Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на: -житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 110,10 кв. м, житловою площею 43,40 кв. м, підсобною площею 55,60 кв. м, веранди літ. а, сараїв літ. Б, В, вхід у підвал літ. Г, підвал літ. г, вбиральня літ. Д, ворота, хвіртка № 1; огорожі № 2, 4, басейн №3; -земельну ділянку площею 0,1585 га, розташованої по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 370617 , кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:02:002:0151 ; -земельну ділянку площею 3,07 га, розташованої на території Нагірненської сільської ради, Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 110940 , кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:004:0487 , 5124182400:01:002:0284 , 5124182400:01:003:0785 ; -земельну ділянку площею 3,07 га, розташованої на території Нагірненської сільської ради, Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275172 , кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:0040488 , 5124182400:01:0020285 , 5124182400:01:0030784 . За життя [PERSON] не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги на майно померлої є її діти - [PERSON] та [PERSON] , та чоловік померлої - [PERSON] Інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори с заявами про прийняття спадщини після смерті матері. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, діти померлої звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 19 жовтня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися, причини неявки суду не відомі. Представник позивачів - адвокат Златі Н.С., у судове засідання з`явилася, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на: -житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 110,10 кв. м, житловою площею 43,40 кв. м, підсобною площею 55,60 кв. м, веранди літ. а, сараїв літ. Б, В, вхід у підвал літ. Г, підвал літ. г, вбиральня літ. Д, ворота, хвіртка № 1; огорожі № 2, 4, басейн №3; -земельну ділянку площею 0,1585 га, розташованої по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 370617 , кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:02:002:0151 ; -земельну ділянку площею 3,07 га, розташованої на території Нагірненської сільської ради, Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 110940 , кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:004:0487 , 5124182400:01:002:0284 , 5124182400:01:003:0785 ; -земельну ділянку площею 3,07 га, розташованої на території Нагірненської сільської ради, Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275172 , кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:0040488 , 5124182400:01:0020285 , 5124182400:01:0030784 . За життя [PERSON] не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги на майно померлої є її діти - [PERSON] та [PERSON] , та чоловік померлої - [PERSON] Інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори с заявами про прийняття спадщини після смерті матері. Частиною 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях щодо подачі відповідних заяв до нотаріуса. Відповідач до нотаріальної контори не звертався, оскільки він не бажає приймати спадщину після смерті дружини та вважає позивачів єдиними спадкоємцями на майно померлої. Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, діти померлої звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 19 жовтня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У підтвердження своїх позовних вимог, позивачі надали суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на ім`я померлої [PERSON] ; документи, що підтверджують звернення позивачів у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved