Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що [INFO] помер їх чоловік, батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги майна [PERSON] . В ході підготовки документів для оформлення спадщини було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння, а тому прийняти спадщину в нотаріальному порядку позивачі не мають можливості. Позивачі мають намір успадкувати належне їм майно, оскільки являються спадкоємцями першої черги за законом, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулися до суду з позовом та прохають визнати за ними право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 20.06.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] (третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) до [PERSON] , [PERSON] , Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . За життя, 27 жовтня 2016 року батьком [PERSON] було складено заповіт, згідно якого він заповів [PERSON] належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, яку остання успадкувала в нотаріальному порядку. Однак, окрім земельної ділянки, що спадщини увійшов й житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час позивач за зустрічним позовом [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги. В ході підготовки документів для оформлення спадщини було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння, а тому прийняти спадщину в нотаріальному порядку позивач за зустрічним позовом не має можливості. Позивач за зустрічним позовом має намір успадкувати належне їй майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з зустрічним позовом та прохає визнати за нею право приватної власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачі за первісним позовом та відповідачі по зустрічному [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, однак надали заяви про підтримання позовних вимог та не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача по зустрічному позову [PERSON] Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про підтримання позовних вимог та не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачів по первісному позову [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача по первісному та зустрічному позову - Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS] , про що свідчить довідка виконавчого комітету Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 07 грудня 2018 року №404/02-30. Даний житловий будинок з господарськими будівлями числиться за [PERSON] , про що свідчить довідка виконавчого комітету Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 10 січня 2019 року №13/02-30 та договір купівлі - продажу житлового будинку від 08 червня 1990 року. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2017 року виконавчим комітетом Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має то й з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач по первісному позову [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи. Факт, що позивач по первісному позову [PERSON] являється донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , копії яких знаходяяться в матеріалах справи. Факт, що позивач по зустрічному позову [PERSON] являється донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до п.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після померлого чоловіка, батька [PERSON] . Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі по первісному та зустрічному позовах надали достатньо суду доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивачі по первісному позову [PERSON] , [PERSON] та позивач по зустрічному позову [PERSON] , як спадкоємці після смерті спадкодавця - чоловіка, батька [PERSON] мають законне право на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями кожен в порядку спадкування за законом.

Outcome: partial