Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.09.1987 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі запису актів громадянського стану м. Вінниці, актовий запис №2651. Від шлюбу у сторін є діти: повнолітня донька [PERSON], [INFO], та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. З січня 2006 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивачка вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки не визнав та просив у задоволенні останніх відмовити, оскільки кохає позивачку та бажає зберегти сім`ю, а наявність деяких непорозумінь у стосунках з позивачкою вважає недостатньою підставою для розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.09.1987 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі запису актів громадянського стану м. Вінниці, актовий запис №2651, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів Вінницької області 20.09.1987 року (а.с.3). Від шлюбу у сторін є діти: повнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів Вінницької області 15.03.1990 року (а.с.4), та неповнолітній син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області 01.04.2004 року (а.с.5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. З 2006 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини, оскільки в січні 2006 року відповідач, зібравши свої речі, переїхав проживати до своїх батьків, де й проживає до сьогодні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2014 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю 1 місяць, однак за вказаний час сторони не примирились та не дійшли спільної згоди щодо подальшого спільного проживання та збереження сім`ї. Згідно положень ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, а тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Окрім того, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити позивачці прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved