Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 24.05.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, актовий запис №512. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Позивачка зазначає, що їх спільне життя з відповідачем склалося не благополучно. Вони перестали розуміти однин одного, втратили почуття кохання один до одного. Причинами розпаду їх сім'ї стала несумісність характерів та різні погляди на життя, що призводило до частих сварок, які негативно впливають на виховання дитини. Через постійні суперечки позивачка зазначає, що втратила до відповідача почуття любові і поваги, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем стало неможливим і збереження сім'ї суперечить її інтересам. Також зазначає, що з лютого 2012 року шлюбні відносини з відповідачем вони припинили, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету та проживають окремо, оскільки відповідач зібрав усі свої речі та переїхав на інше місце проживання. Позивачка вважає, що подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, примирення вважає неможливим. Крім того, на підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки, після розлучення малолітня дитина залишається проживати разом з позивачкою, відповідач повинен нести витрати по утриманню дитини. Як вказує позивачка в позовній заяві, з моменту роздільного проживання з відповідачем, відповідач припинив надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина, участі у вихованні дитини не бере. Крім цього, позивачка вказує, що відповідач є працездатною особою, має можливість і повинен утримувати свого сина. Як позивачці відомо, на даний час відповідач офіційно не працює та не має постійного заробітку і тому вона вважає, що аліменти повинні бути встановлені в твердій грошовій сумі, а саме 1500 грн. щомісячно. Позивачка зазначає в позові, що вказана сума аліментів зможе хоча би частково скоротити її витрати на лікування сина, оскільки син хворіє на ряд тяжких хвороб, які потребують вживання дорогих лікарських засобів та щорічного відвідування морських оздоровчих таборів. А саме, зазначає, що син хворіє на ацетономічний синдром, дуже часті простудні захворювання, хронічний тонзеніт, поліноз та тричі дитина перехворіла пневмонією, а відповідач жодного разу не надавав матеріальної допомоги на лікування, профілактику чи оздоровлення дитини, а все це робиться виключно за кошти позивачки та її батьків. Відповідно до статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття та малолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім того, позивач вказала, що з відповідачем з лютого місяця 2012 року шлюбні відносини не підтримують, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, у передбаченому законом порядку, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, актовий запис №512, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с6). Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. З лютого 2012 року сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Що стосується стягнення аліментів, то такі позовні вимоги підлягають до задоволення частково. А саме, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON], як батько малолітнього - [PERSON] зобов'язаний утримувати малолітню дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працює, та має нерегулярний мінливий дохід, суд вважає, що аліменти в даному випадку слід стягувати з відповідача саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому відповідачем суду не надано відомостей про наявність у нього на утриманні інших непрацездатних членів сім'ї чи дітей, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, позивачкою не надано суду підтверджуючих медичних документів про захворювання дитини, на які вона посилається в справі. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладених обставин, суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько малолітнього - [PERSON], зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно починаючи з 27.11.2014 року до настання ним повноліття. Крім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial