Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Денисова Т.С., звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] . Посилається на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавя. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Від представника позивачки-адвоката Денисової Т.С. через канцелярію суду надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу слухати у її відсутності та відсутності позивачки. \~ \~ \~ \~Представник Борщівської міської ради в судове засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві просить розглянути справу в його відсутності, позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в поданих суду письмових заявах не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять розглянути справу в їхній відсутності. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. \~ \~ \~ \~Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області Прокопович Л.П. 16 червня 2021 року листом №154/02-14 відмовила позивачці щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на майно, яке складається з частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За даними виписки з рішення сесії Озерянської сільської ради від 15 жовтня 1993 року та рішення Озерянської сільської ради від 06 жовтня 2009 року №381 [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0.30 га, у тому числі 0,12 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно даних технічного паспорта та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовлених техніком з інвентаризації нерухомого майна фізичною особою-підприємством [PERSON] 23 грудня 2020 року, дійсна вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 312028,00 грн., житловий будинок та господарські будівлі побудовано в 1953-1977 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А»; підвал «пд»; тамбур «а»; сходи «а1»; підвал «Пд»; господарська будівля «Б»; гараж «БІ; огорожа «І; ворота «ІІ»; криниця «ІІІ», Згідно довідки Борщівської міської ради від 25 червня 2021 року № 379 та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг по с.Озеряни Борщівського району за 1991 1995 рр., двір, що знаходиться по [ADDRESS] , і, у якому проживали та були зареєстровані [PERSON] голова двору, син [PERSON] та невістка [PERSON] , відносився до категорії колгоспних дворів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6\~постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зокрема, у підпункті а) пункту 6 постанови зазначено, що такими, що втратили право на частку в майні колгоспного двору, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Як встановлено з погосподарських книг по с.Озеряни Борщівського району за 1991 1995 рр., невістка [PERSON] була зареєстрована у спірному домоволодінні з 16 березня 1991 року. Отже, станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору, які не втратили права на частку в колгоспному дворі є спадкодавець [PERSON] та її син [PERSON] . Вищевказаним членам колгоспного двору, зокрема спадкодавцю [PERSON] та її сину [PERSON] належало право власності на спірне будинковолодіння по 1/2 частині кожному. 04 січня 2019 року спадкодавець [PERSON] заповіла позивачці [PERSON] все належне їй на день смерті майно (заповіт посвідчений секретарем Озерянської сільської ради 04 січня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №06). Заповіт не змінений та не скасований. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Озеряни Борщівського району (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Згідно довідки Борщівської міської ради від 25 червня 2021 року №380 на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , з нею проживали та були зареєстровані дочка [PERSON] та онук [PERSON] . За даними листа приватного нотаріуса\~Борщівського районного\~нотаріального округу\~Тернопільської області\~Прокопович Л.П.\~ від\~16\~червня 2021\~року №154/02-14\~ до майна померлої [PERSON] заведено спадкову справу за №137/2020 від 26 листопада 2021 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені позивачки. По даній справі було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16 червня 2021 року за Р №701 на земельну ділянку, що також підтверджується копіями вище наведених документів. Отже, судом встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] , в тому числі і належну їй 1/2 частину спірного домоволодіння. Син спадкодавця [PERSON] у заяві до нотаріуса від 14 червня 2021 року в установлений законом строк відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. На підставі\~ ст.ст.\~392,\~1216,\~1218,\~1223\~ЦК України,\~

Outcome: approved