Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачі звертаючись з позовом до суду, просять стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 36176,26 грн. та 3000,00 грн. моральної шкоди, та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» на користь [PERSON] 3000,00 грн. моральної шкоди та 400,00 грн. витрат понесених ним за проведення оцінки збитку завданого транспортному засобу. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 10.12.2013 року в смт. Борова, Фастівського району, Київської області по вул. Люксембург сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та яким 10.12.2013 року керував [PERSON] та автомобіля Volkswagen lt 35 державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить ПП «Агробудтранс» та яким 10.12.2013 року керував [PERSON] Постановою Фастівського міськрайонного суду від 17.01.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Транспортний засіб Volkswagen lt 35 державний реєстраційний номер [NUMBER], було забезпечено договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді Полісу АС/4461962 укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Статус» та ПП «Агробудтранс». 13.12.2013 року страхову компанію було повідомлено про страховий випадок, однак страховою компанією не було виплачено матеріальної шкоди. Враховуючи вищевикладене, позивачі вважають, що такими протиправними діями відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус» завдало їм не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, оскільки невиконання відповідачем зобов'язання щодо своєчасної сплати страхового відшкодування та наслідків після дорожньо-транспортної пригоди викликали моральні переживання та незручності, у зв'язку з чим позивачі оцінюють завдану їм моральну шкоду в розмірі по 3000,00 грн. для кожного позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де підтримує позов в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність в заочному провадженні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи містяться заяви, згідно яких він підтримав позовні вимоги. (а.с. 59, 113) Представник відповідача ПП «Агробудтранс» в судове засідання не з'явився, однак надав свої заперечення, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до ПП «Агробудтранс». (а.с. 80-83) Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.2013 року о 11 год. 20 хв. в смт. Борова, Фастівського району, Київської області по вул. Люксембург сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та яким 10.12.2013 року керував [PERSON] та автомобіля Volkswagen lt 35 державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить ПП «Агробудтранс» та яким 10.12.2013 року керував [PERSON] За постановою Фастівського міськрайонного суду від 17.01.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме ст. 124 КУпАП. (а.с. 16) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON] (а.с. 37) Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Істотними умовами договору страхування відповідно до ст. 982 Цивільного кодексу України є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «Страхова Компанія «Статус» та ПП «Агробудтранс» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді Полісу № АС/4461962, яким застраховано транспортний засіб Volkswagen lt 35 державний реєстраційний номер [NUMBER], на термін з 25.06.2013 року по 24.12.2013 року. (а.с. 19) Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, яка дублюється в положенні ст. 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На виконання умов Полісу № АС/4461962, [PERSON] 13.12.2013 року звернувся до ПрАТ «Страхова Компанія «Статус» з повідомленням від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.12.2013 року за участю автомобілів Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля Volkswagen lt 35 державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 21) Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування). Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. У відповідності до положень цього Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються об'єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід'ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об'єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», завданого власнику колісного транспортного засобу від 10.12.2013 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер [NUMBER], станом на 10.12.2013 року складає 35132,13 грн. (а.с.25-31) Згідно квитанції №2758/4 від 28.04.2014 року вартість за проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку становить 400,00 грн. (а.с. 24) Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що експертний висновок проведений суб'єктом оціночної діяльності який має всі підстави для його проведення, а тому береться за основу при визначенні суми завданого матеріального збитку власнику автомобіля Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер [NUMBER], у розмірі 35132,13 грн. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. (ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ) За нормою п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачами правомірно заявлено вимоги до відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Статус» з приводу відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди на суму встановлену у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу у розмірі 35132,13 грн. та 400,00 грн. витрат понесених за проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку. Разом з тим, суд критично відноситься до твердження позивачів, що [PERSON] перебував з ПП «Агробудтранс» в трудових відносинах, і на нього, як власника транспортного засобу причетного до дорожньо-транспортної пригоди полягає стягнення моральної шкоди, оскільки наказом № 42 від 20.09.2013 року виданого директором ПП «Агробудтранс» [PERSON] звільнено з посади водія з 17.09.2013 року за прогул без поважних причин, що вказує про те, що станом на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме 10.12.2013 року, [PERSON] у трудових відносинах з ПП «Агробудтранс» не перебував, при цьому, власником транспортного засобу автомобіля Volkswagen lt 35 державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], а не ПП «Агробудтранс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.84, 89) Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зав'язку між порушенням та моральною шкодою. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов'язання. А тому, з урахуванням вимог позивачів в частині стягнення на їх користь з відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Статус» моральної шкоди, яка завдана позивачам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як власнику транспортного засобу - [PERSON] та особи, яка була учасником дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON], пов'язана з розладом нормального життя, оскільки страховою компанією не було вчинено жодної дії для виплати страхового відшкодування, місце розташування страхової компанії не відоме, для відновлення попереднього стану автомобіля вони змушені докласти певних зусиль та витрачати свій час, емоційну напругу створює той факт, що власнику автомобіля так і не відшкодовані збитки, позбавило можливість користуватися транспортним засобом, що порушило нормальні життєві зв'язки, а також враховуючи характер вчиненого відповідачем правопорушення, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що в розрізі даного спору розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в розмірі 500,00 грн., яка має бути відшкодовано відповідачем ПрАТ «Страхова Компанія «Статус» на користь позивача [PERSON] та 500,00 грн. на користь позивача [PERSON] Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», Приватного підприємства «Агробудтранс», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивачі були звільнені від сплати судового збору, стягнення судового збору підлягає з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» на користь держави за кожну вимогу майнового та немайнового характеру. Враховуючи наведене та

Outcome: partial