Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] за участю третьої особи органу опіки і піклування Бершадської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною з тих підстав, що як стверджують, 21.08.2014 року між [PERSON] (далі - позивач 1) та [PERSON] було укладено шлюб, від якого вони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 29.01.2018 року шлюб розірвано, син проживає з відповідачкою, він сплачує аліменти на його утримання. Відповідачка перешкоджає йому та [PERSON] (далі -позивач 2) - бабкою дитини, в спілкуванні з дитиною, робить неможливими будь-які побачення та навіть телефонні дзвінки, не дає змоги брати участь у вихованні власної дитини. Він звертався до Служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації. Розпорядженням № 504 Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області від 28.11.2018 року «Про визначення способів участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї» було встановлено: «Визначити спосіб участі батька [PERSON] , 1991 року народження, щодо його участі у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним у вигляді побачень кожної суботи та неділі місяця з 10:00 по 18:00 годину та в інші дні та години за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] , 1992 року народження». Але відповідачка чинить перешкоди побаченням батька та сина, не виконує відповідне рішення адміністрації, не дає можливості бачитися з дитиною йому, так і діду [PERSON] і бабі [PERSON] , (позивачці 2), тому вони вимушені звернутися до суду. Він, [PERSON] , регулярно сплачує аліменти та хотів би разом із батьками [PERSON] та [PERSON] брати участь у інших потребах та витратах на дитину, спілкуватись з дитиною, адже таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона має рости під опікою і відповідальністю обох батьків, діда й баби, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Просять зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом надання їм, [PERSON] та [PERSON] для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином (та онуком) [PERSON] , [INFO] , такі способи участі: побачення кожної суботи та неділі місяця з 10.00 год. до 18.00 год. з можливістю перебування за місцем проживання батька та бабки по [ADDRESS] та необмежені спілкування дитини з батьком та бабкою засобами телефонного зв`язку. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, згідно з яким позов не визнає з тих підстав, що на протязі останніх років їхнє сімейне життя не склалося, так як на протязі останнього часу вони жили як чужі люди: не було взаємоповаги, взаєморозуміння, постійні сімейні конфлікти, сварки, фактичні шлюбні відносини були припинені. Відповідач не дбав про добробут сім`ї, шлюб носив лише формальний характер, подальше його збереження та примирення було неможливим. Тому рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 29.01.2018 року їхній шлюб було розірвано. Син проживає з нею. Після розлучення вона давала дитину позивачам, але від них дитина приїздила знервована, говорила що її там обіжають, крім того дитина почала виражатись нецензурними словами. А одного разу позивач узяв дитину і не привіз її додому. Коли вона перезвонила йому, то він у відповідь пояснив: «Якщо тобі дитина потрібна, то приїдь і забери». Крім того він приїздив у нетверезому стані як до них додому, так і в садочок (про що може підтвердити вихователі). Останній раз позивач приїхав і влаштував бійку на подвір`ї, що викликали поліцію (даний факт у поліції зареєстровано). Враховуючи вищевикладене, вона перестала давати дитину. Рішенням Бершадської районної державної адміністрації від 28.11.2018 соку було встановлено: «Визначити спосіб участі батька [PERSON] ,1991 року народження, щодо його участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним у вигляді побачень кожної суботи та неділі місяця з 10:00 по 18:00 годину та в інші дні та години за попередньою згодою матері». До 01.01.2019 року позивач до неї не звертався, щоб взяти дитину та не погоджував дати та часу, коли він хоче взяти дитину. Вона законослухняна громадянка, готова погоджувати час визначення способу участі батька [PERSON] , 1991 року народження, щодо його участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним у вигляді побачень, але в даний час важка епізоотична обстановка - епідемії (ОРВІ, ГРИП, КІР). Тому просить відмовити в задоволені позову. Окрім того відповідачка надала суду письмові пояснення, згідно з якими позивачі не наводять жодного доказу на підтвердження їхньої позиції. Розпорядження про участь у вихованні бабки дитини відсутнє, тому з цих підстав в позові необхідно відмовити. Щодо батька дитини, розпорядження Бершадської РДА прийнято без врахування інтересів дитини, режиму його навчання та відпочинку, можливості проводити час з матір`ю та її родиною у вихідні. Згідно з ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Просить відмовити в позові. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному об`ємі, просить їх задовольнити. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, дитина проживає біля матері, відповідачки [PERSON] , цих обставин ніхто не заперечує, у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Розпорядженням Бершадської районної державної адміністрації від 28.11.2018 року було встановлено: «Визначити спосіб участі батька [PERSON] ,1991 року народження, щодо його участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним у вигляді побачень кожної суботи та неділі місяця з 10:00 по 18:00 годину та в інші дні та години за попередньою згодою матері». В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] не належним чином виконувала вищевказане розпорядження, перешкоджаючи позивачу його участі у вихованні дитини. Ці обставини в судовому засіданні визнаються частково самою відповідачкою, так і підтверджуються показаннями наступних свідків. Показаннями свідка [PERSON] , згідно з якими вона є рідною сестрою позивачки. В червні 2018 року вона з позивачами приїжджали до домогосподарства, в якому проживає дитина. Вони телефонували на мобільний, їм не відповіли. Згодом вийшла бабка і повідомила, що дитина спить. Вони чекали в автомобілі, щоб прокинулась дитина. Сказала бабка [PERSON] , треба було нормально себе поводити, вона сказала: «Що ж тут такого, як тато хоче спілкуватись». Вийшла мама відповідачки і сказала бабці: «Що ти слухаєш їх, хай їдуть додому». Вони телефонували пізніше, взяла трубку відповідачка, сказала що малий прокинувся, що дитину вона не дасть і кинула слухавку. Позивач часто навідував сина, але спілкуватись йому не давали. Показаннями свідка [PERSON] , згідно з якими вона є дружиною позивача, вона з позивачем неодноразово приїжджали до дитини, була свідком того, як дзвонили до відповідачки та її батьків, але слухавки ніхто не брав. Вона з позивачем неодноразово приїжджала до його сина. Коли позивач просив у відповідачки дитину, то вона відповідала, що маєш дівчину зробіть собі ще дитину. Вона з позивачем проживає у м. Вінниця, до десяти раз вона бачила як відповідачка або її мама не давала дитину позивачеві. Показаннями свідка [PERSON] , згідно з якими вона є психологом комунальної установи «Бершадський інклюзивний ресурсний центр», до неї звернулась відповідачка з хвилюванням за свого сина, що він не спокійний і в нього поганий сон. Вона у висновку вказала, які методики малюнкових тестів використовувались в їхньому спілкуванні. Дитина в силу віку все сказати не може, а малюнки не брешуть. Дитина ходила до неї 2 місяці. Вона запропонувала намалювати сім`ю, він намалював маму, дідуся, бабусю. На її запитання, чи не забув когось намалювати, дитина згадала тата, але малювати його відмовився, аргументувавши це тим, що тато ображає маму. За дідуся і бабусю з батькової сторони він не згадував. Хлопчик в тому віці, що мама і він одне ціле, кожну розлуку з мамою сприймає травмуючи. Тата він теж любить. Батьки - це як два крила, дуже важлива участь у вихованні обох батьків. Дуже важливо щоб ці зустрічі були спокійними. Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Аналогічні положення закріплені в ст.12 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати думки і приділяє їм належну увагу. Із цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , є дитиною, що не досягла віку, в якому він здатний сформулювати власні погляди та вільно висловлювати їх з усіх питань, що його стосуються. Згідно висновку практичного психолога за наслідком здійснення заходів та діагностичних методик щодо визначення стану емоційно-вольової сфери вихованця Бершадсько ДНЗ «Малятко» [PERSON] дитина була свідком конфліктних подій, які спричинили розлучення батьків, що негативно відобразилися на його емоційно - вольову сферу (тривожність, імпульсивність, недовірливість, болісне розтавання з мамою). Рекомендовано створити спокійну атмосферу в сім`ї, уникати конфліктних розмов та подій, мінімізувати негативних проявів по відношенню дорослих до дитини, та дорослих між собою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України визначено, що батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Статтею 157 цього ж Кодексу визначено, що питання щодо виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 28.11.2018 року було встановлено:«Визначити спосіб участі батька [PERSON] ,1991 року народження, щодо його участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним у вигляді побачень кожної суботи та неділі місяця з 10:00 по 18:00 годину та в інші дні та години за попередньою згодою матері». Представник служби у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні висловила думку, що участь батька у вихованні неповнолітніх дітей у такий спосіб, як це визначено висновком органу опіки і піклування від 28.11.2018 року буде відповідати найвищим інтересам дітей, при прийнятті цього рішення комісією враховувались як найвищі інтереси дітей, так і рівні права матері і батька на участь у вихованні дітей. При обранні способу участі батька у вихованні сина, визначені періодичності, часу та умов побачення, суд враховує: бажання позивача 1 спілкуватись з хлопчиком та займатись його вихованням; його ставлення до своїх обов`язків як батька; вік дитини, яка являється малолітньою - 2014 рік народження, і в силу свого віку та психічної незрілості не має можливості обгрунтовано висловлювати свою думку, крім того суд враховує стосунки, що склались між сторонами по справі. Тому з урахуванням вищенаведеного, для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоров`я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, пояснень сторін, представника відповідача, думок спеціалістів-педагогів, котрі входять до складу служби у справах дітей, практичного психолога, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у вигляді побачень кожної суботи та неділі місяця з 10:00 по 18:00 годину та в інші дні та години за попередньою згодою матері. В іншій частині позов є необґрунтованим, безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом встановлено і цих обставин ніхто не заперечує, що рішення органу опіки та піклування Бершадської районної державної адміністрації про способи участі позивачки 2 у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , відсутнє. Окрім того, суд критично оцінює показання свідків [PERSON] та [PERSON] в частині перешкоджання бабі в участі у спілкуванні та вихованні онука, оскільки вони є близькими родичами сторони позивачів, інших належних та допустимих доказів позивачем 2 суду не надано. Згідно зі ст.ст. 12 ч.3, 60, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому позов у цій частині є незаконним, безпідставним і неогрунтованим. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 153, 157, 159, 171, 263, СК України, ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року,

Outcome: partial