overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивачі просять суд встановити їм двомісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті їх баби [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Щербашенці Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що після смерті баби відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області. Вони являються спадкоємцями за заповітом, але у встановлений законом шестимісячний строк не змогли подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки мали заповіт і вони вважали, що немає потреби звертатися з заявами про прийняття спадщини після смерті баби, а тому і пропустили вказаний строк, в зв'язку з чим змушені звернутися з відповідним позовом до суду. Представник позивачів [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі і не заперечував проти задоволення заявленого позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть видно, що [INFO] року померла [PERSON] у віці 83 років в с. Щербашенці Богуславського району Київської області. Із копії заповіту від 22 вересня 2005 року вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON]. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 31 жовтня 2014 року видно, що [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що розташоване на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області, яке належало їх [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки вони не прийняли спадщину у строк, передбачений ст.1270 ЦК України. Зважаючи на поважність причин, на які вказують позивачі, суд вважає, що є всі підстави для визначення [PERSON] та [PERSON] додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивачі просять суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON], а саме жилого будинку [NUMBER], який розташований по [ADDRESS] та визнати за ними право власності за кожним по 1/2 частині за кожним даного жилого будинку, як за спадкоємцями після смерті їх батька [PERSON], що помер [INFO]. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позов з тих підстав, що батько позивачів [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], а після його смерті єдиними спадкоємцями за законом є позивачі, але прийняти у спадок вказаний будинок вони не можуть, оскільки за їх бабусею право власності на цей будинок в державних органах не зареєстровано. Представник відповідача до суду не з'явився, але зазначена вище сільрада повідомила до суду, що позов визнає, справу просить розглянути без участі її представника. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що батько позивачів [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді жилого будинку [NUMBER], який розташований по [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON], оскільки він проживав в спірному будинку та проводив поточний ремонт. Єдиними спадкоємцями після смерті батька є позивачі. Викладені факти підтверджуються наданими позивачами доказами, зокрема свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвами про народження позивачів, довідкою сільради, відповідно до якої [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], довідкою з БТІ про те, що право власності за померлою бабусею позивачів на вказаний будинок не зареєстровано, технічним паспортом на будинок, який виданий на ім'я останньої, довідкою сільради про те, що згідно погосподарської книги будинок рахувався за померлою, а також довідками державного нотаріуса про те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та постановами нотаріуса про відмову позивачам у видачі на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на вказаний будинок у зв'язку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність цього будинку померлій [PERSON]. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачі, як спадкоємці за законом після смерті батька, не можуть через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок, який їх батько успадкував після смерті бабусі, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачі просять суд постановити рішення про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначають, що в шестимісячний строк після смерті мами не зверталися з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважали що своїми діями прийняли спадщину, так як прийняли речі спадкодавця; та були невірно поінформовані про порядок оформлення спадкових прав. Позивачі виявили бажання оформити спадкові права, але в нотаріальній конторі їм порадили звернутися до суду з відповідною заявою, оскільки нотаріус не може оформити спадщину. Через ці обставини позивачі звернулися до суду з даним позовом, та просять суд задоволити заявлений позов про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачі не з'явилися в судове засідання. Згідно до поданих заяв позов підтримують та просять справу розглядати без їх участі. В разі неявки відповідача не заперечують щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі є спадкоємцями за законом після смерті мами - [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачі не звернулися у визначений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з причин, що є поважними. Так, позивачі прийняли речі спадкодавця, і таким чином вважали, що вони прийняв спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Згідно до повідомлення Рівненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилася, також повідомляється про відсутність посвідчених заповітів. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачі є людьми похилого віку, юридично неграмотними, мали хибне уявлення про порядок оформлення спадкових прав. Тому вони пропустили строки для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин. Виходячи з добутих в судовому засіданні доказів суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачі просять суд постановити рішення про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки. Зазначають, що пропустили зазначений строк з поважних причин, оскільки після смерті тітки спадкоємців першої черги не було, а мати позивачів належить до другої черги спадкоємців за законом, від якої вони і дізналися про існування заповіту, що зберігався у неї. Про дані обставини позивачі дізналися лише нещодавно. Крім того, вони не були обізнані щодо порядку оформлення спадкових прав, тому шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини ними було пропущено. За таких умов позивачі просять суд задоволити позов про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили. В суді позивачі заяву підтримали та пояснили суду про обставини, що описані вище. Позивач [PERSON] вказує, що йому стало відомо про існування заповіту від матері вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в суді пояснила, що доглядала і на даний час доглядає за хворою матір'ю. Тому фізично вони не змогли вчасно подати заяву до нотаріальної контори. Відповідачі не з'явилися в судове засідання. Згідно до поданих заяв, просять справу розглядати без їх участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення рішення на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі є спадкоємцями майна за заповітом після смерті тітки. Інші спадкоємці відсутні. Позивачі не зверталися до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця, оскільки були невірно поінформовані щодо порядку оформлення спадщини. До того ж, вони не знали про те, що на їхню користь був складений заповіт. Про дану обставину дізналися від своєї матері, яка є спадкоємцем другої черги за законом після смерті тітки, і яка з заявою про прийняття спадщини також не зверталася. Згідно повідомлення реєстратора спадкових справ, Рівненської районної державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна спадкодавця не була заведена, існує заповіт, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Отже, виходячи з наявних відомостей, відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачі просять суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1/98-00325 від 11.08.1998 року нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений Одеською товарною біржею. У судове засідання позивачі не з'явилися, надали заяву в якій позовні вимоги підтримали та просили розглядати справу у їх відсутність, не заперечували проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачів. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися. Жодних клопотань, доказів чи заперечень до суду не надавали, про причини нез'явлення в судове засідання не повідомляли. У зв'язку з викладеним, зі згоди позивачів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.1998 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 1/98-00325 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], посвідчений Одеською товарною біржею. У відповідності з умовами договору у власність [PERSON] переходила квартира [ADDRESS]. При цьому сторони досягли домовленості за всіх істотних умов цього договору. [PERSON], [PERSON] передано позивачем сума у розмірі 4000 грн., в рахунок оплати вартості вищевказаної квартири. 17.11.1995 року даний договір був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України в редакції 1963р., угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування [PERSON], однак, сторонами був порушений обов'язок нотаріального посвідчення вказаного договору, що передбачено ст. 227 ЦК України в редакції 1963р., і відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення угоди. У відповідність з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачі просять суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 02.08.1999 року № 1/99-00192, укладений на Регіональній товарній біржі та визнати з ними право приватної власності на квартиру [ADDRESS]. При укладанні договору купівлі-продажу були виконані всі належні умови, передбачені ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року). Позивачі в призначене судове засідання не з'явилися однак надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та уточнили позовні вимоги, просячи суд лише визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 02.08.1999 року № 1/99-00192, укладений на Регіональній товарній біржі. Відповідачі в судове засідання до суду не з'явилася, однак надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та позовні вимоги визнають в повному обсязі. Третя особа в призначене судове засідання не з'явилася повідомлялась заздалегідь належним чином. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі фактів встановлених у судовому засіданні. Судом встановлено, що між [PERSON], [PERSON], діючої від свого імені в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1/99-00192 від 02.08.1999 року, посвідчений на Регіональній товарній біржі. У відповідності з умовами договору у власність [PERSON], [PERSON], діючої від свого імені в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] переходить квартира [ADDRESS]. При цьому сторони досягли домовленості за всіх істотних умов цього договору. Позивачами передано визначена угодою сума в рахунок оплати вартості [ADDRESS]. Вказаний договір був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості 12.08.1999 року кн.. 11 допк, стр. 68, р№ 41. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст.44 ЦК України (в редакції 1963 року), угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін. Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування [PERSON], [PERSON], діючої від свого імені в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], однак, сторонами був порушений обов'язок нотаріального посвідчення вказаного договору, що передбачено ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), і відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення угоди. У відповідність з вимогами ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачі просять суд усунути їм перешкоди в користуванні 37/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою. При цьому посилаються на те, що відповідач не є власниками житла, у вказаній квартирі відповідач був зареєстрований з 30.01.2015 року, однак з травня 2015 року у квартирі не проживає, його речі у квартирі відсутні, відповідач квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Позивачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити (а.с.22, 23). Відповідач в судове засідання не з'явився, через позивача надав суду нотаріально посвідчену заяву у якій просить суд розглядати справу у його відсутність, проти позову не заперечує, зазначає, що він дійсно проживає за іншою адресою (а.с.45). Судом встановлено, що 37/100 частин квартири [ADDRESS] належить на праві спільної власності позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.03.2003 року реєстраційний № 7-03-211577 (а.с.6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В даній квартирі зареєстровані позивачі по справі та з 30.01.2015 року зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та прописку (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач по справі хоча і зареєстрований у вказаній квартирі, але згідно наданих суду доказів з травня 2015 року в зазначеній квартирі не проживає без поважних причин, в квартирі відсутні його особисті речі. Позивач надала суду нотаріально посвідчену заяву відповідача про визнання позову. Зазначені вище обставини підтверджуються показаннями допитаних в суді свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт того, що відповідач добровільно не проживає в зазначеній квартирі без поважних причин більше 2-3 років, що відповідачу не перешкоджали проживати в зазначеній квартирі. Зважаючи на викладене, на підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з травня 2015 року і до цього часу без поважних причин. Докази, які б свідчили про домовленість між відповідачем і власником житла щодо збереження права на житло в період іншого терміну не проживання в житлі, ніж передбачено ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, відсутні. Приймаючи до уваги викладене, вимоги ч.2 ст. 405 ЦК України, суд позовні вимоги задовольняє і визнає відповідача, таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачі просять суд усунути перешкоди в користуванні належним позивачам житловим будинком [ADDRESS], Житомирського району, шляхом зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою, а також визнати відповідача таким, що втратив право на користування згаданим житлом. В судове засідання позивачі та представник третьої особи не з'явились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачі позов підтримують. Відповідач також до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без участі відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок №89 від 11.05.1995 року та довідки виконкому Зарічанської сільської ради №637 від 02.07.2014 року позивачам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS], Житомирського району (а.с. 8, 10). Відповідно до довідки виконкому Зарічанської сільради №550 від 06.06.2014 року відповідач у вказаному будинку зареєстрований, але з листопада 2005 року не проживає (а.с. 9). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік. Таким чином, факт відсутності відповідача без поважних причин понад рік за місцем проживання, а саме в будинку позивачів, є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право на користування наведеним житлом. Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересуванні та вільний вибір місця проживання в Україні», сама реєстрація відповідача за вказаною адресою не може бути умовою реалізації його прав та свобод, передбачених Конституцією України та законами, або підставою для обмеження цих прав і свобод. Отже, сама по собі реєстрація відповідача за адресою житлового будинку позивачів, не має правового значення для здійснення позивачами своїх прав і свобод, зокрема, здійснення їх права власності на вказаний будинок, а саме його володінням, користуванням чи розпорядженням. Окрім цього, у відповідності до ст. 7 зазначеного Закону, однією із підстав зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою, є рішення суду про визнання відповідача позбавленого права власності, або права на користування вказаним жилим приміщенням, тобто будинком позивачів. З огляду на викладене, у суду не має правових підстав для усунення позивачам перешкод в користуванні належним їм житловим будинком шляхом зняття відповідача з реєстрації за даною адресою, а тому в у цій частині позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial