Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач з 2002 року проживає окремо від сім'ї, при цьому не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться її особистим життям, розвитком, станом здоров'ям, не проявляє батьківської зацікавленості в успішності та навчанні, який після 2002 року жодного разу не відвідав [PERSON] У судове засідання позивачі не з»явилися, надавши письмові заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Миронівської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування, у судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Парафіївської селищної ради, як орган опіки та піклування, у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1994 року по 16 липня 2002 року (а.с. 13). Від спільного проживання у шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 11). Із копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] 20.11.2004 року зареєструвала новий шлюб, в зв'язку з чим її прізвище було змінено із «[PERSON]» на «[PERSON]» ( а.с. 14). Відповідно до довідки Миронівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 від 18 серпня 2016 року № 81, [PERSON] навчається в 11 класі Миронівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, яку самостійно виховує та матеріально забезпечує [PERSON] За період навчання батько навчанням дочки не займався і не цікавився, батьківські збори не відвідує (а.с. 19). [PERSON] не звертався до органу опіки та піклування Миронівської міської ради з питань призначення зустрічей його з дітьми [PERSON] та [PERSON] та визначення способів участі в їх вихованні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 22). Відповідно до довідок Миронівської міської ради № 02-50/2244 від 04 серпня 2016 року та № 02-50/4552 від 01 грудня 2016 року [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] та матір»ю [PERSON](а.с. 23, 24). Згідно висновку органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації № 6/27-4541 від 27.10.2016 року встановлено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 25-26). Як убачається з акту від 23.10.2016 року, складеного депутатом Миронівської міської ради Генераловим Р.Ю. та сусідами [PERSON] та [PERSON], [PERSON] за місцем проживання дочку [PERSON] не відвідував, участі в її вихованні не приймав ( а.с. 27). Положеннями ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положень Конвенції про права дитини позбавлення батьківських прав є дійсно крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити саме з інтересів дитини, з'ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Із матеріалів справи вбачається, що тривале, байдуже ставлення відповідача до фізичного та духовного виховання своєї дочки, відсутність спілкування з нею призвело до того, що остання сама звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав свого батька. Тому з викладеного вище вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] по відношенню до якої повинен бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 250 грн у рахунок повернення витрат на правову допомогу (а.с. 28) та 551,20 грн судових витрат (а.с. 1).

Outcome: approved