Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття в твердій грошовій сумі 10 000 грн з подальшою індексацією, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи дати пред`явлення позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням суду від 05.06.2020 у справі № 755/9976/19 був задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, яким відповідача було визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та було внесено зміни до актового запису. Спільна дитина сторін, [PERSON] , проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не цікавиться життям свого сина, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Необхідна орієнтовна сума на утримання дитини становить у середньому 11 433,00 грн на місяць, що складається з наступних витрат: 600 грн - оплата за відвідування дитячого садочка, 2 500 грн - оплата розвиваючих занять, 1 200 грн - відвідування басейну, 1 300 грн - витрати на харчування, 1 000 грн - витрати на одяг, 500 грн - витрати на іграшки, 1 000 грн - витрати на медичне забезпечення, 300 грн - господарські товари та засобі гігієни дитини. Витрати позивачки на комунальні послуги за житло, де вона проживає з дитиною, щомісячно становлять близько 1 300 грн. Також, хоча б раз на рік дитина потребує оздоровлення, витрати на яке складають близько 13 000 грн. На переконання позивачки, рівень життя, який має відповідач, а також наявне у його власності та власності його сім`ї майно, доводять, що він в змозі сплачувати аліменти у розмірі 10 000 грн. З відкритих джерел позивачкою з`ясовано, що у період з 2016 р. по 2018 р. відповідач був працевлаштованим, отримував заробітну плату, має відкриті рахунки у банківських установах. У 2019 році відповідач разом з дружиною заснував громадську організацію «Бути особливим», отже він приймає активну участь у громадській діяльності, а потреба людини у такій діяльності виникає лише після задоволення фізіологічних потреб. Відповідач є здоровою та працездатною особою, яка має задовільний рівень життя, та законодавчо на нього покладений обов`язок утримувати свою дитину. 10.02.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви та додатками відповідач отримав 15.03.2021, а позивач копію ухвали суду отримала 19.03.2021, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. У своєму відзиві, що надійшов до суду 07.04.2021, відповідач, усвідомлюючи свої обов`язки, не відмовляється від сплати аліментів на утримання сина, однак позовні вимоги визнає частково та погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн з подальшою індексацією, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів не є обґрунтованим належними доказами та не відповідає принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також аліменти у розмірі 10 000 грн значно перевищують щомісячний дохід відповідача, який має на утриманні ще двох малолітніх дітей від шлюбу, одному з яких - [PERSON] , 2014 р.н., діагностовано рідкісну важку хворобу, яка є невиліковною на генетичному рівні, та вади розвитку, в зв`язку з чим встановлено інвалідність. Заявлений розмір аліментів є неспівмірним порівняно з витратами відповідача на утримання двох інших дітей. Щомісячний заробіток відповідача становить 4 800 грн та він не має інших джерел доходів окрім заробітної плати. Дружина відповідача, [PERSON] , не працює та стабільного доходу не має. Протягом 2019 - 2020 р.р. за відповідачем рахується кредиторська заборгованість, поточний сукупний розмір якої становить більше 60 000 грн. Зазначене позивачкою у позові рухоме та нерухоме майно належало дружині відповідача станом на 2017 - 2018 р.р. та його більшість була відчужена, а грошові кошти витрачені на поточні потреби родини. Щодо процесуальних строків подання відзиву відповідач зазначив, що копія ухвали суду разом з копією позовної з додатками була йому направлена не за місцем реєстрації чи фактичного проживання, у зв`язку з чим вказані документи він зміг отримати лише 22.03.2021 року від третіх осіб. Також, 07.04.2021 і 13.04.2021 відповідачем подано до суду клопотання про поновлення строку подання доказів та долучення їх до матеріалів справи. 12.04.2021 до суду надійшла відповідь позивачки на відзив, у якій з викладеними відповідачем доводами не погоджується та на позові наполягає, оскільки утримання дитини та забезпечення її нормального розвитку в середньому на місяць становить 20 000 грн, а отже заявлений у позові розмір аліментів не порушує баланс рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини. Вважає, що доводи відповідача не спростовують доводів позивачки, а свідчать лише про його намагання будь-яким чином зменшити розмір аліментів на утримання рідного сина. Інших заяв по суті справи, клопотань від сторін не надійшло. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/9976/19 від 05.06.2020 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00027840575 від 18.09.2020. Позивачка разом з малолітнім сином [PERSON] , який перебуває у неї на утриманні, зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Відповідач, [PERSON] , з 01.06.2011 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Син відповідача [PERSON] має генетичне захворювання, у зв`язку з чим йому встановлено інвалідність, та надається державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю. Відповідно до довідок, виданих 29.03.2021 заступником голови Центрального штабу Політичної партії «Народний фронт», [PERSON] працює в Політичній партії «Народний фронт» на посаді заступника директора департаменту із зв`язків з громадськістю та пресою Центрального штабу ПП «Народний фронт» з 15.03.2019 по теперішній час на постійній основі та його заробітна плата за період з 01.01.2020 по 28.02.2021 складає 61 307,03 грн. [PERSON] та [PERSON] є засновниками Громадської організації «Бути особливим», ідентифікаційний код у ЄДРПОУ 42951736. Згідно з інформаційною довідкою № 250355206 від 29.03.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта РНОКПП: [NUMBER] [PERSON] на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер: 5922355100:01:006:0825, площею 0.2852 га; земельна ділянка кадастровий номер: 5922355100:01:006:0824, площею 0.0821 га; садовий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер: 8000000000:90:930:0053, площею 0.0153 га. Позивачка, [PERSON] , має у приватній спільній частковій власності 1/10 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради УРСР 27 лютого 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи убачається, що позивачка проживає разом із малолітнім сином, який перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований та має регулярний офіційний дохід, розмір якого за останні 6 місяців становить близько 4 293 грн щомісячно. Крім того у власності відповідача є нерухоме майно у виді трьох земельних ділянок та садового будинку. При цьому, на утриманні відповідача перебуває двоє малолітніх дітей, один з яких є дитиною-інвалідом, а інша дитина - народилася після звернення позивачки з цим позовом до суду. Як зазначає відповідач, його дружина не працює, у зв`язку з доглядом за дітьми. Судом встановлено, що належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обсягу понесених щомісячних витрат на дитину у розмірі 10 000,00 грн або більше, позивачкою не додано. Також у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували такий рівень життя відповідача, що дає йому змогу сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у заявленому позивачкою розмірі 10 000 грн. Щодо наявності у власності сім`ї відповідача трьох легкових автомобілів та квартири у м. Києві, то таких доказів суду надано не було. Таким чином, убачається, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження потреби саме дитини, на утримання якої такі аліменти мають стягуватися, у доцільності стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі, адже найголовнішою причиною призначення аліментів є потреба в них саме дитини. Виходячи з важливості при визначенні розміру аліментів встановлення обсягу грошових коштів, за наявності яких дитина матиме змогу на рівень життя для забезпечення її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, а також з врахуванням змоги батька сплачувати грошові кошти у визначеному розмірі, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, із врахуванням мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи визнання відповідачем розміру аліментів на дитину у сумі 3 000 грн, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та можливість присудити до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 3 000,00 грн, з подальшою індексацією відповідно до закону, і до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та відповідатиме принципам розумності та справедливості, та не поставить у скрутне матеріальне становище відповідача, який має на утриманні ще двох малолітніх дітей. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 04.11.2020. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial