Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивачка 15 серпня 2019 року звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати в розмірі 107 771 грн. 22 коп., компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в розмірі 4187 грн. 17 коп., середнього заробітку за затримку розрахунку у розмірі 8 196 грн. 36 коп., та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. В обґрунтування позову послалась на те, що з 21 липня 2003 року по 01 липня 2019 року працювала в ДП «УкрНТЦ «Енергосталь». На момент її звільнення у відповідача створилась заборгованість по заробітній платі за 15 місяців у розмірі 107 771 грн. 22 коп. 12 липня 2019 року вона направила відповідачу претензію про погашення заборгованості. У відповіді на її претензію листом№ 1-22-1310 від 24 липня 2019 року відповідач підтвердив наявність заборгованості по заробітній платі у сумі 107 771,22 грн., але її не погасив. У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», а також ст. ст. 1-3 Закону Україні «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, яка обчислюється з урахуванням індексу інфляції в період невиплати. Компенсація втрати частини заробітної плати, що була нарахована, але не сплачена відповідачем за період з березня 2018 року по липень 2019 року на момент звернення до суду становить 5201,45 грн., у тому числі податок на доходи фізичних осіб - 936,26 грн., військовий збір - 78,02 грн. Таким чином, після оподаткування компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, яка підлягає стягненню з відповідача, на момент звернення до суду складає 4187 грн. 17 коп. Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Її середньоденний заробіток складає 308,54 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 33 робочих дні, у відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України на момент звернення до суду з відповідача підлягає стягненню середньоденний заробіток за 33 робочих дні у зв`язку з затримкою виплати сум, які повинні були бути виплаченими у день звільнення, починаючи з 02 липня 2019 року за 22 робочих дні у липні 2019 року, а також за 11 робочих днів у серпні 2019 року, станом на 15 серпня 2019 року на загальну суму 10 181,82 грн., у тому числі податок на доходи фізичних осіб - 1832,73 грн., військовий збір - 152,73 грн. Таким чином, після оподаткування середній заробіток, який підлягає стягненню з відповідача у зв`язку з затримкою виплати їй сум, що повинні бути виплаченими у день звільнення, на момент звернення до суду складає 8196 грн. 36 коп. Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Відповідач направив суду відзив на позовом, в якому визнав позовні вимоги частково, в частині заборгованості по заробітній платі в розмірі 107 771 22 коп., компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в розмірі 4 187 грн. 17 коп. та середнього заробітку за затримку розрахунку у розмірі 8 196 грн. 36 коп. Зазначив, що заборгованість підприємства перед працівниками з заробітної плати утворилась внаслідок затримки платежів контрагентами за виконані робот та у зв`язку з неналежним виконанням замовниками своїх зобов`язань за договорами. В частині відшкодування моральної шкоди просив в позові відмовити, пославшись на недоведеність в цій частині позовних вимог. В судовому засіданні позивачка від вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовилась, в інший частині позов підтримав, пославшись на викладені обставини. Представник відповідача Гарбуз Н.П. позов з урахуванням змінених позовних вимог позивачки визнала. Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача Гарбуз Н.П. , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії трудової книжки, позивачка [PERSON] працювала з 21 липня 2003 року по 01 липня 2019 року в ДП «УкрНТЦ «Енергосталь», звільнена з посади головного економіста на підставі наказу № 222-К від 26.06.2019 на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення 14-річногго віку. Як вбачається з довідки ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» від 15.08. 2019, заборгованість підприємства перед позивачкою із заробітної плати становить 107 771 грн. 22 коп. 12 липня 2019 року позивачка направила претензію відповідачу про погашення заборгованості. Листом від 24 липня 2019 року № 1-22-1310) на адресу позивачки відповідач підтвердив наявність заборгованості по заробітній платі у сумі 107 771,22 грн., але її не погасив. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці» передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», а також ст. ст. 1-3 Закону Україні «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, яка обчислюється з урахуванням індексу інфляції в період невиплати. Компенсація втрати частини заробітної плати, що була нарахована, але не сплачена відповідачем позивачці за період з березня 2018 року по липень 2019 року на момент звернення до суду становить 5201,45 грн., у тому числі податок на доходи фізичних осіб - 936,26 грн., військовий збір - 78,02 грн. Таким чином, після оподаткування компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, яка підлягає стягненню з відповідача, на момент звернення до суду складає 4187 грн. 17 коп. Як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденний заробіток [PERSON] складає 308,54 грн. Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України на момент звернення до суду з відповідача підлягає стягненню середньоденний заробіток за 33 робочих дні у зв`язку з затримкою виплати сум, які повинні були бути виплаченими у день звільнення, починаючи з 02 липня 2019 року за 22 робочих дні у липні 2019 року, а також за 11 робочих днів у серпні 2019 року, станом на 15 серпня 2019 року, у загальній сумі 10 181,82 грн., у тому числі податок на доходи фізичних осіб - 1832,73 грн., військовий збір - 152,73 грн. Таким чином, після оподаткування середній заробіток, який підлягає стягненню з відповідача у зв`язку з затримкою виплати ним сум, що повинні бути виплаченими позивачці у день звільнення, на момент звернення до суду, складає 8196 грн. 36 коп. Проти наведених розрахунків відповідач не заперечував. Згідно зі ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Таким чином, наявність заборгованості відповідача перед позивачам у вказаній сумі повністю доведена, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1 201 грн. 54 коп.

Outcome: approved