Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу про припинення юридичної особи. Позовні вимоги мотивували тим, що вони є жителями села Ягубець Христинівського району Черкаської області та працівниками Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець». 04 грудня 2015 року Наказом ФДМ Черкаської області №13-АПК Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» було припинено шляхом перетворення у Колективне сільськогосподарське підприємство «ЯГУБЕЦЬ». 12 лютого 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець». У звязку з прийняттям відповідачем оскаржуваного наказу, вони втратили право на отримання земельної частки (паю) земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець», з підстав, що не залежали від їх волі або дій, чи підстав передбачених чинним законодавством, а саме у звязку із тим, що оскаржуваним наказом був припинений процес приватизації Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» внаслідок чого позивачі не реалізували своє право передбачене ст. 25 Земельного Кодексу, оскільки їм не були передані у власність земельні ділянки. В той час як в процесі приватизації земель державних підприємств працівники та особи прирівняні до них, інші особи, що мають право на приватизацію, гарантовано отримують у власність земельні ділянки; процес приватизації завершується до моменту завершення приватизації самого підприємства; право на приватизацію реалізується за клопотанням працівників. Вважають Наказ Регіонального відділення фонду державного майна України по Черкаській області № 13-А ПК від 04.12.2015 року таким, що перешкоджає реалізації їх права на здійснення приватизації земельної ділянки (паю) Державного підприємства «СГП «Ягубець» в порядку ст.25 Земельного кодексу України, а отже, підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав повністю та просив його задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення в яких вказував, що права позивачів не можуть бути порушені. Позивач [PERSON] володіє часткою у майні КСП та перебуває у списку осіб на паювання землі. Прийняття рішення про приватизацію ДП «СП Ягубець» шляхом перетворення його в КСП жодним чином не порушує прав як позивачів так і працівників підприємства та прирівняних до них осіб. Вважає наказ Регіонального відділення від 04.12.2015 №13- АПК «Про припинення юридичної особи», прийнятий у межах та у спосіб встановлений законом і не порушує прав працівників підприємства, прирівнюваних до них осіб, а також прав інших громадян на приватизацію землі. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2017 року по справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець». Представники третьої особи в судовому засіданні заперечували щодо позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04 грудня 2015 року Наказом ФДМ Черкаської області №13-АПК Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» було припинено шляхом перетворення у Колективне сільськогосподарське підприємство «ЯГУБЕЦЬ». Позивачі є жителями села Ягубець Христинівського району Черкаської області та працівниками Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець». Наказом Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Черкаській області від 04.12.2015 року № 13-АПК припинено юридичну особу державне підприємство «СГП «Ягубець» шляхом перетворення у колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець». На час проведення приватизації позивачі [PERSON]С і [PERSON] не були працівниками підприємства, а тому їм відмовлено у включенні до списку осіб, які мають право на частку майна Державного підприємства СГП «Ягубець». Позивачі вказане рішення не оскаржували. Позивач [PERSON] є власником частки у майні КСП «Ягубець» та перебуває у списку осіб на паювання землі. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі як на обґрунтування незаконності наказу відповідача від 04.12.2015 № 13-АПК зазначають, що внаслідок припинення ДП «СГП «Ягубець» шляхом перетворення у колективне СГП «Ягубець», вони втратили право на отримання земельної частки (паю) земель державного підприємства, оскільки відбулося припинення права постійного користування землями підприємства на підставі п.п. «в» ч. 1 ст. 141 ЗК України (припинення діяльності державного підприємства). Також позивачі не зможуть реалізувати і їх абсолютне право гарантоване ст. 25 та 118 ЗК України, які визначають порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, зокрема приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. І така втрата права викликана тим, що саме відповідач Регіональне відділення ФДМУ не здійснив весь комплекс заходів по виконанню власних повноважень стосовно гарантованої передачі земель державного підприємства, працівникам до дати його припинення. Між тим, як встановлено в судовому засіданні, Фонд державного майна України та його територіальні органи не відносяться до органів державної влади, що здійснюють передачу земельних ділянок у власність чи користування та не приймають участі приватизації земель державних сільськогосподарських підприємств у порядку, передбаченому статтями 25, 118 Земельного Кодексу України. Відповідно до статті 108 ЦК України, у разі зміни організаційно-правової форми юридичної особи до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обовязки попередньої юридичної особи. При цьому, відповідно до частини другої статті 191 ЦК України до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку та інші права. Законність переходу права постійного користування земельною ділянкою Колективному сільськогосподарському підприємству «Ягубець» була предметом розгляду у справі за адміністративним позовом Колективного сільськогосподарського підприємства «Ягубець» до відділу Держгеокадастру у Христинівському районі, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з пунктом 2.7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», а саме, норма статті 92 ЗК України не обмежує і не скасовує право постійного користування земельними ділянками, набуте іншими особами в установлених законодавством випадках станом на 01.01.2002. Отже, якщо право постійного користування виникло в субєкта господарювання до 01.01.2002 (дня набрання чинності ЗК України), після цієї дати воно продовжує зберігатися. Пунктом 2.8 Постанови пленуму ВГСУ № 6 наголошено, що право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення субєкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, пункт 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України щодо зобовязання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано таким, що не відповідає Конституції України, (є неконституційним). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що під час перетворення ДП «СГП «Ягубець» в КСП відбулося правонаступництво у тому числі, право постійного користування земельними ділянками. Право на отримання земельних часток членами КСП закріплені в п. 8 Перехідних положень ЗК України. Згідно п. 8 Перехідних положень ЗК України, члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа. При обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які були передані в оренду із земель державної чи комунальної власності або які на час набрання чинності Земельним кодексом України належали цим підприємствам на праві колективної власності чи перебували у постійному користуванні, за винятком земель, що не підлягають приватизації або залишаються у державній чи комунальній власності відповідно до цього Кодексу. Отже, Земельним кодексом України передбачено право членів колективних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонерів з їх числа, на приватизацію відповідних земельних ділянок. За таких обставин, суд вважає, що наказ Регіонального відділення від 04.12.2015 №13- АПК «Про припинення юридичної особи», прийнятий у межах та у спосіб встановлений законом і не порушує прав позивачів, прирівнюваних до них осіб на приватизацію землі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог по заявлених ним підставам.

Outcome: dismissed