Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачі - [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки - [PERSON], звернулися з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] померла бабуся позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 6, 32, розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, майнового паю в розмірі 6 242 гривні пайового фонду майна КСП ім. 40 річчя Жовтня та житлового будинку [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт 04.12.1995 року, який був посвідчений Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області та яким належний їй будинок [ADDRESS], заповідала своєму сину, батьку позивачів - [PERSON]. Батько позивачів - [PERSON] на момент смерті бабусі позивачів - [PERSON], яка померла [INFO], його матері, постійно проживав з нею без реєстрації з листопада 2005 року по день смерті. [INFO] батько позивачів - [PERSON] помер не встигши отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті його матері - [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не складав, а з матір'ю позивачів - [PERSON] розірвав шлюб 21.11.2005 року, тому єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його діти позивачі по справі - [PERSON] і [PERSON]. Зважаючи не те, що на момент відкриття спадщини [PERSON], який помер[INFO], позивачі по справі - [PERSON] і [PERSON] були неповнолітніми то вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька, зокрема і ту частину, яка складається сукупності прав та обов'язків , успадкованих [PERSON] після смерті його матері та бабусі позивачів - [PERSON], яка померла [INFO]. В квітні 2014 року позивачі звернулись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за видачею їм свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті їх батька [PERSON], а саме на з земельну ділянку площею 6, 32, розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю та житловий будинок [ADDRESS]. Але приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу позивачам було видано постанову від 18.04.2014 року про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане майно. Свою відмову приватний нотаріус мотивував тим, що батько позивачів - [PERSON] на момент смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO], не був зареєстрований за адресою матері, а саме в житловому будинку [ADDRESS] в зв'язку з чим неможливо встановити факт їх спільного проживання. Також позивачам стало відомо, що сестрою [PERSON], відповідачкою по справі - [PERSON] були отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на майновий пай в розмірі 6 242 гривні пайового фонду майна КСП ім. 40 річчя Жовтня та земельну ділянку площею 6, 32, розташовану на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, які належали [PERSON]. Так, як вказані обставини перешкоджають позивачам оформити спадщину після смерті їх батька - [PERSON], в нотаріальному порядку то вони звернулись до суду з позовом в якому просять встановити той факт, що їх батько - [PERSON], який помер[INFO], починаючи з листопада 2005року, постійно проживав спільно зі своєю матір'ю - [PERSON], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], до дня смерті [PERSON] - [INFO], та прийняв спадщину, що залишилась після її смерті. Також позивачі просили визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом №1939 від 13.08.2009 року та № 1936 від 13.08.2009 року, видані відповідачу - [PERSON], виконуючим обов'язки державного нотаріуса Петрівської державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті [PERSON]. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 128760, видний на ім'я відповідачки [PERSON], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі під № 352490001000137. Та визнати за позивачами - [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах право на спадщину, що залишилась після смерті їх бабусі - [PERSON], яка померла 27 грудня 2005року та була прийнята їх батьком - [PERSON], який помер[INFO], що включає в себе право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 57,7 м2 із прилеглими до нього господарськими будівлями: сарай - літ. Б, сарай - літ. В, літня кухня - літ. Д, сарай - літ. Ж, свердловина - літ. Е, земельну ділянку площею 6,32 га, розташовану на території Нововстародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, майновий пай в розмірі 6 242 гривень, пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. 40 річчя Жовтня, с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, та здійснення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого спадкового майна. Представник позивачів - [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки - [PERSON] - [PERSON] за дорученням, в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача - [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та подав заперечення в яких висловив свою думку щодо позовних вимог. Треті особи - Петрівська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області, відділ Держземагенства у Петрівському районі Кіровоградської області, Новостародубська сільська рада Петрівського району Кіровоградської області, подали заяви в яких просила суд розглядати справу за відсутності їх представників. Суд заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши документи справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 28.12.2005 року ( а. с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 6, 32, розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, майнового паю в розмірі 6 242 гривні пайового фонду майна КСП ім. 40 річчя Жовтня та житлового будинку [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт 04.12.1995 року, який був посвідчений Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області та яким належний їй будинок [ADDRESS], заповідала своєму сину - [PERSON] (а. с.13) . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 22.08.2008 року і не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті його матері - [PERSON] ( а. с. 14). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч.1ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. У відповідності зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає, що посилання позивачів на те, що батько позивачів - [PERSON] на момент смерті бабусі позивачів - [PERSON], яка померла [INFO], його матері, постійно проживав з нею без реєстрації з листопада 2005 року по день смерті та вважається таким, що прийняв спадщину матері не відповідає дійсності. У відповідності з ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до положень ст. ст.3,6,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, визначено термі місця перебування особи, це - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання це - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Особа зобов'язана зареєструвати своє місце проживання. Відомості про місце проживання або місце перебування особи вноситься в документи, зокрема в паспорт громадянина України, посвідки на постійне чи тимчасове проживання. Як вбачається з довідки виданої Петрівським районним сектором ДМС України УДМС України в Кіровоградської області №30/88 від 06.11.2013 року, [PERSON] раніше зареєстрований за адресою: [ADDRESS], знятий з реєстраційного обліку з 31.05.2008 року, вибув за адресою: [ADDRESS] (а. с.68). А згідно довідки виданої Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області №671 від 21.02.2013 року, [PERSON], яка померла [INFO] до своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS], з 27 грудня за даною адресою проживав без реєстрації [PERSON] [INFO], син ( а. с.67). Тобто суд вважає, що позивачами не надано доказів того, що [PERSON], який помер[INFO], починаючи з листопада 2005року, постійно проживав спільно зі своєю матір'ю - [PERSON], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS], до дня смерті [PERSON] - [INFO], та прийняв спадщину, що залишилась після її смерті. А сам по собі факт проживання [PERSON] в будинку його матері - [PERSON], не може свідчити, що вказаний будинок був постійним його місцем проживання і він набув право на спадщину матері, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і прийняв спадщину. В зв'язку з чим не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом №1939 від 13.08.2009 року та № 1936 від 13.08.2009 року, видані відповідачу - [PERSON] виконуючим обов'язки державного нотаріуса Петрівської державної нотаріальної контори Величко В.О. після смерті [PERSON], визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 128760, видного на ім'я відповідачки [PERSON] та визнання за позивачами права на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], так як позивачі по справі, доньки [PERSON] теж не набули права на спадкування. Крім цього, як вбачається з матеріалів спадкової справи № 122, відповідач по справі - [PERSON] звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 12.04.2013 року та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом №1939 від 13.08.2009 року та № 1936 від 13.08.2009 року, видані виконуючим обов'язки державного нотаріуса Петрівської державної нотаріальної контори [PERSON] після смерті [PERSON], на законних підставах ( а. с.19 -20). Після чого отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 128760, видний на її ім'я та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, теж на законних підставах ( а. с.21). Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В ході судового розгляду справи були допитані свідки: [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], але суд надає перевагу письмовим доказам, які були дослідженні в ході розгляду справи. На підставі викладеного суд вважає, що позивачами не доведено обставини на які вони посилаються в своїх позовних вимогах. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 1217, 1220,1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 58, 60, 61 ЦПК України та Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року.

Outcome: dismissed