Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка 17.12.2014 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 08.11.2003 року. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем припинила у 2008 року. Спору щодо проживання дітей не мають. Спільне життя не склалося з причини втрати взаєморозуміння. Спроби щодо поновлення відносин результату не дали, тому вона не бачить перспективи продовжувати стосунки. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На теперішній час спільного господарства не ведуть. При таких обставинах вважає, що її шлюб з відповідачем підлягає розірванню. В судове засідання 23.02.2015 року з'явилася позивачка [PERSON], яка підтримала позовні вимоги та зазначила, що вона з відповідачем проживає у одній квартирі у різних кімнатах, про розгляд справи відповідач знає, однією сім'єю не живе з відповідачем більше п'яти років десь з 2008 року, відносини у них конфліктні та у відповідача є інша жінка. Також просила залишити за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та позовну заяву приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (надалі сторони) 08.11.2003 року зареєстрували шлюб у Першому відділі реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого зазначеним відділом 08.11.2003 року, актовий запис № 344 (а.с.8). Від шлюб у сторін народилася дитина, а саме: [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.03.2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 78 (а.с.3). Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві та підтверджено позивачкою у судовому засіданні. Останні п'ять років сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть разом спільного господарства та не проживають однією сім'єю. На час розгляду справи майнові вимоги, будь кого з сторін, суду не пред'явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved