Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої за цієї ж адресою. Спадкоємцем за законом також є дружина померлого - [PERSON], яка відмовилась від спадщини на її користь. У зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок, отримати вказану спадщину вона не має можливості. Однак, згідно з записів погосподарських книг, вказаний житловий будинок належав спадкодавцю. Земельна ділянка також належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, підтвердивши викладені в ньому обставини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про визнання позиву та розгляд справи у її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки, розташованої за цієї ж адресою; права на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективної власності ВАТ «Південнобузьке», с. Кир`яківка, Миколаївського району Миколаївської області; 11975 простих іменних акцій на загальну суму 2993 грн. 75 коп. у АТ «Південнобузьке» та грошових вкладів з належними відсотками, що зберігаються в філії відділення Ощадбанку №5421/09 с. Кир`яківка, Миколаївського району Миколаївської області, компенсаційного вкладу, рахунок [NUMBER]. Згідно ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року, з відповідними змінами на час виникнення спірних правовідносин), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного Кодексу України в редакції 2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З копії спадкової справи №120/1, яка була відкрита після смерті [PERSON], померлого [INFO] року вбачається, що спадкоємцями померлого є його дружина - [PERSON] та діти померлого - [PERSON], [PERSON] та позивачка - [PERSON] - донька померлого. [PERSON] і [PERSON] подали відповідні заяви до нотаріальної контори про те, що вони спадщину, яка залишилася після смерті батька не прийняли та на неї не претендують. Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] подали до Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області заяви про прийняття спадщини та 07 травня 2001 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективної власності ВАТ «Південнобузьке», с. Кир`яківка, Миколаївського району Миколаївської області; 11975 простих іменних акцій на загальну суму 2993 грн. 75 коп. у АТ «Південнобузьке» та грошових вкладів з належними відсотками, що зберігаються в філії відділення Ощадбанку №5421/09 с. Кир`яківка, Миколаївського району Миколаївської області, компенсаційного вкладу, рахунок [NUMBER]. Крім того, згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок, яке міститься в матеріалах архівної інвентаризаційної справи КП ММБТІ, вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Миколаївської районної ради народних депутатів №271 від 19 грудня 1989 року належить на праві особистої власності [PERSON]. Відповідно до довідки Кир`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з метою упорядкування адресного господарства, нумерація будинку, який розміщений в [ADDRESS] , а згодом з №16 на №16-а. Крім того, з рішення виконавчого комітету Кир`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №23 від 10 червня 2014 року вбачається, що з метою впорядкування адресного господарства в населених пунктах, житловому будинку, що належав спадкодавцю [PERSON] присвоєно адресу: [ADDRESS] Отже, як вбачається з матеріалів справи позивачка прийняла частину спадщини в 2011 році, а тому до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Відповідачка [PERSON] позов визнала та як вбачається із поданою нею заяви не заперечує проти його задоволення, а отже на спадщину не претендує. Спадкоємці - діти померлого - [PERSON], [PERSON] спадщину на час її відкриття не прийняли та на неї не претендують. Отже, позовні вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved