Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинено на початку липня 2017 року. Утримувати дитину позивач не допомагає, дитина потребує доброго харчування, її треба одягати, купувати предмети першої необхідності. Відповідач працездатний та має можливість забезпечувати свою дитину. Зазначає, що у відповідача є неповнолітня дитина, він сплачує на її утримання аліменти, але у якому розмірі їй невідомо. Не працездатних членів родини на його утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки його заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму, до досягнення сином вісімнадцятирічного віку. В судове засідання, позивачка не з'явилась, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, проти заочного рішення не заперечує /а.с.16/ Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не надав суду заяву про поважність пропуску судового засідання або про проведення розгляду справи у його відсутність, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та, отримавши згоду позивача, ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 07 березня 2013 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 березня 2013 року, актовий запис № 54 зроблено відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області /а.с.6/. Від шлюбу у подружжя є малолітній син - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22 травня 2013 року, актовий запис № 228 зроблено відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області /а.с. 7/. Позивачка вказала, що відповідач працездатний та має можливість забезпечувати свою дитину. Зазначає, що у відповідача є неповнолітня дитина, він сплачує на її утримання аліменти, але у якому розмірі їй невідомо. Не працездатних членів родини на його утриманні не має. Однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, тобто, має обов'язок утримувати її до досягнення нею повноліття, немає на утриманні інших осіб та утриманців, є працездатним, суд дійшов до висновку, що аліменти слід стягнути з відповідача у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду (28.07.2017р.) і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Outcome: approved