Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачі в особі свого представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, звернулися до суду із позовом про визнання незаконними дій Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної Інвентаризації» при видачі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 19117167 від 09 червня 2008 року щодо квартири [ADDRESS]; визнання недійсним Договору іпотеки від 03 липня 2008 року № 6562593, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON], [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1249; про визнання недійсним Договору про зміну від 16 липня 2009 року № 7832703 Договору іпотеки від 03 липня 2008 року № 6562593, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1529. Ухвалою суду від 16 червня 2014 року за завою представника позивачів закрито провадження у справі в частині позовних вимог до КП «Харківське міське бюро технічної Інвентаризації» про визнання дій незаконними та продовжено розгляд справи за позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», третя особа: [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки та змін до нього. В обґрунтування позову зазначено, що 03 липня 2008 року між філією Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (далі ПУМБ) у місті Харкові та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6562581 з терміном його дії до 03 липня 2023 року. 03 квітня, 16 липня та 06 серпня 2009 року між цими сторонами було укладено Додаткові угоди до цього кредитного договору. 03 липня 2008 року для забезпечення основного зобов'язання [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором між ПУМБ з одного боку та [PERSON] і [PERSON] - з іншого боку, був укладений іпотечний договір № 6562593 (далі Договір іпотеки). Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 1249. 16 липня 2009 року між позивачами та ПУМБ укладено Договір про зміни № 7832703 до Договору іпотеки від 03 липня 2008 року (далі - Договір про зміни), який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1529. Відповідно до Договору іпотеки Предметом іпотеки є належна позивачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06 жовтня 2006 року квартира [ADDRESS]. На даний час, у Фрунзенському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 647 964,46 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах за оцінкою суб'єкта оціночної діяльності. 04 вересня 2013 року в порядку виконання рішення суду здійснено опис та арешт квартири [ADDRESS]. 23 вересня 2013 року КП «Харківське міське бюро технічної Інвентаризації» (далі КП «ХМБТІ») виготовило позивачам технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (інвентарна справа № 195052, р П-8-28296). З характеристики квартири вбачається, що її житлова площа складає 50,5 м., загальна 80,7 кв.м., в квартирі обладнаний балкон площею 9,2 кв.м., який є самовільною прибудовою. Зазначена у технічному паспорті від 23 вересня 2013 року самовільна прибудова - балкон площею 9,2 кв. м., була побудована матір'ю позивачів [PERSON] ще в жовтні 2006 році, тобто на час укладення Договору іпотеки 03 липня 2008 року ця прибудова вже існувала. Проте, договір іпотеки від 03 липня 2008 року в п. 1.2.1.1. містить відомості про загальну та житлову площу предмету іпотеки - квартири [ADDRESS], яка складає відповідно 72,4 кв. м. та 50,5 кв. м. Вищезазначені суперечності між характеристикою предмету іпотеки у Договорі іпотеки та фактичним станом квартири на час його укладення позивачам стали відомі після одержання технічного паспорта від 23 вересня 2013 року. Позивачі вважають, що здійснений 04 вересня 2013 року Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції опис та арешт квартири [ADDRESS] та намір її подальшого продажу через публічні торги є реальною загрозою для позбавлення їх майна. Природою цієї загрози є порушення законодавства з боку КП «ХМБТІ» та його службових осіб, які пов'язані з умовами Договору іпотеки і наслідком дії цього договору і майбутня реалізації їхнього майна через публічні торги. Про особу, яка порушила права позивачів, а саме КП «ХМБТІ», позивачам стало відомо після одержання 23 вересня 2013 року технічного паспорту на квартиру. В зв'язку з чим позивачі звернулися до суду з із вищезазначеним позовом. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреностей, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Будучи допитаним за його клопотанням в якості свідка, в порядку ст. 184 ЦПК України, представник позивачів [PERSON] пояснив, що у жовтні 2006 року надав своїй колишній дружині [PERSON] 4 000,00 грн. для прибудови нового балкону до [ADDRESS]. Дружина померла у травні 2007 року і узаконити прибудову не встигла. Лише отримавши у січні 2013 року лист Головного управління юстиції у Харківській області «Щодо діяльності приватного нотаріуса ХМНО [PERSON].» позивачі дізналися про порушення їх прав через незаконність дій БТІ по видачі витягу Реєстру прав власності на нерухоме майно № 19117167 від 09 червня 2008 року щодо квартири [ADDRESS]. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення по суті позовних вимог так, як про це зазначено вище у даному рішенні. Додатково зазначив, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року частково скасована постанова окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року та визнано незаконними дії КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» при видачі витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 19117167 від 09 червня 2008 року щодо квартири [ADDRESS]. Таким чином суду необхідно дати оцінку правовим наслідкам незаконних дій КП «Харківське міське БТІ» при видачі вказаного витягу та його практичне застосування у змісті договору іпотеки, визнання недійсним якого є предметом розгляду даної справи. Так, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обов'язковою істотною умовою договору іпотеки є опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації. А не зазначення у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 19117167 від 09 червня 2008 року самочинної прибудови, яка відповідно до положень ст. 186 ЦК України є приналежністю до головної речі (квартири), призвело до того, що опис предмету іпотеки, викладений у п. 1.2.1.1. спірного договору іпотеки, в якому не зазначено площа та вартість самовільної прибудови, виключив його ідентифікацію з предметом іпотеки, який фактично існував на час укладення договору. При цьому, наявність даних про самовільну прибудову, станом на підписання спірного іпотечного договору, послугувало би підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - посвідчення договору іпотеки. Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» - Щербак Є.С., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, у задоволенні позову просила відмовити та зазначила, що спірний договір іпотеки № 6562593 було укладено 03 липня 2008 року для забезпечення основного зобов'язання [PERSON] за кредитним договором № 6562581. Договір іпотеки був укладений між ПУМБ з одного боку та [PERSON] і [PERSON] - з іншого боку і посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 1249. 16 липня 2009 року між позивачами та ПУМБ укладено Договір про зміни № 7832703 до Договору іпотеки від 03 липня 2008 року (далі - Договір про зміни), який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1529. Дані договори відповідають вимогам законодавства і підстави для визнання їх недійсними відсутні. Також представник відповідача просила суд застосувати позовну давність. В подальшому 16 травня 2014року представник відповідача подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа - [PERSON] у судове засідання на неодноразові виклики суду не з'явився, причини неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 липня 2008 року між філією Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (далі - ПУМБ) у місті Харкові та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6562581 з терміном його дії до 03 липня 2023 року. 03 квітня, 16 липня та 06 серпня 2009 року між цими сторонами було укладено Додаткові угоди до цього кредитного договору (а.с. 11-16). 03 липня 2008 року для забезпечення основного зобов'язання [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором між ПУМБ та [PERSON] і [PERSON] від імені якої діяла [PERSON], укладено іпотечний договір № 6562593 (далі Договір іпотеки). Цей договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 1249 (а.с. 17-20). 16 липня 2009 року між позивачами та ПУМБ укладено Договір про зміни № 7832703 до Договору іпотеки від 03 липня 2008 року (далі - Договір про зміни), який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1529 (а.с. 21). Відповідно до п. 1.2.2. Договору іпотеки від 03 липня 2008 року підтвердженням права власності позивачів на Предмет іпотеки є виданий КП «Харківське міське БТІ» витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 19117167 від 09 червня 2008 року (а.с. 68). Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року (справа № 820/2266/14) відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON], [PERSON] до КП «Харківське міське БТІ» про визнання дій незаконними та скасування витягу. З постанови вбачається, що предметом позову є визнання незаконними дій КП «Харківське міське БТІ» при видачі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 19117167 від 09 червня 2008 року щодо квартири [ADDRESS]. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року вищезазначена постанова окружного адміністративного суду скасована в частині та визнано незаконними дії КП «Харківське міське БТІ» при видачі витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 19117167 від 09 червня 2008 року щодо квартири [ADDRESS]. В іншій частині (щодо відмови у скасуванні витягу) постанова Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року залишено без змін. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. З положень ч. 1 ст. 638 ЦК України вбачається, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору) іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців; для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. Іпотечний договір може містити інші положення, зокрема, визначення вартості предмета іпотеки, посилання на документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, відомості про обмеження та обтяження прав іпотекодавця на предмет іпотеки, визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.п.1.2.1. Договору іпотеки № 6562593 від 03.07.2008 року предметом іпотеки за цим договором є квартира, реєстраційний № 23555059, загальною площею 72,4 кв.м., житлова площа 50,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів справи в іпотечному договорі (п.п.1.2.1.1) та у Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 червня 2008 року зазначено реєстраційний номер іпотечного майна (№23555059) та адресу об'єкту. Тобто зазначено достатньо відомостей для точної ідентифікації об'єкту нерухомого майна. Також, суд не може погодитися із ствердженнями представників позивачів про те, що визнання адміністративним судом незаконними дій КП «Харківське міське БТІ» є підставою для визнання договору іпотеки недійсним, оскільки витяг - це документ, який видається на запит будь-якої особи реєстратором Державного реєстру і свідчить про внесення запису до Державного реєстру або про відсутність такого запису. Виключно витяг, який надається власнику нерухомого майна, його спадкоємцям (правонаступникам), містить інформацію про державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, наявну у розділі Державного реєстру прав, відкритому на такий об'єкт, на дату та час його формування. Отже, витяг містить лише інформацію про право власності на нерухоме майно, у тому числі відомості щодо усіх співвласників із зазначенням їх часток у праві спільної часткової власності, відомості про наявні інші речові права, обтяження речових прав, зокрема перенесені з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та/або Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Надання витягу не породжує виникнення, зміну та припинення прав та обов'язків, особи, яка звернулась за наданням вказаного витягу. Витяг є відтворенням основної частини документа, що відбиває його основний зміст. Згідно пп. 1.2.2. Договору іпотеки № 6562593 від 03 липня 2008 року право власності на нерухоме майно, зазначене в п. 1.2.1.1. цього Договору, зареєстровано за іпотекодавацем на підставі Свідоцтва про право власності на житло реєстраційний номер: 8-06-255678, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 06 жовтня 2006 року, зареєстрованого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 12 жовтня 2006 року за реєстровим № П-8-28296, що підтверджується витягом прав власності на нерухоме майно № 19116910 від 09 червня 2008 року та Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 19117167 від 09 червня 2008 року, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на житло р. №8-06-255678, від 06 жовтня 2006 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачам (а.с. 9). Судом встановлено, що в жовтні 2006 року матір'ю позивачок, [PERSON], було здійснено демонтаж старого балкону та монтаж нового балкону, в результаті чого збільшилася реальна площа квартири до 80,7 кв.м. На підтвердження доводів позивачів про час зведення самочинної прибудови судом було витребувано та досліджено матеріали інвентаризаційної справи № 195051на [ADDRESS] досліджено договір підряду № б/н від 19 жовтня 2006 року, та копію акту приймання передачі від 27 жовтня 2006 року, а також була допитана свідок [PERSON], яка пояснила, що новий балкон у вказаній квартирі було збудовано восени 2006 року. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Положеннями ст. 152 ЖК України визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в редакції від 30.01.2006, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме обмеження речових прав. У частині шостій вказаної статті Закону закріплено, що Реєстрація права власності повинна передувати реєстрації інших речових прав на таке майно та їх обмежень і проводитися в разі вчинення правочину щодо такої нерухомості, встановлення обмежень речових прав на таку нерухомість. Підчас розгляду справи суду не надано доказів того, що самочинна прибудова до [ADDRESS] була належним чином введена в експлуатацію на час укладення спірного договору іпотеки та доказів про узаконення самочинної прибудови відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочинну стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей. Позивачам під час укладення договору іпотеки було відомо про наявність самочинного будівництва, однак вони не повідомили про це іпотекодержателя. Відповідно до п.п.1.4 Договору іпотеки іпотекодавець гарантує іпотеко держателю, що: (1) всі надані ним реквізити, запевнення та гарантії, наведені в цьому договорі, є справжніми; (2) він є повністю дієздатною особою, усвідомлює зміст дій, що вчинює, та правові наслідки, які створюють його дії; (3) укладення цього договору не призведе до будь-якого порушення чинного законодавства України, що має відношення до іпотекодавця, (4) іпотекодавем отримано всі необхідні рішення, дозволи, погодження тощо для укладення цього договору, (5) предмет іпотеки нікому не відчужено не обтяжено жодними правами (зареєстрованими чи незареєстрованими) будь-яких третіх осіб, в т.ч. правами іпотеки, користування, оренди, правами, що випливають із сервітутів тощо, (6) предмет іпотеки не знаходиться в податковій заставі, не перебуває під адміністративним арештом, (9) не обмежено цивільно-правовий обіг предмету іпотеки та він може бути переданий іпотекодавцем в іпотеку за цим договором і на нього, відповідно до чинного законодавства України, може бути звернено стягнення. Згідно п. 1.4.2. Договору іпотеки у разі якщо протягом строку дії цього договору будь-яка із зазначених вище гарантій та запевнень виявиться недійсною, іпотекодавець зобов'язаний негайно повідомити про це іпотекодержателя. З матеріалів справи вбачається, що спірний договір іпотеки був підписаний позивачем [PERSON] від свого імені за себе, та, на підставі довіреності, за іншого співвласника - [PERSON], тобто з умовами договору позивачі були ознайомлені, сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, уклали його в письмовій формі та підписали договір без будь-яких застережень. Таким чином, на момент укладення іпотечного договору та договору про зміни та їх нотаріального посвідчення сторонами були додержані всі вимоги, встановлені ст.203 ЦК України, а тому відсутні підстави, передбачені законом, для визнання недійсними договору іпотеки № 6562593 від 03 липня 2008 року та договору № 7832703 від 16 липня 2009 року про зміни до Договору іпотеки від 03 липня 2008 року. В зв'язку із відмовою судом у задоволенні позовних вимог судові витрати відносяться на рахунок позивачів Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 203, 215, 376, 626, 627, 638 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed