Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років, а саме до 13 листопада 2020 року за умови продовження [PERSON] навчання, посилаючись на те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Крім цього позивачка просила стягнути на її користь витрати на адвокатські послуги у розмірі 800 гривень. В судове засідання позивачка не зявилась. На адресу суду надійшла заява позивачки, в якій вона просить розглянути справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.24). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 23, 31). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України регламентує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 141784 (а.с.5). Згідно довідки з Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 14 грудня 2015 року № 33310, [PERSON] мешкає разом з позивачкою (а.с.8). З довідки Технікуму газової і нафтової промисловості Одеської національної академії харчових технологій від 30 листопада 2015 року № 779 вбачається, що [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення технікуму газової і нафтової промисловості ОНАХТ, група 13-ІМ, спеціальність 5.05030403, 1 рівень акредитації, форма навчання - бюджет (а.с.11). З квитанції від 30 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] сплатив 2200 гривень за проживання в гуртожитку (а.с.12). Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років, а саме до 13 листопада 2020 року за умови продовження [PERSON] навчання. Згідно положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Згідно договору-доручення №26 від 01 листопада 2015 року про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом [PERSON] та [PERSON], адвокат надає останній правову допомогу з приводу підготовки позовної заяви з питань повязаних із стягненням аліментів з [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] (а.с.13). З оригіналу розрахункової квитанції серії БААА № 637902 від 04 грудня 2015 року вбачається, що за підготовку вказаної вище позовної заяви позивачкою [PERSON] було сплачено адвокату 600 (шістсот) гривень (а.с.13-а). На підставі викладеного,

Outcome: partial