Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять визнати за позивачами по 85/600 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], оскільки частка майна, визначена в правовстановлюючих документах померлої, не відповідає фактично існуючій на теперішній день, а тому немає можливості оформити спадкові права. В ході розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги, просили визнати за кожним право власності в порядку спадкування на 255/600 часток вказаного домоволодіння по 85/600 за кожним. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Інші учасники судового процесу у засідання не з'явились, про дату час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 33/100 частки домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору міни частини житлового будинку на квартиру від 02.11.1993 року, посвідченого державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори Лактіоновою С., зареєстрованого в реєстрі за № 2-5089. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.11.1995 року, проведено реальний поділ домоволодіння [ADDRESS], а саме [PERSON] виділено в житловому будинку літ. А-1 житлову кімнату 2-2, площею 5,8 кв. м., житлову кімнату 2-3, площею 15,6 кв. м., вбиральню літ. 3-1, басейн № 4, частина паркану № 6 Е-29 п.м., хвіртку № 11, визнати за нею право власності на 33/100 частки домоволодіння [ADDRESS]. Виділено [PERSON] земельну ділянку № 1 площею 205 кв. м., в тому числі під будівлями 60 кв. м., під ділянкою індивідуального користування 145 кв. м. Судом встановлено, що відповідно до довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26.04.2017 року №2-1794, станом на 28.12.2012 року співвласниками вказаного житлового будинку були [PERSON] - 67/300; [PERSON] - 268/600; [PERSON] - 33/100. У зв'язку із виділом 67/300 частини домобудівлі, яка належала [PERSON], в нову адресу [ADDRESS] згідно рішення Миколаївської міської ради №124 від 22.01.2010 року, 24.05.2017 року виконано перерахунок ідеальних часток, внаслідок чого ідеальні частки співвласників визначено: [PERSON] - 345/600; [PERSON] - 255/600. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2018 року, визнано за [PERSON] право власності на 345/600 часток житлового будинку №83 з усіма господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]», свідченням чого є свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 23). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина зокрема на 255/600 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є [PERSON] як її чоловік, який не звертався з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємцями другої черги є позивачі, як її діти. Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 16 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріуса Євтушенко А.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2018 року, винесеною приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Євтушенко А.М., відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO] у зв'язку з тим, що ідеальні частки співвласників в праві власності на зазначений житловий будинок змінилися і фактично не відповідають тим, що зазначені в правовстановлюючих документах. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 8/2018 після смерті померлої [INFO] [PERSON]. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Позивачами не ставилось вимоги про стягнення судових витрат з відповідача, тому витрати пов'язані з судовим розглядом справи покладаються на сторони відповідно до їх фактичного понесення.

Outcome: approved