Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.11.2009 року. Мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO] Подружні відносини між ними припинені з листопада 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Основна причина розпаду сім'ї - це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір'я, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Вважає, що шлюб з відповідачем фактично розпався та формальне збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з особою, з якою не має наміру проживати у подальшому спільною однією сім'єю. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя них із відповідачем як подружжя неможливе. Спору про поділ майна, яке є їх спільною сумісною власністю з відповідачем, на цей час не існує. Малолітня дочка проживає зі позивачкою та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких відповідач позов визнав у повному обсязі. Позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.11.2009 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з листопада 2016 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання та утримання малолітньої дитини вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved