Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 січня 2013 року їх мати [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 263315, зареєстроване та видане виконкомом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області від 09.01.2013 року, за актовим записом № 5. В обґрунтування позовних вимог вказали, що їх мати на випадок своєї смерті, залишила два заповіти, посвідчені виконкомом Мовчанівської сільської ради Сквирського району Київської області. Заповітом від 19.07.1994 року, зареєстрованим в реєстрі на № 22, все своє майно заповіла позивачкам про справі. Заповітом від 11.08.1999 року, зареєстрованим в реєстрі на № 89, земельну частку (пай), посвідченого Сертифікатом КВ № 033867, також заповіла позивачам про справі. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку № 25 по вул. Лугова в с. Рибчинці Сквирського району Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 63.80 кв.м., житловою площею 20.30 кв.м., земельної ділянки, площею 0.1575 га, яка розташована в с. Рибчинці вул. Лугова, 25, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер 3224084902:02:004:0001, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 106833, виданого 06.09.2007 року, земельної ділянки, площею 0.3331 га, яка розташована в с .Рибчинці вул. Лугова, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224084902:02:004:0002, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 106834, виданого 06.09.2007 року, земельної ділянки, площею 0.1283 га, яка розташована в с .Рибчинці вул. Лугова, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224084902:02:004:0018, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 349954, земельної ділянки, площею 2.98 га, яка розташована на території Мовчанівської сільської ради Сквирського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224084900:05:004:0002, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія І-КВ № 103945, виданого 10.04.2000 року та грошового вкладу з усіма видами компенсацій та нарахуваннями на рахунках № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0657 ГУ ОБУ по місту Києву та Київській області АТ «Ощадний банк України». Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняли спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на житловий будинок. Отримати дублікати не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивачка не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Позивачі у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовою заявою, в якій просять розглянути справу у їх відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 Судом встановлено, що 07 серпня 2013 року помер чоловік позивачки цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2013 року померла мати позивачів [PERSON], у віці 81 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 263315, зареєстроване та видане виконкомом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області від 09.01.2013 року, за актовим записом № 5. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку № 25 по вул. Лугова в с. Рибчинці Сквирського району Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 63.80 кв.м., житловою площею 20.30 кв.м., земельної ділянки, площею 0.1575 га, яка розташована в с. Рибчинці вул. Лугова, 25, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер 3224084902:02:004:0001, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 106833, виданого 06.09.2007 року, земельної ділянки, площею 0.3331 га, яка розташована в с. Рибчинці вул. Лугова, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224084902:02:004:0002, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 106834, виданого 06.09.2007 року, земельної ділянки, площею 0.1283 га, яка розташована в с. Рибчинці вул. Лугова, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3224084902:02:004:0018, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 349954, земельної ділянки, площею 2.98 га, яка розташована на території Мовчанівської сільської ради Сквирського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224084900:05:004:0002, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія І-КВ № 103945, виданого 10.04.2000 року та грошового вкладу з усіма видами компенсацій та нарахуваннями на рахунках № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0657 ГУ ОБУ по місту Києву та Київській області АТ «Ощадний банк України». Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняли спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на житловий будинок. Отримати дублікати не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивач не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Вказані обставини позбавляють позивачів вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вони вимушені звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачами, окрім прийняття ними спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Пунктом 3.5 узагальнення ВССУ за № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розяснено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року, за № 7, про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на власний розсуд. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкування та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved