Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ворошиловського районного суду м. Донецька з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 22 серпня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу, сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживали однією сім'єю до квітня 2012 року, після чого сімейні відносини фактично припинені. Більше року вони мешкають окремо. Позивачці [PERSON] відомо, що під час того, як вони з відповідачем мешкали разом, у нього з'явилася інша жінка, з якою він будував відносини. На звернення позивачки щодо того, щоб налагодити відносини між сторонами та зберегти сім'ю, відповідач реагував дуже агресивно, ображав позивачку у присутності їхньої спільної дитини. Крім того, у відповідача [PERSON] не склалися стосунки з сином позивачки від першого шлюбу - [PERSON]. Відповідач бив сина позивачки, в результаті чого,позивачка зверталася у лікарню та до міліції. Шлюб з відповідачем не склався, оскільки у сторін різні характери, погляди на життя, було втрачено почуття любові та взаємоповаги, що призводить до непорозумінь та постійних сварок між ними. Відповідач належної матеріальної допомоги сім'ї не надавав, спільне господарство сторонами не ведеться, тому позивачка вважає, що примирення неможливе. Спір про поділ майна, що є сумісною власністю, буде вирішено в окремому порядку. У зв'язку з чим, позивачка з вернулася до суду з позовною заявою і просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22.08.2000 року Донецьким міським відділом РАЦС. Судові витрати, сплачені при зверненні до суду, стягнути з відповідача на користь позивачки. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, належним чином, про що свідчить телефонограма, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.24). Згідно ч.6 ст. 74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 22 серпня 2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у міському відділ реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 814 (свідоцтво про одруження, [NUMBER]) (а.с.11). Після укладання шлюбу сторонам присвоєно прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]». Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с11). Встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося. Подружні відносини між сторонами припиненні з квітня 2012 року, з цього часу спільне господарства сторони не ведуть. Дитина [PERSON] мешкає разом з позивачкою [PERSON] Спору про поділ сумісного майна, сторони не мають. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З метою збереження сім'ї, суд, ухвалою від 04 грудня 2013 року, надав сторонам строк для примирення терміном один місяць. Однак, за час, який надався для примирення, позивачка та відповідач не знайшли взаєморозуміння. Таким чином, судом було вжито всі заходи для збереження сім'ї, однак сторони не примирилися, подружжя так і не відновило шлюбні відносини, між ними немає взаєморозуміння, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви у сумі 114,71 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved