Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15.08.2014 р. звернулася до суду з позовом до ПАТ « Акцент-Банк « про визнання кредитного договору недійсним. В заяві зазначила , що у січні 2014 р. вона вирішила придбати кухню. На місцевому ринку до неї підійшов чоловік, як в подальшому вияснилося [PERSON], та запропонував їй виготовити меблі на замовлення , на що вона погодилася. Достатньої суми коштів у неї не було , тому [PERSON] запропонував оформити кредит та одразу ж запросив представників ПАТ « Акцент -Банк» , які чекали на вулиці у машині. Останні у свою чергу роздрукували заяву позичальника , яка по суті є кредитним договором , за умовами якого банк надає їй кредит у сумі 11500 грн. 15 коп. на рік для купівлі меблів ( кухні ). Підписавши даний кредитний договір , вона почала погашати його , при цьому чекаючи на виготовлення та доставку меблів , як було вказано у договорі , протягом 60 робочих днів з моменту підписання договору. Після того як сплинув строк на виготовлення та доставку меблів , вона почала телефонувати [PERSON] так у договорі №Р-576 на виготовлення меблів укладений 08.01.2014 р. було вказано саме це прізвище. [PERSON] пообіцяв залагодити всі непорозуміння у найшвидший строк, але нічого не змінилося. Через деякий час зателефонувавши до [PERSON] , останній наголосив на тому , що кошти згідно договору отримав взагалі ПП [PERSON] , а не він, тому до нього будь-яких претензій бути не може. Тільки після цього вона уважно прочитала кредитний договір та побачила , що у п.9 зазначалося , що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ПП [PERSON] № [NUMBER] у ПАТ « А-Банк» , про якого вона перший раз чула та ніколи не бачила. Договір на виготовлення меблів у неї укладений з [PERSON] , за якого видавав себе [PERSON], коли запропонував їй виготовити меблі на замовлення. При неї [PERSON] договір на виготовлення меблів не підписував , а надав вже підписаний договір. На момент підписання договору на виготовлення меблів вона вважала, що [PERSON] і є [PERSON] та лише у міліції їй пояснили , що це не так. Відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 190 КК України . Звернувшись до ПАТ « А- Банк» , вона отримала відповідь , в якій представник банку зазначив , що службою безпеки було проведено службове розслідування , за результатами якого кредитний договір № АВНОDRG 122010126 від 09.01.2014 р. визнаний дійсним. Також службою безпеки банку було встановлено , що відповідно до умов договору , співробітниками ПАТ « А-Банк» перераховані кошти на рр СПД [PERSON] , як платіж за придбаний товар та документи кредитної справи оформлені належним чином. Вважає, що банк не виконав умов договору . Прохала визнати кредитний договір № АВНОDRG 122010126 від 09.01.2014 р. ( заяву позичальника) укладений між [PERSON] та ПАТ « Акцент-Банк» недійсним , як такий , що укладений внаслідок помилки та омани. В судовому засіданні представник позивача позов повністю підтримала та наддала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача позов не визнав та пояснив , що позивачку ввів в оману [PERSON] , а не Банк. Банк виконав свої зобов*язання , перерахувавши гроші. Суд , заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що 08.01.2014 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення меблів , відповідно до якого [PERSON] зобов*язувався надати послуги з виготовлення меблевих виробів і передачі їх у власність Замовнику , а Замовник зобов*язується оплатити вартість замовленого товару . Загальна вартість меблевих виробів склала 12500 грн. Оскільки грошей у [PERSON] не було, то вона погодилася на умовляння представника [PERSON] - [PERSON] та уклала з ПАТ « Акцент -Банк» кредитний договір у вигляді заяви позичальника № АВНОDRG 122010126 від 09.01.2014 р. Відповідно до умов укладеного договору кредит надається позичальнику на оплату товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПП [PERSON] № [NUMBER] у ПАТ « А-Банк» . Хто такий ПП [PERSON] та чого кошти були Банком перераховані саме йому представник відповідача в судовому засіданні пояснити не міг. [PERSON] своїх зобов*язань не виконав перед позивачем та ошукав ще понад 100 осіб . Відносно нього зараз в провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за ст .190 ч.2 КК України. Таким чином , [PERSON] меблів не отримала та кошти за її замовлення перераховані невідомій особі , з якою вона не перебуває в договірних стосунках , та їй приходиться сплачувати кредит. Вказаний кредитний договір в порушення ст. 203 ЦК України не був спрямований на реальне настання наслідків так як укладався з метою придбання меблів на підставі договору № Р-576 від 08.01.2014 р. на виготовлення меблів укладений з [PERSON] та банк , знаючи , що кошти будуть перераховані по кредитному договору не [PERSON], а ПП [PERSON] , вписав у договір саме [PERSON] без будь-яких на то підстав , чим увів позивача навмисно в оману. Відповідно до ст. 229 ЦК України , якщо особа , яка вчинила правочин , помилилася щодо обставин , які мають істотне значення , такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 230 ЦК України , якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення , такий правочин визнається судом недійсним.

Outcome: approved