Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на спадкове нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, [ADDRESS]. Вказували, що після її смерті залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вони не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на майно - право власності на будинок спадкодавець не зареєстрував в державному органі. Посилаючись на те, що вони прийняли спадщину і відповідними наданими оригіналами документів та довідками держаних установ підтверджується належність померлій будинку просили винести рішення про визнання за ними права власності на цей спадковий будинок - по ? частці за кожним. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, а позов - задовольнити, а представник відповідача в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області помер громадянин [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме та рухоме майно, в тому числі на будинок, розташований в цьому ж селі по [ADDRESS] Цей будинок належав йому на праві власності згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим 6 березня 1998 року виконкомом Мішко-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яке було зареєстроване в Комунальному підприємстві «Миколаївське МБТІ» 9 березня 1998 року за реєстраційним номером 1806. Після його смерті, згідно з положеннями ст. 529 та ст. 549 ЦК України 1963 року (який діяв на час відкриття спадщини), спадщину прийняли спадкоємці першої черги: його дружина - [PERSON], та дочка - [PERSON], які проживали з ним на час смерті вступили в управління його зазначеним спадковим будинком. В той же час, [PERSON] померла [INFO] і після її смерті, згідно з тими ж положеннями закону, спадщину прийняла дочка - [PERSON]. Тобто всі спадкові права на будинок перейшли до [PERSON] Однак за свого життя вона не встигла належним чином зареєструвати отримане у спадщину нерухоме майно. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина в тому числі на зазначений будинок. На час відкриття спадщини після її смерті діяв уже Цивільний кодекс 2003 року, за положеннями ст. 1261 ЦК якого спадкоємцями першої черги після її смерті є її діти - позивачі в справі: [PERSON] народився за час її першого шлюбу з громадянином [PERSON] (а.с. 15-18), та [PERSON], [INFO] - народився за час перебування її у шлюбі з громадянином [PERSON] (а.с. 19-21), з яким шлюб був розірваний 18 листопада 2005 року. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] є такими, що прийняли спадщину, оскільки проживали разом з померлою матір'ю на час відкриття спадщини (час смерті) (а.с. 23). Інших спадкоємців цієї ж черги судом не встановлено. Однак, звернувшись до нотаріуса [PERSON] та [PERSON], який діяв в інтересах неповнолітнього спадкоємця [PERSON], отримали роз'яснення про неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки не представили належним чином оформлені правовстановлюючі документи на нерухомість. Так, як вже було зазначено, після отримання будинку у спадщину [PERSON] не зареєструвала на нього право власності в державному органі. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на будинок можлива за представлення правовстановлюючих документів, оформлених належним чином. В той же час, виходячи із зазначених вище обставин, будинок після смерті [PERSON] та його дружини перейшов в цілому в порядку спадкування до [PERSON] - спадкодавиці позивачів у справі. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином вказаний будинок належав [PERSON] і після її смерті він входить до складу спадщини і повинен перейти у власність до спадкоємців, тобто позивачів у справі як спадкоємців першої черги. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вони не можу захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Беручи до уваги положення ст. 1267 ЦК України їх частки в спадковому будинку є рівними - по 1/2 кожному. Враховуючи викладене,

Outcome: approved