Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, відповідач проживає окремо. За рішенням Кролевецького районного суду від 21 жовтня 2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця з подальшою індексацією, до досягнення дитиною повноліття. Вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, її матеріальний стан тяжкий, банківських вкладів вона не має, автомобіля не має. Вважає, що сума стягуваних з відповідача аліментів 500 грн. є недостатньою для належного забезпечення дитини, з урахуванням рівня цін та потреб дитини відповідно до її віку. Відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоровя, інших дітей не має,\~ як їй відомо, працює неофіційно в м.Києві, отримує дохід приблизно 10000 грн. на місяць, придбав новий автомобіль, тому він має можливість сплачувати щомісяця 2000 грн. на утримання сина без погіршення його матеріального стану. Враховуючи викладене, посилаючись на положення Сімейного кодексу України, позивачка просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 25-27), у якому він зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на сина в розмірі до 1000 грн. на місяць, як передбачає ч.2 с.182 СК України 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріальної можливості на виплату аліментів у розмірі 2000 грн. він не має. Твердження позивачки про те, що він придбав автомобіль, його заробіток становить 10000 грн. щомісячно, не відповідає дійсності,\~ оскільки\~ автомобіля він не має, постійного місця роботи також не має. Син [PERSON] часто проживає у його престарілих батьків, куди він часто приїжджає та спілкується з сином, займається його вихованням. Окрім виплати аліментів на сина він постійно надає допомогу, а саме купує для сина одяг та взуття. Крім того, зазначає, що він не має грошових заощаджень та не має свого житла. Позивачка відповіді на відзив до суду не подала, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю (а.с. 29). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на сина не більше 1000 грн. на місяць (а.с.30). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.10). Рішенням Кролевецького районного суду від 21 жовтня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України (із змінами згідно ЗУ №2475-VIII від 03.07.2018 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 липня 2018 року складає 1944 грн., тому розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 972 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну\~\~\~\~ дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2014 році, їхній розмір - 500 грн. не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обовязків батьків щодо дитини. Суд враховує, що відповідач за змістом позову є працездатним, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. При цьому суд також враховує те, що відповідач згоден на стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі до 1000 грн. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду від 21 жовтня 2014 року і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 972 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. З розяснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 21 жовтня 2014 року по справі № 579/1436/14-ц 2/579/345/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial