Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачі у лютому 2019 р. звернулися до суду з зазанченим вище позовом, посилаючись на те, що [INFO]. помер [PERSON], який був чоловіком позивчки [PERSON] та батьком позивачки [PERSON] Позивачі зазначають, що [PERSON] до моменту смерті працював у відповідача ПрАТ «Аеробуд» на посаді фрезерувальника, проте, відповідно до розрахункового листа Товариства за березень 2018 р. заборгованість відповідача з врахуванням невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку, становить 85 005,06 грн. Позивачі зазначають, що вони є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON], у зв'язку з чим неодноразово зверталися до відповідача із заявами про виплату їм заборгованості з невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку [PERSON], проте, до теперішнього часу ПрАТ «Аеробуд» не здійснило виплат позивачам, як спадкоємцям після смерті [INFO]. [PERSON], який праціював у відповідача, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] заробітну плату та компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 42 502,53 грн.; на користь позивачки [PERSON] заробітну плату та компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 42 502,53 грн. Ухвалою суду від 28.02.2019 р. відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Проте, відзив на позов суду не поданий. В силу ч. 2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.1990 р. (ас. 14 зворот). Відповідно до Свідоцтва серії [NUMBER] від 30.03.2018 р. [PERSON], [INFO], помер [INFO]. (ас. 3). Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Встановлено, що відповідно до Наказу № 14-К від 30.03.2018 р. ПрАТ «Аеробуд» [PERSON] вивключено із списків працівників [INFO]., у зв'язку з смертю. Також, у наказі вказано, бухгалтерії виплтити спадкоємцям померлого грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 100 календарних днів (ас. 8). Також, встановлено, що відповідно до розрахункового листка за березень 2018 р. ПрАТ «Аеробуд» борг підприємства [PERSON] становить 85 005,06 грн. (ас. 7). Судом встановлено, що відповідно до листа Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 16.10.2018 р. за № 883о, 06.06.2018 р. у вказаній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 723/18, номер у реєстрі: 62524821, після померлого [INFO]. [PERSON], що постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заяви про прийняття спадщини подали: дружина померлого - [PERSON] та дочка померлого - [PERSON] (ас. 5). У відповідності до положень ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Приписами ч. 3 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Крім того, відповідно до ч.1 ст.6 ЗУ «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до п. 7 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Судом встановлено, що позивачі неодноразово звертались до відповідача ПрАТ «Аеробуд» із заявами про виплату невиплачених померлому [INFO]. [PERSON] сум, а саме: заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку в розмірі 85 005,06 грн. (ас. 9, 10, 11). Проте, вказані заяви відповідачем були проігноровані, належна позивачам, як спадкоємцям [PERSON] заборгованість підприємства не виплачена. Таким чином, судом було встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлого [INFO]. [PERSON], який за життя працював у ПрАТ «Аеробуд», яке станом на березень 2018 р. мало заборгованість перед [PERSON] з виплати заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку на загальну суму в розмірі 85 005,06 грн., що було підтверджено розрахунковим листком за березень 2018 р., виданого ПрАТ «Аеробуд» та Наказом товариства № 14-К від 30.03.2018 р. (ас. 7, 8), що небуло спростовано останнім з наданням відповдіних письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимоги, які відповідно до положень ст. 81 ЦПК України позивачами доведенні. На підставі викладено,

Outcome: approved