Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] «про визнання права власності на майно в порядку спадкування». Свої вимоги позивачка обґрунтовує наступним. Батькові чоловіка позивачки [PERSON] - [PERSON] рішенням виконкому Кіровської Райради депутатів трудящих м. Сталіно № 11 від 27.06.1949 року було виділено земельну ділянку для індивідуального будівництва в [ADDRESS]. У п.2 вказаного рішення було запропоновано [PERSON] укласти договір з міськжилуправлінням, нотаріально засвідчити його в установленому порядку. Будівництво робити строго відповідно до договору та проекту забудови. За даними первинної інвентаризації Бюро технічної інвентаризації м. Донецька станом на 09.08.1951 року, об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою [ADDRESS] проінвентаризований на ім'я [PERSON], на підставі акта про відведення земельної ділянки від 1950 року. Документи, що підтверджують право власності, до реєстрації в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» представлені не були. Ксерокопії правовстановлюючих документів в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS]. За життя [PERSON] не розпорядився своїм майном. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] були [PERSON] - дружина померлого, і [PERSON] - син померлого, а також чоловік позивачки. У державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини [PERSON] і [PERSON] не зверталися, однак вважаються такими що прийняли спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця були зареєстровані в спірному будинку і проживали там, вступивши таким чином в управління та володіння спадковим майном. Після прийняття спадщини частки спадкоємців у спадковому майні стали рівними. [PERSON] прийняла 1/2 частину спірного будинку, а [PERSON] прийняв 1/2 частину будинку. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку [ADDRESS]. За життя [PERSON] не розпорядилася своїм майном. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] був [PERSON] - син померлої. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини [PERSON] не звертався, проте вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки в силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) на момент смерті [PERSON] був зареєстрований в будинку і проживав в ньому, вступивши таким чином в управління та володіння спадковим майном. Таким чином [PERSON] став власником будинку [ADDRESS]. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS]. За життя [PERSON] не розпорядився своїм майном. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] в рівних частках були позивача - [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] - дочка померлого, [PERSON] - дочка померлого та [PERSON] - син померлого. На протязі строку встановленого ст. 1270 ЦК України ніхто із спадкоємців із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Таким чином , ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину після смерті [PERSON] Позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, тому що на момент відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. 17.05.2013 року позивачка звернулася в Другу донецьку державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Однак нотаріус не може видати позивачці свідоцтво про право на спадщину, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на будинок. За таких обставин, позивачка просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO] у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS], встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO] у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS], встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлої [INFO] у вигляді 1/2 частини будинку [ADDRESS] а також визнати за позивачкою [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання з'явилася, свої вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти визнання за позивачкою права власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що батькові чоловіка позивачки [PERSON] - [PERSON] рішенням виконкому Кіровської Райради депутатів трудящих м. Сталіно № 11 від 27.06.1949 року було виділено земельну ділянку для індивідуального будівництва в [ADDRESS]. П. 2 вказаного рішення було запропоновано [PERSON] укласти договір з міськжилуправлінням, нотаріально засвідчити його в установленому порядку. Будівництво робити строго відповідно до договору та проекту забудови. Згідно з даними первинної інвентаризації КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» станом на 09.08.1951 року, об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою [ADDRESS] проінвентаризований на ім'я [PERSON], на підставі акта про відведення земельної ділянки від 1950 року. Документи, що підтверджують право власності, до реєстрації в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» представлені не були. Ксерокопії правовстановлюючих документів в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 квітня 2013 року, виданого відділом ДРАЦС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 621. Після його смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS]. За життя [PERSON] своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] були [PERSON] - дружина померлого, і [PERSON] - син померлого, а також чоловік позивачки. У державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини [PERSON] і [PERSON] не зверталися, однак вважаються такими що прийняли спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця були зареєстровані в спірному будинку і проживали там, вступивши таким чином в управління та володіння спадковим майном. Після прийняття спадщини частки спадкоємців у спадковому майні стали рівними. [PERSON] прийняла 1/2 частину спірного будинку, а [PERSON] прийняв 1/2 частину будинку. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 квітня 2013 року, виданого відділом ДРАЦС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 1386. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку [ADDRESS]. За життя [PERSON] своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] був [PERSON] - син померлої. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини [PERSON] не звертався, проте вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки в силу ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) на момент смерті [PERSON] був зареєстрований в будинку і проживав в ньому, вступивши таким чином в управління та володіння спадковим майном. У зв'язку з тим, що спадкові правовідносини виникли до введення в дію Цивільного Кодексу України 2004 року, суд вважає за необхідне при вирішення справи керуватися нормами Цивільного Кодексу України 1963 року. Згідно ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. На підставі п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 4 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадщину» передбачений ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи або доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у встановлений строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про призначення права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Таким чином [PERSON] вважається власником будинку [ADDRESS]. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 грудня 2004 року, виданого відділом РАЦС Кіровського районного управління юстиції м. Донецьку, актовий запис № 1386 Після його смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS]. За життя [PERSON] не розпорядився своїм майном. У зв'язку з тим, що дані спадкові правовідносини виникли після введення в дію Цивільного Кодексу України 2004 року, суд вважає за необхідне при вирішення справи керуватися нормами Цивільного Кодексу України 2004 року. Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] в рівних частках були позивача - [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] - дочка померлого, [PERSON] - дочка померлого та [PERSON] - син померлого. На протязі строку встановленого ст. 1270 ЦК України ніхто із спадкоємців із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Таким чином , ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину після смерті [PERSON] Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, тому що на момент відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. 17.05.2013 року позивачка звернулася в Другу донецьку державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Однак нотаріус не може видати позивачці свідоцтво про право на спадщину, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Згідно технічного паспорту, реєстрація поточних змін в якому проведена 04.06.2013 року, судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. А-1 загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. з прибудовою літ. а, погребом літ. а1, тамбуром літ. а2, з надвірними побудовами та спорудами: сараї літ. Ж,И,О, душ літ. Л, убиральні літ. М,Н, трубопровід літ. х, трубопровід літ. х1, огородження № 4-7, тротуар І,ІІ, самочинних забудов та перебудов у вказаному будинку не має. Оцінюючі зібрані докази суд вважає, що у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не дооформив у встановленому законом порядку право власності на вказане домоволодіння, однак фактично побудував вказаний будинок на законних підставах у відповідності до документів, досліджених у судовому засіданні, позивач фактично спадщину прийняв у відповідності до ст. 273 ЦПК України (1964 р.), самочинних забудов та перебудов у спадковому майні не має. На підставі вищевикладеного, проаналізувавши обставини по справі, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved