Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що в період часу з 2010 року по 2015 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем [PERSON] , з яким проживала однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання у позивачки спільно з відповідачем народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . В подальшому сімейне життя у сторін не склалося і, починаючи з 2015 року, вони припинили будь-які відносини та проживають окремо. Їх малолітня донька - [PERSON] залишилася проживати із матір`ю та на даний час перебуває всеціло на її утриманні. Починаючи з 2017 року відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання доньки з відповідачем не досягнуто. Позивачка зазначає, що відповідач є інвалідом ІІ групи, у зв`язку із чим отримує державну соціальну допомогу, а тому має джерело постійного прибутку, щодо інших доходів відповідача у неї відомостей немає. З цих підстав просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , 29.05.2011 в розмірі ј частки від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в поданій до суду заяві підтримали заявлені позовні вимоги, просили справу розглянути у їх відсутності та не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про повернення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. З відповіді на запит щодо місця реєстрації відповідача (а.с.19) видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд зі згоди сторони позивачки ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст.\~8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статей 150,180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~ч.1\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~Кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.\~191\~СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позивачка та відповідач впродовж 2010-2015 р.р. проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, за адресою: [ADDRESS] . В період перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2011 відповідач [PERSON] є батьком останньої (а.с.10), а матір`ю є [PERSON] . Сторони спільно не проживають із 2015 року. Після розпаду сім`ї донька проживає із позивачкою, за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться всеціло на її утриманні. Згідно довідки ДНЗ №7 комбінованого типу № 12 від 20.04.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є вихованкою даного закладу. Дитина проживає разом із мамою, яка сама її виховує. Батько жодного разу в садочку не був, зі слів матері участі у вихованні дитини не бере (а.с.12). Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2017 вбачається, що позивачка 19.07.2017 зареєструвала шлюб із [PERSON] та після одруження своє прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] » (а.с.11). Як вбачається із копії посвідчення серії [NUMBER] від 23.05.2013 [PERSON] , 1983 р.н., є інвалідом ІІ групи загального захворювання і йому 01.03.2013 призначена державна соціальна допомога на термін «довічно» (а.с.8-9). Встановлено, що добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, стягнення за виконавчими документами відсутні, інших неповнолітних дітей та непрацюючих осіб у відповідача на утриманні немає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий і післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Частиною другою ст. 182\~СК України передбачено, шо розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, суд враховує те, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. З огляду вище наведеного та виключно в інтересах дитини щодо її кращого забезпечення, ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність в останнього інших дітей чи осіб, які перебувають на його утриманні, потреби дитини, необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення її гармонійного розвитку, суд вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивачки з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. Згідно ч.4, 5 ст.\~268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 13.09.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 16.09.2021 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 16.09.2021. На підставі викладеного,

Outcome: approved