Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачі звернулися до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у відповідних частинах, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач [PERSON] і його брат [PERSON], який є чоловіком та батьком позивачів [PERSON] та [PERSON], прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року, успадкувавши, окрім іншого, кожен право на 1/2 частину земельної частки (паю), яке належало померлому згідно з сертифікатом серії [NUMBER]; разом з тим, позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, в тому числі і у виді 1/2 частини права на земельну частку (пай), успадкованого останнім після смерті свого батька [PERSON] Однак, у зв»язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім»я [PERSON], на даний час є втрачений, то позивачі не мають можливості належним чином зареєструвати свої права на належну їм спадщину у виді права на земельну частку (пай), що і зумовило їх звернення до суду з даним позовом. Учасники провадження в судове засідання не з»явилися, позивачі та представник відповідача - відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі надали заяви про розгляд справи без їх участі; представник відповідача - Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду не надав; заперечень проти позову від відповідачів не надійшло. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року помер [PERSON] (а.с.4), який проживав в [ADDRESS] (а.с. 34). 02.03.1999 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким все своє майно заповів своїм синам - [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). За життя [PERSON], згідно з сертифікатом серії [NUMBER] мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Червона Зірка», розміром 3.9 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.71). Позивач [PERSON] та його брат [PERSON], який є чоловіком позивача [PERSON] та батьком позивача [PERSON] (а.с.7,9) фактично прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON], в тому числі і у виді права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії [NUMBER], що підтверджується довідкою № 604 від 11.12.2015 року, виданою виконавчим комітетом Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.34) та копією вищезазначеного сертифіката, в якому вказано, що право на земельну частку (пай) розміром 3.9 умовних кадастрових гектари, яке належало [PERSON], згідно з заповітом від 02.03.1999 року передано [PERSON] та [PERSON] (а.с.71 зворотній бік). Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті свого батька [PERSON] і успадкували право на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Червона Зірка», розміром 3.9 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) кожен. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Спадщину після його смерті, в тому числі і у виді права на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Червона Зірка», успадкованого [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], прийняла його дружина [PERSON] та донька [PERSON], подавши нотаріусу відповідні заяви про прийняття спадщини та отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с.11, 37-60). Разом з тим, позивачі, успадкувавши право на відповідні частини земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Червона Зірка» на даний час не мають можливості оформити свої спадкові права, оскільки оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] вважається втраченим (а.с.13,14). Відповідно до ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON], спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До переліку спадкового майна входить і право на земельну частку (пай), так як відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Земельний пай відповідно до указів Президента України: від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Згідно із ч.3 ст. 152, ст. 155 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Оголошенням, опублікованим в районній газеті «Голос Присеймів»я» від 02.01.2016 року було повідомлено про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім»я [PERSON] з проханням вважати втрачений сертифікат недійсним (а.с.12). Вищевикладене підтверджує право [PERSON] в порядку спадкування на 1/2 частину земельної частки (паю), успадкованого після смерті батька [PERSON], і право [PERSON] та [PERSON] кожної на 1/4 частину вищевказаної земельної частки (паю), успадкованого після смерті [PERSON] У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У ст.16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Тому за позивачами необхідно визнати право на відповідні частини спірного спадкового майна, оскільки, виходячи з вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved