Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 03 серпня 2016 року уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №13. Від шлюбу дітей немає. Зазначила, що сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини. У них протилежні погляди на шлюб, сімю, нормальні подружні відносини не склались через різні характери, потреби. З 10 грудня 2017 року вона переїхала проживати до батьків. Вважає, що збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Добровільно вирішити питання про розірвання шлюбу не можливо. Просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 03 серпня 2016 року виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №13, при розірванні шлюбу відновити прізвище «Гешко». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача суду не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивачки, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку позивачки [PERSON] щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі. Судом встановлено, що 03 серпня 2016 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Серія І-МИ №116634, виданого 03 серпня 2016 року виконавчим комітетом Іспаської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. Від шлюбу дітей немає. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, судом сторонам надавався термін на примирення, однак сторони за наданий термін не примирилися, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, при розірванні шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище «Гешко». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, розірванням шлюбу не порушуються особисті та майнові права сторін. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ перехідних положень цивільно-процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. На підставі ст.ст.110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved