Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON]В про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що вони є батьками відповідачки [PERSON], яка після одруження змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. На підставі Договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку від 19.02.2001 р. вони придбали незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю у 20%, який розташований по вул.Шевченка в с.Кудринці Борщівського району, але номінальним покупцем даного об'єкту виступила неповнолітня на той час їхня донька [PERSON]В, якій було лише пятнадцять років. Відповідно до п. 2 даного Договору, всі права та обов'язки по добудові незакінченого будівництвом житлового будинку взяв на себе законний представник неповнолітньої [PERSON], тобто батьки. Придбавши незавершене будівництво, вони за власні кошти та власними силами завершили будівництво, ввели будинок в експлуатацію, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.05.2004 року, відповідно до відомостей яких відповідачка є власником домоволодіння по вул.Шевченка,4 в с. Кудринці Борщівського року. Державна реєстрація завершеного будівництвом домоволодіння номінально була здійснена також на ім'я відповідачки, якій було всього лише девятнадцять років. В зв'язку із знаходженням будинку на земельній ділянці, на ім'я відповідачки, як номінального власника домоволодіння, на підставі підпункту «а» п. 3 ст. 116 Земельного кодексу України було оформлено право власності на земельну ділянку площею 0,2065 га. із цільовим призначенням для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 13.08.2007 року. Згодом, позивачами було прийнято рішення реконструювати цокольний поверх житлового будинку під магазин. Розпорядженням голови Борщівської районної державної адміністрації №770 від 26.12.2007 року було затверджено [PERSON] державної комісії від 18.12.2007 року, яким в свою чергу, було прийнято в експлуатацію реконструйований цокольний поверх житлового будинку під магазин продпромтоварів. Станом на дату завершення реконструкції домоволодіння відповідачці було всього лише двадцять два роки. В зв'язку із тим, що магазин відноситься до нежитлових приміщень, а будинок до житлових, позивачами було прийнято рішення роз'єднати дану нерухомість в два окремі об'єкти із присвоєнням їм окремих поштових адрес. Станом на сьогоднішній день на ім'я відповідачки оформлено та зареєстровано, придбані, збудовані та реконструйовані силами та за кошти позивачів об'єкти нерухомості: нежиле приміщення магазину за адресою: вул.Шевченка, 4 с.Кудринці Борщівського району, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.07.2010р. серії САС №946273; домоволодіння за адресою: вул.Шевченка, 4-«а» в с.Кудринці Борщівського району, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.09.2010р. серії САС №946352. Оформлення зазначених об'єктів нерухомості та земельної ділянки на ім'я відповідачки із самого початку було здійснено ними, як батьками, свідомо з метою уникнення їх дитиною в майбутньому клопоту із переоформленням спадщини на своє ім'я після їх смерті, а також з метою поділу нерухомості між двома доньками з такою умовою, що придбана в Кам'янці-Подільському квартира дістанеться одній доньці, а житловий будинок в селі Кудринці - іншій, яка залишиться проживати разом із батьками. Причому, між ними та відповідачкою було досягнуто згоди, яка була непорушною аж до 09 червня 2016 року, про те, що фактичний вступ відповідачки у повноцінні права власника (володіти, користуватися та розпоряджатися на власний розсуд) будинком вона набуде лише після смерті батьків, які мають право за свого життя повноцінно проживати у даному будинку та використовувати магазин, так як вони його придбали та побудували. Однак, позивачі отримали від відповідачки заяву, датовану 09 червням 2016 року, відповідно до змісту якої вона вимагає від батьків негайно звільнити земельну ділянку від транспортних засобів та інвентарю, а також звільнити приміщення в домоволодінні. Зважаючи на зазначене, вбачається, що вони за власні кошти та власними силами істотно переробили придбане та зареєстроване на ім'я відповідачки незавершене будівництво і в результаті таких їх дій утворилося два нових об'єкти нерухомості, побудованих та реконструйованих за рахунок їх матеріалів, то саме вони є фактичними власниками таких об'єктів. Відповідачка, значилась як покупцем незавершеного будівництва, як власником земельної ділянки під будинком, так і власником реконструйованих будинку та магазину, виключно формально із підстав великої батьківської любові, в процесі будівництва жодної участі ні трудової, ні фінансової вона не приймала, весь даний час навчалася в школі, а згодом і у вищому навчальному закладі, власних джерел заробітку, які б навіть ймовірно дозволили їй звести та реконструювати будинок, не мала. Зважаючи на те, що як придбання незавершеного будівництвом об'єкту, так і його будівництво, реконструкція та введення в експлуатацію, відбулося за часів спільного подружнього життя позивачів, то дані об'єкти нерухомості та земельну ділянку, слід визнати їх спільною сумісною власністю. На підставі викладеного просять суд: визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Кудринецької сільської ради 03 вересня 2010 року, серії САС №946352. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Кудринецької сільської ради 21 липня 2010 року, серії САС №946273, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №195212 від 13 серпня 2007 року. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на домоволодіння загальною площею 91,5 кв. м., житлова площа 69,6 кв. м. за адресою: Тернопільська область Борщівський район село Кудринці, вулиця Шевченка Т.Г., будинок 4-«а», магазин загальною площею 73,6 кв. м. за адресою: Тернопільська область Борщівський район село Кудринці вулиця Шевченка Т.Г., будинок 4 та земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд за кадастровим номером 6120884200:02:001:0068 площею 0,2065 га. на території села Кудринці Борщівського району Тернопільської області. Відповідач [PERSON] 26.07.2016 року подала заперечення на позов в якому зазначила, що позов не підлягає до задоволення пославшись на ст.ст. 655, 215, 203, 234, 235 ЦК України та п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Крім того посилається на ст.ст. 253,256,267 ЦК України і просить застосувати строк позовної давності. 21.12.2016 року відповідач [PERSON] подала до суду додаткові пояснення і вказала, що згідно договору купівлі-продажу від 19.02.2001 року, покупцем виступала саме вона, [PERSON], [INFO], яка діяла за згодою батька [PERSON] і вона мала неповну цивільну дієздатність та своїми діями набувала для себе цивільних прав, а також створювала для себе цивільні обовязки і брала на себе особисто відповідальність у разі порушення умов договору. Вона є власником домоволодіння з 18.05.2004 року. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 0,2065 га., яка належить їй на праві власності. Після закінчення будівництва, вона звернулася до виконавчого комітету Кудринецької сільської ради з проханням надати дозвіл на реконструкцію цокольного поверху. Рішенням Кудринецької сільської ради №32 від 25.05.2007 року був наданий дозвіл на реконструкцію цокольного поверху житлового будинку с.Кудринці, вул. Шевченка, 4 під магазин продпромтоварів, згідно проектної документації, виготовленої ліцензованою проектною організацією. Після рішення вона отримала дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції держархбудконтролю. Актом державної приймальної комісії №770 від 26.12.2007 року було прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом обєкт. Вона є власником домоволодіння за адресою Тернопільська обл., Борщівський район, с. Кудринці, вул. Т. Г. Шевченка, буд. 4 «а» та власником нежилого приміщення (магазину) за адресою Тернопільська обл., Борщівський район, с. Кудринці, вул. Т. Г. Шевченка, буд 4. Неодноразово зверталася до [PERSON] з законними вимогами не чинити перешкод у користуванні житловим будинком, нежитловим приміщенням та земельною ділянкою, однак позивач ніяк не відреагував на звернення, а звернувся до суду з позовними вимогами про позбавлення її права власності. Просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON]В в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, заперечують проти його задоволення та просять в позові відмовити. Вислухавши пояснення позивачів та їх представника, відповідача та її представника, пояснення свідків, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності,\~\~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2001 року між [PERSON] та неповнолітньою [PERSON], яка діяла за згодою батька [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, серія АВР №403251 незакінченого будівництвом житлового будинку, процент готовності якого становить 20%, що знаходиться в с.Кудринці вул.Шевченка,514 Борщівського району Тернопільської області. Всі права та обовязки по добудові незакінченого будівництвом житлового будинку бере на себе законний представник неповнолітньої [PERSON]. Продаж вчинено за суму 1359 грн., які продавець [PERSON] отримала від покупця [PERSON] під час підписання договору. Всі витрати за складання та оформлення цього договору платить покупець. Зміст ст.ст. 22, 30 Земельного кодексу України покупцю розяснено. [PERSON] дав згоду на підписання його неповнолітньою дочкою цього договору. Договір підписано продавцем і покупцем. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №371. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України ( в редакції 1963 року і втратив чинність 01.01.2004 року) неповнолітні віком від п'ятнадцяти до вісімнадцяти років вправі укладати угоди за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальників. Статтею 78 КпШС України ( в редакції 1969 року) якщо у неповнолітніх є належне їм майно, батьки управляють ним як опікуни і піклувальники без спеціального на те призначення, але з додержанням відповідних правил про опіку і піклування. [PERSON] ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 року) та ст. 2 Закону України «Про власність» ( від 07.02.1991 року, чинний на час укладення договору) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Усі форми власності є рівноправними. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» ( від 07.02.1991 року) громадянин набував права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Отже, неповнолітня [PERSON] 19.02.2001 року на законних підставах набула право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок в с. Кудринці вул. Шевченка, 514, процент готовності 20 %. Крім того, як видно з договору, покупцю було розяснено зміст ст. 30 ЗК України( чинного в редакції 1991 року), яка встановлювала, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Право власності або право користування земельною ділянкою посвідчується [PERSON] народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. 18.05.2004 року відповідачу [PERSON] видано виконкомом Кудринецької сільської ради Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія САА №636918, домоволодіння розташоване по вул.[PERSON], буд.4 с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області. Підстава рішення №16 від 26.03.2004 року Кудринецької сільської ради. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія СВА №474379, зареєстровано в Борщівському районному бюро технічної інвентаризації 18 травня 2004 року в реєстровій книзі №37, за реєстровим №1464, та внесений запис в Реєстр прав власності на нерухоме майно під номером 5874100, за [PERSON] право приватної власності на домоволодіння розташоване по вул.[PERSON], буд 4 с. Кудринці Борщівського району Тернопільскої області. Підстава виникнення права власності, свідоцтво про право власності /САА 636918/ 18.05.2004 / Виконавчий комітет Кудринецької сільської ради. Рішенням №32 від 25 травня 2007 року «Про надання дозволу гр.[PERSON] на реконструкцію цокольного поверху житлового будинку будинковолодіння в с.Кудринці по вул.Шевченка,4 під магазин промтоварів», вирішено дозволити [PERSON] провести реконструкцію цокольного поверху житлового будинку будинковолодіння в с.Кудринці вул.Шевченка,4 під магазин продпромтоварів згідно проектної документації виготовленої ліцензованою проектною організацією. Зобов»язати [PERSON] до виконання будівельних робіт реконструкції отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції держархбудконтролю. Завершену будівництвом реконструкцію по вищезгаданому обєкту представити державній комісії для прийняття його в експлуатацію. [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 18 грудня 2007 року, затвердженого розпорядженням голови РДА 26.12.2007 року №770, зареєстрованого районною інспекцією ДАБК 26 грудня 2007 року, предявлений державній приймальній комісії реконструйований цокольний поверх житлового будинку, розташованого по вул.Шевченка, 4 с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області під магазин продпромтоварів прийнято в експлуатацію. Рішенням Кудринецької сільської ради №10 від 28 лютого 2008 року, вирішено відмінити рішення про видачу свідоцтва на право власності на житловий будинок в с.Кудринці по вул.Шевченка,4 «а» №16 від 26.03.2004 року та видати свідоцтво на право власності на житловий будинок в с.Кудринці по вул.Шевченка,4 «а» за [PERSON] в цілому. Рішенням «Про розгляд заяви гр. [PERSON]В» Кудринецької сільської ради №11 від 28 лютого 2008 року, вирішено відмінити рішення виконкому №32 від 25.05.2007 року та видати свідоцтво про право власності на магазин в с.Кудринці по вул.Шевченка,4. 03.09.2010 року [PERSON] видано Кудринецькою сільською радою Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САС №946352, на домоволодіння, розташованого по вул.[PERSON], будинок 4 «а» с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області. Зареєстровано в Борщівському районному БТІ в реєстрову книгу за №37, за реєстровим №1464, та внесений запис в Реєстр прав власності на нерухоме майно під номером 5874100 від 03 вересня 2010 року. ([PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССА №629351, номер витягу 27209987). [PERSON] технічного паспорта, виготовленого станом на 22 жовтня 2015 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок №4 по вул.Шевченка, с.Кудринці виданого СГД ФОП [PERSON], його інвентаризаційна вартість становить 512315 грн. 21.07.2010 року [PERSON] видано Кудринецькою сільською радою Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САС №946273, на нежиле приміщення, магазину, розташованого по вул.[PERSON], будинок № 4 с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області. Зареєстровано в Борщівському районному БТІ в реєстрову книгу за №26 і, за реєстровим №928, та внесений запис в Реєстр прав власності на нерухоме майно під номером 31017800 від 21 липня 2010 року. ([PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія СС №629120, номер витягу 26776233). [PERSON] технічного паспорта, виготовленого станом на 15 березня 2016 року на громадський будинок нежиле приміщення магазину будинок №4 по вул.Шевченка, с.Кудринці виданого СГД ФОП [PERSON], його інвентаризаційна вартість становить 58795 грн. [PERSON] інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, №54608479, дата формування 04.03.2016 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON] Кам»янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області, [PERSON] належить: на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого по вул.[PERSON], будинок 4 а с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області, загальною площею 91,5 кв.м., житлова площа 69,6 кв.м. Загальна вартість нерухомого майна 512315 грн. Номер запису 1464 в книзі 37. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності , САС 946352 №10,03.09.2010 Виконавчий комітет Кудринецької сільської ради; на праві приватної спільної часткової власності ? частина житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та надвірних споруд, розташованого по вул.Галицька, будинок 11 с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області, загальною площею 90,2 кв.м., житлова площа 48,5 кв.м. Загальна вартість нерухомого майна 64521 грн. Номер запису 1466 в книзі 37. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, САА 151668, 30.06.2004 Виконавчий комітет Кудринецької сільської ради за рішенням №19; на праві приватної власності нежиле приміщення, магазину, розташованого по вул.[PERSON], будинок 4 с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області, загальною площею 73,6 кв.м. Загальна вартість нерухомого майна 65328 грн. Номер запису 928 в книзі 26 і. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності , САС 946273 №11, 21.07.2010 Виконавчий комітет Кудринецької сільської ради. 13 серпня 2007 року [PERSON] видано Кудринецькою сільською радою Державний акт серія ЯД №195212 на право власності на земельну ділянку площею 0,2065 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої на території с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області, на підставі рішення Кудринецької сільської ради від 22.03.2007 року за №56. [PERSON] свідоцтва про шлюб серія 1-БВ №050185 виданого 29 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам»янець-Подільському Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 29 квітня 2008 року, актовий запис №162. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON]. Як вбачається з Висновку-експерта за результатами проведеної судово будівельно-технічної експертизи №568/16-22 від 18.10.2016 року, будівництво житлового будинку з підвалом по вул.Шевченка,4-«а» в с. Кудринці Борщівського району Тернопільської області відноситься до нового будівництва. Будівельні роботи по перебудові існуючого підвалу житлового будинку під магазин по торгівлі продпромтоварів відносяться до виду робіт реконструкції. Ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул.Шевченка, 4 «а» в с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області, визначена порівняльним підходом, станом на день проведення дослідження з урахуванням вартості земельної ділянки становить:310185 грн. + 19225 грн. =329410 грн. Ринкова вартість незавершеного будівництвом житлового будинку по вул.Шевченка,514 в с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області площею 59,8 кв.м. і готовністю 20% станом на 19.02.2001 року могла становити 2397 грн. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст.321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачі обґрунтовують свої вимоги тим, що вони за власні кошти та власними силами істотно переробили придбане на імя відповідача незавершене будівництво і в результаті утворилося два нових обєкти нерухомості, побудованих і реконструйованих за рахунок матеріалів позивачів, а тому вони є фактичними власниками. На підтвердження своїх вимог надали довідку №575 від 12.12.2016 року Мельнице-Подільської селищної ради, згідно якої [PERSON] та [PERSON] з часу придбання та реєстрації у 2001 році на ім»я їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] незакінченого будівництва житлового будинку, фактично фундаментні блоки, за адресою Тернопільська область Борщівський район село Кудринці вул. Т.Г. Шевченка, 4 за власні кошти та власними силами та за допомогою залучених ними будівельників завершили будівництво, ввели в експлуатацію будинок та господарські будівлі здійснили подальшу реконструкцію цокольного поверху під магазин. [PERSON] під час будівництва та реконструкції будинку участі не приймала, в сільську раду, або виконавчий комітет із заявами, повязаними із будівництвом, приватизацією чи введенням в експлуатацію не зверталася, правовстановлюючі та дозвільні документи ні особисто, ні через уповноваженого представника не отримувала. Усі документи для отримання дозволу на будівництво, дозволу на реконструкцію та приватизацію земельної ділянки подавалися особисто [PERSON], який діяв без довіреності, так само, як і ним же збиралися відповідні дозвільні та правовстановлюючі документи на будинок, земельну ділянку та магазини. Весь час плату за землю вносив [PERSON] особисто. З часу закінчення будівництва, будинком, господарськими будівлями та прилеглою земельною ділянкою користувалося подружжя [PERSON], як своїм власним, а з часу реконструкції, магазин використовує у своїх підприємницькій діяльності [PERSON] [PERSON] у будинку ніколи не проживала, не була в ньому зареєстрована, ним не користувалася. В судовому засіданні досліджено журнал обліку ведення будівництва, який вів [PERSON], з якого слідує, що дійсно саме позивачі проводили будівництво, здійснювали оплату за матеріали і роботу при проведені робіт по будівництву та реконструкції домоволодіння та нежилих приміщень. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, [PERSON]М в судовому засіданні підтвердили, що вони перебували в бригаді будівельників та приймали участь в будівництві будинковолодіння по вул.Шевченка,4 в с.Кудринці. Ними були проведені повністю будівельні роботи по будівництві житлового будинку та господарських будівель і споруд, а саме розбирали старий фундамент та будували новий, вимурували стіни та робили перекриття стелі, накривали верх в житловому будинку, забивали підлоги, будували пилораму, гаражі, ставили огорожу. Будівельними матеріалами забезпечував їх [PERSON], а також гроші за виконані роботи отримували від [PERSON], який був замовником. Від [PERSON]В ніколи не отримували ніяких грошей і не виконували ніяких робіт на її замовлення. Ніхто з них не знав, що обєкт на якому вони працювали документально не належить [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 1999 році її батьки, позивачі [PERSON] і [PERSON], купили в м.Камянець-Подільському квартиру, яку зареєстрували за нею. Крім того батьки придбали незавершене будівництво в с.Кудринці по вул.Шевченка Борщівського району та почали для себе будувати будинок. Будинок вони будували за власні кошти та власними силами, оскільки вона з сестрою навчалися. Реєстрацію будинку провели за сестрою [PERSON]. За домовленістю будинок мав залишитися їй або сестрі, в залежності від того хто буде жити в селі Кудринці. Вона вийшла заміж і повернулася в село до батьків а сестра [PERSON] після здобуття вищої освіти також вийшла заміж, однак в село не повернулася. Виконуючи домовленості вона в 2009 році подарувала квартиру сестрі [PERSON], а сестра свою частину домовленості не виконала, постійно відкладаючи перепис будинку по вул.Шевченка в с.Кудринці, а потім відмовилася. Зазначила, що сестра ні коштів ні праці в будівництво спірного домоволодіння не вкладала. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили, що позивачі за власні кошти побудували домоволодіння по вул.Шевченка с.Кудринці Борщівського району, проживають там, ведуть спільне господарство, а також там знаходиться їх магазин. [PERSON] ніколи не була приписана в спірному домоволодінні і ніколи там не проживала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2002 року по 2010 рік обіймав посаду сільського голови Кудринецької сільської ради. В 2004 році [PERSON] звертався в сільську раду з заявою про видачу свідоцтва на право власності на закінчене будівництво домоволодіння по вул.Шевченка,4 в с.Кудринці та приватизацію земельної ділянки для його обслуговування.Також [PERSON] звертався в сільську раду в 2007 році про надання дозволу на реконструкцію цокольного приміщення під магазин, а в 2008 році він особисто звернувся в сільську раду про видачу свідоцтв на право власності на реконструйований будинок та магазин по вул.Шевченка,4 с.Кудринці та в 2010 році він особисто отримав вищевказані свідоцтва на право власності. У всіх випадках з 2003 року по 2010 рік [PERSON] звертаючись в Кудринецьку сільську раду діяв особисто від себе. Ніякого договору чи доручення від [PERSON] він не надавав, хоча всі документи були оформлені саме на її імя. [PERSON] в Кудринецьку сільську раду з приводу будівництва, реконструкції, оформлення і отримання відповідних дозвільних та правовстановлюючих документів на домоволодіння та нежиле приміщення магазин по вул.Шевченка, №4, №4 «а» в с.Кудринці не зверталася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком відповідача [PERSON], яка є власником житлового будинку і магазину в с.Кудринці по вул.Шевченка. Він їздив на роботу за кордон та допомагав дружині утримувати спірне домоволодіння, надавав кошти які дружина використовувала на будівельні матеріали, а саме фарби. Магазином завжди користувалися позивачі, які ведуть там підприємницьку діяльність. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що фактичними покупцями та власниками незавершеного будівництвом будинку були саме вони, в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сімї, їх двох, набули спірне майно, істотно переробили придбане та зареєстроване на імя відповідача незавершене будівництво і в результаті утворилося два нових обєкти нерухомості, яке є їх спільною сумісною власністю подружжя і посилаються на ст. ст. 331, 332, 368 ЦК України. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. [PERSON]\~ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 332 ЦК України передбачає набуття права власності на перероблену річ і встановлює, що переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Особа, яка самочинно переробила чужу річ, не набуває право власності на нову річ і зобов'язана відшкодувати власникові матеріалу його вартість. Якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на нову річ набуває за її бажанням особа, яка здійснила таку переробку. У цьому разі особа, яка здійснила переробку, зобов'язана відшкодувати власникові матеріалу моральну шкоду. Суд вважає, що [PERSON] на законних підставах стала власником незакінченого будівництвом житлового будинку в с. Кудринці, 514, процент готовності якого становив 20 % і це право власності ніким не оспорювалося. [PERSON] із роз'ясненнями наданими у п. 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянина на житловий будинок»\~інші особи, що брали участь в будівництві житлового будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності не вправі вимагати визнання права власності на будинок, вони мають лише право на відшкодування своїх витрат здійснених на ремонт, якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали безоплатно. В судовому засіданні встановлено, що угода про створення спільної власності між\~\~[PERSON], [PERSON] та [PERSON] відсутня, а будівництво проводилося для [PERSON], з умовою тільки від позивачів, що вона буде проживати в с. Кудринці. Вимоги позивачів щодо новоствореного ними майна та переробленого є безпідставними, оскільки житловий будинок було введено в експлуатацію, видано правовстановлюючі документи та проведено реєстрацію в 2004 році, 21.07.2010 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нежиле приміщення магазину, розташованого по вул.[PERSON], № 4 с.Кудринці та зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно під номером 21 липня 2010 року, 03.09.2010 року Кудринецькою сільською радою видано [PERSON] свідоцтво про право власності на домоволодіння по вул.[PERSON], 4 «а» в с.Кудринці та внесено в Реєстр прав власності на нерухоме майно 03 вересня 2010 року, а тому дане майно, на час звернення позивачів до суду та розгляду справи, не може мати статусу новоствореного чи переробленого. Вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] про визнання за ними права власності на спірне домоволодіння та нежиле приміщення, магазину за тих підстав, що вказані обєкти фактично були побудовані за сумісні кошти подружжя, незважаючи на те, що його власником була їхня дочка [PERSON],\~\~не ґрунтується на вимогах закону. Позивачі не навели підстав, з яких може бути припинено право власності відповідача, а тому, суд вважає, що вимоги є безпідставними і в задоволенні позову слід відмовити. [PERSON] ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 3 і 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. [PERSON] звернулася з заявою про застосування строку позовної давності. Позивачі зазначили, що їх дочка запевняла, що не претендуватиме на право власності на спірні обєкти, не заперечувала їх право володіти та користуватися ними, як власники та відкладала візит до нотаріуса для переоформлення і вважають, що ці причини є поважними та просять поновити строк для звернення до суду. Вказані причини не можуть бути визнані поважними, так як позивачі самі добровільно, діючи в інтересах дочки [PERSON], зверталися і реєстрували за нею право власності на різні обєкти з 2001 року по 2010 рік і не вказують коли дізналися про порушене право та в чому воно полягало, а вимога відповідача про звільнення належних їй приміщень не свідчить, що вони дізналися про порушення їх прав, як власників, а тому підстав для поновлення пропущеного строку суд не вбачає. На підставі ст.ст. 316,317,319,321,328,331,\~332,379,380,383\~ЦК України,

Outcome: dismissed