Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернувшись до суду з даним позовом, та просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 27 жовтня 2007 року згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 484, посилаючись на те, що вона проживала разом з відповідачем, але спільне життя з чоловіком не склалося, так як вони мають зовсім різні характери та погляди на життя, крім того відповідач кожного дня перебував у нетверезому стані, внаслідок чого у них виникали сварки та непорозуміння. Також у них з чоловіком різне бачення навіть у дрібних побутових питаннях. Шлюбні відносини вони не підтримують вже два роки, спільне господарство не ведуть, про побудову сімейних відносин між собою не піклуються, почуття взаємної любові та дружби між ними відсутні. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Примирення із відповідачем стало неможливим, а тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Крім того, позивачка зазначає, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач повністю припинив надавати кошти на утримання дітей, позивачка просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1109,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей, посилаючись на те, що відповідач є працездатною особою, а тому може сплачувати аліменти. Також, просить стягнути з відповідача судові витрати понесені нею на сплату судового збору. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, а також зазначила, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2007 року згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 484, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, та примирення між ними стало неможливим, що видно із їхніх заяв, які вони подали до суду. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. В судовому засіданні також встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області 11 квітня 2008 року, актовий запис № 61; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області 30 червня 2010 року, актовий запис № 109. Діти проживають із матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні, і відповідач даний факт не оспорив. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. З урахуванням змісту позовних вимог та позиції позивачки, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач будучи батьком дитини, добровільно не приймає участі в їх утриманні, хоч має таку можливість, оскільки є працездатним, суд вважає, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач не з`явився на судовий розгляд справи та не надав доказів, які б свідчили, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню від дня подання до суду позовної заяви. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] - 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп., судових витрат понесених позивачкою на сплату судового збору, що підтверджено документально. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved