Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 03.03.2017 року помер їхній брат [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Михайлівське» с.Михайлівка Білоцерківського району, розміром 3,16 в умовних кадастрових гектарах, спадкоємці першої черги відсутні, спадкоємцями другої черги за законом є рідні сестри [PERSON], [PERSON], позивачі по справі, які прийняли спадщину у встановлений строк, але нотаріусом їм відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну частку /пай/ через відсутність правовстановлюючого документу. Позивачі просили суд визнати за ними в рівних частках за кожною - по 1/2 право власності в порядку спадкування після померлого 03.03.2017 року [PERSON] на спадкове майно у вигляді земельної частки /паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Михайлівське» с.Михайлівка Білоцерківського району, розміром 3,16 умовних кадастрових гектарах. В судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги. Відповідач - Узинська міська рада, в судове засідання не направили свого представника, про час розгляду справи повідомлені належним чином, відзив чи клопотання не подали. Представник тетьої особи: Білоцерківська районна державна адміністрація в судове засідання не з'явився, відзив чи клопотання не подали, повідомлені про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 03.03.2017 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть. Встановлено, що [PERSON] при житті працював і був членом кооперативного сільськогосподарського підприємства «Михайлівське» с. Михайлівна Білоцерківського району. Відповідно до абз.3 п.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95 останньому було визначено розмір земельної частки (паю) у колективній і землю без виділення цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до абз.3 п.2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо і земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року кожному члену КСП видавався сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також виразі. І [PERSON] було видано сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) в КСП «Михайлівське» серія КВ №0194161 розміром 3,16 ум. га. вартістю 18400 карбованців, що підтверджується ксерокопією із книги реєстрації сертифікатів під порядковим номером 150. З матеріалів спадкової справи № 187/2017, копію якої надано Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області, вбачається, що спадщину за законом після смерті [PERSON], прийняли його рідні сестри, спадкоємці другої черги за законом, [PERSON], [PERSON], позивачі по справі. Встановлено, що постановою державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 05.01.2018 року спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Михайлівське», розміром 3,16 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серії КВ № 0194161 на імя [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, що стверджується копією цієї постанови. При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів спадкової справи, спадкоємці першої черги за законом (та спадкоємців за заповітом) після спадкодавця [PERSON] - відсутні, оскільки у нього не було ні дружини, ні дітей. Спадкоємцями другої черги за законом є рідні сестри [PERSON], [PERSON], позивачі по справі. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право наземельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. А відповідно до п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ст.2 вказаного вище Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також вказується на те, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку /пай/ основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку /пай/. Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ по КСП «Михайлівське» рахується сертифікат серії КВ № 0194161 за померлим [PERSON], зареєстрований за № 150, розмір земельної частки /паю/ становить 3,16 умовних кадастрових гектарів. За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як вказано вище, позивачам нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну частку /пай/ після смерті їхнього брата, якому за життя було оформлено сертифікат на право на земельну частку /пай/, але у спадкоємців оригінал цього правовстановлюючого документу відсутній, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачами, в рівних частках за кожною, право власності на земельну частку /пай/ розміром 3,16 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Михайлівське», оскільки іншого способу захисту прав позивачів не існує.

Outcome: approved