Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивачі в червні 2018 року звернулись до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В.. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони є спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 3/4 квартири за [ADDRESS] , яка є особистою власністю померлого [PERSON] .. Крім позивачів, спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого відповідачка [PERSON] та син померлого відповідач [PERSON] . Вказані особи прийняли спадщину, подавши відповідні заяви 27.08.2015 року та 18.11.2015 року відповідно. Інші діти померлого із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Факт родинних відносин позивачок [PERSON] та [PERSON] із померлим [PERSON] підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. У встановлений законом шестимісячний строк позивачки не звернулись із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини оскільки, по перше: позивачка [PERSON] перебувала на лікуванні в медичному закладі, по друге: з причин юридичної необізнаності. Вважали, що відповідні заяви на ім`я нотаріуса від їхнього імені може подати дружина померлого відповідачка [PERSON] . Внаслідок протиправних дій відповідачки [PERSON] , спрямованих на заволодіння спадковим майном, позивачі не дочекавшись виклику до нотаріуса щодо отримання свідоцтва, звернулись до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/16 частки спірної квартири, кожній лише 04.08.2016 року, тобто з пропуском строку встановленого законом. Постановами приватного нотаріуса Скоробогатько О.В. від 04.08.2016 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутись до суду. Вважали, що без визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини їхні права на прийняття спадщини будуть порушені. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. На підставі наведеного просили суд про визначення додаткового строку в два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, надали до суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, доводи викладені у позовній заяві підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивачів адвокат Гуртовой М.Б. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] , надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, а також відзив на позовну заяву. Згідно вказаних документів позовні вимоги позивачів не визнає та просить відмовити їм у задоволенні позову. Представник відповідачки адвокат Бірюкова І.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачів, доводи, викладені у відзиві на позовну заяву підтримала та просила відмовити в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа - Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. у судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.\~ Ухвалою суду від 15 червня 2018 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. 19 липня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшов відзив на позовну заву від відповідачки [PERSON] 02 жовтня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла уточнена позовна заява про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року цивільну справу №265/5054/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. прийнято до свого провадження суддею Гноєвим С.С.. 11 січня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшов відзив на уточнену позовну заву від представника відповідачки [PERSON] адвоката Бірюкової І.А. Ухвалою суду від 11 січня 2019 року підготовче провадження закрите та справа призначена до розгляду. 10 січня 2020 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла заява представника позивачів адвоката Гуртового М.Б. про залишення уточненої позовної заяви про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, без розгляду. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року уточнена позовна заява про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування залишена без розгляду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є доньками померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 11.09.2008 року та\~ серії VІІ-НО № 297791, виданим відділом РАГС Жовтневого райвиконкому міста Жданова 31.12.1987 року відповідно. (а.с. 10, 11). Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 21 квітня 2015 року, внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 12). Батько [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з інформації, наданої на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В., ним 27 серпня 2015 року було заведено спадкову справу за № 39/2015 щодо до майна померлого [INFO] [PERSON] . Підставою стала заява про прийняття спадщини №102 [PERSON] , яка є дружиною померлого та спадкоємцем за законом першої черги спадкування. 18 листопада 2015 року, за вхідним №148, подано заяву про прийняття спадщини [PERSON] , який є сином померлого та який є спадкоємцем за законом першої черги спадкування. (а.с.70) Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом положень ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Отже, спадкоємцями після смерті померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які у встановлений законом шестимісячний термін звернулися до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини, та доньки [PERSON] та [PERSON] , які звернулася із заявою про прийняття спадщини поза межами встановленого законом шестимісячного терміну звернення до нотаріусу із заявами. За приписом ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Як було встановлено судом в судовому засіданні позивачі, не подали заяву про прийняття спадщини через перебування позивачки [PERSON] на лікуванні в медичному закладі, а також з причин юридичної необізнаності. При цьому про смерть батька їм було відомо, а позивачка [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні лише у періоди з 24.06.2015 по 03.07.2015 року та 27.04.2016 по 11.05.2016 року. Отже, суд приходе до висновку, що перебування позивачки [PERSON] на лікуванні в медичному закладі у вказані вище періоди, а також юридична необізнаність позивачів, не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачам у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст. 1272 ЦК. Окрім того, відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з наданої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. інформації, спадкову справу за № 39/2015 щодо до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено 27 серпня 2015 року. Згідно Постанов про відмову у вчинені нотаріальних дій від 04.08.2016 року виданих приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В., позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] , відповідно до їх заяв від 04.08.2016 року за вхідними № [NUMBER] та 128 відповідно. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для надання позивачам додаткового строку в два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а тому позовні [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку в два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 1216, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed