Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою в якій просять визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в с. Серетець, вул. Шкільна, №11, Зборівського району Тернопільської області. Визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,91га. та 0,33га., які розташовані на території Серетецької сільської Ради, Згідно Державного акта серії Р1 №647318, посилаючись на те, що вони після смерті баби є спадкоємцями її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Частина 1 статті 1273 ЦК України зазначає, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.. Судом встановлено, що 22 лютого 2014 року померла баба позивачів [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Серетець, вул. Шкільна, №11, Зборівського району Тернопільської області, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,91га. та 0,33га., які розташовані на території Серетецької сільської Ради, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №647318. 28 січня 2008 року [PERSON] в Серетецькій сільській Раді склала заповіт в користь [PERSON] [PERSON] відмовилась від спадкування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,91га. та 0,33га., які розташовані на території Серетецької сільської Ради, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №647318, в користь [PERSON] Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачами слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вони прийняли спадщину та вступили в управління спадковим майном і згідно заповіту та закону є спадкоємцями даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved