Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свій позов мотивувала тим, що вона являється власницею житлового будинку №15 по вул.Новоселецькій в м.Лубни Полтавської області. За вищевказаною адресою зареєстрована колишня дружина її сина відповідачка [PERSON], яка з 2000 року фактично у будинку не проживає, особистих речей там не має, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає. Її син [PERSON] помер 23.07.2011 року, і з відповідачкою вона ніяких звязків не підтримує, місце проживання останньої їй невідоме. По причині реєстрації в будинку відповідачки, вона не може розпорядитись своєю власністю, також виникають проблеми з оформленням субсидії, тому вона вимушена була звернутись до суду. Позивачка [PERSON] прохає суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: м.Лубни вул..Новоселецька,15 Полтавської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку у вищевказаному будинку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, на поштові повідомлення про отримання судової повістки не відреагувала, проігнорувавши виклик до суду. 29.10.2015 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що будинок №15 по вул..Новоселецькій в м.Лубни Полтавської області належить позивачці [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7) та Свідоцтвом про право на спадщину (а.с.8). За вищевказаною адресою зареєстрована також колишня дружина сина позивачки [PERSON] (помер 23.07.2011 року) відповідачка [PERSON], [INFO], що підтверджується домовою книгою (а.с.16-18), яка з 2000 року за місцем своєї реєстрації не проживає, речей у будинку своїх не має, комунальних послуг не сплачує, що підтверджується актом вуличного комітету. Позивачка [PERSON] постійно сплачує за комунальні послуги, утримує будинок за власні кошти у належному стані. Крім цього, укласти певні види правочинів щодо будинку позивачка не має можливості по причині реєстрації в ній відповідачки, що порушує її права як власника. Відповідачка [PERSON] мешкає за іншою адресою, однак добровільно знятись з реєстрації не бажає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку №15 по вул..Новоселецькій в м.Лубни Полтавської області. Разом з тим, відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення…, тобто суд не вбачає підстав для примусового зняття відповідачки з реєстрації. Оплату судових витрат взяла на себе позивачка і не прохає їх стягнути з відповідачки.

Outcome: partial