Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, у якому після зменшення позовних вимог просить визнати за нею право власності, як за спадкоємцем за законом, на спадкове майно чоловіка [PERSON], який помер 06 листопада 2014 року, яке складається з 1/15 частини домоволодіння, розташованого в с.Кривче по вул.Фігура,35 Борщівського району Тернопільської області, та як за спадкоємцем за заповітом на спадкове майно свекрухи [PERSON], яка померла 21 червня 2017 року, яке складається з 4/15 частин цього домоволодіння, посилаючись на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на імя спадкодавців. Вказала, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника і в ньому були зареєстровані вона та її чоловік [PERSON], свекруха [PERSON] голова двору, а також діти [PERSON] та [PERSON] і являлися власниками цього домоволодіння по 1/5 частині, однак, не оформили правовстановлюючі документи. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, у якому просить визнати за нею як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/15 частину домоволодіння, розташованого в с.Кривче по вул.Фігура,35 Борщівського району Тернопільської області, що належала померлому 06 листопада 2014 року батькові [PERSON], посилаючись на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на імя спадкодавця. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23 липня 2018 року справу за позовом [PERSON] до Кривченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, треті особи без самостійних вимог [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно обєднано із справою за позовом [PERSON] до Кривченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] у підготовче засідання не зявилися, від них поступили письмові заяви, в яких просять справу слухати за їхньої відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. Представник Кривченської сільської ради в підготовче засідання не зявився, в поданій суду письмовій заяві просить розглянути справу в його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] 31 січня 2018 року листом №52/02-14 відмовила позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно чоловіка [PERSON], померлого 06 листопада 2014 року, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в селі Кривче по вул.Фігура,35 Борщівського району Тернопільської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. 31 січня 2018 року приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] листом №51/02-14 відмовила позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON], померлої 21 червня 2017 року, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в селі Кривче по вул.Фігура,35 Борщівського району Тернопільської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Нотаріусом зазначено, що відповідно до поданої [PERSON] нотаріусу заяви про прийняття спадщини заведено спадкову справу №140/2017, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49619870 від 26 жовтня 2017 року та фотокопією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 січня 2018 року. 09 липня 2017 року приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] листом №399/02-14 відмовила позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно батька [PERSON], померлого 06 листопада 2014 року, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в селі Кривче по вул.Фігура,35 Борщівського району Тернопільської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За даними виписки з рішення восьмої сесії двадцять третього скликання Кривченської сільської ради від 24 грудня 1999 року [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 1,32 га, у тому числі 0,25 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої СПД ФОП [PERSON] 01 листопада 2016 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, що знаходиться в с.Кривче, вул.Фігура,35 Борщівського району Тернопільської області становить 247968,00 грн., житловий будинок побудовано у 1965 році, господарські будівлі та прибудови в 1965-1986 р.р. Згідно довідки Кривченської сільської ради від 15 лютого 2018 року № 456 та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг по с.Кривче Борщівського району за 1986 1990 рр., 1991-1995 рр., двір, що знаходиться по вул.Фігура,35, с.Кривче Борщівського району Тернопільської області, і, у якому проживали та були зареєстровані: [PERSON] голова двору; син [PERSON]; невістка [PERSON] та внуки [PERSON] та [PERSON] відносився до категорії колгоспних дворів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6\~постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, станом на 15 квітня 1991 року вищевказані члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі і кожному з них належало право власності на спірне домоволодіння по 1/5 (3/15) частині . [PERSON] Степанович помер 06 листопада 2014 року в с.Кривче Борщівського району (свідоцтво про смерть серії І-ИД №182310, видане повторно 29 листопада 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області ). Позивачка [PERSON] та спадкодавець [PERSON] були подружжям з 28 квітня 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД № 444193. Згідно довідки Кривченської сільської ради від 15 лютого 2018 року №459 на день смерті [PERSON], який помер 06 листопада 2014 року разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON]; мати [PERSON]; донька [PERSON], а також син [PERSON], який зареєстрований, але не проживає в домоволодінні з 2008 року. Отже, після померлого [PERSON] такими, що прийняли спадщину, яка складається з 1/5 (3/15) частин спірного домоволодіння, є позивачі [PERSON] та [PERSON], а також його мати [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги спадкування, які постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Кривченської сільської ради від 15 лютого 2018 року №459. [PERSON] [PERSON] померла 21 червня 2017 року в с.Кривче Борщівського району (свідоцтво про смерть серії І-ИД №224162, видане 21 червня 2017 року Кривченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). За життя, 25 листопада 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Кривченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №155, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла позивачці [PERSON] Згідно довідки Кривченської сільської ради від 15 лютого 2018 року №458 на день смерті [PERSON], яка померла 21 червня 2017 року, разом з нею проживала та була зареєстрована в [INFO] позивачка [PERSON] Отже, судом встановлено, що після померлої [PERSON] такою, що прийняла спадщину є позивачка [PERSON], як спадкоємець за заповітом, що підтверджується довідкою Кривченської сільської ради від 15 лютого 2018 року №458, листом приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] від 31 січня 2018 року №51/02-14 . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити і визнати за нею, як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/15 частину спірного домоволодіння, що належала померлому 06 листопада 2014 року її чоловікові [PERSON], а також визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 4/15 частини спірного домоволодіння, що належали померлій 21 червня 2017 року [PERSON]. Позов [PERSON] також слід задовольнити і визнати за нею, як за спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно батька [PERSON], який помер 06 листопада 2014 року, яке складається з 1/15 частини спірного домоволодіння. \~ \~ \~ \~Як встановлено з матеріалів справи, позивачкою [PERSON] при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,00 грн., що підтверджується квитанцією від 11 травня 2018 року, платіж №1003748226. \~ \~ \~ \~Разом з тим, в ході розгляду справи позивачкою [PERSON] зменшено розмір позовних вимог, внаслідок чого ціна позову змінилась і становить 82\~656,00 грн. \~ \~ \~ \~У заяві про зменшення позовних вимог позивачка [PERSON] просить повернути зайво сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3\~ст. 176 ЦПК України\~у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.7\~ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про повернення судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У звязку з вищенаведеним, позивачці [PERSON] слід повернути зайво сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 165,44 грн. \~ \~ \~ \~ На\~підставі \~ст.ст.\~392,\~1216,\~1218,\~1223,\~1261\~ЦК України,\~

Outcome: approved