Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом позбавлення права користування ним та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову вказують, що вони та відповідач є користувачами та співвласниками житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Проте, понад 10 років відповідач у квартирі не проживає, оскільки у 2007 році виїхав за кордон. Добровільно знятись з реєстрації місця проживання немає можливості, оскільки постійно перебуває за кордоном, а позивачі не можуть реалізувати своє право власності в повному обсязі, у зв»язку з реєстрацією у ній відповідача. Просять усунути [PERSON], [PERSON], [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їм квартирою №24 в будинку №12 по вулиці А.Мельника в м. Рівне, позбавивши [PERSON] права користування ним шляхом зняття його з реєстраційного обліку в цьому будинку. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явились, однак подали до суду письмові заяви у яких просили провести розгляд справи за їх відсутності, на підставі поданих суду доказів та з врахуванням заяви відповідача про визнання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву у якій зазначив, що у зв»язку з тим, що він часто працює за межами України в судові засідання по розгляду вказаної справи не має фізичної можливості з»являтися. Позовні вимоги визнає повністю, проте самостійно відновити порушені права співвласників квартири, де він на сьогодні зареєстрований не має можливості, оскільки процедура зняття з реєстрації місця проживання потребує тривалого його перебування на території України. Позовні вимоги не порушують його прав, а обставини викладені у позові визнаються ним. Не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. З дослідженого в судовому засіданні ордеру на житлове приміщення №3289 виданого виконавчим комітетом Ровенської міської ради народних депутатів м. Ровно 14 лютого 1990 року вбачається, що ордер виданий [PERSON] з сім»єю з 4 чоловік на право зайняття житлового приміщення житловою площею 37,5 кв.м., що складається з трьох кімнат в квартирі за адресою [ADDRESS]. Склад сім»ї [PERSON] основний квартиронаймач; [PERSON] дружина; [PERSON] син, [PERSON] дочка. Відповідно до адресної картки мешканців [ADDRESS] у даній квартирі зареєстровані: [PERSON] з 27 січня 2016 року; [PERSON] з 20 серпня 2013 року, [PERSON] з 14 грудня 2000 року, [PERSON] з 03 листопада 1997 року, [PERSON] з 24 травня 1990 року, [PERSON] з 24 травня 1990 року. Із актів від 29 січня 2018 року, 15 березня 2018 року, 01 червня 2018 року вбачається, що мешканці будинку №12 по вулиці А.Мельника склали цей акт про те, що [PERSON] дійсно не проживає за даною адресою, але зареєстрований [INFO], про що і засвідчують. Із довідки №15 від 01 червня 2018 року виданої за підписом управителя ОСББ «Мельника-12» [PERSON], що видана [PERSON] вбачається, що [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] не проживає з вересня 2007 року по теперішній час. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідач [PERSON] як співвласник квартири може вільно володіти, користуватися квартирою і його не може бути обмеженою у праві користування квартирою. Не проживання відповідача в квартирі, не може слугувати підставою для позбавлення його права користування нею. У відповідності до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до пункту 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,\~статті 316-319 ЦК), то власник на підставі\~статті 391 ЦК\~не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями\~71,\~72,\~109,\~110,\~116 ЖК УРСР. З врахуванням викладеного, позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод в користуванні та розпорядженні належною позивачам квартирою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку знайшли своє підтвердження та підлягають задоволення. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про позбавлення [PERSON] права користування квартирою до задоволення не підлягають.

Outcome: partial