Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.06.1996 року по 25.06.2018 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька Ольга, [INFO], яка на даний час уже повнолітня. Молодша донька знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач участі у житті їх неповнолітньої доньки не приймає, матеріально її не підтримує, вихованням дитини не цікавиться. Дитина виростає та потребує витрат на її утримання та фізичний розвиток. У добровільному порядку відповідач кошти на утримання їх доньки не надає. Місце роботи відповідача їй не відоме, основним його заробітком є сезонні роботи.\~ Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошові сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилися. До суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошові сумі у розмірі 1500 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 01.06.1996 року перебували у шлюбі, який розірвали за рішенням Хустського районного суду від 25.06.2018 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей: доньки Ольга, [INFO], яка вже досягла повнолітнього віку та [PERSON], [INFO], яка на сьогоднішній день є малолітньою та згідно довідки виконкому Хустської міської ради знаходиться на утриманні позивачки. (а.с. 9,10). Відповідач [PERSON] свої зобовязання по утриманню дитини належно не виконує, матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд вважає, що питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати за правилами ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON]\~ аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в сумі 1500 гривень щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved