Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилаються на те, що 06 жовтня 2016 між [PERSON], який діяв в своїх інтересах, а також в інтересах своєї дружини [PERSON], та ФОП [PERSON], який діяв від імені та за дорученням ТОВ «Тревел [PERSON]», був укладений договір на туристичне обслуговування №413689, за умовами якого туроператор зобовязався надати туристу комплекс туристичних послуг, а турист зобовязався оплатити такі послуги, щодо подорожі та відпочину в Обєднаних Арабських Еміратах терміном з 08 жовтня 2016 року по 13 жовтня 2016 року. До туристичних послуг входили: переліт, трансфер за маршрутом, послуги тимчасового проживання, харчування, тощо, а також інші послуги, в тому числі «Візи». Вартість послуг становила 22\~587,60 грн., які [PERSON] були сплачені в повному обсязі 06 жовтня 2016 року. Проте туристичні послуги позивачам були надані не в повному обсязі та неналежної якості, оскільки прибувши до ОАЕ позивачам було відмовлено у вїзді до країни через відсутність віз. Відкриття віз відбулось завдяки зусиллям самих позивачів. За викладених обставин позивачі звернулись до суду з даним позовом та просили стягнути солідарно з відповідачів на користь кожного з позивачів: - 1 882,30 грн. в рахунок відшкодування різниці між запропонованими послугами і тими, які були надані; - 325,34 грн. в рахунок відшкодування витрат з найму таксі; - 281,85 грн. в рахунок відшкодування витрат на харчування; - 2 310,40 грн. в рахунок відшкодування ненаданої послуги з відкриття візи; - 338,81 грн. неустойку у зв'язку з простроченням надання туристичних послуг; - 1 059,08 грн. в рахунок відшкодування витрат з надання медичної допомоги; - 7 500,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. [PERSON] також просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь 980,00 грн. в рахунок відшкодування витрат з роумінгового зв'язку та 1 059,08 грн. в рахунок відшкодування витрат з надання медичної допомоги. Позивач [PERSON] та його представник, який також є представником [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належим чином, надіслав на адресу суду заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки вини турагента чи туроператора у відмові позивачам у вїзді до ОАЕ немає; також просив здійснити розгляд справи без участі відповідача. Представник відповідача ТОВ «Тревел [PERSON]» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється\~\~на\~\~всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, 06 жовтня 2016 року між ФОП [PERSON] турагентом, який діє від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Тревел [PERSON]», та [PERSON] був укладений договір на туристичне обслуговування № 413689, за умовами якого туроператор зобовязався надати туристу комплекс туристичних послуг, а турист зобовязався оплатити такі послуги, а саме: подорож до Обєднаних Арабських Еміратах терміном з 08 жовтня 2016 року по 13 жовтня 2016 року на двох осіб ([PERSON] та [PERSON]) /а. с. 18-22/. До послуг, що туроператор зобовязався надати за даним договором, також входять «ВІЗИ». Оплата послуг за вказаним договором була сплачена [PERSON] в повному обсязі в розмірі 22\~587,60 грн. /а. с. 24/. Судом також встановлено, що після прильоту до відповідного аеропорту в ОАЕ позивачам було відмовлено у вїзді до даної країни через відсутність віз. Візи були відкриті пізніше та 08 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] заселились до готелю /а. с. 48/. Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. Положеннями ч. 12 ст. 20 «Про туризм» визначено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Відповідно до частини 1 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або мас право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Розділом 3 договору на туристичне обслуговування №413689 від 06 жовтня 2016 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] передбачено, що туроператор зобов'язується: -належним чином та в повному обсязі виконати зобов'язання щодо надання туристичних послуг, визначених договором; - організувати передачу документів туристу для здійснення туристичної подорожі: ваучеру, страхового полісу, авіаквитків на авіарейси або інших квитків згідно з умовами подорожі. Передача Туристу документів здійснюється в офісі Турагента або у аеропорту (вокзалі, іншому місці відправлення транспортного засобу) чи місці збору туристичної групи; - своєчасно надавати туристу через турагента (а під час подорожі також через інших суб'єктів туристичної діяльності) інформацію про будь-які зміни в обслуговуванні, а також іншу інформацію, що має бути надана туристу згідно з вимогами чинного законодавства України або умовами цього Договору. Між тим, пунктом 5.8 зазначеного договору визначено, що туроператор та турагент не несуть відповідальності, якщо під час дії цього договору, рішенням органів державної влади будь-якої країни туристу відмовлено в можливості в'їзду чи виїзду внаслідок будь-яких причин, незалежних від туроператора чи турагента. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до ТОВ «Тревел [PERSON]», ФОП [PERSON] про стягнення грошових коштів з огляду на те, що період подорожі, передбачений договором укладеним між сторонами, становить 08 жовтня 2016 року 13 жовтня 2016 року; як зазначають самі позивачі вони заселились до готелю в ОАЕ 08 жовтня 2016 року, а умовами договору на туристичне обслуговування, підписаного [PERSON], передбачено, що ані туроператор, ані турагент не несуть відповідальності за відмову туристу у вїзді до країни через прийняття відповідного рішення органами державної влади цієї країни, що мало місце в даному випадку. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподілити у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed