Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача, та згідно позовних вимог зазначили про те, що відповідачка [PERSON] не проживає в [INFO], (Жовтневої революції) м. Лисичанську Луганської області понад 6 місяців, тому просили задовольнити позов, визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що квартира № 105 в будинку 32 на кварталі Східний м. Лисичанська числиться на балансі ЖЕК №5 Лисичанського комунального підприємства. У вересні 1998 року квартира була надана [PERSON]Л на підставі обмінного ордеру. В червні 2002 року в квартиру заселилася дружина квартиронаймача [PERSON], донька [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відповідно до виписки КП ЛЖЕК № 5 є квартиронаймачем квартири № 105 буд. 32 на кварталі Східний м. Лисичанська. З червня 2011 року [PERSON] добровільно виселилася та переїхала жити до свого брата [PERSON] за адресою: м.Лисичанськ, квартал Дружби Народів, 36/63. Позивачі вимушені сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в квартирі осіб, що є тягарем для них. Позивачі у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідачка [PERSON]Ю у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачів законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що згідно довідки голови будинкового комітету № 635 від 14.06.2016 р., за адресою: м.Лисичанськ, кв. Східний (Жовтневої революції), 32/105, [PERSON], [INFO] з червня 2011 року по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб №3576/10-02 від 16.06.2016 р., виданої відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради, за адресою: м.Лисичанськ, кв.Східний (кв. Октябрьської революції), буд.32 кв.105 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно витягу з особового рахунку квартиронаймача [PERSON] по КП «ЛЖЕК №5» м. Лисичанська за адресою: м. Лисичанськ, кв.Східний, 32/105 проживають 4 особи, станом на 01.06.2016 р. заборгованості з квартплати немає. З письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що за адресою: м. Лисичанськ, кв.Східний (кв. Октябрьської революції), буд.32 кв.105 [PERSON] з червня 2011 р. фактично не проживає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважної причини, спроб вселитися до неї не робила, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню її до спірної квартири. Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 р. у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Таким чином, факти, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved