overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРИНА» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нежитлову будівлю. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.29). Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.30). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. Як видно з матеріалів справи, 9 грудня 2009 року між позивачкою [PERSON] та ТОВ «МАРИНА» був укладений договір купівлі - продажу нежитлової будівлі кафе, загальною площею 541,6 кв.м., позначену на плані літерою «А», літерою «Б» - підвал, І ганок, що знаходиться по вулиці Леніна 26 (двадцять шість) в селі Ульяновка Миколаївського району Одеської області (а.с.3). Згідно зазначеного договору ТОВ «МАРИНА» одержало від [PERSON] грошову суму в розмірі 20\~000 (двадцять тисяч) гривень. Отже, на виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передала відповідачу гроші, а відповідач передав їй документи на будівлю (а.с.3,4-10). Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивачка оформити не має змоги, так як представник відповідача тривалий час відмовлялась їхати до нотаріальної контори та посилалась на те, що договір можна буде оформити пізніше. З моменту придбання зазначеного нерухомого майна [PERSON] володіє та користується ним, сплачує всі комунальні платежі, здійснює ремонтні роботи та утримує в належному стані. Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку відповідача ТОВ «МАРИНА», шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селко», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : ГУ Держгеокадастру у Донецькій області в особі МУ у Покровському рійоні та м. Мирноград, Петрівська сільська рада, відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Покровської райдержадміністрації про розірвання договору оренди земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» про визнання дій незаконними, зобов»язання забезпечити безоплатним побутовим вугіллям. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ Ковальська-Житлосервіс про зобов»язання вчинити дії вжити заходи по розробці та видачі технічних умов для встановлення лічильника теплової енергії в її квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві власності, й після його встановлення прийняти на абонентський облік. Мотивуючи свої вимог тим, що вона неодноразово зверталась до ТОВ Ковальська-Житлосервіс із заявою про встановлення в її квартирі лічильника теплової енергії, проте відповідач відмовив їй в цьому, посилаючись на наявну заборгованість по квартирі, вважаючи таку відмову незаконною, що й стало підставою зверення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з тих же підстаа та просила їх задовольнити. Представник відповідача Бабенко С.В., діюча на підставі довіреності від 05 січня 2015 року, позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові доводи та заперечення відповідача, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав. Згідно даних правовідносин належним відповідачем по даній справі є ПАТ «Київенерго», а не ТОВ Ковальська-Житлосервіс, як визначено позивачем. Для встановлення лічильника теплової енергії необхідне отримання технічних умов від виконавця послуг з централізованого опалення, яким є ПАТ «Київенерго». 17.03.2011 року між ТОВ Ковальська-Житлосервіс та ПАТ «Київенерго» укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді у будинку [ADDRESS] (а.с.18-19). В процесі розгляду справи судом поставлено на обговорення учасників процесу питання про заміну неналежного відповідача на належного, проте позивач заперечив щодо проведення такої заміни, вважаючи визначену ним особу відповідача належною. На підставі вимог ст. 33 ЦПК України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою за власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Право визначення особи відповідача покладено на позивача, суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача. Враховуючи той фактор, що позивачем предявлено позов до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову. Позов, предявлений позивачем до неналежного відповідача, підлягає відмові у його задоволенні. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1, 23 Закону України «Про теплопостачання», ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Лан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Покровської райдержадміністрації про розірвання договору оренди земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку успадкування за заповітом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.17,18). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла до суду заява, в якій він просить справу розглянути в його відсутність і що проти позову не заперечує (а.с.16). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивача, представника позивача та відповідача на підставі поданих доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає , що заявлені вимоги підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.ст. 1216 -1223, 1225, 1268, 1273 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 20 листопада 2013 року (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №30 (тридцять) з господарськими будівлями, що позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок, «а» - веранда, «Б» - літня кухня, «б» - веранда, «В» - погріб, «Г» - сарай, «Д» - сарай, №1 ворота, №2 - огорожа, № 3 - ворота, №4 - хвіртка, І - ганок, який розташований за адресою; [ADDRESS]. 9 вересня 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів зазначений будинок позивачці [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області (а.с.6). Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутись до суду(а.с.14). Зважаючи на вказані обставини, позивачка була вимушена звернутися до суду з метою захисту свого права на спадщину, яка відкрилася після смерті - [PERSON], померлого [INFO]. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності зі ст.1268 ЦК України позивачка від спадщини не відмовилась і фактично прийняла спадщину. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] до Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку успадкування за заповітом підлягають задоволенню в повному об'ємі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку успадкування за заповітом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.16). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла до суду заява, в якій він просить справу розглянути в його відсутність і що проти позову не заперечує (а.с.15). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивачки та відповідача на підставі поданих доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.ст. 1216 -1223, 1268, 1273 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла баба позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 6 січня 2011 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [NUMBER] загальною площею 47.3 кв.м., житловою площею 35.6 кв.м. з господарськими будівлями, що позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок; «а» - веранда; «Б» - літня кухня; «В» - сарай; «Г» - сарай; «Д» - сарай; №1 - огорожа; №2 - хвіртка; №3 - ворота, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-13). 23 грудня 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла зазначений будинок позивачці [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області (а.с.7). Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутись до суду(а.с.14). Зважаючи на вказані обставини, позивачка була вимушена звернутися до суду з метою захисту свого права на спадщину, яка відкрилася після смерті її бабки - [PERSON], померлої [INFO] року. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності зі ст.1268 ЦК України позивачка від спадщини не відмовилась і фактично прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] позивачка зберігає правовстановлюючі документи на зазначений будинок з господарськими будівлями, користується ним та сплачує належні платежі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] до Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку успадкування за заповітом підлягають задоволенню в повному об'ємі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку успадкування за законом. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.25). Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с.26). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2004 року померла [PERSON], про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з її права на земельну частку (пай) розміром 8,3 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності на землю КСП «ім.Мічуріна» на території Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області, яке вона мала на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №039799 виданого Миколаївською райдержадміністрацією Одеської області 1 квітня 1996 року. Зазначений сертифікат був втрачений (а.с.5,6,8). Позивачка звернулась в нотаріальну контору з питання оформлення спадщини як спадкоємцями четвертої черги за законом, проте їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), в звязку з чим нотаріус позивачці рекомендував звернутись до суду. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцями однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно рішення Миколаївського районного суду Одеської області [PERSON] спільно проживала однією сімєю більше пяти років з [PERSON], котра померла 11 березня 2004 року (а.с.7). Зважаючи на вказані обставини, позивачка вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 11 березня 2004 року. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку успадкування за законом підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом. В обґрунтування свого позову посилається на те, що її чоловіком був [PERSON], який помер [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,08га, розташованої за адресою: [ADDRESS], у т.ч. забудована територія 0,08га, про що видано рішення 14 сесії 24 скликання Чмирівської сільської ради від 26.03.2004р. Вона своєчасно звернулась до нотаріуса, але у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. У зв'язку з чим просила суд винести рішення, яким визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,08га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, до початку судового засідання надала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області у судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав заяву про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивачки [PERSON], представника відповідача Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Беручи до уваги, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги позивачки, про що подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та беручи до уваги що відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають у т.ч. той із подружжя, хто пережив спадкодавця, і що позивачка у встановленому порядку звернулась з заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що також було визнано відповідачем, а відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Щербакова [PERSON], про стягнення аліментів на користь неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття доньки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд задовольнити позовну заяву, оскільки донька перебуває на її утриманні, а відповідач хоч і надає кошти, однак їх недостатньо. Вказала суму 2000 гривень оскільки відповідач спроможний їх сплачувати . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не відмовляється від допомоги доньки. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду 21 червня 2016 року Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком записаний відповідач. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст.. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню в розмірі 2000 гривень щомісячно і до повноліття доньки . При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки , відповідача, те, що з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на дитину на дитину до шести років становить 1167 гривень , те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., що відповідає 0,4 від розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), площею 5,44 га, що розташована на землях колишнього КСП «Караглицький». Вона звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Кагарлицької сільської ради Біляївського району в судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю і просив справу розглянути у його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки, приймаючи до уваги заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), площею 5,44 га, що розташована на землях колишнього КСП «Караглицький», яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату серії ОД № 0221146 (а.с.9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом першої черги. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, і з цих підстав їй було відмовлено у прийнятті заяви і рекомендовано звернутись до суду (а.с.8). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини є тяжка хвороба позивачки, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] і визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці.

Outcome: approved