Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про реальний виділ часток у квартирі та визнання права власності, який в кінцевому результаті уточнили, просять поділити квартиру [ADDRESS] на дві окремі квартири між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, просять визнати право власності у рівних частках за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на приміщення квартири [ADDRESS], загальною площею 121,0 кв.м., житловою площею 67,8 кв.м., які складаються з: підсобного приміщення площею 3,6 кв.м., санвузла площею 10,0 кв.м., господарського приміщення на підвальному поверсі площею 9,9 кв.м., житлової кімнати площею 26,1 кв.м., кухні площею 16,9 кв.м., коридору на першому поверсі площею 6,2 кв.м., житлової кімнати площею 12,8 кв.м., житлової кімнати площею 11,4 кв.м., коридору зі сходами площею 4,5 кв.м., балкону на другому поверсі площею 0,9 кв.м., житлової кімнати площею 17,5 кв.м., коридору зі сходами на мансардному поверсі площею 1,2 кв.м.; визнати право власності у рівних частках за [PERSON], [PERSON] на приміщення квартири [ADDRESS], загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., які складаються з: передпокою площею 2,8 кв.м., житлової кімнати площею 17,8 кв.м., кухні-ніші з електроплитою площею 14,7 кв.м., коридору площею 3,4 кв.м., санвузла площею 3,7 кв.м., комори площею 2,9 кв.м. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що квартира [ADDRESS] була приватизована 29 березня 2012 року на підставі Наказу Управління комунальної власності № 805-Ж-Л «Про передачу квартири [ADDRESS] у власність громадян». Спірна квартира складається з двох частин, а саме - первинної квартири та добудованої частини. Є технічна можливість переобладнати квартиру з урахуванням інтересів всіх співвласників квартири, що підтверджується проектом перепланування № 7.3151-АБ-12, який розроблений Львівською філією «НДІ Проектреконструкція» у 2013 році та висновком інженерно-технічної експертизи № 5-14 від 12.03.2014 року, складеного судовим експертом Мельником О.П. згідно з яким, запропонований єдиний можливий варіант поділу співпадає з вищенаведеним ескізним проектом. Враховуючи те, що поділ спільної квартири на дві окремі, під різними номерами з окремими входами є технічно можливим, а тому просять позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що, враховуючи наявність технічної документації, яка дозволяє виділити частки та поділити квартиру на дві окремі, жодних прав співвласників квартири в даному випадку не будуть порушені чи обмежені, а тому просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що він не заперечує проти поділу спільної квартири на дві окремі, однак вважає, що позивачі подали позов передчасно, оскільки в державі відбуваються бойові дії, крім того, у квартирі проживають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], тому дане вирішення спору призведе до остаточного розпаду сім'ї. Представник третьої особи Органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради - Мартин Л.В. позов підтримала, покликаючись на розпорядження Личаківської РА ЛМР № 477 від 17.12.2014 року, відповідно до якого затверджено висновок міжвідомчої комісії від 28.10.2014 року про технічну можливість здійснення перепланування квартири [ADDRESS] з поділом на дві окремі квартири з присвоєнням квартирних номерів №№ 2А і 2Б згідно з поданим проектом. Також зазначила, що комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку, що поділ квартири на дві окремі не обмежує та не призведе до звуження житлових і майнових прав та інтересів [PERSON] 1998 року народження та [PERSON], 2000 року народження. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (а.с.17). Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.14 Постанови № 20 від 22.12.95р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як вбачається з копії технічного паспорту (а.с.21-23), квартира [ADDRESS] складається з 6 кімнат, загальною площею 166,3 кв.м., житловою площею 98,1 кв.м. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦПК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю та відповідно до ст.361 ЦПК України співвласник має право самостійно розпорядитися своє часткою у праві спільної часткової власності. Таким чином, оскільки спірне майно - квартира [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності сторін, тому суд враховує, що у свідоцтві про право власності сторони вказані, як співвласники у рівних частках зазначеного нерухомого майна. В той же час виходячи із того, що позивачі заявили своє право на реальний виділ їм у власність часток спільного майна у спільній частковій власності, суд вважає, що такі вимоги є підставними і слід розділити між позивачами та відповідачами їхнє спільне майно, оскільки, виходячи із принципу рівності часток відповідно до ч.1 ст.364 ЦПК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. При поділі квартири на дві окремі, суд керується положеннями п.п.6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», згідно якої визначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим відповідно до ст.119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК України). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи у відповідності до ст.57 ЦПК України встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Разом з тим, відповідно до п.67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.09.2008р. № 866, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається у разі гарантування збереження її права на житло. Відповідно до ч.6 ст.203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Як вбачається із висновку будівельно-технічного дослідження № 5-14 від 12.03.2014 року (а.с.4-16), експертом запропоновано один варіант реального виділу часток співвласників [PERSON] та [PERSON] при умові об'єднання належних їм часток, що відповідатиме вимогам державним будівельним нормам. Так, співвласникам [PERSON] та [PERSON] пропонується виділити наступні приміщення загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 17,8 кв.м., які складаються з: передпокою площею 2,8 кв.м., житлової кімнати площею 17,8 кв.м., кухні-ніші з електроплитою площею 14,7 кв.м., коридору площею 3,4 кв.м., санвузла площею 3,7 кв.м., комори площею 2,9 кв.м. Співвласникам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приміщення квартири [ADDRESS], загальною площею 121,0 кв.м., житловою площею 67,8 кв.м., які складаються з: підсобного приміщення площею 3,6 кв.м., санвузла площею 10,0 кв.м., господарського приміщення на підвальному поверсі площею 9,9 кв.м., житлової кімнати площею 26,1 кв.м., кухні площею 16,9 кв.м., коридору на першому поверсі площею 6,2 кв.м., житлової кімнати площею 12,8 кв.м., житлової кімнати площею 11,4 кв.м., коридору зі сходами площею 4,5 кв.м., балкону на другому поверсі площею 0,9 кв.м., житлової кімнати площею 17,5 кв.м., коридору зі сходами на мансардному поверсі площею 1,2 кв.м. Запропонований експертом варіант співпадає з ескізним проектом «№ 7.3.151-АБ-12» Перепланування квартири № 2А з розподілом і присвоєнням окремих номерів на [ADDRESS]» розробленим Львівським філіалом «НДІ Проектреконструкція» (а.с.19-34). Відповідно до розпорядження Личаківської районної адміністрації № 477 від 17.12.2014 року (а.с.125), затверджено висновок міжвідомчої комісії від 28.10.2014 року про технічну можливість здійснення перепланування квартири [ADDRESS] з поділом на дві окремі квартири з присвоєнням квартирних номерів №№ 2А і 2Б згідно з поданим проектом. При цьому, враховано висновок комісії з питань захисту прав дитини від 06.11.2014 року (а.с.126), згідно з яким, комісія прийшла до висновку, що поділ квартири на дві окремі не обмежує та не призведе до звуження житлових і майнових прав та інтересів [PERSON] 1998 року народження та [PERSON], 2000 року народження. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задоволити. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України судові витрати покласти на позивачів.

Outcome: approved