Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує 21.04.2008 року вони з відповідачем уклали шлюб. Вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є і в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач на утримання дітей не надає ніякої допомоги, хоча здоровий, працездатний та має змогу це робити. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою судді від 22.02.2019 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз'яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред'явити зустрічний позов. Учасникам справи роз'яснено, що відповідно до частини п'ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз'яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки подання такого клопотання. У встановлений ухвалою термін відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред'явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. За вказаних обставин, суд, за правилами ст.279 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на утриманні у позивачки [PERSON] знаходиться двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких є і в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER], серії [NUMBER], довідкою Бершадської міської ради № 142 від 22.01.2019 року, з яких видно, що батьком дітей є відповідач [PERSON], діти знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач має змогу утримувати своїх дітей, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач суду не надав, суд вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved