Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивачі підтримали позовні вимоги, просили суд справу слухати без їх участі, подавши до суду відповідні письмові заяви. Судом встановлено, що 30 жовтня 2010 року в м.Сквира Київської області помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 199520. Спадкодавець залишив заповіт посвідчений 15 травня 2008 року приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], відповідно до якого заповів все належне йому на момент смерті майно позивачу по справі - [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на майно у складі : 1/2 частини квартири №1 житлового будинку № 230 в м. Сквира, Київської області по вул. Карла Лібкнехта та земельної ділянки площею 4,397 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сквирської міської ради Київської області, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-КВ № 053246, що виданий Сквирською міською радою Київської області 23.03.2001 року. 15 травня 2014 року в м.Сквира Київської області померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 309634, Спадкодавець залишив заповіт посвідчений 15 грудня 2010 року приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], відповідно до якого заповів все належне йому на момент смерті майно позивачу по справі [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на майно у складі : 1/2 частини квартири №1 житлового будинку № 230 в м. Сквира, Київської області по вул. Карла Лібкнехта та земельної ділянки площею 6,585 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сквирської міської ради Київської області, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-КВ № 053127, що виданий Сквирською міською радою Київської області 21.03.2001 року. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавців згідно ст.ст. 1222, 1223 ЦК України, прийняли спадщину після смерті спадкодавців у встановлений законом строк та спосіб. Крім того, воги разом доглядали спадкодавців, поховали їх, провели поминальні обіди, зберігають майно померлих. Окрім позивачів, спадкоємці першої черги за законом після смерті батьків відсутні. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, оформити спадщину в нотаріуса позивачі не можуть, оскільки після смерті спадкодавців не збереглося ряд оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а відповідно до ст. 25, ч.11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому правовстановлюючі документи не їх власникам не видаються. Крім того, позивачі домовились про поділ спадкового майна, що також унеможливлює прийняття спадщини в нотаріальному порядку. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них, а за відсутності такої угоди такі справи підлягають розгляду в суді. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачами, окрім прийняття ними спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Позивачі домовилися про розподіл часток спадщини, а тому вказаний розподіл спадкового майна приймається судом та вважається законним, оскільки підтверджується Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України та не суперечить Загальним положенням про спадкування, зокрема ст.ст. 1267, 1278 ЦК України. Відповідач Сквирська міська рада Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved