Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що вони перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, чим ставить її та дитину в тяжке матеріальне становище. Позивачка прохає суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1286 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, прохала задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав частково, а саме на суму в розмірі 300 гривень щомісячно, оскільки в даний час відповідач ніде не працює. Крім цього, на його утриманні перебуває також бабуся, [INFO], яка в даний час є фактично лежачою, після перенесеної хвороби. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони 20.11.2010 року зареєстрували шлюб, який за рішенням суду 27.08.2013 року було розірвано (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку та дитину у скрутне матеріальне становище, інших стягувачів не має, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Разом з тим, згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, а також враховуючи пояснення представника відповідача, відповідач ніде не працює, має на утриманні хвору бабусю, а тому суд вважає, що розмір аліментів, які прохає позивачка слід зменшити до 300 гривень. Також, позивачка при подачі до суду матеріалів позовної заяви була звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial