Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Луцької міської ради приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Горбач Лесі Сергіївни про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Заяву мотивують тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON] , батько [PERSON] - [PERSON] . Вони проживали разом за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою, частку у якому він отримав після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . Також спадкоємцями в рівних частках майна [PERSON] , крім [PERSON] , стали його мати [PERSON] та його баба - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим нотаріусом Першої луцької державної нотаріальної контори Зинчук Г.Т.. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25 вересня 2018 року та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 січня 2009 року (виданого повторно), серія [NUMBER] , єдиним спадкоємцем майна померлих став [PERSON] , який в свою чергу прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. На сьогоднішній день вони є спадкоємцями за законом першої черги майна [PERSON] , а саме садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідки виданої житлово-комунальним підприємством №7, вул. Теремнівська перейменована на вул. Кривоноса, згідно рішення № 96 від 18.12.1990 року. Звернувшись до приватного нотаріуса Горбач Лесі Сергіївни з заявою про прийняття спадщини їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та надано постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2020 року №122/02-31 та від 13.06.2020 року №123/02-14 на підставі того, що ними не було подано документи, із яких можливо було б встановити, що [PERSON] є внуком померлої [PERSON] , а також факту прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON] . Покликаючись на викладені обставини та із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просять суд: - встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , що відкрилась після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; - встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , що відкрилась після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; - визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті, [PERSON] , а саме 55/100 часток на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . Позивачі надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують із викладених підстав, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача та відповідач подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечили. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 20.08.1988 року, [PERSON] з 22.02.2002 року (а.с. 10, 11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.1988 року будинок [ADDRESS] в рівних частинах належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). Згідно довідки житлово-комунального підприємства №7, вул. Теремнівська перейменована на вул. Кривоноса, згідно рішення № 96 від 18.12.1990 року (а.с. 31). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25.09.2018 року (а.с. 13-14). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 27.01.2009 року (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 12.11.2011 року (а.с. 12). Згідно постанов нотаріуса від 13.06.2020 року [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 55/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , що належали [PERSON] (44/100) та [PERSON] (11/100) та запропоновано встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , що відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23, 24). Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Якщо спадкодавець помер до [INFO] , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК). Таким чином суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є внуком [PERSON] та прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] , тому позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.548,549 ЦК УРСР (1963р.), Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved