Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що останнім часом сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб та сім'ю, у звязку з чим часто виникали суперечки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. В позові просила постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачем шлюбу. В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, а також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Нацевич». В судове засідання відповідач повторно не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив та не надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. З-за таких обставин, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ТП № 161256, виданого Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. В період з 2008 року по 2014 рік у сторін народилося четверо дітей. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. В поданій до суду заяві позивачка повідомила, що бажає залишити шлюбне прізвище. В частині повернення судового збору позивачка відмовилася. На підставі викладеного,

Outcome: approved