Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивачі звернуися до суду з позовом, яким просять визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони є співвласниками вищезазначеної квартири. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач, яка зібравши свої речі, добровільно виселилася у березні 2017 році та з того часу там не проживає. Позивачам доводиться сплачувати за відповідача комунальні послуги. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їхньої відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та докази надані в обґрунтування вимог, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON], є колишньою дружиною позивача [PERSON], що підтверджується рішенням Балаклійського районного суду Харківської області про розірвання шлюбу від 20.06.2017 року. Згідно з Свідоцтва про право власності на житло від 08.02.2000 року, зареєстрованого в Балаклійському БТІ за № 2425 в книзі № 13, отримали у приватну спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно із записами в технічному паспорті, складеному 09.02.2000 року Балаклійським БТІ , вбачається що позивачі є спільними власниками вищезазначеної квартири . Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з довідки виданої ПЖКГ «Донецьке», Балаклійського району, Харківської області вих. № 553 від 24.05.2018 року та з копій паспорту в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON]. З акту, складеного депутатом Донецької селищної ради, Балаклійського району, Харківської області Бочарніковим О.В., в присутності свідків, що є сусідами: [PERSON] та [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] в спірній квартирі зареєстрована, але не проживає з 2017 року . Відповідно до ч. 3ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, частиною 1ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім'ї, інших осіб. На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Підстави для збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, визначені ст. 71 Житлового кодексу України, відсутні. Статтею 72 Житлового кодексу визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Частиною 1ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає протягом більш ніж шести місяців. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved