Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом про визнання за кожною з них права власності на спадкове майно, а саме - на 1/4 частину квартири [ADDRESS]; на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0608 га., розташованої на території Забірської сільської ради в СТ «Природа» та на 1/8 частину автомобіля Хонда Аккорд 2.0. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в книзі реєстрації актів про смерть вчинено актовий запис №120 та видано свідоцтво про смерть. З 2008 року і на день смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з третьою дружиною, - відповідачем [PERSON], від шлюбу з якою мав спільну дитину - сина [PERSON]. До шлюбу з [PERSON], - з 1980 по 1995 рік [PERSON] мешкав у місті Генічеськ і перебував у зареєстрованому шлюбі з матір'ю позивачів - [PERSON] (перша дружина). Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 01.09.2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. 24.06.2005 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2005 року. У 2000 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] (першою дружиною) було розірвано, [PERSON] переїхав до Києва, де зареєстрував шлюб з [PERSON] (другою дружиною), який в 2007 році був розірваний. Під час шлюбу з другою дружиною - [PERSON], [PERSON] придбав квартиру, земельну ділянку та інше рухоме і нерухоме майно. Після розірвання шлюбу з другою дружиною, [PERSON] та [PERSON] здійснили поділ спільного майна подружжя у судовому порядку, - шляхом затвердження судом мирової угоди сторін, за умовами якої у власність [PERSON] відійшла квартира [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,0608 га, яка розташована на території Забірської сільської ради в С/т «Природа» та інше майно. Протягом усіх цих 1995-2014 років позивачі, які рідні доньки [PERSON], підтримували зі своїм батьком добрі родинні зв'язки, постійно спілкувалися з ним. В 2011 році стан здоров'я [PERSON] погіршився, під час обстеження у нього виявили онкологічне захворювання і, не зважаючи на те, що він лікувався та продовжував працювати на посаді головного інженера будівельної фірми «Інтербудсервіс», з середини 2013 року був госпіталізований і [INFO] року він помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку (для ведення садівництва) площею 0,0608 га, яка розташована на території Забірської сільської ради в С/Т «Природа». Крім того, під час шлюбу з відповідачем [PERSON] спадкодавець придбав автомобіль Хонда Аккорд 2.0, 2008 року випуску, отже, спадковим майном є також ? частина автомобіля. За життя заповіт [PERSON] не склав, отже, мало місце спадкування за законом. Після смерті [PERSON] позивачі, як рідні діти, - спадкоємці за законом першої черги у встановлений законом строк звернулися до 15-ї Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття ними спадщини. Відповідач [PERSON] також у встановлений законом строк звернулася з заявою про прийняття нею, як дружиною померлого, спадщини від свого імені та від імені свого сина. Таким чином, у встановленому законом порядку до нотаріуса з заявами про прийняття спадини звернулися всі наявні спадкоємці майна померлого [PERSON] за законом першої черги - позивачі [PERSON] та [PERSON] і відповідач [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] Позивачами до нотаріальної контори були надані всі необхідні документи, які підтверджували їх родинний зв'язок з померлим. Після закінчення 6-ти місячного строку вони звернулися до нотаріуса з заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом, проте, постановою нотаріуса від 03.10.2014 № 3829/02-31/10 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які відповідач відмовилась надати нотаріусу. Всі зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Підтримавши позовні вимоги, позивачі та їх представник просили позов задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи, згідно вимог ст. 74 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином, письмових заперечень на позовну заяву до суду не направила, хоча направляла письмову заяву про зупинення провадження у даній справі до вирішення спору між нею та [PERSON], [PERSON] про усунення останніх від права на спадкування. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - ГУЮ у м. Києві направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. За згодою позивачів, суд ухвали про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 15 листопада 2007 року відповідач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 1806. Починаючи з листопада 2007 року вона та [PERSON] постійно проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, а з 2008 року постійно мешкали в квартирі [ADDRESS]. Під час шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли: -однокімнатна квартира [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві власності на підставі мирової угоди від 17 квітня 2008 року, затвердженої ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2008 року; - земельна ділянка площею 0,0608 га, яка розташована на території Забірської сільської ради, СТ «Природа» для ведення садівництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 06 червня 2013 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 42182; - ? частина автомобіля Хонда Аккорд, державний номерний знак [NUMBER], який був придбаний за час перебування у зареєстрованому з [PERSON] шлюбі - 09 липня 2009 року. [PERSON] після себе заповіту не залишив, тому спадкування його всіх прав та обов'язків здійснюються за законом спадкоємцями в порядку черговості. [PERSON] також перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний у 2007 році, та перед цим перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб з якою був розірваний 14 березня 1995 року. За час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON], 1982 року народження, та [PERSON], 1987 року народження. Відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Отже, спадкоємцями першої черги права на спадщину за законом є діти померлого - [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також - дружина [PERSON] Як убачається з матеріалів спадкової справи № 232/2014 щодо майна померлого 24.01.2014р. [PERSON], в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини до 15-ої Київської державної нотаріальної контори 18 лютого 2014 року звернулася відповідач [PERSON] від свого імені та в інтересах малолітнього сина [PERSON] з відповідними заявами про прийняття спадщини, а 04 квітня 2014 року із заявами про прийняття спадщини звернулися позивачі - [PERSON] та [PERSON] Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2015р., яке набрало законної сили 13.05.2015р. на підставі ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування було відмовлено. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно, всі зазначені вище особи - діти померлого - [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також - дружина [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат», п. 216 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №20/5 від 03.03.2004р. з наступними змінами, - нотаріус при видачі свідоцтв про право на спадщину вимагає подання правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як убачається з матеріалів справи, постановою державного нотаріуса 15-ої Київської державної нотаріальної контори від 03.10.2014 № 3829/02-31/10 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Оригінали правовстановлюючих документів, згідно пояснень позивачів, на час відкриття спадщини зберігалися у позивача, проте, остання їх нотаріусу не надала. Наявними в матеріалах спадкової справи № 232/2014 щодо майна померлого 24.01.2014р. [PERSON], а також доказами, що надійшли на адресу суду на відповідні запити, підтверджується те, що спадковим майном [PERSON] є : квартира [ADDRESS], загальною площею 33, 4 кв. м., житловою площею - 16, 2 кв.м; земельна ділянка площею 0, 0608 га з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Забірської сільської ради Києво-Святошинського району в с/т «Природа»; а також ? частина легкового автомобіля марки HONDA, моделі ACCORD 2.0, 2008 року випуску, номер шасі (кузов, рама) - [NUMBER]. За ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється абро не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачі у встановленому законом порядку і строк прийняли спадщину після померлого батька, не можуть надати до нотаріальної контори правовстановлюючі документ на підтвердження права власності батька на спадкове майно, суд вважає обгрунтованими вимоги позивачів про визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом у належних їм частках у судовому порядку. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивачів.

Outcome: approved