Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач, інтереси якого представлені адвокатом [PERSON], звернувся до районного суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період січень 2014 р. - листопад 2017 р. у розмірі 349 709,77 грн. Позов мотивований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 21.02.2006 р. по 16.07.2015 р., від якого мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 10.10.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат), яким було встановлено розмір, строки та порядок фінансових виплат відповідача на утримання дітей. Між тим, відповідач несвоєчасно сплачував аліменти, внаслідок чого за період з 11.04.2014 по 11.10.2014 р. виникла заборгованість, оплата якої здійснена за виконавчим написом, а також після даного періоду несвоєчасно сплачував аліменти, тим самим маючи заборгованість. Обгрунтовуючи вимоги ст.196 СК України, просить стягнути вищевказану заборгованість. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, зазначивши, що у відповідача була об'єктивна можливість своєчасно та в повному обсязі сплачувати аліменти. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надавши судові письмові заперечення, посилаючись на те, що вини в несплаті аліментів у відповідача не було, оскільки змінився фінансовий стан відповідача та він не мав доходів, які надавали йому можливість сплачувати аліменти у визначеному Договором розмірі, а позивач відмовляється від перегляду умов даного договору. Крім того, стверджує, що позивачем неправильно призведений розрахунок пені та наданий розрахунок арифметичної помилки, за яким різниця між сумою позовних вимог та сумою окремих розрахунків пені становить 72 900,0 грн., а тому заборгованість є в розмірі 178 227,75 грн. Крім того, з врахуванням матеріального стану відповідача просила повністю або частково звільнити відповідача від сплати неустойки, визначивши її в розмірі 20 000,0 грн. В судовому засіданні 20.12.2017 р. відповідачу відмолено в прийнятті поданої як зустрічної позовної заяви про розірвання вищевказаного Договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, встановлення місця проживання дітей, визначення аліментів на утримання дітей та порядку спілкування та виховання. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони у справі - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] - перебували в шлюбі, зареєстрованому 21.06.2006 р. актовим записом відділу РАЦС Святошинського РУЮ м.Києва № 176 та розірваному рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 16.07.2015 р. у цивільній справі № 756/9485/14-ц, яке набуло законної сили 27.07.2015 р. Сторони у справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, в якому визначити розмір та строки виплати, який укладається у письмовій формі та нотаріально посвідчується та в разі невиконання якого аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим написом нотаріуса. Встановлено, що 10.10.2013 р. сторонами був укладений Договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат), посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мазарчук Н.В. за реєстром № 4095 Відповідно до п.4.3 відповідач зобов'язався сплачувати позивачу аліменти в розмірі 8 100,0 грн., що є еквівалентом по курсу НБУ на момент платежу 1 000,00 доларів США, на кожну дитину щомісяця, загальною сумою не менше 24 300,0 грн., що здійснюються щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця шляхом їх перерахування на поточний рахунок одержувача або готівкою одержувачу. Підтвердженням перерахунку аліментів є квитанція або розписка написана одержувачем (т.1 арк.спр.77-80). Як вбачається з матеріалів справи, за виконавчим написом від 11.04.2014 р., вчиненим ПН КМНО Мазарчук Н.В. за реєстром № 935, з відповідача на користь позивача стягнуті невиплачені аліменти на дітей в загальному розмірі 185 652,0 грн., з яких борг за Договором (аліменти) за 4 місяці - 97 200,0 грн. та неустойка (пеня) за період з 11.12.2013 р. по 11.04.2014 р. - 88 452,0 грн. (т.1 арк.спр.79-80). Згідно рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21.09.2016 р. (справа № 756/15685/14-ц), відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: ВДВС Подільського РУЮ в м.Києві про зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів та звільнення від сплати аліментів, задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Дарницької РДА у м.Києві про стягнення заборгованості по сплаті аліментів зі стягненням, з урахуванням внесених до рішення суду 1 інстанції змін рішенням Апеляційного суду м.Києва від 14.02.2017 р.), з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 427 900,0 грн. (т.1 арк.спр.62-76). Вищевказаним судовим рішенням встановлено, що вказаний вище виконавчий напис від 11.04.2014 р. рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.03.2015 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2015 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2015 р., був визнаний таким, що не підлягає виконанню. 20.10.2014 р. ПН КМНО Мазарчук Н.В. було вчинено виконавчий напис № 3221 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] не виплачених в строк аліментів на користь його дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) від 10 жовтня 2013 року у розмірі 318 330 грн., з яких розмір заборгованості за аліментами за попередні 6 місяців становив 145 800 грн., а розмір неустойки - 172 530 грн. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2015 р. вказаний виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2016 р. вищевказане рішення було скасоване та постановлене нове щодо часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3221 в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки в сумі 172 530 грн. 15.06.2016 р. головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва Лисенко О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 1214, виданого 13.06.2016 року приватним нотаріусом КМНО Ганчук Ю.Я. щодо стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі не менше 8 1000 грн. з розрахунку на одну дитини, а всього на трьох дітей у розмірі не менше 24 300.00 грн. на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення за вчиненням виконавчого напису, тобто з 13 червня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, строк виплати яких настав десятого червня 2016 року. 16.06.2016 року головним державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС м. Києва Дубасом А.М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 3221, виданого 20.10.2014 р. про стягнення з [PERSON] боргу за невиплачені в строк аліменти у розмірі 126 238, 80 грн. на користь [PERSON] Згідно із частиною першою статті 196 СК України (в редакції Закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Вищевказаним рішенням Апеляційного суду м.Києва 14.02.2017 р. у справі № 756/15685/14-ц встановлено період, з якого необхідно розраховувати розмір заборгованості зі сплати аліментів, а саме: виходячи з періоду з 11.01.2014 року по 11.04.2014 року та з 11.11.2014 року по 11.05.2016 року (т.1 арк.спр.37). На підставі ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. А відтак, суд не приймає до уваги твердження сторони позивача про наявність заборгованості за період з 11.04.2014 р. до 11.11.2014 р. (6 місяців), а тому цей період підлягає виключенню з періоду, за який нараховується пеня. В зв'язку з чим, суд не приймає до уваги розрахунок розміру пені, наданий стороною позивача. З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 1 червня 2016 року у справі № 6-535цс16, та від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16. Наявність заборгованості, яка була обумовлена несвоєчасною сплатою аліментів, не заперечувала представника відповідача. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що довідка про розмір заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті аліментів органом ДВС не складалась, оскільки виконавчі провадження з примусового виконання судового рішення та виконавчого напису нотаріуса вже закінчені. Стороною позивача наданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період січень 2014 р. - листопад 2017 р. в розмірі 349 709,77 грн. (т.1 арк.спр.124-125); стороною відповідача надано суду свій розрахунок пені, розмір якої за спірний період становить 178 227,75 грн. (т.1 арк.спр.161-162). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Між тим, відповідно до ст.196 ч.1 СК України (в редакції Закону № 2037-VІІ від 17.05.2017 р.), що є чинною з 05.07.2017 р., розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів не може бути більшим 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 роз'яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання. Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що у відповідача не було фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі, встановленим Договором, та з 28.05.2015 р. відповідач в судовому порядку ставить питання про розірвання даного Договору і не з вини останнього цивільна справа за його позовом не теперішнього часу не розглянута судом, не приймає до уваги надані з органу ДФС довідки про неотримання відповідачем, який є суб'єктом СПД, доходу, оскільки відповідач є особою працездатного віку і повинен був приймати заходи для отримання ним доходу для виконання свого обов'язку, встановленого ст.180 СК України, щодо утримання дітей. Вирішуючи питання про період, за який підлягає стягненню пеня, суд також не приймає до уваги доводи представника позивача про наявність заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті аліментів за період з червня 2016 р. по листопад 2017 р., оскільки стороною позивача не надано належних та допустимих доказів про наявність у відповідача такої заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що позивач до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, право на який в разі невиконання відповідачем своїх обов'язків передбачено для позивача п.5.5 Договору, в установленому законом порядку не зверталась, розмір безспірної заборгованості на даний час не встановлений. До суду позивач з позовом про стягнення заборгованості по аліментах за даний період також не зверталась. Отже, питання розрахунків пені за цей період є передчасним, і суд позбавлений можливості перевірки таких розрахунків. Таким чином, суд вирішує питання про стягнення пені за період прострочення сплати аліментів з 11.01.2014 року по 11.04.2014 року та з 11.11.2014 року по 11.05.2016 року, встановлений рішенням Апеляційного суду м.Києва 14.02.2017 р., враховуючи суму сплачених за наданими сторонами документами аліментів, розмір та період сплати яких не оспорюються сторонами, та беручи до уваги строк сплати аліментів за Договором - не пізніше 10 числа поточного місяця Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів Початок нарахуванняЗакінчення нарахуванняЗаборгованість по аліментам (грн.)Розмір неустойки (%)Кількість днів простроченняРозмір пені по аліментам (грн.) 11.01.201410.02.201424 300,01,00317 533,0 11.02.201410.03.201424 300,01,00286 804,0 11.03.201410.04.201424 300,01,00317 533,0 11.11.201410.12.201413 300,01,00303 990,0 11.12.201410.01.201519 300,01,00315 983,0 11.01.201510.02.201519 300,01,00315 983,0 11.02.201510.03.201515 300,01,00284 284,0 11.03.201510.04.201524 300,01,00317 533,0 11.04.201510.05.201521 069,01,00306 320,7 11.05.201510.06.201512 390,01,00313 840,9 11.06.201510.07.201518 345,0 1,00305 503,5 11.07.201510.08.201518 345,01,00315 686,95 11.08.201510.09.201518 345,01,00315 686,95 11.09.201510.10.201518 345,01,00305 503,5 11.10.201510.11.201515 367,01,00314 763,93 11.11.201510.12.201515 367,01,00304 610,25 11.12.201510.01.201622 811,321,00317 071,49 11.01.201610.02.201622 811,251,00317 071,49 11.02.201610.03.201621 818,751,00296 327,44 11.03.201610.04.201621 330,01,00316 612,3 11.04.201610.05.201621 330,01,00306 399,0 Всього: 125 041,4 грн. Таким чином за вищезазначеною методикою розрахунку розмір пені визначений і становить 125 041,4 грн. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір пропорційно від суми задоволених вимог, а саме - в розмірі 1 250,41 грн. На підставі викладеного, ст.ст.7, 180, 189, 196 СК України,

Outcome: partial