Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача, в якій прохають визнати за ними право на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай), розташовану на території Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, площею 3,63 га в умовних кадастрових одиницях, що залишилася після смерті 05 квітня 2009 року батька, [PERSON], та належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0195509. 31.08.2017 року від позивачів надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої вони прохають суд визнати за ними право на ? частину спадкового майна за кожним, до складу якого входить право на земельну частку (пай), розташовану на території Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області площею 3,63 га в умовних кадастрових одиницях, що залишилася після смерті 05 квітня 2009 року батька, [PERSON], та належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0195509. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовної заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв серії І-КЕ № 279616 від 16.02.1996 року та серії І-КЕ № 256286 від 18.07.1994 року. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 125147 від 07.04.2009 року, [PERSON] помер 05 квітня 2009 року. [PERSON] станом на 05.04.2009 року був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з колишньою дружиною [PERSON], сином [PERSON] та дочкою [PERSON]. Із довідок відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 15.03.2017 року вбачається, що на ім'я [PERSON] (помер 05.04.2009 року) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0195509 на площу 3,63 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 596 від 27.12.1996 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів КСП «Прогрес» за № 153 від 27.08.2001 року по Малопобиванській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва па імя [PERSON] не реєструвався та не видавався. Земельна частка (пай) перебувала у колективній власності КСП «Прогрес» на території Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. 21.06.2017 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яка розташована на території Малопобиванської сільської ради, що належала [PERSON], який помер 05.04.2009 року. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 270 від 12.09.2017 року, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.09.2017 року, після смерті 05.04.2009 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як вбачається з ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. За правилами ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,63 га в умовних кадастрових одиницях на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0195509, виданого на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 596 від 27.12.1996 року, розташовану на території Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. 05.04.2009 року [PERSON] помер. Спадщину за законом, як спадкоємці першої черги за законом, до складу якої входить вищезазначене право на земельну частку (пай) в силу ст. 1268 ЦК України у рівних частинах, тобто по ? частині кожний, прийняли його діти: дочка - [PERSON], яка станом на час відкриття спадщини була малолітньою, та неповнолітній на той час син - [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved