Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, звернулась до суду з даною позовною заявою в якій просить визнати [PERSON]таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 106 в будинку №5 по проспекту Енергетиків в м. Енергодар Запорізької областу, у звязку з відсутністю в ньому більш ніж шість місяців без поважних причин та зняти відповідача з реєстрційного обліку за даною адресою. В судове засідання зявилися позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримали, посилаючись на доводи та обґрунтування викладені в позовній заяві, а також на матеріали справи, просили позов задовольнити. Третя особа Сектор реєстрації Енергодарського міської ради Запорізької областіу судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, заперечень не надав, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав, сповіщався про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті «Запорізька правда» №42 від 27.10.2016 року (а.с.26). Вислухавши думку учасників судового засідання щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача, які не заперечують проти заочного розгляду справи, а також з урахуванням наступного: Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про день розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене, суд ухвалив: розглядати справу у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення проти чого не заперечує позивач та його представник. Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне: Позивачка отримала у спадщину від своє померлої матері 1/2 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.8). На підставі договору купівлі-продажу від 06.07.2014 року (а.с.5-7), позивачка придбала у відповідача 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В даній квартирі залишився зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується довідкою № 4707 від 15.09.2016р. та довідкою від 18.10.2016р. (а.с.10,25), хоча відповідно до п.5.2 Договору купівлі-продажу, продавець ([PERSON]М.) зобовязався знятися з реєстрації (а.с.6). Позивачка вимушена постійно сплачувати за відповідача платежі за комунальні послуги та не може в повній мірі розпоряджатись своїм майном. Відповідач квартирою не користується та взагалі не являється її власником. Свідки [PERSON] та [PERSON] - також підтвердили факт непроживання відповідача [PERSON] в квартирі. Крім того, свідок [PERSON] зазначила, що відповідач ще у 2014 році виїхав з квартири та поїхав проживати до м.Запоріжжя, а свідок [PERSON] зазначила, що відповідач ще у 2014 році виїхав з квартири, більше вона його не бачила. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до частин 1 та 2 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved