Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визначення їм додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] який померл [INFO], посилаючись на те, що пропустили цей строк з поважних причин, оскільки останні два роки проживали та працювали у м. Харкові та вважали що фактично прийняли спадщину, через що звернувшись до нотаріальної контори та отримавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій дізнались про передбачений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явилися, у адресованих суду заявах просили справу розглядати у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає можливим в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] помер, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивачі звернулись до Новокаховської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - [PERSON], померлого, [INFO], однак отримали відмову у зв'язку з тим, що заяву було подано з пропуском строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. При цьому, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 р. «Про судову практику у справах про спадкування», особа,як не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішення законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачі бувши спадкоємцями за законом фактично прийняли спадщину, через свою правову необізнаність та проживання протягом двох років за межами Херсонської області в м. Харкові, впродовж шести місяців після відкриття спадщини не подали заяву про її прийняття, суд вважає, що ці обставини були істотними і об'єктивно перешкоджали займатися оформленням спадщини, а тому позов підлягає задоволенню з визначенням позивачам додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved