Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора, та з врахуванням уточненої позовної заяви від 07.04.2014року, просять суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, посвідчене 20.11.2013року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори в якому зазначено, що [PERSON] є власником спадкового майна [PERSON], яке складається з 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS], а саме: приміщень в літ. «А» житлове 2-1 площею 9,6 кв.м, житлове 2-2 площею 6,7 кв.м, в літ. «а2» житлове 2-3 площею 9,4 кв.м, в літ. «а3» веранда 2-4 площею 12,2 кв.м, та стягнути з [PERSON] на їх користь понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON] на підставі договору дарування від 28.08.2000року є власником 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS], яка складається з приміщень в літ. «А» житлової кімнати 3-1 площею 17,5 кв.м, в літ. «а1» коридору, вбиральні літ. «Г». Позивач [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.10.1983року і договору дарування від 29.01.1986 року, є власником 1/4 домоволодіння [ADDRESS], яка складається з в літ. «А» коридору 1-1 площею 5,64 кв.м, житлової 1-3 площею 7,63 кв.м, житлової 1-4 площею 13,68 кв.м, в літ. «а» 1-2 веранда площею 11,5 кв.м. Звернення до суду позивачі обґрунтовують тим, що 14 лютого 1994 року співвласника цього ж домоволодіння [PERSON] в домоволодінні відбулася пожежа в результаті якої, частина домоволодіння [ADDRESS], яка належала [PERSON] була знищена, та їм була спричинена шкода. [INFO] [PERSON] помер. В 2007 році позивачам стало відомо, що спадкоємницею [PERSON] є його донька [PERSON], яка є відповідачем по справі. 21.06.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та стала власником 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS]. Про вказане свідоцтво позивачам стало відомо тільки 21 грудня 2013 року, однак з ним вони не згодні, оскільки вважають, що відповідачка [PERSON] отримала його незаконно, оскільки воно отримано на майно якого не існує, так як 1/4 частина домоволодіння [ADDRESS], на їх думку, яка належала померлому [PERSON] була знищена внаслідок пожежі, яка сталася 14 лютого 1994 року. В судовому засіданні 28.01.2015року позивачка [PERSON] та представники позивачів позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримали, просили їх задовольнити посилаючись на те, що оскаржуване свідоцтво порушує права позивачів. В судовому засіданні 28.01.2015року представники відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити, вказували, що її довірителька є донькою померлого [INFO] [PERSON], є спадкоємницею першої черги, та має всі права на майно, яке належало померлому, тому свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 червня 2013 року видане на ім'я [PERSON] державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори є законним і не може бути визнано недійсним. Представник третьої особи Третьої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду направила заяву в якій розгляд справи залишила на розсуд суду та просила розглядати справу за її відсутності. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], представників позивачів, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON] є власником 1/4 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], що в цілому складається з: двох кам'яних житлових будівель, житловою площею - 67,5 кв.м та надвірних споруд: «И» - літня кухня, «Г»-вбиральня, «Е» - погріб, № 1-6 - огородження, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 377 кв.м., що підтверджується договором дарування від 28 серпня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4398 від 28 серпня 2000 року. ( а.с.7). На підставі рішення Київського районного народного суду м. Одеси від 31 жовтня 1983 року (цивільна справа № 2-2570) позивачу [PERSON] та [PERSON] належала 1/4 частина будинку [ADDRESS], який складається з кімнат 13,7 та 7,6 кв.м., коридор та веранда. Рішення суду набрало чинності 10 листопада 1983 року.(а.с.8-9). 29 січня 1986 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/8 частину домоволодіння в [ADDRESS], та складається в цілому з двох кам'яних житлових будинків, загальною площею 77,2 кв.м, з надвірними будівлями: « Г» вбиральня, «В» сарай, «Ж» сарай, «З» вбиральня, № 1-2, 4-6 оградження, 1 мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 377 кв.м., що підтверджується договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-537 від 29 січня 1986 року. (а.с.10-11). Відповідно до акту про пожежу від 14 лютого 1994 року за адресою: [ADDRESS], відбулася пожежа, вказаний акт складений інспектором СВПЧ-3 ГПО МВС. (а.с.12-13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 7059 від 22 липня 1995року. На виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2014року про витребування доказів до суду надійшла копія спадкової справи № 760/1996 до майна померлого [INFO] [PERSON]. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 6 серпня 1996 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2012 року заяву [PERSON] задоволено, встановлено факт, що [PERSON] [INFO] є дочкою [PERSON], що помер [INFO]. Рішення суду набрало чинності 19.11.2012року. (а.с.60). Згідно відповіді вих. №416438.6913 від 27.03.2013року КП «ОМБТІ та РОН» відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи та записам в реєстраційних книгах та станом на 31.12.2012року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] зареєстровано: за [PERSON] 1/8 частина на підставі рішення Народного суду Київського району м. Одеси від 31.10.1983р., справа № 2-2750 1983р. (книга № 162, стр. 23,є р.№ 3039); 1/8 частина на підставі договору дарування, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 29.01.1986р., р. №1-537 ( книга № 162, стр.23, р.№ 3039); за [PERSON] ( 1/4частина) на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 19.07.1988р., р. № 4-4976 ( книга № 23 доп., стр. 171,р№3039); за [PERSON] (1/4частина) на підставі договору дарування, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою 13.05.1999р., р№ 3-1822 (книга № 23 доп., стр. 171,р.№3039); за [PERSON] (1/4частина) на підставі договору дарування, посвідченого Другою одеською державною нотаріальною конторою 28.08.2000р., р. № 1-4398 (книга № 23 доп, стр. 172р.№3039).(а.с.69). 20 листопада 2013року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки домоволодіння під [ADDRESS], яке складається в цілому з двох кам'яних житлових будинків під літ. «А,Б», загальною площею 143,0 кв.м, житловою площею 87,2 кв.м, та надвірних споруд під. літерами: «Г» вбиральня, «Е» погріб, «В» сарай, «Ж»сарай, «З» вбиральня, №1,2, 4-6 огорожі, І-мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 377 кв.м, яка знаходиться у фактичному користуванні. Ця 1/4 належала померлому [INFO] [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 19.07.1988року і зареєстрованого в реєстрі за № 4-4976, зареєстрованого 03.10.1988року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № кн..23доп.-171-3039. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано [PERSON] державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-982 від 20 листопада 2013року. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. З досліджених доказів по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не можуть бути задоволені, оскільки у зв'язку з видачею оспорюваного свідоцтва про право на спадщину права позивачів жодним чином не було порушено. Позивачі просять визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке отримала відповідачка [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті її батька. У судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними у справі документами, що [PERSON] та [PERSON] не є спадкоємцями до майна померлого [PERSON], а є співвласниками домоволодіння [ADDRESS], яке належить на теперішній час і [PERSON], але частки сторін по справі як співвласників домоволодіння в натурі не виділені. Посилання позивачів, що під час пожежі 14 лютого 1994 року згоріла саме частина будинку, яка належала померлому [INFO] [PERSON], не приймаються судом до уваги, оскільки в акті про пожежу вказаному вище чітко зазначено, що пожежа відбулася за адресою: [ADDRESS], у житловому будинку площею 150 кв.м, однак не вказано, як не доведено і жодними засобами доказування перед судом, що частина будинку, в якій саме відбулась пожежа, належить [PERSON] Суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON] за цим позовом не є належними позивачами, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом жодним чином не порушує їх прав як співвласників житлового будинку за адресою: [ADDRESS].

Outcome: dismissed