Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що 06 липня 2016 року між ними та відповідачем було укладено свідоцтво про страхування № 886248/2 до Генерального договору № 020-073-00542/Г «Страхування фінансових збитків внаслідок відміни подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном». Для туристичної поїздки до Єгипту у них були закордонні паспорти, отримані 28.08.2017 р., та сплачений ваучер туроператора JoinUP. 12 січня 2018 року о 07-40 годині у літаку рейсу № 2041 в Міжнародному аеропорту «Київ» (Жуляни) перед злетом до Шарм-ель-Шейху у [PERSON] раптово погіршилось самопочуття, на борт був викликаний фельдшер. За медичними показаннями, у нього було констатовано судорожний приступ, підвищення артеріального тиску до 180/100, пульсу до 90, на борту літака йому була надана медична допомога, після якої лікар зійшов з літака. Але командир літака відмовив в подальшому польоті [PERSON] (якби чого не вийшло в повітрі) та висадив його. При таких обставинах [PERSON] вимушена була також зійти з борту. Після повернення до м. Кривий Ріг вони звернулися до страхової компанії з метою відшкодування фінансових збитків на суму 16719 грн. 86 коп. внаслідок відміни подорожі, однак листом № 3326 від 15 березня 2018 р. директор ТДВ «СК «Укрфінстрах» повідомив їх, що для прийняття рішення по заявленому випадку необхідно надання декількох документів, а після направлення документів їм листом № 3399 від 07.04.2018 р. відмовлено в страховому відшкодуванні на підставі п.п. 3.1.1, 11.1.1. Свідоцтва, оскільки нібито вони самостійно прийняли рішення про відмову від поїздки. Вважають таке рішення відповідача незаконним, оскільки [PERSON] командир літака примусив забрати речі та зійти з борту, про що він писав у заяві про настання події, що має ознаки страхового випадку. При цьому у сертифікаті № 886248 від 16.11.2017 р. пункт 11.1.1. взагалі відсутній. Довідка КП Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) не свідчить про їх особисте бажання залишити літак, а лише доводить факт раптового погіршення фізичного стану [PERSON], що унеможливило заплановану поїздку. Оскільки виплата страхового відшкодування не проведена, відповідачем порушуються зобовязання за договором страхування, тому просять стягнути з відповідача на свою користь по 8359,93 грн. Ухвалою суду від 18 травня 2018 року прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою від 18 жовтня 2018 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті. За клопотання відповідача розгляд цивільної справи ухвалено здійснювати дистанційно, в режимі відеоконференції. В судовому\~засіданні позивачі\~[PERSON]та\~[PERSON],\~представника позивача\~[PERSON]\~ [PERSON], наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові. Позивач [PERSON] вказав, що документи про причину погіршення стану його здоровя недостовірні, оскільки він не вживає алкоголь років 20. На запитання представника відповідача пояснив, що до авіакомпанії з претензією вони не зверталися, за медичною допомогою після виходу з літака теж не зверталися. Представник відповідача [PERSON], позов не визнала, з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с. 55-58), доповнивши, що примусова висадка позивачів з літака не є страховим випадком та в цьому разі слід звертатися з відповідною вимогою до авіакомпанії. В обґрунтування відзиву на позов зазначено, що відповідно до умов Свідоцтва страховим ризиками (випадками) являються раптові, непередбачені події, що призвели до понесення застрахованою особою матеріального (фінансового) збитку внаслідок неможливості здійснення подорожі (поїздки) за кордон з наступних причин: розлад здоровя (а саме: травми, екстрені операції, інфекційні або гострі захворювання) застрахованої особи, строк якого становить більше 10 календарних днів включно та який: суттєво та принципово перешкоджає здійсненню подорожі, а саме: вимагає стаціонарного лікування та/або отримання карантинного режиму та/або дотримання постільного режиму на дату початку запланованої поїздки та протягом 3 (трьох) календарних днів після дати початку запланованої поїздки; екстрені операції; перебування на стаціонарному лікуванні застрахованої особи, її близького родича, тяжкі тілесні ушкодження у близького родича застрахованої особи протягом 3 календарних днів після дати початку запланованої поїздки. Відповідно до умов свідоцтва, наданих позивачем документів не достатньо для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, враховуючи той факт, що після 12.01.2018 р. [PERSON] жодного лікування не проходив. Позивачами не подано документів, що підтверджують перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні протягом 3 календарних днів після дати початку запланованої поїздки (після 12.01.2018 р.), або документів, що підтверджують амбулаторне лікування [PERSON] строком більше 10 календарних днів включно. Крім того, самі позивачі своїм листом від 10.04.2018 р. підтвердили, що [PERSON] після 12.01.2018 р. за медичною допомогою не звертався та в подальшому лікування не проходив. Згідно листа КП Міжнародний аеропорт «Київ» зі слів дружини, у її чоловіка відбувся судорожний приступ на фоні відмови від алкоголю, показань для заборони подальшого польоту та відсторонення від польоту [PERSON] не було. Відповідно до запису в журналі звернень до медичного пункту аеропорту, у [PERSON] встановлено діагноз алкогольний астинентний синдром. Тому 17.04.2018 р. на підставі отриманих відповідей було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачу, про що повідомлено останнього. До того ж, встановлений [PERSON]О, діагноз алкогольний астинентний синдром являється виключенням із страхових випадків. Відповідно до п. 4.1.9 свідоцтва, страховик не відшкодовує збитки, заподіяні внаслідок хвороб, які є наслідками вживання алкоголю, наркотиків, токсичних речовин. Таким чином, оскільки заявлена позивачем подія не являється страховим випадком, а встановлений лікарем діагноз, внаслідок якого позивачі відмовились від подальшої поїздки, є виключенням, вважають, що діяли відповідно до Правил страхування та умов договору (сертифікату) та просять відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши позивачів та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких мотивів. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] були застрахованими особами в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах» відповідно до свідоцтва про страхування № 886248/2 до Генерального договору №020-073-00542/Г від 06.07.2016 р. «Страхування фінансових збитків внаслідок відміни подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном» (а.с. 29-32 копія сертифікату). Згідно чартерних пасажирських квитків та багажних квитанцій № 21/0000036455444 та 21/0000036455444 [PERSON] та [PERSON] 12 січня 2018 року направлялися з КП Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) до Sharm el Sheikh (а.с. 32, 34 копії квитків). Відповідно до пунктів 3.1.1.2, 3.1.1.4 умов Свідоцтва про страхування №886248/2 до Генерального договору № 020- -Ю542/Г від 06.07.2016 р. «Страхування фінансових збитків внаслідок відміни подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном», страховим випадком є: розлад здоров'я (а саме: травми, екстрені операції, інфекційні або гострі захворювання) застрахованої особи, строк якого становить більше 10\~(десяти)\~календарних днів\~включно, та який суттєво та принципово перешкоджає здійсненню подорожі, а саме: вимагає стаціонарного лікування та/або дотримання карантинного режиму та/або дотримання постільного режиму на дату початку запланованої поїздки та протягом 3 (трьох) календарних днів після дати початку запланованої поїздки; екстрені операції,\~перебування на стаціонарному лікуванні застрахованої особи її близького родича, тяжкі тілесні ушкодження у близького родича застрахованої особи, протягом 3 (трьох) календарних днів після дати початку запланованої поїздки. 22 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку (а.с. 36 копія заяви), однак листом за вих. «№ 3326 від 15 березня 2018 року йому повідомлено про надання додаткових доказів із зазначенням повного переліку (а.с. 37 копія листа). Позивачами відповідачу було надано копії сторінок паспортів громадян України для виїзду закордон, копію свідоцтва про одруження, оригінал договору на туристичне обслуговування та виписку з медичної картки щодо проходження лікування після 12.01.2018 р. Враховуючи наданий перелік документів, відповідачем було направлено запити до КП Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) щодо вказаного випадку, який мав місце 12 січня 2018 року за участю позивачів. Згідно довідки КП Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), 12 січня о 07-40 годині на борт літака рейсу 2041 авіакомпанії Браво, слідуючий до Шарм-ель-Шейху, був викликаний черговий фельдшер медичного пункту [PERSON] По прибуттю на борт хворий [PERSON] був оглянутий, на момент огляду а/т 180/100 пульс 90, зі слів дружини, яка знаходилася поруч було заявлено, що у її чоловіка відбувся судорожний приступ на фоні відмови від алкоголю. Фельдшером хворому були надані ліки…Показань для заборони подальшого польоту для хворого та відсторонення його від подальшого польоту не було, хворий був залишений на борту повітряного судна (а.с. 38 копія повідомлення). Листом за вих. № 3399 від 17 квітня 2018 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укрфінстрах» про відмову у виплаті страхового відшкодування за відсутності підстав, передбачених положеннями Свідоцтва про страхування № 886248/2 до Генерального договору № 020-073-00542/Г від 06.07.2016 р. (а.с. 39 копія листа). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Так, згідно пункту 4.1.9 свідоцтва, страховик не відшкодовує збитки, заподіяні внаслідок хвороб, які є наслідком вживання алкоголю, наркотиків, токсичних речовин. Відповідно до записів в наданій копії журналу звернень до медичного пункту КП Міжнародний аеропорт «Київ», [PERSON] було встановлено діагноз алкогольний абстинентний синдром (а.с. 67-68). Абстинентний стан\~внаслідок вживання\~алкоголю зазначений в Міжнародній класифікації Хвороб -10 код F\~10.3\~ та\~характеризується медиками\~як стан\~людини після\~тривалого вживання\~алкогольних напоїв. Зустрічається на II і III стадії алкоголізму. Тривалість стану, супроводжуваного вегетативними, соматичними, неврологічними і психічними порушеннями, обумовлено стадією захворювання і фізіологією людини Зазначений медичним працівником в журналі звернень до медичного пункту аеропорту КП Міжнародний аеропорт «Київ» діагноз, поставлений [PERSON], позивачами не спростований та не оскаржений, а отже підпадає під перелік умов пункту 4.1.9 свідоцтва, відповідно до якого страховик не виплачує страхове відшкодування застрахованій особі. Приймає суд до уваги й той факт, що не виконані умови пунктів 3.1.1.2 та 3.1.1.4, оскільки позивачами не надано будь-яких доказів того, що [PERSON] проходив лікування чи мав розлад здоровя більше 10 днів. Посилання на відмову командира літака в подальшому польоті [PERSON] нічим не підтверджено та не може бути підставою для виплати йому страхового відшкодування. Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивачі при поданні позову відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» були звільнені від сплати судового збору, в задоволенні позову їм відмовлено, він, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed