Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивували тим, вони є дочкою і сином померлої 20.01.2000 року [PERSON] та [PERSON]. Зазначають, що після смерті 20.01.2000 року [PERSON] відкрилася спадщина на її спадкове майно, тобто на право на земельну частку (пай) в розмірі 4,16 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Андріївської сільської ради Хорольського району, що належало спадкодавиці на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ПЛ № 0177288. Вказане спадкове майно було успадковане чоловіком та дітьми померлої [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках по 1/3 кожен. Після смерті 16.02.2003 року [PERSON] відкрилася спадщина на його спадкове майно, тобто на право на 1/3 частку земельної частки (паю) в розмірі 4,16 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Андріївської сільської ради Хорольського району. Спадщину після смерті 16.02.2003 року [PERSON] прийняли його діти [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по ? кожен. Позивачі зазначають, що вони є спадкоємцями першої черги померлої 20.01.2000 року [PERSON] та померлого 16.02.2003 року [PERSON] за законом, які прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проте оформити свої спадкові права на вказане майно не мають можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ПЛ № 0177288, що слідує з повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори. В звязку з цим позивачі просять суд встановити факт належності померлій 20.01.2000 року [PERSON] право на земельну частку (пай) та визнати за позивачами права на ? частку зазначеної частки (паю) кожному. Позивачі в судове засідання не зявилися, у позовній заяві просили провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, подав суду письмову заяву про визнання позову, з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved