Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з уточненим у подальшому позовом та просять визнати договір дарування від 03.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] таким, що не укладався, та зобов'язати Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON], індексний номер 24553356 від 18.09.2015 року реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції, номер запису права власності: 11234680, на підставі договору дарування від 03.10.2008 року. Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивачі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] та у 2015 році дізналися про те, що зазначений будинок згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно належить [PERSON] на підставі договору дарування від 03.10.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., але такого договору укладено не було, у зв'язку з чим вимушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі та їх представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі, відповідачі в судове засідання не з'явились, від відповідача державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В.В. до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких вона вказує на те, що у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2008 рік запис щодо укладення 03.10.2008 року договору дарування між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за реєстровим № 10-632, копія якого міститься в матеріалах справи, відсутній, 03 жовтня 2008 року сторони договору до неї не зверталися та вона оспорюваного договору не посвідчувала, спеціальний бланк нотаріального документа відповідної серії та номеру був використаний нотаріусом під час посвідчення іншого правочину. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 13-14, 16-20). 18.09.2015 року реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON], на підставі договору дарування від 03.10.2008 року. З пояснень позивачів, державного нотаріуса та з матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] договору дарування жилого будинку укладено не було. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У п. 8 постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказано, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи те, що у даному випадку судом встановлено порушення цивільного права позивачів, в судовому засіданні підтверджені належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, суд доходить висновку, що позов про визнання договору дарування від 03.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] таким, що не укладався, а також про зобов'язання Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору дарування від 03.10.2008 року, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved