Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження та ордеру, мотивуючи свої вимоги тим, що в 1992 році на підстав ордеру, виданого Київським маргариновим заводом 01.10.1992 року, позивачка вселилась в кімнату [ADDRESS] , а саме до гуртожитку підприємства, де проживала разом з відповідачкою. В 1994 році вона, в період декретної відпустки, мешкала у своєї матері в Чернігівській області. Коли в 2000 році [PERSON] повернулась проживати в гуртожиток, відповідачка по справі на той час вже мешкала в їхній кімнаті разом зі своїм чоловіком та дитиною. Позивачка зазначає, що її життя разом з ними стало нестерпним, відповідачка та її чоловік постійно ображали її, били та виганяли з кімнати. Останні роки вона взагалі не може проживати у своїй кімнаті, адже [PERSON] змінила замки в квартирі та не пускає її з дітьми. Всі ці дії відповідачки привели до того, що в лютому 2016 року позивачка звернулась до Деснянського районного суду з позовом про вселення та усунення перешкод в користуванні спірним житлом, який на сьогодні ще не розглянутий. 15.12.2017 року вона дізналась про те, що [PERSON] обманним шляхом отримала ордер на квартиру, в якій зареєстрована вона з дітьми та позивачка зі своїми дітьми і які мають рівні права користуватись нею. Так, згідно розпорядження Голосіївської районної у м. Києві адміністрації від 30.10.2017 року № 537, [PERSON] на сім`ю з 3-ох осіб, 03.11.2017 року видано ордер № 018110 серії Б на квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати недійсним розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 537 від 30.10.2017 року в частині видачі ордеру № 018110 серії Б на ім`я [PERSON] та визнати недійсним ордер № 018110 серії Б, виданий 03.11.2017 року на підставі розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації та стягнути з відповідачки судові витрати. 07.02.2018 року представник відповідачки [PERSON] подала до суду Відзив на позовну заяву. Відповідно до заперечень, викладених у Відзиві, представник зазначає, що згідно Рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів № 796 від 04.11.1991 року було прийнято рішення про надання Київському маргариновому заводу дозволу на тимчасове використання жилої площі квартир [ADDRESS] під гуртожитки для проживання працівників заводу. Згідно Акту № 587 від 12.06.1991 року виконком Київської ради народних депутатів передав на баланс Київського Маргаринового заводу житлові приміщення під гуртожитки. Згідно копії Ордеру № 40, виданого на підставі рішення адміністрації «Київський Маргариновий завод» від 01.10.1992 року Наказ № 177, позивачці по справі надана тимчасово житлова площа (ліжко-мцсце) у гуртожитку, а саме в кімнаті [ADDRESS] . Згідно довідки ФЗ від 26.01.2011 року позивачка по справі, разом зі своїми дітьми, має право займати ліжко-місце у гуртожитку будинку [ADDRESS] , та прописана за даною адресою з 19.05.1995 року. Згідно довідки ВАТ «Київський Маргариновий завод» № 116 від 23.03.2004 року позивачка по справі [PERSON] прописана разом з сином по [ADDRESS] , в гуртожитку, але не проживає за цією адресою. Згідно відповіді Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 100-15730 від 06.09.2017 року - громадянка [PERSON] з питання видачі ордеру на житлову квартиру [ADDRESS] не зверталась до відділу обліку та розподілу житлової площі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно відповіді Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 1021/02/32-7959 від 11.09.2017 року - громадянка [PERSON] не зверталась до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, щодо видачі ордеру серії Б на кімнату [ADDRESS] . Позивачка з 04.01.2016 року у ПАТ «Київський маргариновий завод» не працює, до компетентних органів щодо видачі ордеру на жиле приміщення серії «Б» не зверталась. Згідно Ордеру № 7 виданого на підставі рішення адміністрації «Київський Маргариновий завод» від 04.05.1995 року Наказ № 115, відповідачці по справі [PERSON] (дівоче [PERSON] ) надана тимчасово житлова площа (ліжко-місце) у гуртожитку, а саме в кімнаті [ADDRESS] . В свою чергу відповідачка по справі, разом зі своєю родиною, з 1995 року по 17.05.2001 року була зареєстрована та фактично проживала у кімнаті гуртожитку [ADDRESS] . А з 18.05.2001 року по сьогоднішній день зареєстрована та фактично проживає у квартирі [ADDRESS] . Даний факт підтверджують копії паспортів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та три копії довідок з місця проживання. Розпорядженням КМДА № 2104 від 21.11.2000 року встановили: визнати таким, що втратило чинність рішення ВК КМР депутатів трудящих та КМР народних депутатів № 796 від 04.11.1991 року про використання квартир [ADDRESS] для тимчасового забезпечення жилими приміщеннями робітників Київського маргаринового заводу. Тобто 21.11.2000 року житлова площа [ADDRESS] набула статусу житлової квартири. Згідно п. 2 Розпорядження КМДА № 2104 від 21.11.2000 року - Районним у м. Києві державним адміністраціям за місцем знаходження підприємств, установ та організацій надати жилі приміщення № 95-116 в будинку [ADDRESS] , громадянам, які в них проживають, прописані та перебувають на квартирному обліку і видати їм ордери на займані жилі приміщення за поданням адміністрацій та профспілкових комітетів підприємств, установ та організацій. Згідно протоколу наради Департаменту будівництва та житлового забезпечення, Деснянської, Голосіївської районних в місті Києві державних адміністрацій, ПАТ «Київський маргариновий завод», мешканців квартир [ADDRESS] від 22.01.2016 року, вирішили - ПАТ «Київський маргариновий завод» спільно з Голосіївською райдержадміністрацією, на виконання вимог розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.11.2000 року № 2104, вжити заходів, щодо видачі ордерів громадянам, які постійно проживають, зареєстровані та перебувають на черзі квартирного обліку у квартирах [ADDRESS] .

Outcome: dismissed