Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу 30.07.2019 вона набула у власність житловий будинок, що по [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] в вказаному будинковолодінні не проживає, однак в ньому зареєстрована. Реєстрація відповідачки у вказаному будинку перешкоджає їй оформити субсидію, саме тому, просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, обгрунтував його вищенаведеним. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не вказала, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від неї не надходило.\~ Про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт із відміткою Украпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки відповідно до приписів ч.8 ст.128, ч.2 ст.130 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду та ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 30.07.2019 на праві власності належить житловий будинок з госпордарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с.5). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.08.2021 та довідки Заставнівської міської ради № 1887 від 12.08.2021 в будинку, що по [ADDRESS] зареєстроані: [PERSON] , 1985 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2014 року народження та зареєстрована, але не проживає [PERSON] , 1944 року народження (а.с.7-8). Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що являється сусідкою позивачки. У будинку по [ADDRESS] на даний час проживає [PERSON] разом із дітьми. [PERSON] раніше проживала в цьому будинку, але давно переїхала проживати за кордон. Із часу придбання вказаного будинку [PERSON] , [PERSON] в будинку не з`являється. Встановлено, що на сьогоднішній день позивачка [PERSON] не може реалізувати своє право на отримання субсидії через реєстрацію відповідачки [PERSON] у її будинковолодінні, що по [ADDRESS] . Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, то обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, що по [ADDRESS] обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved