Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач з 2014 року не відвідує сина, не займається його вихованням, не цікавиться здоров'ям та розвитком. Матеріально не допомагає, не сплачує аліменти, не виявляє до сина батьківської турботи і уваги. Зазначає, що син [PERSON] народився в червні 2014 року, однак фактичні шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинились в березні 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, дитини [PERSON] не бачив жодного разу. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак 14.12.2017 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти зачного розгляду справи. (а.с 26) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно та завчасно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотань про відкладення не подав, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.ю Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08.12.2015 року за заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16 червня 2014 року, відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З довідки-розрахунку №07.04.2017./14.8-17/859 на підставі виконавчого листа по справі №713/1574/14-ц від 29.09.2014 року Вижницького районного суду про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 21.08.2014 року і до повноліття дитини вбачається, що станом на 31.03.2017 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 17100 грн.(а.с.10-11) Довідкою №51 від 14.11.2017 року виданою [PERSON] Долішньошепітською АЗПСМ підтверджується, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в сімейного лікаря Долішньошепітської АЗПСМ. На планові медичні огляди та обстеження дитину приводить мати [PERSON] без супроводу батька дитини. Станом здоров'я дитини [PERSON] батько в Долішньошепітській АЗПСМ не цікавився. (а.с.12) В акті обстеження матеріально-побутових умов №779 від 16.11.2017 року зазначається, що [PERSON] разом з малолітнім [PERSON], [INFO], проживає в квартирі, що належить їй на праві спільної часткової власності. Її колишній чоловік [PERSON] в даній квартирі не зареєстрований та не проживає. Зі слів сусідки [PERSON], [PERSON], в даній квартирі ніколи не проживав, до сина [PERSON] не навідується, нічим йому не допомагає. (а.с.13) У відповідності до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованні дитини. Відповідно до частини 1 та 2 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У Висновку органу опіки та піклування Вижницької райдержадміністрації №01.34-1130 від 06.09.2017 року про доцільність позбавлення батьківський прав [PERSON] встановлено, що з метою захисту законних прав та інтересів малолітнього [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] (а.с.14-15) Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає їй матеріально, не цікавиться її здоров'ям, навчанням та виховання, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього і таким чином ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованні дитини, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов №779 від 16.11.2017 року, довідкою №51від 14.11.2017 року Долішньошепітської АЗПСМ (а.с13,23). Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved