Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] , Харківської міської ради про поділ спільного сумісного майна, визначення розміру частки спадкодавця у спільній сумісній власності, визнання права власності на спадкове майно, в якому просять визнати що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила ј частини, визнати що частки [PERSON] , [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становлять по ј частини у кожного, а також визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на ј частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що, 08.12.1997 квартирна [ADDRESS] : [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 08.12.1997 була зареєстрована на праві спільної сумісної власності на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після розлучення з позивачем [PERSON] , відповідач [PERSON] , створює позивачам перешкоди у користуванні спірною квартирою , у зв`язку з чим Дзержинським районним судом видано виконавчий лист на підставі рішення дзержинського районного суду міста Харкова від 06.09.2007, яким зобов`язано відповідача не перешкоджати [PERSON] , з неповнолітньою донькою в користуванні квартирою. [INFO] помер один із співвласників квартири [ADDRESS] - рідний брат позивачки [PERSON] , - [PERSON] 25.07.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О.С., заведено спадкову справу № 03/2016 щодо майна [PERSON] , про що внесений відповідний актовий запис до Спадкового реєстру № 59274120 від 25.07.2016. Позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності. Позивач зазначає, що вказаний документ, що підтверджує право власності перебуває у володінні відповідача [PERSON] , який не надає його та чинить перешкоди у користуванні квартирою, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх оспорюваних прав. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, надали суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутністю, позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити з наведених в ньому підстав. [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача ХМР в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, 01.08.2018 надав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що визнання за [PERSON] , права власності на ј частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом, як спадкоємицею другої черги без підтвердження родинного зв`язку, може вплинути на права Харківської міської ради про визнання частини цієї спірної квартири відумерлою спадщиною та передачу цього нерухомого майна у власність територіальної громади м. Харкова. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.12.1997 ВЕП «Держпром» р.№ 1-97-106, що підтверджується листом КП «ХМБТІ» № 11273/2/638/1517/19 від 04.03.2019 (а.с. 116). 26.03.2016 помер один із співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON] , який є рідним братом позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 21.07.2016 виданого Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у міста Києві, а також рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2016 відповідно до якого встановлено факт смерті рідного брата [PERSON] - [PERSON] . (а.с. 22,66). Факт родинних відносин, окрім рішення суду , підтверджується наданими в судове засідання свідоцтвом про народження , одруження та розірвання шлюбу, відповідно до яких вбачається, що мати позивача [PERSON] та померлого [PERSON] , є одна жінка, [PERSON] . (а.с. 74-77). Крім того, вказаний факт встановлений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О.С., що підтверджується листом № 135/02-14 від 18.04.2018. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] , є рідною сестрою померлого [INFO] [PERSON] , та є спадкоємцем другої черги за законом, а тому визнання права власності на спадкове майно ніяким чином не вплинуть на права Харківської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) до фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна настуна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. На підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] , заведено спадкову справу № 03/2016 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , однак постановою приватного нотаріуса КМНО Пірієвою О.С., від 17.05.2018 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документує, що посвідчує право власності на квартиру. (а.с. 104) Крім того, відповідно до листа приватного нотаріуса КМНО Пірієвої О.С. від 16.05.2018 № 03/2016 встановлено, що інших спадкоємців, передбачених законом, а також інших , малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. (а.с. 102). Таким чином, оскільки судом встановлено, що за померлим [PERSON] , було зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , а позивач [PERSON] , є спадкоємцем другої черги, та інші спадкоємці відсутні, вважаю за можливим задовольнити вимоги щодо визнання за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , права власності на частку квартири у спільній сумісній власності. Щодо позовних вимог щодо визначення часток у спільній сумісній власності за позивачами та померлим [PERSON] , по ј суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність майна. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. ч. 1,3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності рівними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділ частки з спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної власності за його боргом, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, , що є у спільній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК України спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, оскільки [PERSON] , є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] , необхідно визначити частку квартири належної померлому спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. Окрім того, враховуючи, що домовленості про розмір часток між співвласниками не було, та відповідач такі відомості не спростував, а також враховую, що частка померлого не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися правом власності на вказане майно, діє презумпція рівності часток та частки чотирьох співвласників у праві власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, по ј частці кожному. Тому, вимоги щодо визначення частко у спільній сумісній власності за позивачами та померлим [PERSON] , по ј підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом не вирішуються, оскільки позивач просила покласти судові витрати на неї в повному обсязі, та не стягувати їх з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved