overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 07 березня 2001 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у Супронковецькій сільській раді Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №01. Від спільного проживання є двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 05 серпня 2008 року народженя. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки та те, що відповідач не приділяє належної уваги сім'ї, не дбав про збереження сім'ї, ображав та принижував позивачку та зловживав алкогольними напоями, через що виникали постійні сварки. Все це привело до того, що два роки тому сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, оскільки на даний час разом не проживають, примирення між ними неможливе, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 07 березня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Супронковецькій сільській раді Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1І-БВ №060925. Від спільного проживання є є двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 05 серпня 2008 року народженя, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 08 серпня 2013 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №935. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Головними причинами розпаду сім'ї стали постійні сварки, в сім'ї не було поступок і взаєморозуміння та те, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження сім'ї, а тому кілька разів припиняли спільне проживання, мирились, однак все марно. Все це привело до того, що 09 березня 2016 року припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, оскільки на даний час разом не проживають, примирення між ними неможливе, на даний час мають нові сім'ї, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 08 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №935, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК №225277. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №215755. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, судом надавався термін для примирення, однак сторони не помирились, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією від 26.08.2016 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 09 вересня 2012 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №644. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Головними причинами розпаду сім'ї стали постійні сварки та непорозуміння, неможливість знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, втрата почуття поваги та любові один до одного та те, що відповідач не приділяв належної уваги позивачці та не займався вихованням дитини. Все це привело до того, що в 2014 році припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити , а відповідач не заперечує проти задоволення позову, оскільки на даний час створили нові сім'ї, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 09 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №644, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, судом надавався термін для примирення, однак сторони не помирились, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 10 липня 2012 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №372. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Основними причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння та втрата почуттів один до одного, що привело до того, що в жовтні 2015 року сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином через поштовий зв'язок, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10 липня 2012 року сторони зареєстрували шлюб Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №104319. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №191795. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердила в поданій заяві. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією від 03.02.2017 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 10 червня 2012 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №55. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки та те, що відповідач не приділяє належної уваги сім'ї взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження сім'ї та зраджував в подружній вірності. Все це привело до того, що в травні 2016 року припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, оскільки на даний час разом не проживають, примирення між ними неможливе, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 14 травня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №101759. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO],. що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №201311. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією від 22.06.2016 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 14 травня 2005 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Міцовецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1. Від спільного проживання є троє дітей - сини [PERSON], [INFO], Ігор, [INFO], та Артем, [INFO]. Головними причинами розпаду сім'ї стали постійні сварки, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, відсутність взаєморозуміння та те, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження сім'ї та зраджував в подружній вірності. Все це привело до того, що з вересня 2014 року припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, крім того на даний час відповідач має іншу сім'ю. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, оскільки на даний час разом не проживають, примирення між ними неможливе, на даний час відповідач має нову сім'ю, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 14 травня 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Міцовецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №004109. Від спільного проживання є троє дітей - сини: [PERSON], [INFO], Ігор, [INFO], та Артем, [INFO]. що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-БВ №048334, серії І-БВ №173464, серії І-БВ №215895. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно більше двох років тому, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією від 19.10.2016 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 15 липня 2007 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у Томашівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №5. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки та те, що відповідач не приділяв належної уваги сім'ї, не дбав про збереження сім'ї та почав зловживати спиртними напоями та вчиняти сварки. Все це привело до того, що в серпні 2016 року припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, оскільки на даний час разом не проживають, примирення між ними неможливе, оскільки позивачка на даний час проживає з іншим чоловіком, з яким планує створити сім'ю, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 15 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Томашівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO],. що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією від 25.10.2016 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 17 серпня 2002 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Морозівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №4. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Головною причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач протягом тривалого часу зраджував у подружній вірності, ніяких кроків для збереження сім'ї не робив, що привело до того, що в сторони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та тривалий час разом не проживають. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, на даний час разом не проживають, примирення між ними неможливе, оскільки відповідач має іншу сім'ю, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 17 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Морозівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК №155254. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-БВ №181074, серії І-БВ №258167. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією від 23.01.2017 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved