Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у 1996 році, [PERSON], як двірнику ГЖЕД №1 усним розпорядженням керівника підприємства було надано дозвіл користуванням жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради за №366 від 14.07.1982 року житловий будинок по [ADDRESS] визнано ветхим та таким, що не підлягає капітальному ремонту.Оскільки іншого житла вона з малолітньою, на той час, дочкою не мали, почала виконувати ремонт квартири та сплачувати комунальні послуги. За письмовою згодою балансоутримувача будинку, начальника ГЖЕД № 1 Слуцької Л.П. та сусідів, нею власним рахунком, відповідно до робочого проекту, було виконано ремонтні роботи по підключенню водопостачання та водовідведення до квартири. На даний час у вказаній квартирі разом з нею проживають: дочка [PERSON] з чоловіком [PERSON] та неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO]. У зв'язку з народженням онука виникла потреба у реєстрації за місцем проживання неповнолітнього [PERSON] та всієї родини. Просили суд визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS]; зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради укласти договір найму на житлове приміщення, а саме квартиру[ADDRESS]; зобов'язати Октябрський районний відділ в мііолтава Управління ДМС у Полтавській області зареєструвати за постійним місцем проживання у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, направила заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання представників не направили, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши позивачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із трудової книжки серії [NUMBER], що [PERSON] з 1996 року до 2010 року працювала на різних посадах в ГЖЕД-11. Як було встановлено в судовому засіданні, що у 1996 році [PERSON], як двірнику ГЖЕД №1 усним розпорядженням керівника підприємства було надано дозвіл користуванням жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. З цього часу позивачка мешкає за цією адресою, виконувала ремонт квартири, сплачує за комунальні послуги. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради за №366 від 14.07.1982 року житловий будинок по [ADDRESS] визнано ветхим та таким, що не підлягає капітальному ремонту. Відповідно до ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Статтею 122 ЖК України передбачено ,що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної , міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер,який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Як пояснили в судовому засіданні позивачі, що ордер на вселення [PERSON] не отримувала, за вказаною адресою вони не зареєстровані. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 передбачено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб,які вселилися до наймача, суд повинен зясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема чи булла письмова згода на це всіх членів сімї наймача,чи приписані вона в данному житловому приміщенні.чи було це приміщення постійним місцем проживання,чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чине обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. У відповідності з ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Оскільки позивачі не зареєстровані у встановленому порядку за адресою [ADDRESS], документів підтверджуючих правомірність їх вселення (ордеру,розпорядження тощо) не надано, будинок визнано непридатним для проживання, то суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права користування житловим приміщенням. Також не підлягають задоволеню позовні вимоги щодо зобовязання укладення договору найму та реєстрації за місцем проживнаня,так як вони є похідними від вимог про визнання права користування житловим приміщенням, в задоволенні яких відмовлено. Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм відносини,

Outcome: dismissed