Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Вони (позивачі) та [PERSON] були членами даного колгоспного двору, після ліквідації колгоспних дворів в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували права власності на нього. В вересні 2014 року вони (позивачі) вирішили офіційно зареєструвати право власності на вищезазначений житловий будинок, звернулися до реєстраційної служби Носівського РУЮ, але в реєстрації права власності їм було відмовлено в зв'язку з тим, що реєстраційна служба не наділена правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, а також через те, що заміна свідоцтва, виданого на колгоспний двір, відповідно до чинного законодавства, не передбачена. В зв'язку з цими обставинами вони (позивачі) змушені звернутися до суду за захистом свого майнового права. Позивачі просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього будівлями та спорудами, по 1/4 частині за кожним, як членами колишнього колгоспного двору. В судове засідання позивачі не з'явилися, направили заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, справу розглянути без їх участі. В судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, до суду направив заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає, просив справу розглядати без участі їх представника. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився, направив заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] (голова колгоспного двору), [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями довідок виконавчого комітету Мринської сільської ради № 708/3-14 від 9 липня 2014 року (а.с. 11) та № 3-14/659 від 19 червня 2014 року (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частині житлового будинку [ADDRESS], як членам колишнього колгоспного двору. В судовому засіданні встановлено, що позивачі не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що в вересні 2014 року позивачі зверталися до реєстраційної служби Носівського РУЮ з метою реєстрації за собою права власності на вищезазначений житловий будинок, але їм було відмовлено в зв'язку з тим, що реєстраційна служба не наділена правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, а також через те, що заміна свідоцтва, виданого на колгоспний двір, відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та її обтяжень», не передбачена, що підтверджується копією листа реєстраційної служби Носівського РУЮ № 02.3-5/117 від 4 вересня 2014 року (а.с. 14). З матеріалів справи видно, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 23-25). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позивачів необхідно визнати власниками житлового будинку [ADDRESS], по 1/4 частині за кожним.

Outcome: approved