Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про повернення гарантованої суми у розмірі 133600 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 06.05.2019 року між нею та відповідачкою було укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до п.п.2.1 Попереднього договору, підтверджуючи намір укласти договір та з метою забезпечення його укладання позивачка передала, а відповідачка [PERSON] прийняла гарантовану суму, яка складає 1300 доларів США, що на момент підписання договору еквівалентно 35000 грн. В подальшому на прохання відповідачки 07.06.2019 року [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла гарантовану суму у розмірі 1200 доларів США , що на момент передачі еквівалентно 31800 грн. Загальна гарантована сума грошей склала - 66800 грн. П.п. 4.2 договору передбачено, що в разі не укладання договору купівлі-продажу в трок не пізніше 20.06.2019 року по причині залежної від продавця, він зобов`язується повернути гарантовану суму, а також виплатити покупцю неустойку в розмірі гарантованої суми. З наведених підстав позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідачки грошові кошти, передані в якості гарантованої суми та неустойку у розмірі 133600 грн. Ухвалою суду від 30 серпня 2019 року накладено арешт на майно [PERSON] . Ухвалою суду від 16.09.2019року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, окрім того пояснила, вона та відповідачка [PERSON] уклали попередній договір купівлі-продажу житлового будинку. Вона передала відповідачці грошові кошти у розмірі 1300 доларів США як завдаток. 22.04.2019 р. вона переїхала в даний будинок. З вини відповідачки [PERSON] , договір купівлі-продажу не було укладено, оскільки на вищезазначений будинок накладено арешт, за борги відповідачки Представник позивачки [PERSON] , у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] , у судовому засіданні від 11.02.2020 року, пояснила, що вона звернулася до служби нерухомості «Євгенія», для продажи житлового будинку. Вона мала намір продати будинок. Представники СН «Євгенія » повідомили, що на будинок накладено арешт, у зв`язку з боргом по комунальному платежу. Вона планувала сплатити борг. Позивачка їй передала 1300 доларів США за попереднім договором , як гарантію, що придбає будинок. Часину даних коштів вона передала як завдаток для придбання нового будинку, також вона отримала дозвіл з органу опіки та піклування на продаж будинку, оскільки там зареєстрована її неповнолітня дитина. Потім позивачка їй передала ще 1200 доларів США як завдаток . Але договір купівлі-продажу не було укладено, оскільки на будинок було накладено ще один арешт, у зв`язку з кредитним боргом. Гроші на теперішній час вона не повернула. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12ЦПК України). Відповідно до положень статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що 06 травня 2019 року між [PERSON] , як покупцем та [PERSON] , як продавцем, укладено попередній договір, відповідно до якого Продавець має намір продати, а Покупець купити житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до п.п.2.1 договору, Покупець передає Продавцеві гарантійну суму, яка підтверджує намір укласти договір купівлі-продажу до 20.06.2019 року у сумі 1300 доларів США, яка відповідно до п.п.4.3 договору, у разі укладання угоди купівлі-продажу залишається у Продавця та зараховується як частина виплати за об`єкт нерухомості. Вартість житлового будинку за майбутнім договором купівлі-продажу становить 8500 доларів США. Договір купівлі-продажу повинен бути укладений до 20 червня 2019 року (п. п.1.2, 2.1). 06 травня 2019 року [PERSON] передала [PERSON] кошти, як гарантійну суму у розмірі -1300 доларів США, 07.06.2019 року [PERSON] передала [PERSON] завдаток у розмірі -1200 доларів США. (п.п. 5.3 договору), що було підтверджено сторонами під час судового засідання. Відповідно до частини 1 та 4 статті 635 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що невстановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок невстановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Згідно зі статтею 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У той же час, у відповідно до ст.89 ЦПК України суд вважає, що приписи ст. 560 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини, оскільки гарантійна сума, яка була передана покупцем [PERSON] продавцю [PERSON] , за своєю правовою природою не є гарантією в розумінні приписів ст. 560 ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Завдаток може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке виникло на підставі укладених договорів, він одночасно є формою підтвердження зобов`язання та засобом забезпечення його виконання тобто він виконує забезпечувальну функцію поряд з гарантією, порукою, заставою. Аванс має протилежні властивості, а саме: якщо певна сума сплачується до укладання основного договору, то ця сума буде авансом. Аванс не виконує забезпечувальну функцію тобто, якщо договір не укладений з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс, безумовно, повертається його власнику. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке б мало випливати із вже укладеного договору купівлі-продажу будинку. Суд приходить до висновку, що оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , між сторонами укладений не був, існувала лише домовленість про укладення такого договору в майбутньому (до 20 червня 2019 року) тому передана позивачкою відповідачці сума коштів у розмірі 1300 доларів США та 1200 доларів США по своїй природі є не завдатком, а авансом, який підлягає поверненню позивачу. Така позиція висловлена Верховним Судом України 13 лютого 2013 року по справі № 6-176цс12 Відповідно до курсу Національного банку України, станом на 06.05.2019року (дата укладання попереднього договору) сума, яка була передана за договором позивачкою відповідачці складає - 66 200грн. ( 2500 доларів США х 26,48 = 66200грн.), саме така сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. Відповідно до п.п.4.2 Попереднього договору від 06.05.2019 року, з відповідачки також підлягає стягненню неустойка в розмірі 34424 грн. (1300 доларів США х26, 48 = 34424 грн.) З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову у розмірі -100 624 грн., з яких 66200 грн. є авансом, 34424 грн. є неустойкою. Згідно з частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати зі сплати нею судового збору в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial