Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 27.07.2021р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 30 червня 2009 року між нею та [PERSON] , відповідачем у справі, зареєстрований шлюб, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що з вересня 2021 року подружні відносини між нею та відповідачем припинилися по причині відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння. Зазначає, що з відповідачем вона разом не мешкає, спільне господарство не веде, вони стали один до одного чужими людьми та намірів врятувати сім`ю не мають; втратили почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб між ними лише формальний, оскільки відносини між нею ( [PERSON] ) та відповідачем тривалий час носять негативний характер, тому продовжувати такі шлюбні відносини немає бажання, примирення з відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб між нею ( [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 30.06.2009р. Ухвалою судді Краматорського міського суду від 06.09.2021р позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні та просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити « [PERSON] ». Також, в заяві просить судові витрати покласти на неї. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Справа розглянута судом у відповідності до ч.ч.3, 5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №391 від 30.06.2009р), убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] 30 червня 2009 року зареєстрували шлюб, актовий запис №391. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1193 від 07.10.2009р). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч.2 ст.104 СК України). Відповідно до ст.105 ч.3 зазначеного Кодексу - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Частиною 1 ст.110 СК України передбачено, що, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження сім`ї є неможливе та суперечить інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки згідно до її клопотання залишити - « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України).

Outcome: approved