Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили встановити порядок користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] , між позивачами та відповідачами та призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, мотивуючи позов тим, що будинок за вказаною адресою належить [PERSON] - 59\\100 ід. частин будинковолодіння; [PERSON] - 2\\100 ід. частин будинковолодіння; [PERSON] - 4\\100 ід. частин будинковолодіння; [PERSON] - 28\\100 ід. частин будинковолодіння; [PERSON] - належить 6\\100 ід. частин будинковолодіння; [PERSON] - 2\\100 ід. частин будинковолодіння. Посилаючись на ст.ст. 317, 321, 358 ЦК України, просили встановити порядок користування будинком між співвласниками. Ухвалою від 20.12.2017 року суддею Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М. справу прийнято до свого провадження. (т. 1 а.с. 63) 09.02.2018 року до суду надійшов відзив від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у якому відповідачі вказали, що фактично порядок користування будинком між співвласниками встановлений з 2012 року, про що свідчить акт від 06.08.2012р., складений техніком комунального підприємства ЖОМБТІ Голенковою Н.П., за підписом усіх співвласників будинку за адресою: [ADDRESS] . На підставі складеного акту був зроблений розрахунок нових ідеальних часток з діючих правовстановлюючих документів, виданих на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 19.09.2012 р. за №402. Кожен співвласник своєї частини будинку має окремий вхід. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 21.11.2017 року по справі №295/4910/15-ц про встановлення порядку користування земельною ділянкою встановлено, що між позивачами та відповідачами відсутній спір щодо користування житловим будинком. Окрім того, під час проведення судової земельно-технічної експертизи експерт у своєму висновку зробив дослідження щодо фактичного порядку користування будинком між співвласниками. Сторони заперечень щодо такого дослідження та опису порядку користування будинком не заявляли. У зв`язку з відсутністю предмету спору, проваджена у справі просили закрити. (т. 1 а.с. 70) Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2018 року у задоволенні клопотання відповідачів про закриття провадження відмовлено. Призначено по справі будівельно - технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо можливих варіантів встановлення порядку користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] . (т. 1 а.с. 106) 27.03.2019 року до суду надійшов висновок судового експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Юрова А.Н. № 670/18-25 від 06.03.2019 року. (т. 1 а.с. 193-207). Ухвалою суду від 29.03.2019 року провадження у справі поновлено. (т. 1 а.с. 208) 09.07.2019 року відповідачами надано до суду письмові заперечення та пояснення по справі, у яких відповідачі вказали, що вони не є співвласниками прибудови та надбудови [PERSON] у розмірі 48,90 кв.м., оскільки така прибудова та надбудова є приватної власністю тільки [PERSON] Договір про поділ нерухомого майна між співвласниками спірного будинку не укладався. Рішенням №186 від 13.03.2008р. Житомирської міської ради прийнято в експлуатацію закінчену будівництвом частину індивідуального жилого будинку [ADDRESS] , загальною площею 48,90 кв.м. на ім`я [PERSON] , адреси якої на той час не існувало. При цьому площа будинку [ADDRESS], після прийняття рішення №167 від 28.02.2008р. Житомирської міської ради, збільшилась на 48,90 кв.м., відповідно після прийняття рішення №402 від 19.09.2009р., прийнятого виконкомом Житомирської міської ради в якому зазначено, що прийняте в зв`язку з прибудовами виникла адреса [ADDRESS], площа будинку спільної часткової власності в адресі [ADDRESS], також збільшилась на 48,90 кв. м. Наголосили, що прибудови в експлуатацію за рішенням №402 від 19.09.2012р. не здавалися та не оформлялися, за цим рішенням відбувся виділ в окреме домоволодіння [ADDRESS]. Просили суд визначені частки в додатку 2 до рішення № 402 від 19.09.2012р. Житомирської міської ради за якими змінились розміри ідеальних часток в спільному праві на житловий будинок в зв`язку з прибудовами, визнати помилково встановленими, оскільки ніхто із співвласників в [ADDRESS] , в експлуатацію не здавав та не оформляв додаткові прибудови, нотаріально посвідченої згоди на зміну часток співвласники будинку не надавали. Вище зазначені докази на думку відповідачів свідчать, що працівники ЖОМБТІ під час розрахунку часток разом із [PERSON] створили фальсифікацію часток визначених в рішенні №402 від 19.09.2012р. та в рішенні №167 від 28.02.2008р. та не перевіряючи правильності оформлення документів Житомирська міська рада двічі прийняла неправдиві рішення. Просили встановити порядок користування будинком за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток первинної реєстрації права власності, визначених судовим експертом Гайда Б.Я. Висновок експерта Юрова А.Н. №670/18-25 від 06.03.19р. відповідачі вважають є неповним та незрозумілим. Судовий експерт Юров А.Н. не перевірив належність часток у спірному житловому будинку. Площа будинку по [ADDRESS] , в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 219,6 не відповідає технічному паспорту та свідоцтвам про право власності [ADDRESS], в [ADDRESS] . Просили врахувати, що реальні частки визначені судовим експертом Гайда Б.Я. від 26.02.2018р., оскільки в матеріалах справи, та інвентарній справі № 1923 ЖОМБТІ правових підстав на зміну реальних часток після виникнення спільної часткової власності (первинної реєстрації права спільної часткової власності інвентарна справа №1923) немає, то ці частки є законними. При цьому відповідачі зазначили, що частки мають бути встановлені під час розгляду даної справи та відповідачі не вбачають необхідності звертатись до суду з іншим позовом для встановлення розміру часток. (т. 1 а.с. 231-234) Позивачі ( за їх участі в судовому засіданні) позов підтримали та просили задовольнити, наполягали на встановлені порядку користування житловим будинком за фактичним користуванням, не заперечували що при цьому їх частка буде значно меншою від частки яка належить їм за правовстановлюючими документами. Відповідачі у судовому засіданні заперечувати проти позову, просили відмовити у його задоволенні. Наполягали на встановленні порядку користування за первинними частками визначеними експертом Гайда Б.Я. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] належить 59/100 частин вказаного житлового будинку, а [PERSON] є власником 2/100 частин вказаного житла на підставі свідоцтв про право власності, виданих виконкомом Житомирської міської ради 19 вересня 2012 року на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 19.09.202 року за № 402, взамін свідоцтв про право власності від 7 березня 2008 року. (т. 1 а.с. 91-92) [PERSON] належить 4/100 частини вказаного житлового будинку згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Житомирської міської ради 19 вересня 2012 рокуна підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 19.09.202 року за № 402, взамін договору дарування від 15 червня 2011 року, реєстр 2528. (т. 1 а.с. 93) [PERSON] є власником 28/100 частин цього житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Житомирської міської ради 19 вересня 2012 року на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 19.09.202 року за № 402, взамін свідоцтва про право власності від 7 березня 2008 року. (т. 1 а.с. 98) Зазначені свідоцтва видані на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402, яким вирішено оформити право власності сторін на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку зі зміною розмірів ідеальних часток в домоволодінні внаслідок здійснених прибудов. (т. 1 а.с. 172) [PERSON] є власником 5/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Житомирської міської ради 7 грудня 2012 року взамін свідоцтва про право власності від 19 вересня 2012 року. (т. 1 а.с. 97) Окрім того, [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках 2/100 частини даного домоволодіння згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Житомирської міськради 7 грудня 2012 року взамін свідоцтва про право власності від 19 вересня 2012 року. (т. 1 а.с. 96) Зазначені свідоцтва видані на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05 грудня 2012 року №500, яким вирішено оформити право власності на об`єкт нерухомо майна, за якими змінюються розміри ідеальних часток в спільному праві на житловий будинок у зв`язку з прибудовою. (т. 1 а.с. 174, зворотній бік) Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 155 ЖК УРСР закріплені гарантії прав громадян, які мають у власності жилий будинок, квартиру, згідно яких жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з частинами першою, другою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Вказаний правовий висновок щодо застосування положень статті 358 ЦК України висловлений Верховним Судом України у постанові від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. З метою вирішення питання щодо можливих варіантів визначення порядку користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] , судом призначено у справі будівельно - технічну експертизу, за результатами якої судовим експертом Юровим А.Н. складено висновок № 670/18-25 від 06.03.2019 року, згідно якого встановлення порядку користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] , загальний технічний стан якого оцінюється як ветхий (фізичний знос 70%), можливо після визначення технічного стану будівлі за результатами проведеного технічного обстеження будівлі та виготовлення проектної документації в якій передбачені заходи по забезпеченню збереження будинку, його міцності, стійкості в цілому та окремих частин, елементів та конструкцій в тому числі їх підсилення. При цьому експлуатація будинку можлива лише після завершення виконання та прийняття всіх робіт, передбачених проектною документацією і забезпечення безпечних умов проживання. Розробка варіантів порядку користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] , для максимального забезпечення однакових умов для співвласників з урахуванням їх часток потребує виконання будівельних робіт з перепланування та перебудови приміщень, закладання та влаштування дверних і віконних прорізів, для зміни функціонального призначення приміщень та їх частин, що може надати додаткові навантаження на несучі конструкції та елементи будинку, привести до його можливого (часткового) руйнування - не представляється можливим. На розгляд суду запропоновано єдиний можливий варіант користування житловим будинком по [ADDRESS] , який склався фактично на час проведення дослідження з врахуванням технічного стану будинку, з відступом від ідеальних часток співвласників житлового будинку. При цьому порядок користування житловим будинком не буде відповідати чинним вимогам нормативних документів, щодо площі приміщень та їх функціонального призначення, оскільки будинок побудований до 1917 року та являється будинком старої забудови, який приймався в експлуатацію за діючими на той час будівельними нормами і не відповідає вимогам чинних нормативних документів. Можливий варіант визначення порядку користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] , (без врахування самочинно збудованих приміщень та господарських споруд): [PERSON] : коридор №5-1 (площею 10,9 кв.м); санвузол №5-2 (площею 2,3 кв.м); кухня №5-3 (площею 6,4 кв.м); коридор №5-4 (площею 6,3 кв.м); кімната №5-5 (площею 16,9 кв.м); кімната №5-6 (площею 19,3 кв.м); кімната №5-7 (площею 20,3 кв.м); загальна площа 82,4 кв.м., житлова 56,5 кв.м.; сарай (літ «З»); вбиральна (літ. «У-3»). [PERSON] : кімната №6-4 (площею 22,1 кв.м); (загальна площа 22,1 кв.м, житлова 22,1 кв.м). [PERSON] : веранда №4-1 (площею 8,6 кв.м); кімната №4-2 (площею 18,0 кв.м); загальна площа 26,6 кв.м, житлова 18,0 кв.м, сарай (літ. «Л»); вбиральня (літ. «У-2»). [PERSON] : санвузол №1-2 (площею 2,5 кв.м); вітальня №1-3 (площею 13,2 кв.м); кухня №1-4 (площею 7,7 кв.м); загальна площа 23,4 кв.м; вбиральня (літ. «У-1»). [PERSON] : кухня №3-1 (площею 8,1 кв.м); коридор №3-2 (площею 6,8 кв.м); кімната №3-3 (площею 24,3 кв.м); загальна площа 39,2 кв.м., житлова 24,3 кв.м. [PERSON] : тамбур №2-1 (площею 5,1 кв.м); кімната №2-2 (площею 20,0 кв.м), загальна площа 25,1 кв.м, житлова 20,0 кв.м. Всі шість квартир співвласників ізольовані і обладнані окремими входами. Варіант порядку користування житловим будинком зображена в додатку №1 до висновку. В судовому засіданні експерт Юров А.Н. повідомив, що фактичний порядок користування не відповідає ідеальним часткам співласників, зокрема позивачі користуються частиною будинку яка є меншою від частки належної їм на праві власності, зокрема в користуванні позивачів загалом має перебувати в користуванні 65/10 частин будинку, фактично останні використовують 60/100 частин, в свою чергу відповідачі загалом фактично використовують 40/100 частин будинку, при за правовстановлюючими документами їм належить 35/100 частин будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, оцінивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком підлягає до задоволення, оскільки між сторонами по справі склався фактичний порядок користування житловим будинком, експертом запропонований єдиний можливий варіант користування житловим будинком по [ADDRESS] , який склався фактично на час проведення дослідження з врахуванням технічного стану будинку, з відступом від ідеальних часток співвласників житлового будинку, де частина яка знаходиться в користуванні позивачів є меншою та останні не заперечують щодо встановлення такого порядку користування. Суд не приймає до уваги наданий стороною відповідачів висновок експерта Гайда Б.Я. від 26.02.2018р., оскільки останній проведений поза судовим розглядом справи, висновок не містить відомостей про попередження експерта про кримінальну відповідальність встановлену КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при подачі позову було сплачено На підстав вищевикладеного, суд покладає на відповідачів судові витрати по сплаті судового збору у сумі по 71,00 грн. та по 762,67 грн. судових витрат на проведення експертизи з кожного відповідача , які підлягають стягненню на користь кожного позивача.

Outcome: approved