Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20.06.2014 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з серпня 2010 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з [PERSON] було припинено влітку 2013 року і з того часу вона мешкає окремо. На даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в той час як вона сама не в змозі утримувати дитину. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частині від його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. В судовому засіданні встановлено те, що [PERSON] та [PERSON] 14.08.2010 року зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження 1-НО № 215253 від 14.08.2010 р.; згідно свідоцтва про народження 1-НО № 399498, виданого 25.05.2011 року відділом РАЦС по м. Артемівську Артемівського МРУЮ Донецької області, 16 травня 2011 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матірю є [PERSON]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але не нижче ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положення ст. 182 СК України передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено те, що сторони однією родиною не проживають; дитина проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні; відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач [PERSON], у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, не спростував обставини, викладені в позовній заяві [PERSON] Суд, з урахуванням всіх встановлених судом обставин, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від доходу відповідача, але не нижче ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнялась від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved