Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.03.2020 до досягнення старшою дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з 11.03.2020 і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 19.10.2002. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені. Діти проживають з позивачкою, а відповідач ухиляється від утримання дітей. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов та обставини, якими він обґрунтований підтримала. Відповідач у судове засідання 13.04.2020 та 15.05.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 19.10.2002, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідач проживає окремо від сім`ї, що підтверджується довідкою №11 від 04.03.2020. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі у розмірі однієї третини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою. В той же час докази, які підтверджують іншу обставину, яка є підставою для виникнення у позивачки права на утримання - спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, суду не надані, а тому суд позбавлений можливості встановити цю обставину. Крім того, відповідно наданої позивачем довідки № 11 від 04.03.2020 відповідач є безробітним. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання позивачки необхідно відмовити за недоведеністю обставин. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 гривень за задоволену вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. На підставі викладеного,

Outcome: partial