Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовній вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 15 липня 2016 року у Хустському районному відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис №137. Під час шлюбу у них народилася одна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач у 2017 році залишив сім`ю і проживає окремо. На сьогоднішній день дитина знаходиться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач належним чином коштів на її утримання не надає, не займається вихованням дитини та зовсім про неї не цікавиться. Відповідач є здоровою людиною, виїжджає на сезонні роботи, інших утриманців немає, тому з нього слід стягувати на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав часткового. Згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , і свої зобов`язання по її утриманню належно не виконує. Неповнолітня донька сторін перебуває на утриманні та вихованні позивачки, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини належним чином не надає. При розгляді даної справи встановлено, що відповідач є сезонним робітником та має мінливий заробіток, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача, слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує свою дитину, враховуючи матеріальне становище самої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та молодим за віком, інших утриманців немає, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в сумі 2000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved