overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. Позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] .У зазначеній квартирі позивачів зареєстровані також відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Проте відповідачі з 2016 року не проживають у вищевказаній квартирі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, у якій також зазначили, що проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивачі проти заочного розгляду справи не заперечують, суд на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності (а.с.13). У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що відповідачі з 2016 року не проживають у вищевказаній квартирі. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивачі є співвласниками квартири, у якій зареєстровані відповідачі, фактично за наведеною адресою відповідачі не проживають тривалий час, беручи до уваги ті обставини, що відповідачі не є співвласниками спірної квартири, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На підставі ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом на частину господарства, яке розташоване за адресою по вул. Українська, 16-А в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Вони не можуть оформити право власності у звязку із тим, що покійний не оформив на себе правовстановлюючі документи на спадщину. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство, яке розташоване по вул. Українській, 16-А в с.Маршинці Новоселицького району Чернівецької області відносилося до категорії робочих дворів, де станом на 1990-1991 роки його власниками були подружжя [PERSON] та [PERSON] Флоріка Георгіївна. Після смерті 02.06.2005 року [PERSON] відкрилася спадщина на ? частку двору. [PERSON] Флоріці Георгіївні належить ? частка із спадкового майна, що становить ? частку двору, оскільки вона є єдиним живим спадкоємцем першої черги, яка має право на обовязкову частку. Іншу ? частку спадщини прийняв [PERSON] за заповітом від 29.12.2014 року. У звязку з тим, що право власності за покійним не було зареєстровано, то воно може бути визнано судом за позивачами в порядку спадкування згідно ст.392 ЦК України. Відповідач позов визнає, що не порушує права третіх осіб. Крім того підлягає задоволенню вимога про визначення частки [PERSON], як члена колишнього робочого двору в розмірі ? частини, оскільки згідно ст.123 ЦК УКСР всі члени даного двору мають рівні частки та це необхідно їй для подальшої державної реєстрації права власності. На підставі ст.ст. 392, 1233, 1241, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті їх батька та чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно, яку вони своєчасно прийняли як спадкоємці першої черги за законом. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, однак від відповідача надійшов лист, в якому він просить справу розглянути без участі його представника, позовні вимоги визнає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позов визнали та пояснили, що вони як діти покійного спадщину не прийняли та на неї не претендують. Позивачі вступили у володіння спадковим майном їх батька. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, відповідачів, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] в с. Гай Новоселицького району відкрилася спадщина на 1/3 частину домоволодіння по [ADDRESS], яка належала йому як колишньому члену колгоспного двору, яку своєчасно прийняли позивачі як спадкоємці першої черги за законом, зокрема [PERSON] як дочка та [PERSON] як дружина покійного, оскільки вступили у володіння та користування спадковим майном. Відповідачі спадщину не прийняли. Позивачі не можуть отримати свідоцтво на спадщину на нерухоме майно у нотаріальній конторі оскільки за померлим право власності на нього зареєстровано не було. У зв'язку з цим згідно ст. 392 ЦК України право власності за ними може бути визнано в судовому порядку. Відповідачі позов визнали, що не порушує права та інтереси інших осіб, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. На підставі ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті їхніх батьків [PERSON] та [PERSON] залишилось вказане спадкове майно, яке вони як спадкоємці за заповітом та законом своєчасно прийняли, інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку та спадкоємців першої черги за законом окрім відповідачів немає. Вони не можуть оформити право власності у зв'язку із тим, що заповідачі під час життя не отримали правовстановлюючі документи на спадщину. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи та не повідомили про причини неявки. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що домогосподарство, яке розташоване в [ADDRESS] відносилося до категорії робочих дворів і станом на 1990-1991 роки в ньому були зареєстровані та проживали покійні [PERSON], [PERSON] та відповідачка [PERSON] Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину вищезазначеного домоволодіння, яку позивачі в рівних частках, а саме по 1/4 частині, як спадкоємці за заповітом від 16.12.2004 року своєчасно прийняли, оскільки подали у встановлений законом строк відповідні заяви про прийняття спадщини до Новоселицької державної нотаріальної контори. Дружина померлого [PERSON], яка мала обов'язкову частку після смерті свого чоловіка 13.12.2010 року подала до Новоселицької державної нотаріальної контори заяву про відмову від належної їй за законом частки. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину вищезазначеного домоволодіння, яку позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом прийняла своєчасно, оскільки постійно проживала на момент смерті разом зі спадкодавцем. Позивачі не можуть зареєструвати право власності на своє ім'я у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на покійних. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку, судом не встановлено. Відповідачі є дітьми покійних, які спадщину не прийняли. На підставі ст.ст.1233, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, яку позивачі своєчасно прийняли як спадкоємці за законом. Позивачі не можуть оформити спадщину у звязку з відсутністю державної реєстрації договору на покійного. В судове засідання представник позивачів не зявилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує та просить задовольнити. Представник Рідківської сільської ради в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про те, що позов визнає та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомила про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті 28.12.2015 року [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,5936 Га кадастровий номер 732086300:02:004:0044, що знаходиться в с.Рідківці Новоселицького району Чернівецької області та посвідчується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №766502 від 19.11.2008 року та договором міни від 15.03.2010 року. Спадщину після смерті останнього прийняли на ? частки його дружина [PERSON], з урахуванням ? частки від якої відмовились на її користь [PERSON] та ? частки [PERSON], а решту ? частку прийняв син [PERSON] Позивачі прийняли спадщину, оскільки звернулися у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори. Не можуть зареєструвати право власності на своє імя у звязку із тим, що право власності за покійним на підставі договору міни не було зареєстровано, а тому воно може бути визнано судом за позивачем в порядку спадкування згідно ст.392 ЦК України. На підставі ст.ст.392, 1261, 1268, 1274 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, яке розташовано в [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку своєчасно прийняли позивачі як спадкоємці за законом та заповітом. Вони не можуть оформити спадщину у зв'язку з тим, що померлий під час життя не оформив на неї правовстановлюючі документи. В попередньому судовому засіданні позивачка та представник позивача підтримали позовні вимоги і просили задовольнити їх. Відповідачі в попередньому судовому засіданні позов визнали та пояснили, що вони на спадщину не претендують, оскільки в шестимісний термін подали заяви в нотаріальну контор про відмову від неї. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство в [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів, де станом на 1990-1991 роки проживали [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO]. Під час життя він 18.03.2003 року склав заповіт, відповідно до якого розподілив спадщину між чотирма особами. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину двору, яку своєчасно прийняли позивачі, зокрема [PERSON], як спадкоємець за заповітом, оскільки своєчасно подала заяву в нотаріальну контору, а тому її частка в цілому майні двору становить 1/8, як ? частина із половини. Решта спадкоємців за заповітом спадщину не прийняли, а тому вона в розмірі 3/8 частин двору перейшла до його дружини [PERSON], як єдиного спадкоємця за законом, який її прийняв. Позивачі не можуть оформити право власності за собою на спадщину у зв'язку з відсутністю правоустановчих документів оформлених на спадкодавця. У зв'язку з цим згідно ст.392 ЦК України право власності за ними може бути визнано в судовому порядку. На підставі ст.ст. 328, 392, 1233, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на частину господарства, яке розташоване по [ADDRESS] , посилаючись на те, що вони були членами колишнього колгоспного двору та набули частку у вказаному дворі. В судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, представника відповідачів, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів та станом на 01.07.1990-15.04.1991 роки його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позивачі. Відповідно до рішення Новоселицького районного суду від 09.06.2016 року право власності на 1/3 частину було визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , а також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не набули частку у вказаному дворі. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору. Враховуючи те, що право власності за позивачами не можливо визнати іншим способом, у зв`язку із відсутністю реєстрації права власності на ділянку за вказаною адресою, що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №169454730 від 06.06.2019 року, то воно може бути визнано в судовому порядку. На підставі ст.120 ЦК УРСР, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на частину нерухомого майна, яке розташовано в с. Маршинці Новоселицького району по вул. Щорса, №16а, посилаючись на те, що після смерті їх батьків залишилось вказане спадкове майно, яке вони як спадкоємці першої черги за законом своєчасно прийняли та не можуть оформити право власності у звязку з тим, що померлі під час життя не оформили правовстановлюючі документи на спадщину. В попередньому судовому засіданні позивач та представник позивачки підтримали позовні вимоги і просила задовольнити їх. Відповідачі в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнали та пояснили, що вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство в с. Маршинці Новоселицького району по вул. Щорса, №16а, відносилося до категорії колгоспних дворів, де станом на 01.07.1990 рік проживали та були його членами шестеро чоловік. Після смерті 14.10.1997 року [PERSON] відкрилася спадщина на одну шосту частину двору, яку своєчасно прийняли позивачі та [PERSON], а тому кожен мав право на одну вісімнадцяту частину двору. Після смерті 16.07.2004 року [PERSON] спадщину в розмірі чотирьох вісімнадцятих частин своєчасно прийняли позивачі як спадкоємці першої черги за законом, оскільки постійно проживали із спадкодавцем в одному домоволодінні на день її смерті, але не можуть оформити право власності на неї у звязку з відсутністю правоустановчих документів оформлених на спадкодавця. У звязку з цим згідно ст.392 ЦК України право власності за позивачами може бути визнано в судовому порядку. Відповідачі позов визнали, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності по 1/8 частині домоволодіння за кожним, яке розташоване по [ADDRESS] та по ? частині на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ванчиківецької сільської ради Новоселицького району посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, в склад якої входить вказане нерухоме майно, яке вони як спадкоємці за законом першої черги прийняли своєчасно, інших спадкоємців першої черги за законом окрім відповідачів немає. Вони не можуть оформити право власності у зв'язку із тим, що покійний під час життя не отримав правовстановлюючі документи на спадщину. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак від них надійшла заяви, в яких вони просять розгляд справи провести без їхньої участі, позов визнають. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що домогосподарство, яке розташоване в с.Ванчиківці Новоселицького району по вул. Леніна, №95 відносилося до категорії колгоспних дворів і станом на 1990-1991 роки в ньому були зареєстровані та проживали четверо осіб: покійний [PERSON], позивачка, [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частину вищевказаного господарства та на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,4010 ГА та розміром 0,4555 ГА, які належали померлому на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельні ділянки Серії ЧВ №022310, виданого 27.03.2008 року Новоселицькою державною районною адміністрацією. Зазначену спадщину, а саме по 1/8 частині вищевказаного домогосподарства та по ? частині вказаних земельних ділянок своєчасно прийняли позивачі, оскільки постійно проживали із покійним на день його смерті, однак не можуть зареєструвати право власності на свої імена у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на покійного та втратою ним оригіналу державного акту на землю, а тому їхнє право підлягає захисту судом на підставі ст.392 ЦК України. Позивач [PERSON]І зареєстрував шлюб 23.07.2011 року із [PERSON], та відповідно змінив своє прізвище на прізвище дружини. Відповідачі позов визнають, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визначення ідеальних часток у квартирі. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 29 вересня 2000 року вини сторони по справі приватизували на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS]. Вважається, то частки кожного із співвласників у праві спільної су місної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Між ними не було встановлено домовле ності про розмір часток у спільній сумісній власності, тому можна вва жати, що кожному належить по 1/6 ідеальних частин в квартирі. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надіслали заяву про слухання справи у їх відсутності, просять позов задоволити. Відповідачі надіслали також суду заяву про слухання справи у їх відсутності, з позовними вимогами згідні. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким вони не можуть розпорядитись, оскільки частка останнього не була визначена. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов про визначення його частки у спільному сумісному майні. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, зустрічний позов визнав. Представник [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримав, не заперечував щодо задоволення первісного позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1994 року виданого Новоселицькою міською радою народних депутатів співвласниками без визначення часток на квартиру [ADDRESS] є позивачі, відповідачі та покійний [PERSON], а тому кожному із них належить по одній пятій частці. Згідно ст.370 ЦК України вважається що їх частки є рівними, оскільки про інше немає домовленості між ними. Враховуючи те, що 23.06.2013 року помер [PERSON], позивачі позбавлені можливості визначити свої частки та частку померлого в позасудовому порядку. На підставі ст.370 ЦК України, суд

Outcome: approved