Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачі, звернулись до суду з позовом в якому зазначили, що їм належить на праві власності житловий будинок №17 по вул. Титова в м. Запоріжжя, по 1/2 частині кожній, в порядку спадкування за законом після [PERSON] Аркадієвича, померлого 18 липня 2016 року. За життя спадкодавець [PERSON] Аркадієвич взяв позику на підприємстві, де він працював в той період, а саме, в Запорізькому трансформаторному заводі, для забезпечення якої, було накладено обтяження на будинок №17 по вулиці Титова в місті Запоріжжі, на підставі повідомлення Запорізького трансформаторного заводу від 27.05.1969 року, яке зареєстроване 29.05.1969 року за №4 Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Позика, яку спадкодавець отримав від Запорізького трансформаторного заводу, була сплачена ним при житті в повному обсязі, а тому необхідність в обтяженні відпала. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор, не теперішній час, не має визначених законодавством підстав для зняття заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна за заявою позивачів, вони позбавлені можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна у звязку з чим просять суд скасувати арешт на будинок №17 по вулиці Титова в місті Запоріжжі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили суду позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Першої Запорізької державної нотаріальної контори м. Запоріжжя у судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 липня 2016 року помер [PERSON] Аркадієвич, який був батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON]. Факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується: свідоцтвом про народження (а.с.10), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.11) та свідоцтвом про одруження [PERSON] (а.с.26). Позивачам не праві приватної власності, по 1/2 частині кожній, належить будинок №17 по вулиці Титова в місті Запоріжжі: [PERSON], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.01.2017 року приватним нотаріусом [PERSON], р. № 82; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.01.2017 року яке зареєстроване 31.01.2017 року приватним нотаріусом [PERSON], р. № 81, За життя спадкодавець [PERSON] Аркадієвич взяв позику на підприємстві, де він працював в той період, а саме, в Запорізькому трансформаторному заводі, для забезпечення якої було накладено обтяження на будинок №17 по вулиці Титова в місті Запоріжжі на підставі повідомлення Запорізького трансформаторного заводу від 27.05.1969 року (архівний запис 2093890 від 16.06.2005року). На запит приватного нотаріуса [PERSON] щодо накладеного арешту Публічне акціонерне товариство «Запоріжтрасформатор» своїм листом від 21.08.2017 №1/11-1044, повідомило, що 28.09.1994 року державне підприємство «Запорізький трансформаторний завод» перетворене в Відкрите акціонерне товариство «Запоріжтрасформатор». Також зазначено, що відповідно до чинних відомостей первинного бухгалтерського обліку у ПАТ «Запоріжтрасформатор», як правонаступника вказаної юридичної особи, відсутні будь-які фінансові або майнові вимоги до спадкодавця - [PERSON] Аркадієвича (а.с.9). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не повязаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону Україн «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки з рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття заборони на відчуження об'єкту нерухомого майна житловий будинок №17 по вул. Титова в м. Запоріжжя, за заявою спадкоємців [PERSON] та [PERSON], вони позбавлені можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Відповідачем - ПАТ «Запоріжтрасформатор» в теперішній час визнається виконання зобовязання з боку спадкодавця - [PERSON] Аркадієвича (а.с.9), тому суд вважає що необхідність у забезпеченні позики шляхом арешту відпала. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.\~\~

Outcome: approved