Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що між ними та СФО «Володимирівське» 29.12.2003 року були укладені договора оренди земельних ділянок. Позивачі 29 грудня 2003 року уклали договора оренди власних земельних ділянок з СФО «Володимирівське» терміном на 5 років, починаючи з 29.12.2003р. в закінчуючи 31.12.2018р. Однак, таких договорів позивачі з відповідачем не укладали і тим більше на 15 років. В 2003 році керівник СФО «Володимирівське» [PERSON] проводив компанію з підписання договорів оренди землі, але з позивачами не зустрічався і договорів не підписував, лише з [PERSON] була домовленість про оренду її ділянки на 5 років , але до підписання договору справа не дійшла. При цьому відповідач з 003 року приступив до обробітку земельних ділянок позивачів і виплачував з того часу орендну плату щорічно у різних розмірах, які в останні роки (2011-2012) оформляв додатковими угодами договору. Після укладання вищевказаних договорів оренди керівник СФО «Володимирівське» [PERSON] не повернув орендодавцям примірники договорів. В [INFO] [PERSON] загинув, а новий керівник Соколовський В.М. пояснив їм, що попередній керівник не передав йому їх примірники договорів. У липні 2013р. позивачі письмово звернулися до Відділу Держземагенства у Долинському районі та СФО «Володимирівське» з проханням видати копії договорів оренди земельних паїв. Отримавши примірники договорів позивачам стало відомо, що в ряді договорів оренди земельного паю існують виправлення строку договору з « 5» на « 15» років шляхом закреслення строку «п»ять» років і дописки «п»ятнадцять» у п. 1.2 Договору, що є незаконним і таким, що не відповідає волевиявленню орендодавця. Враховуючи викладене, вважають, що договора оренди земельних паїв від 29.12.2003 року, укладених від імені [PERSON] № 495, [PERSON] № 496 та [PERSON] № 486 з СФО «Володимирівське», зареєстровані у відділі ДП «КРЦДЗК» 29.12.2003 року, складеними з недодержанням в момент вчинення угоди вимог, які встановлені законодавством. В договорах оренди земельних паїв відсутні істотні умови договору оренди землі, а саме відсутнє місце розташування земельної ділянки, відсутня відповідадальність за несплату орендної плати, відсутні умови використання та цільове призначення ділянки, умови збереження об'єкту оренди, умови і строки передачі ділянки орендарю, існуючі обмеження щодо використання ділянки, визначення сторони що несе ризик випадкового пошкодження знищення об'єкту, також відсутні план схеми та акти прийому передачі ділянки. В зв»язку з цим, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, на питання суду підтвердив, що спорів з приводу істотних умов на відсутності яких наполягає позивач, між сторонами не було, земельна ділянка використовується згідно договору претензії по орендній платі відсутні. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що договори укладено на 15 років за згодою сторін на підставі домовленості згідно вимог законодавства, орендна плата сплачується своєчасно та у повному обсязі. Представники третіх осіб - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області та Відділ Держземагенства у Долинському районі Кіровоградської області в судове засідання не з»явились про розгляд справи були повідомлені. Заслухавши учасників провадження в справі, суд дійшов наступних висновків. З договору оренди земельного паю № 495 від 29.12.2003р. слідує, що він був укладений між гр.. [PERSON] та СФО «Володимирівське», зміст п. 1.2 договору надруковано «Сторони погоджуються на оренду земельної ділянки протягом 5 (п'ять) років, починаючи з _(прочерк) року і закінчуючи (прочерк) року, ручкою до тексту « 5 (п'ять)» дописана « 1» та зверху дописано «п'ятнадцять», та заповнено пробіли з 29 грудня 2003 по 31 грудня 2018. З договору оренди земельного паю № 496 від 29.12.2003р. слідує, що він був укладений між гр.. [PERSON] та СФО «Володимирівське», зміст п. 1.2 договору надруковано «Сторони погоджуються на оренду земельної ділянки протягом 5 (п'ять) років, починаючи з _(прочерк) року і закінчуючи (прочерк) року, ручкою до тексту « 5 (п'ять)» дописана « 1» та зверху дописано «п'ятнадцять», та заповнено пробіли з 29 грудня 2003 по 31 грудня 2018. З договору оренди земельного паю № 486 від 29.12.2003р. слідує, що він був укладений між гр.. [PERSON] та СФО «Володимирівське», зміст п. 1.2 договору надруковано «Сторони погоджуються на оренду земельної ділянки протягом 5 (п'ять) років, починаючи з _(прочерк) року і закінчуючи (прочерк) року, ручкою текст « 5 (п'ять)» перекреслено та зверху дописано «п'ятнадцять», та заповнено пробіли з 29 грудня 2003 по 31 грудня 2018. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 31.12.1999р. власником земельної ділянки площею 8,27 га розташованої на території Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області є [PERSON] Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 31.12.1999р. власником земельної ділянки площею 8,12 га розташованої на території Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області є [PERSON] Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 31.12.1999р. власником земельної ділянки площею 8,43 га розташованої на території Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області є [PERSON] Із незареєстрованої копії додаткової угоди до договору оренди земельної частки (паю) № 112 реєстраційний № 486 від 16.06.2012р. слідує, що вона була укладена між гр.. [PERSON] та СФО «Володимирівське» строком на один рік зі змінами умов договору п.1.5 ( 3% розмір орендної плати з 2010р.), п.2.1. (не зміна цільового призначення земельної ділянки). Із незареєстрованої копії додаткової угоди до договору оренди земельної частки (паю) № 133 реєстраційний № 496 від 16.06.2012р. слідує, що вона була укладена між гр.. [PERSON] та СФО «Володимирівське» строком на один рік зі змінами умов договору п.1.5 ( 3% розмір орендної плати з 2010р.), п.2.1. (не зміна цільового призначення земельної ділянки). Із незареєстрованої копії додаткової угоди до договору оренди земельної частки (паю) № 132 реєстраційний № 495 від 16.06.2012р. слідує, що вона була укладена між гр.. [PERSON] та СФО «Володимирівське» строком на один рік зі змінами умов договору п.1.5 ( 3% розмір орендної плати з 2010р.), п.2.1. (не зміна цільового призначення земельної ділянки). Із висновку експерта № 1537 вбачається, що в договорах оренди земельних ділянок № 486, 496 та 495 дата договорів виконано однією особою. Підпис у договорі оренди земельного паю № 486 в графі «Орендодавець» виконано самою [PERSON]. Підпис у договорі оренди земельного паю № 496 в графі «Орендодавець» виконано не самим [PERSON], а іншою особою. Підпис у договорі оренди земельного паю № 495 в графі «Орендодавець» виконано не самою [PERSON], а іншою особою. Статтями 13,14 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, який укладається у письмовій формі та за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Посилання позивача на положення ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» як підставу для визнання договору оренди землі недійсним, а саме відсутність обумовлення у договорі таких істотних умов як: місце розташування земельної ділянки, відповідальність за несплату орендної плати, умови використання та цільове призначення ділянки, умови збереження об'єкту оренди, умови і строки передачі ділянки орендарю, існуючі обмеження щодо використання ділянки, визначення сторони що несе ризик випадкового пошкодження знищення об'єкту, план схеми та акти прийому передачі ділянки є формальними та такими що не впливають на дійсні волевиявленя сторін з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутні спори про місце розташування земельної ділянки та щодо плану схеми ділянки чи прийому передачі ділянки, орендна плата сплачується своєчасно та повністю у зв'язку з чим не постає питання про застосуванні відповідальності за неналежну оплату, а відповідальність сторін (ст.15 ЗУ «Про оренду землі» в редакції 27.11.2003) визначена розділом 3 договору , погодження умов використання та цільового призначення ділянки та збереження об'єкту оренди визначені згідно п2.1 договору: орендаря зобов'язано не змінювати цільове призначення ділянки та професійно використовувати землю не погіршуючи її якості, спору щодо умови і строків передачі ділянки орендарю між сторонами також немає тому, ненадання акту прийому передачі ділянки та плану схеми у судове засідання, з огляду на перебування ділянки у користуванні орендаря близько 10 років, не може бути підставою для визнання договору недійсним, п. 2.1 договору визначено існуюче обмеження щодо використання ділянки - обов'язок орендаря не змінювати цільового призначення ділянки, відсутність визначення сторони що несе ризик випадкового пошкодження знищення об'єкту свідчить про те, що згідно ст.11 ЗУ «Про оренду землі» такий ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди несе орендодавець, оскільки інше не передбачено договором оренди землі та спорів з цих питань між сторонами не виникало. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] договори з відповідачем не підписувались, проте між ним фактично існують орендні відносини на умовах визначених даними договорами земля перебуває у оренді протягом тривалого часу, орендодавці отримують орендну плату. Тому з огляду на , положення ст.13,14, 15 ЗУ «Про оренду землі» ст.ст. 203, 215 ЦК України суд не вбачає підстав для визнання правочину недійсним у цілому. Так, конклюдентними діями підтверджено волевиявлення сторін на виконання договорів оренди, які позивачами не підписувались, проте оскільки відсутня згода щодо строку дії договірних відносин, суд виходячи з звичаїв ділового обороту, приходить до висновку, що договори діють протягом одного сільськогосподарського сезону, та пролонгуються за відсутності заперечень сторін. В той же час дослідження умов договору підписаного [PERSON] виявило що зміст п. 1.2 договору становлять наступні умови: надруковано «Сторони погоджуються на оренду земельної ділянки протягом 5 (п'ять) років, починаючи з __(прочерк)___ року і закінчуючи __(прочерк)__ року, ручкою до тексту « 5 (п'ять)» дописана « 1» та зверху дописано «п'ятнадцять», та заповнено пробіли з 29 грудня 2003 по 31 грудня 2018. З пояснень сторін випливає, що орендар [PERSON] помер, а позивачі стверджує, що договори оренди земельних паїв укладали лише на 5 років так, в зв»язку зі смертю представника, який підписував договір оренди не можливо пояснити авторство, причини та обставини внесення до договору вказаних виправлень та дописок. З огляду на друковану частину тексту, згідно якої сторони погодили 5 річний строк оренди, яка за строком узгоджується з умовами договору передбаченими п.2.2 договору згідно якого - продовження договору можливе «на наступні 5 років на тих же умовах», які не виправлялись та не змінювались, тобто тим же умовами договору в розумінні п. 2.2 є і строк оренди 5 років, тому суд вважає, що погодженим сторонами строком є визначений друкованим текстом строк 5 (п'ять) років. Незавірені виправлення строку оренди на 15 років та вписування у бланк роздрукованого та підписаних договорів строку з 29 грудня 2003 по 31 грудня 2018 не погоджувались орендодавцями оскільки не охоплювались їх волевиявленням та суперечили первинному змісту друкованих договорів, в зв»язку з цим було проведено судово почеркознавчу експертизу та з»ясовано, що в договорах оренди земельних ділянок зареєстрованих за № 486, 496 та 495 дата договорів виконано однією особою. Підпис у договорі оренди земельного паю № 486 в графі «Орендодавець» виконано самою [PERSON]., підпис у договорі оренди земельного паю № 496 в графі «Орендодавець» виконано не самим [PERSON], а іншою особою, а підпис у договорі оренди земельного паю № 495 в графі «Орендодавець» виконано також не самою [PERSON], а іншою особою. Таким чином , згідно ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочинну має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, недодержання цього є підставою недійсності правочину. Статею 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення недійсної частини. З огляду на відсутність волевиявлення позивачів лише щодо частини правочинну, а саме частини строку на який він укладався, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог, шляхом визнання недійсним окремої частини правочинну. Крім того з огляду встановлені у судовому засіданні обставини протиправної поведінки орендаря, відсутність волевиявлення орендодавця на пролонгацію договору у тому числі, висловленої письмово у поданих позовах, суд частково задовольняє позовні вимоги про заборону селянському фермерському об'єднанням «Володимирівське» (ідентифікаційний код 13757207) користуватися належною [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельною ділянкою, а саме з дати закінчення дії договору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed