Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] Маряни Михайлівни про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 28 березня 2014 року у виконавчому комітеті Луковицької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 03. Від їхнього шлюбу 05.12.2016 року народився син [PERSON]. Вказує, що сімя розпалася внаслідок постійних сварок, непорозумінь щодо ведення спільного побуту, ведення спільного бюджету тощо, внаслідок чого припинилися фактичні шлюбні відносини між сторонами. У звязку з вказаним подружжя припинило спільне проживання з липня 2017 року. Вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати у його відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просили сад шлюб між нею та позивачем розірвати. Крім цього, її представник подав до суду заяву згідно якої просить справу розглядати у її відсутності. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Так, із свідоцтва про шлюб серії І-МИ №095442, вбачається, що 28 березня 2014 року у виконкомі Луковицької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 03. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Судом встановлено, що подружжя припинило спільне проживання з липня 2017 року, причиною розпаду їхньої сімї стали постійні сварки, непорозуміння щодо ведення спільного побуту, ведення бюджету тощо, що в свою чергу призвело до втрати почуття любові один до одного. При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiмя розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved