Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У даній квартирі зареєстровані: позивачі [PERSON] , [PERSON] , діти позивача- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та його колишня дружина - [PERSON] , яка в 2015 році покинула спірну квартиру та разом з дітьми переїхала до м. Миколаїв, де створила нову сім`ю. За вказаною адресою відповідач у добровільному порядку з реєстрації не знялася, а власники квартири несуть витрати по її утриманню та по сплаті комунальних платежів за особу, яка в квартирі не проживає. Ухвалою суду від 31.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та послалась на обставини, викладені в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник третьої особи - відділ реєстрації місця проживання по місту Харкову у Немишлянському районі міста Харкова Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи неодноразово повідомлялася у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчать конверти, які повернулися на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання», причини неявки суду не повідомляла, відзив на позовну заяву не надходив,\~а тому суд за згодою позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2015 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 13, 41 Конституції України\~закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до\~статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] : 1/3 частина зазначеної квартири належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1998 року, реєстраційний № 8-99130440; 1/3- на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом від 20.12.2014. Зазначена власність зареєстрована у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.10.2018. Крім того, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло від 30.12.1998, реєстраційний № 8-99-130440). Відповідач [PERSON] , зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.09.2018. Як убачається з копії рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2015, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини від усіх видів його заробітку, але не менше одного неподаткового мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з 18.11.2015 і до часу повноліття дітей. Згідно копії рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.12.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.09.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 133 розірвано. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач в спірній квартирі за місцем реєстрації не проживає, не сплачує комунальні послуги, не приходить до квартири, не слідкує за її технічним станом, що підтверджується актом про відсутність відповідача за місцем реєстрації з 2015 року. Стаття 319 ЦК України закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, позивачі самостійно несуть всі витрати по підтриманню квартири [ADDRESS] в належному стані та сплачують комунальні послуги за відповідача. Реєстрація відповідача в квартирі [ADDRESS] перешкоджає позивачам, як власникам, в повній мірі реалізовувати права власності та розпорядження частками належної квартири та призводить до додаткових витрат по сплаті комунальних послуг за особу, яка в квартирі не проживає. Згідно п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. п. 3,7 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особливого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачем не надано суду даних на підтвердження поважності причин не використання права користування житловим приміщенням в спірній квартирі, а також даних про звернення відповідача із заявою про подовження строку зберігання за ним жилого приміщення. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів своїх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди ) Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів\~ на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Таким чином, факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік знайшов своє підтвердження зібраними по справі доказами та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved