Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

позивачі звернулись до суд із позовом до відповідача у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.05.2019, просять стягнути з відповідача на їх користь аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000,00 грн на кожного із батьків, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони є батьками єдиного сина, яким є повнолітній відповідач. На день подання позову є пенсіонерами за віком. Єдиним доходом на сьогоднішній день є пенсія у розмірі 1688,79 грн (мати) та 1479,09 грн (батько). Інших джерел доходу в них немає. Пенсія, яку вони отримують, не забезпечує все необхідне, оскільки самостійно сплачують за комунальні послуги, забезпечують себе медикаментами у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, постійним перебуванням на лікуванні матері, що також потребує фінансових затрат. Всі ці обставини є підставою для утримання батьків повнолітнім сином. Просять позов у відповідності до ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, задовольнити повністю. 03 січня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. 24 квітня 2019 року позивачами до суду подано заяву про уточнення розміру позовних вимог та просить стягувати у розмірі по 1000,00 грн на кожного та про слухання справи у їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, позивачі є батьками [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторони є співвласниками квартири у якій також зареєстровані, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджено довідкою ЛКП «Старий Сихів» від 28.11.2018 № 1811. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є особами пенсійного віку. Дані обставини підтверджено копіями паспортів громадянина України позивачів та пенсійних посвідчень відповідно. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані ст. ст. 202, 205 Сімейного кодексу України щодо виконання обов`язку повнолітніх дітей утримувати батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно з ч.ч.1-2 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до правової позиції викладеної у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що позивачі отримують пенсію за віком у розмірі 1479,09 грн [PERSON] та 1644,60 грн [PERSON] , що підтверджується довідками Галицького відділу обслуговування громадян в м. Львові управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.11.2018 № 6574 та № 6575. З матеріалів справи вбачається, що позивачі мають незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребують лікування, постійно несуть витрати на медикаменти та медичне обстеження, що підтверджено виписками із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого № 496/6 та № 8573. Разом із тим, суд враховує особу відповідача, який є повнолітнім сином позивачів. Йому на праві спільної сумісної власності належить вищезгадана квартира. Будь-яких доказів незадовільного стану здоров`я чи скрутного матеріального становища [PERSON] суд не встановив, адже жодних заперечень і доказів із цього питання від відповідача не надійшло. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що позивачі потребують матеріальної допомоги, адже розмір їх пенсії є незначним; не встановлення обставин не можливості надання матеріальної допомоги з боку відповідача. Суд прийшов висновку, що виходячи з обов`язку повнолітнього сина утримувати батьків та встановлених у суді обставини справи, з відповідача на користь позивачів на їх утримання необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн на кожного із батьків, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2018 року і довічно, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами заявлено вимогу про стягнення аліментів на їх утримання. Позивачі у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання такої заяви, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн в доход держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved