Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на самовільно реконструйовану квартиру. Посилались на те, що [PERSON] являється співвласником квартири [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності від20.08.2003 року, Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 31.08.2012 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2018 року. Таким же співвласником є [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності від 20.08.2003 року. Також вказували на те, що за життя інших співвласників, було здійснено реконструкцію квартири за рахунок балконів та лоджії, відтак загальна площа квартири збільшилася на 10.10 м.кв.. Під час проведення будівельних робіт власниками квартири були дотримані усі архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, та з дати реконструкції та по сьогоднішній день жодних заяв, претензій чи скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб (сусідів) цією реконструкцією. Після завершення реконструкції Чернівецьким міським бюро було здійснено технічну інвентаризацію майна (квартири) та 19.12.2017 року був виготовлений технічний паспорт, з якого вбачається, що квартира, яка знаходиться за вказаною адресою, є трьох-кімнатною, де загальна площа після перепланування та реконструкції становить 90.30 кв.м. в тому числі житлова площа - 52,20 кв.м.. Вказували на той факт, що самочинно зроблені реконструкції (перепланування) квартири, яка знаходиться по [ADDRESS] не порушує права та інтереси інших осіб. Просили визнати за [PERSON] право власності 3/4 частки квартири та [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири № [ADDRESS] де загальна площа становить 90,30 м.кв., в тому числі житлової і яка складається з трьох кімнат, зокрема: кімната - 13,50 кв.м., кімната - 19,40 кв.м., кухня - площею 13,90 кв.м., коридор - площею 10.10 м.кв., ванна - площею 2,40 кв.м., вбиральня - площею 1,30 кв.м., комора - площею 0,80 м.кв.. Відповідачем Чернівецькою міською радою відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Позивачі у судове засідання у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, за змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як було встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності від 20 серпня 2003 року, виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради згідно з розпорядженням №40518 від 20.08.2018 року, записаного у реєстрову книгу за № 40413, зареєстрованого 05.03.2004 року у Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером № [NUMBER] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 31.08.2012 року спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року є її мати [PERSON], [INFO]. Спадщина на яку видане вказане свідоцтво складається з ? частини квартири [ADDRESS] (а.с. 12). Також, із свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2018 року вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] року є його дружина [PERSON], [INFO], у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовився син спадкодавця [PERSON]. Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки виданої Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації від 20.12.2017 року за №2507, загальна площа квартири збільшилась на 10,10 кв.м. за рахунок самочинного облаштування балконів та приєднання площі існуючого балкону до приміщення кухні, позначеної в технічній документації 30-6. Самочинне облаштування до складу спадщини не ввійшло (а.с. 13). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Спірні правовідносини сторін урегульовані ст. 376 ЦК України. Так, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Як вбачається з досліджених письмових доказів по справі, об'єкт нерухомості було збудовано без належного дозволу, шляхом збільшення загальної площі квартири на 10,10 кв.м., за рахунок облаштування балконів та приєднання існуючого балкону до приміщення кухні 30-6, а тому проведене будівництво визнається судом самочинним. Статтею 332 ЦК України регулюється набуття права власності на перероблену річ, зокрема права на об'єкт на який набувається право власності в результаті переробки, визначається, як новою річчю, виникнення права власності на нову річ (новостворене нерухоме майно) врегульовано ч. 2 ст. 331 ЦК України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Водночас, згідно із ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Аналіз норм ч. 5 ст. 319 ЦК України дає підстави для висновку про те, що в даному випадку основною підставою для визнання права власності на самочинно реконструйований об'єкт нерухомості є встановлення факту не порушення прав інших осіб. Із дослідженого у судовому засіданні погодження сусідів від 19.09.2018 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не заперечують щодо реконструкції квартири за [ADDRESS], шляхом збільшення площі та утеплення балконів (лоджії). Окрім того, суд враховує роз'яснення надані у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, відповідно до яких звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Судом досліджено Звіт про проведення технічного обстеження від 28.09.2018 року за № 43-09/2018-ОБ (а.с.21-26), відповідно до якого: за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта в складі: частини житлового будинку з [ADDRESS] після її реконструкції у 2012 році, загальною площею 90,30 кв.м. (в тому числі 52,20 кв.м. - житлова) по [ADDRESS], що належить [PERSON], встановлено можливість їх надійної і безпечної експлуатації. Таким чином, суд вважає, що здійснене будівництво не порушує прав інших осіб і відповідає діючим архітектурно-будівельним, санітарним і протипожежним нормам, а тому, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved