Комунальному закладі освіти СЗШ 29 вчителем та розмір її доходу за жовтень-листопад 2016 року склав 15489,96 грн. Сам [PERSON] отримує стипендію в розмірі 825,00 грн. Відповідач [PERSON] на теперішній час не працює, перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію в розмірі 4226,96 грн. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» №928 від 25.12.2015 року\~встановлено, що з 1 грудня 2016 року прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність становить - 1247 грн. Враховуючи те, що відповідач є пенсіонером, тобто не працездатною особою та порівнявши розмір його доходу з розміром прожиткового мінімуму встановленого законодавством для даної категорії осіб, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Син відповідача потребує цієї матеріальної допомоги, оскільки у зв'язку з навчання не має можливості самостійно себе утримувати. Враховуючи встановлені обставини, майновий стан позивача, яка як мати несе таку ж відповідальність по утриманню сина, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на утриманні сина [PERSON], який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2016 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. В іншій частині позову вимоги позивача є завищеними та такими, що не підлягають задоволенню. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст..88 ЦПК України. \~\~\~\~\~

Outcome: partial