Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка 05 лютого 2014 року звернулася із даним позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 500 гривень щомісячно, на весь період її навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що на теперішній час вона є студенткою 1 курсу денного відділення факультету обласного комунального вищого навчального закладу «Інститут підприємництва «Стратегія» на бюджетній основі, який закінчить 30.06.2017 року, а тому потребує допомоги з боку батька і в зазначений час, яку останній у добровільному порядку не надає. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Проти постановлення заочного рішення заперечувала. Відповідач також у судове засідання не з'явився. У своїй письмовій заяві позов визнав, та просив розглянути справу у його відсутність. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Закон - ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України - встановив, що : - Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. - Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. - Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, або самі дочка та син, які продовжують навчання. - Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. - При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, із аналізу перелічених вимог закону, необхідно зробити висновок, що батьки забов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за умови, якщо вони мають таку можливість. У судовому засіданні із досліджених копії свідоцтва про розірвання шлюбу, народження, довідки з навчального закладу /а.с.2,3,8/ судом безспірно встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка на момент пред`явлення позову до суду є студенткою першого курсу денного відділення факультету обласного комунального вищого навчального закладу «Інститут підприємництва «Стратегія» на бюджетній основі, який закінчить 30.06.2017 року. Довідка навчального закладу також підтверджує, що [PERSON] отримує стипендію у розмірі 730 грн. У відпоівідності до ч. 1 ст. 184 СК України в твердій грошовій сумі аліменти визначаються у разі коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Із пояснень позивачки судом встановлено, що до її повноліття відповідач за рішенням суду сплачував на користь її матері [PERSON] на її утримання аліменти, а на теперішній час матеріальної підтримки з боку батька вона не має, її мати [PERSON] самостійно опікується її матеріальним становищем забезпечуючи її життєдіяльність під час навчання у навчальному закладі. Саме тому, на думку позивачки, відповідач забов`язаний приймати участь в утриманні своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Із наданих до суду документів та досліджених судом витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, податкової декларації відповідача за 2013 рік, судом встановлено, що [PERSON] є приватним підприємцем та платником єдиного податку. По роду своєї підприємницької діяльності відповідач займається роздрібною торгівлею з алкоголів і на ринках текстильними виробами, одягом та взуттям. Відомості про загальну суму доходу за 2013 року, зазначений відповідачем у податковій декларації свідчать про те, що ним задекларовано 15 000 грн. 00 коп. прибутку. Таким чином, суд приходить до висновку, що доходи відповідача є мінливими, а тому розмір аліментів на утримання дитини, що він має сплачувати, необхідно визначити у твердій грошовій сумі, як того просить і позивачка. Отже, суд з урахуванням матеріального та сімейного стану позивачки та відповідача по справі вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть утримуватися з відповідача на користь позивачки у розмірі 500 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 і ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: approved