Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачі уточнюючи позовні вимоги просять визнати за ними право власності на 3/10 частини квартири [ADDRESS] за кожним, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 23.10.2001 року та [PERSON], померлого 20 липня 2006 року, посилаючись на те, що 13.03.1995 року ДП «Мелітопольжитлосервіс» видав свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 10.01.2000 року померла мати [PERSON] [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/5 частину квартири. [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, так як на час смерті матері проживав разом з нею, та був зареєстрований за адресою [INFO]. А тому частка [PERSON] в квартирі стала складати 2/5 частини (1/5+1/5=2/5). 23.10.2001 року померла їх мати, дружина [PERSON] [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/5 частину квартири. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є вони та їх батько, [PERSON] Оскільки вони проживали разом та були зареєстровані за вищевказаною адресою, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, вони прийняли спадщину, у звязку з чим, частка [PERSON] у квартирі стала складати 7/15 частини (2/5+1/15 =7/15), а їх доля у спадщині після смерті матері складає по 1/15 частки кожному. 20.06.2006 року помер їх батько, [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 7/15 частини квартири. Вони є спадкоємцями після смерті батька, прийняли спадщину відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживали з ним час смерті. У звязку з прийняттям спадщини після смерті батька та матері їм належить по 3/10 частини квартири. Але оформити спадщину вони не мають можливості, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено, а виданий дублікат свідоцтва про право власності на житло не був зареєстрований, у звязку з чим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Представник позивачів, адвокат [PERSON], в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, просить визнати за позивачами право власності на 3/10 частини квартири [ADDRESS] за кожним, в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача [PERSON] міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцями позивачі не набули права власності на це майно в порядку спадкування. Крім того, згідно технічної документації до квартири самочинно побудовано прибудову б4-1. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідок КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.09.2015 року та 19.01.2016 року вбачається, що станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в спільній сумісній власності пяти співвласників, а саме за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.03.1995 року, виданого Державним підприємством «Мелітопольжитлосервіс». / а.с. 66,98-99/ 25.01.2008 року [PERSON] міською радою було видано дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.03.1995 року Державним підприємством «Мелітопольжитлосервіс», яким посвідчено, що квартира за адресою м.Мелітополь, вул. Красіна 16/12 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». /а.с. 19/ Згідно з ч.3 ст. 319 ЦК України всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. При приватизації квартири не були визначені частки кожного власника, тому квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю пятьох співвласників. Згідно з ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з вимогами ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду. Приймаючи до уваги, що квартира [ADDRESS] належала пятьом власникам, які мають рівні права на майно, та між ними при приватизації квартири не було встановлено іншої домовленості щодо нерівності часток всі частки власників зазначеної квартири є рівними, тобто [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частки квартири кожному. 10 січня 2000 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного Управління юстиції 11.09.2015 року. /а.с. 9/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], є її син, [PERSON]. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON]О підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України, з якого вбачається, що [PERSON] народився 05 квітня 1953 року та його матірю є [PERSON]. /а.с. 12/ З довідки КП «Житломасив» від 16.09.2015 року вбачається, що [PERSON] на час смерті матері, [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO], разом з померлою. /а.с. 17/, а тому він відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, що діяв на час виникнення правовідносин, прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, частка [PERSON] у спільній сумісній власності на зазначену квартиру стала складати 2/5 частини. (1\\5+1/5=2/5). 23 жовтня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного Управління юстиції 11.09.2015 року. /а.с. 10/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік, [PERSON], шлюб з яким був зареєстрований 03.10.1978 року, актовий запис № 1475, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища /а.с. 13/ та її діти: син, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с. 15,16/. З довідки КП «Житломасив» від 16.09.2015 року вбачається, що на час смерті [PERSON], яка була зареєстрована за адресою [INFO], разом з нею проживали та були зареєстровані її чоловік, [PERSON], син, [PERSON] та дочка, [PERSON] /а.с.18/, а тому вони, відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, що діяв на час виникнення правовідносин, прийняли спадщину, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, після смерті [PERSON] частка кожного із спадкоємців становить по 1/15 частини квартири, а частка [PERSON] у спільній сумісній власності на спірну квартиру стала складати 7/15 частини (2/5+1/15=7/15). 20 липня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного Управління юстиції 06.10.2015 року. /а.с. 11/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 7/15 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 1260 ЦК України є його діти: син, [PERSON], [INFO], та дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с. 15,16/. З довідки КП «Житломасив» від 16.09.2015 року вбачається, що на час смерті [PERSON], який був зареєстрований за адресою [INFO], разом з ним проживали та були зареєстровані син, [PERSON] та дочка, [PERSON] /а.с.17/, а тому вони, відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем. Таким чином, після смерті [PERSON] частки кожного із спадкоємців становлять 7/30 (7/15:2=7/30). Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] частка кожного із спадкоємців в спадковому майні становить 3/10 частини (7/30+1/15=3/10) 16.09.2015 року позивачі надали приватному нотаріусу [PERSON] міського нотаріального округу Запорізькій області [PERSON] заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, що підтверджується копією спадкової справи № 15/2015. (а.с. 68-99) Але, постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу від 22.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що було надано дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданий 25.01.2008 року, але не надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с. 20/ Отже, у позивачів відсутній належний правовстановлюючий документ на квартиру. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. (ст. 1296 ч.3 ЦК України). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON], прийняли спадщину, але не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку зі втратою оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 13.03.1995 року, виданого ДП «Мелітопольжитлосервіс», яке засвідчує право власності померлих на належну їм частку квартири [ADDRESS], а виданий 25.01.2008 року дублікат свідоцтва про право власності на житло не був зареєстрований в КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації», за ними слід визнати право власності за кожним на 3/10 частини вказаної квартири в порядку спадкування за законом. Посилання представника відповідача в запереченнях на позов на те, що спадкодавці при житті не набули право власності на спірну квартиру у звязку з тим, що це право не було зареєстровано відповідно до вимог ст. 331 ЦК України безпідставне та спростовується довідкою МБТІ з якої вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в спільній сумісній власності пяти співвласників. Втрата документа, який засвідчує право власності особи на нерухоме майно не позбавляє власника можливості визнати за ним право власності на це майно в судовому порядку. Крім того, з вимог ст. 128 ЦК УРСР, що діяв на час набуття права власності на спірну квартиру, вбачається, що право власності виникає у набувача з моменту передачі речі. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача також посилається на наявність самочинно прибудованої до квартири прибудови. Проте, наявність самочинного будівництва не позбавляє права спадкоємців на спадкове майно, що належало спадкодавцям на законних підставах. Питання про визнання права власності на самочинне будівництво в даному випадку не вирішується та позивачами про це не заявлено.

Outcome: approved