Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Рашівської сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння в с [ADDRESS] , на яке відсутні правоустановчі документи. Згідно довідки Рашівської сільської ради про склад двору, будинковолодіння , що знаходиться за адресою [ADDRESS] а станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двоу станом на 01.07.1990 року були: голова двору [PERSON] , члени двору [PERSON] . Після смерті [PERSON] , позивачі фактично прийняли спадщину. Позивач [PERSON] як донька померлого [PERSON] , звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домогосподарство, а тому вони звернулися до суду. В судове засідання позивачі не з`явився, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують. Представник Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до п. 1\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 11.03.2019 року № 02-20/170 домоволодіння в [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №1 особовий рахунок № [NUMBER] відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] та [PERSON] . Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року належало [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/2 кожному. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 28.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №32, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №02-20/171 від 11.03.2019 року [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 27.07.2011 року за адресою [ADDRESS] . На день смерті з ним була зареєстрована дружина [PERSON] . Згідно копії державного акту на право приватної власності серії [NUMBER] земельна ділянка площею 0,39 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства в с.Рашівка належить [PERSON] . 20.03.2019 року державний нотаріус Жук Т.П. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Технічна інвентаризація домоволодіння в [ADDRESS] а проведена 28.02.2019 року ДП «Інвентаризатор-М». Згідно повідомлення державної нотаріальної контори, після померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , із заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON] та [PERSON] 27.04.2012 року на ім`я [PERSON] видавалось свідоцтво про право на спадщину на пайову земельну ділянку та майновий пай. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ст.\~1222\~ч.\~1\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті спадкодавця та набули права власності на вищезазначене домоволодіння, на яке відсутні правовстановлюючі документи , що унеможливлює оформлення права на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved