Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] районної державної адміністрації, Трепівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, в якому просять визнати за кожним з них право власності на ? частку земельної ділянки, яка розташована на території Трепівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, виділивши її в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 15 жовтня 2007 року. Свої вимоги обґрунтували тим, що 08 травня 2005 року померла їх баба [PERSON], яка до дня смерті проживала в [INFO]. За життя вона здійснила заповітне розпорядження, яким заповідала своєму синові [PERSON] та дочці [PERSON] по ? частині земельної ділянки загальною площею 4,57 га, розташованої на території Трепівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] останні у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. [PERSON] 02 червня 2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаної земельної ділянки, а [PERSON] свої спадкові права на ? частину земельної ділянки не встиг оформити, оскільки помер 15 жовтня 2007 року. Бажаючи отримати спадщину батька вони звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтв про право на спадщину на ? частину земельної ділянки, яку [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] їм було відмовлено, через розбіжність кадастрового номеру зазначеного у Державному акті про право на земельну частку(пай) з кадастровим номером зазначеним у Державному земельному кадастрі та технічній документації. Вказана розбіжність є наслідком переоформлення [PERSON] на себе успадкованої частки землі. Позивачі як і їх представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, при цьому представник позивачів подав заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги та розглядати справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому поряку, причина її неявки суду не відома. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація надіслала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності її представника. Від відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області також надійшла заява, в якій визнавши позовні вимоги, висловлено прохання розглядати справу без участі її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 08 травня 2005 року. За життя вона склала заповіт, яким заповідала своєму синові (їх батькові) [PERSON] та дочці [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті за законом (а.с.9). Згідно з Державним актом про право приватної власності на землю серії ІІ-КР №033042 [PERSON] на підставі рішення сесії Трепівської сільської ради від 16 листопада 2001 року №230 була передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка №1001, площею 4,57 га в межах згідно з планом, розташована на території Трепівської сільської ради, кадастровий номер 3522287400:02:000:1001 (а.с.10). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON], 20 травня 2005 року нотаріусом заведена спадкова справа №154 (а.с.22). З матеріалів даної спадкової справи вбачається, що заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON], після чого остання отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема на ? частину вказаної вище земельної ділянки (а.с. 32-39). У подальшому [PERSON] отримала державний акт на ? частину успадкованої земельної ділянки площею 2,2844 га за кадастровим номером 3522287400:02:000:2209 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 15 жовтня 2007 року. На день смерті він проживав та був зареєстрований один в [INFO] (а.с. 12). За життя він склав заповіт, яким заповідав позивачам все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті по закону і на що він за законом матиме право (а.с.45). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та спадкової справи №353 заведеної нотаріусом 09 листопада 2007 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини [PERSON], проте у видачі свідоцтв про право на спадщину на успадковану ним після смерті [PERSON] ? частину земельної ділянки №1001, площею 4,57 га в межах згідно з планом, розташовану на території Трепівської сільської ради, кадастровий номер 3522287400:02:000:1001 їм відмовлено, у звязку з розбіжністю кадастрового номеру зазначеного у Державному акті про право на земельну частку(пай) серії ІІ-КР №033042 з кадастровим номером зазначеним у Державному земельному кадастрі та технічній документації. Вказана розбіжність є наслідком переоформлення [PERSON] на себе успадкованої частки землі (а.с. 57-58). Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер спірної ділянки вказано 3522287400:02:000:2209 (а.с. 13). Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 24675 грн. 50 коп. (а.с. 16). Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на земельну ділянку відсутня. Інші спадкоємці не встановлені. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини в силу ст.1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже судом встановлено, що позивачі, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], мають право на ? частку земельної ділянки №1001, площею 4,57 га в межах згідно з планом, розташовану на території Трепівської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-КР №033042, проте нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно, у звязку з чим вони позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права. А тому, позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з цим, позовна вимога про виділення спірної земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Таким чином позовна вимога щодо виділення земельної ділянки в натурі є безпідставною. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, №7 та

Outcome: partial