Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом та визнання права власності на квартиру в звязку з втратою правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що 14 січня 2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 15, кв. 61. Іншими співвласниками вказаної квартири є позивачі по справі. Позивач [PERSON] фактично спадок прийняв, оскільки піклувалися про батька, в установлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадку, а [PERSON] від прийняття спадку відмовилася на користь [PERSON]. На даний час позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва, але йому в цьому було відмовлено, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме свідоцтво про право власності на квартиру. В звязку з чим [PERSON] просить визнати за ним право власності на 1/3 частину вищевказаної квартири після смерті батька [PERSON], який помер 14 січня 2015 року та на 1/3 частину спірної квартири в звязку з втратою правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 вересня 1997 року виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів Харківської області. Крім цього, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на /3 частину спірної квартири в звязку з втратою правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 вересня 1997 року виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів Харківської області. Позивачі в судове засідання не зявилися, але надали суду свої заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі та просили винести рішення на підставі наданих ними письмових доказах. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але раніше надавав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та вирішити справу на власний розсуд. Представник третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявилася, але раніше надавала суду свої пояснення в яких просила розглядати справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить прийняти рішення згідно чинного законодавства. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що позивачі по справі та [PERSON] є власниками в рівних частинах квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 15, кв. 61, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів Харківської області 11 вересня 1997 року на підставі розпорядження № 523/6 від 11.09.1997 року та зареєстрованому в Лозівському БТІ під реєстровим № 12172 18 вересня 1997 року. 14 січня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ВЛ № 489180, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайоного управління юстиції у Харківській області 20 січня 2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 15, кв. 61. Спадкоємцями на спадкове майно після смерті спадкодавця є позивачі по справі. Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні, немає. Інших спадкоємців не має ні по закону ні по заповіту. Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачі фактично спадок після смерті батька та чоловіка прийняли, оскільки на час його смерті були разом з ним зареєстровані, піклувалися про нього, поховали його, розпорядилися його особистими речами, у встановлений законом термін звернулися з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В даний час позивачі знову звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину спірної квартири, але їм було розяснено, що нотаріус згідно з пунктом 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видає свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Так, на даний час оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів Харківської області 11 вересня 1997 року на підставі розпорядження № 523/6 від 11.09.1997 року втрачений, що підтверджується розміщенням оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Голос Лозівщини» за № 143-144 від 12.12.2014 року. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У звязку з тим, що у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру, оскільки вони були втрачені, вони не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на їх імя та зареєструвати своє право власності в Реєстраційній службі. Згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру був втрачений, а дублікат можливо було отримати позивачами лише разом з [PERSON], оскільки згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] 14 січня 2015 року помер. Отже, позивачі по справі не мають можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності, і відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] фактично спадок прийняв, заяву про відмову не писав, тому за ним необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно, оскільки інший спадкоємець [PERSON] від прийняття своєї частки спадкового майна відмовилась на користь сина [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відсутність у позивачів оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності на праві власності спадкодавцю [PERSON] права власності на спірну квартиру, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України. Право позивачів. на спадщину за законом належних спадкодавцю на праві власності квартири ніким не оспорене. Таким чином визнання сторонами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved