Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

позивачі звернулися в суд з позовом до Стародобротвірської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , третьої особи Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спакове майно колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина в обсяг якої входить 1/6 частка житлового будину за адресою: [ADDRESS] , який відносився до типу колгоспний двір. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина в обсяг якої входить 1/6 частка житлового будину за адресою: [ADDRESS] , який відносився до типу колгоспний двір та земельна ділянка площею 3,3849 га, що розташована на території Стародобротвірської сільської ради. Позивачі є спадкоємцями майна померлих за законом, проте їм було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Ухвалою суду від 15.07.2020 провадження в справі відкрито, призначено підготовче судове засідання. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Представник позивача в підготовче засідання подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи в її відсутність та відсутність позивачів, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Треті особи підготовче засідання не з`явилися, причин неявки не повідоми. Представник третьої особи Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори в підготовче засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Відповідно довідки від 19.05.2020 за №300, виданої Стародобротвірською сільською радою [PERSON] , 1967 р.н., жителю [ADDRESS] про те, що дійсно станом на 15.04.1991, згідно погосподарської книги, за адресою: [ADDRESS] в житловому будинку були зареєстровані: [PERSON] , 1904 р.н.,-голова двору, [PERSON] ,1937 р.н., -дочка померлої, [PERSON] , 1937 р.н.,-зять померлої, [PERSON] , 1967 р.н.,- онук померлої, [PERSON] ,1967 р.н., - онук померлої, [PERSON] , 1969 р.н., - онук померлої. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співласниками будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/6 частці вказаного будинку. Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Стародобротвірською сільської радою Кам`янка-Бузького району Львіської області 02.06.1992, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Стародобротвірською сільської радою Кам`янка-Бузького району Львіської області 29.01.2008 [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить 1/6 житлового будинку по [ADDRESS] , який відносився до типу колгоспний двір, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на будівлі від 06.12.1988. Відповідно до довідки №286 від 19.05.2020, виданої виконкомом Стародобротвірської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, про те, що дійсно [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] , згідно рішння виконкому №10 від 28.02.1996 року. Відповідно до довідки , виданої 19.05.2020 №297, Стародобротвірської сільської ради, про те, що дійсно [INFO] померла [PERSON] , котра до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в житловму будинку разом до дня смерті були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1937 р.н., дочка, [PERSON] , 1967 р.н., онук, [PERSON] ,1965 р.н., -онук, [PERSON] ,1937 р.н., зять. Судом встановлено,\~що до\~складу спадщини,\~що відкрилась\~після смерті\~ [PERSON] \~входить 1/6\~житлового будинку\~по [ADDRESS] ,\~який відносився\~до типу\~колгоспний двір.\~Крім того, [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,3849 га (діл.1-1,5309 га кадастровий номер 4622185900:20:000:0010, діл.2-0,1883 га кадастровий номер 4622185900:20:000:0108, діл.3-0,8396 га кадастровий номер 4622185900:19:000:0047, діл.4-0,8261 га, кадастровий номер 4622185900:20:000:0067), що знаходиться на території Стародобротвірської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку виданого 01.08.2005 року на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 10.12.2004 №431 серія ЯА №437255 Відповідно довідки від 19.05.2020 за №296, виданої Стародобротвірською сільською радою [PERSON] ,1967 р.н., жителю [ADDRESS] про те, дійсно [INFO] померла [PERSON] , котрий до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в житловму будинку разом до дня смерті були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1937 р.н., дружина, [PERSON] , 1967 р.н., син, [PERSON] ,1975 р.н., - невістка, [PERSON] ,1992 р.н., онук, [PERSON] , 1994 р.н, онук. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та дружиною [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ), позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у \~першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачам було відмовлено в оформлені права на стадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується листом приватного нотаріуса Кам`янка-Бузького нотаріального округу Львівської області Робак Л.А. від 26.06.2020 вих.№ 247/01-16. До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року. Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об`єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Стародобротвірська сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку після померлих, але оформити своє право на спадкове майно не має можливості, порушене право позивачів підлягає захисту. Відтак з врахуванням належної позивачу [PERSON] частки у майні колишнього колгоспного двору, та частки успадкованої після сметрі [PERSON] та [PERSON] визнати за нею право власності на 5/12 частки житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , з врахуванням частки належної [PERSON] у майні колишнього колгоспного двору, та частки успадкованої після сметрі [PERSON] визнати за ним право власності ј частки на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved