Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу участі батька у вихованні дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 08.11.2016 року визначено порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним два рази на місяць кожну першу і третю неділю місяця з п`ятниці 16 години 00 хвилин до неділі 15 години 00 хвилин за місцем проживання [PERSON] [ADDRESS] . З часу набрання рішенням суду законної сили відповідач неодноразово порушував встановлені судом дні та години побачень, без повідомлення та її дозволу неодноразово вивозив сина в інші міста, порушуючи рішення суду. Психологічний стан дитини різко змінюється після побачень з батьком, син стає нервовим, замкнутим, дратівливо реагує на спроби спілкування з ним. Сину [PERSON] за медичними показаннями необхідне оперативне лікування вродженого дефекту опорно-рухового апарату, однак відповідач не надає дозволу на оперативне втручання, вимагає від неї 100 % гарантії на успішність операції. Вказані дії з боку батька по відношенню до сина свідчать про зловживання правами батька на шкоду інтересам дитини. Посилаючись на положення Сімейного кодексу України, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, просить суд змінити порядок спілкування відповідача з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , встановлений рішенням Кролевецького районного суду від 08.11.2016 року, встановивши спілкування два рази на місяць кожну першу і третю суботу місяця з 10:00 до 13:00 за місцем її, позивачки, фактичного проживання за адресою [ADDRESS] , в присутності представників Служби у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву та додані до нього документи (а.с.53-55, 56-67), у якому відповідач зазначає, що наведені позивачкою обставини не підтверджуються достатніми допустимими та належними доказами, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивачка відповіді на відзив до суду не подала. Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача проти позову повністю заперечили, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. В ході судового розгляду відповідач пояснив, що порушував графік побачень з дитиною переважно з поважних причин, оскільки звертався до лікарів для консультацій щодо стану здоров`я сина. Третя особа служба у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації Сумської області, орган опіки та піклування Глухівської районної державної адміністрації Сумської області надали суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників. Представник органу опіки та піклування Кролевецької міської ради Сумської області про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність представників третьої особи, органів опіки та піклування. 28 лютого 2019 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації Сумської області, про зміну способу участі батька у вихованні дитини. 07 березня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, залучено до участі в справі орган опіки та піклування Глухівську районну державну адміністрацію Сумської області та орган опіки та піклування Кролевецьку міську раду Сумської області, та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 05 квітня 2019 року суд ухвалив приєднати до матеріалів справи заяву та клопотання представника відповідача; приєднати до матеріалів справи висновки органів опіки та піклування Глухівської РДА та Кролевецької РДА щодо способу участі батька у вихованні дитини. В судовому засіданні 05 квітня 2019 року в зв`язку з клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 25 квітня 2019 року на 11 год. 00 хв. В судовому засіданні 25 квітня 2019 року задоволено клопотання позивача, залучено до участі в справі в якості представника позивача [PERSON] . Суд, заслухавши вступне слово сторін та їх додаткові пояснення, вивчивши відзив відповідача та дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 08 листопада 2016 року в цивільній справі №579/1226/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини, яке набрало законної сили 19 листопада 2016 року, встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.34-35). На підставі вказаного рішення суду від 08 листопада 2016 року зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в спілкуванні та участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] . Визначено порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним два рази на місяць кожну першу і третю неділю місяця з п`ятниці 16 години 00 хвилин до неділі 15 години 00 хвилин за місцем проживання позивача [PERSON] (а.с. 34-35). За змістом актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 07.03.2017р., від 06.04.2017р., засвідчених комісією у складі секретаря Есманьської селищної ради [PERSON] , спеціаліста селищної ради [PERSON] , соцпрацівника [PERSON] під час обстеження було виявлено, що за адресою смт Есмань дитини [PERSON] вдома не було. Зі слів баби [PERSON] батько [PERSON] 03.03.2017 року забрав онука, а повернув лише 07.03.2017р. Зі слів матері батько [PERSON] забрав дитину 31.03.2017 року, а повернув лише 06.04.2017 року, хоча за рішенням суду він має право брати сина лише з 16.00 п`ятниці до 15.00 неділі (а.с. 37, 38). З актів від 09.04.2018р., від 04.05.2018р., засвідчених комісією у складі депутата селищної ради Рожнова М.В., спеціаліста по роботі з молоддю [PERSON] , соцпрацівника [PERSON] , а також у складі селищного голови [PERSON] , медичної сестри [PERSON] , вбачається, що [PERSON] забрав дитину до себе з 13.00 30 березня 2018 року, а повернув о 17.30 09 квітня 2018 року, також взяв дитину до себе 04 травня 2018 року о 13.00, повернув 08 травня 2018 року о 17.00, чим порушив рішення Кролевецького райсуду (а.с.42,43). Згідно з актами, складеними на предмет постійного порушення графіку побачень батька з дитиною від 19.12.2018р., від 08.01.2018р., від 06.02.2018р. [PERSON] , мати дитини, [PERSON] , баба дитини, засвідчують, що батько [PERSON] постійно порушує графік побачень з сином, визначений рішенням Кролевецького райсуду. [PERSON] забрав дитину 15 грудня о 13 год., а повернув 19 грудня о 16 год., із запізненням на два дні; 5 січня 2018 року о 13 год. він забрав дитину, а повернув 8 січня 2018 року о 16 год. із запізненням на день; в п`ятницю 02 лютого 2018 року о 13 год. забрав сина, у вівторок 06 лютого о 16 год. дитину додому не повернув. Вказані факти підтверджують сусіди [PERSON] , [PERSON]., [PERSON] ., про що в актах містяться їх підписи (а.с. 39, 40, 41). Згідно з актом комісії Есманьської селищної ради від 03.12.2017р. до селищної ради 03.12.2017р. звернувся [PERSON] з приводу того, що його колишня дружина [PERSON] на його прохання провідати дитину [PERSON] на 2 години, не відповідала на його дзвінки та смс по телефону, двері не відчиняла. Коли прийшла комісія, двері ніхто не відчиняв, на дзвінки не відповідав (а.с. 64). За змістом акта комісії Есманьської селищної ради від 03.08.2018р. батько [PERSON] у визначений судом день і час не зміг забрати на вихідні і побачитись з сином [PERSON] , оскільки його з бабою [PERSON] не було вдома і в селищі. Ніхто з них не змогли пояснити, коли, в який день і в який час батько зможе взяти дитину за своїм місцем проживання (а.с. 63). Дитина [PERSON] , [INFO] , має хронічне захворювання та звертався за консультаціями до лікарів, що підтверджується медичною документацією, а саме, консультативними висновками від 09.10.2018р., від 27.09.2018р., від 13.02.2018р., від 24.05.2018р., довідками ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» (а.с. 56-62). Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані піклуватися про духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. За змістом ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з вимогами ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, законодавством України закріплено рівний обов`язок батьків, в тому числі тих, що мешкають окремо від дитини, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом висновку органу опіки та піклування Глухівської районної державної адміністрації Сумської області про спосіб участі одного з батьків у вихованні дитини, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, можливість кожного з них забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дитини, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, Глухівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне при вирішенні питання участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , дотримуватись порядку, встановленого рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 08.11.2016 року, а саме, два рази на місяць кожну першу і третю неділю місяця з п`ятниці 16 години 00 хвилин до неділі 15 години 00 хвилин за місцем проживання [PERSON] - [ADDRESS] ; не залучати представника служби у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації до спілкування батька з сином (а.с.143-144). Питання щодо зміни способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , було розглянуто 03.04.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Кролевецької районної державної адміністрації. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області щодо способу участі батька у вихованні дитини було вирішено рекомендувати дотримуватися наступного порядку спілкування [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] : перший і третій тиждень місяця з п`ятниці 13 години 00 хвилин до неділі 16 години 00 хвилин, а також весняні канікули, половину зимових канікул та один місяць літніх канікул (липень або серпень) за місцем проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ), за попередньою домовленістю батьків, з врахуванням графіку денного відпочинку, навчання та стану здоров`я дитини, а також вчасним обов`язковим поверненням дитини за місцем постійного проживання (а.с. 145-146). Згідно ч. 4 , ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Проаналізувавши пояснення сторін та досліджені докази, суд дійшов висновку, що дії відповідача [PERSON] щодо порушення встановлених судом днів та годин побачень з дитиною були обумовлені тим, що він звертався до фахівців-лікарів для консультацій відносно стану здоров`я дитини, у зв`язку з цим виїжджав разом з сином до міста Києва на медичне обстеження. Суд не приймає до уваги доводи позивачки щодо зловживання відповідачем правами батька на шкоду інтересам дитини, оскільки відповідач порушував графік побачень з дитиною з поважних причин, та дії відповідача не спричинили шкоди дитині, не порушили інтереси дитини, які полягають у виховуванні дитини в дусі поваги та любові до своєї сім`ї та родини, піклуванні про духовний та моральний розвиток, підготовці до самостійного життя, повазі дитини. Рішенням Кролевецького районного суду від 8 листопада 2016 року, яке набрало законної сили, встановлено, що мати [PERSON] вдалась до перешкод у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] та у його вихованні, порушила перш за все інтереси дитини. Аргументи, наведені позивачкою та її представником щодо підстав задоволення позову, є необґрунтовані та не заслуговують на увагу суду. Суд вважає, що у позивачки маються неприязні відносини до відповідача. Суд не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав, щоб відступити від висновку органу опіки та піклування (а.с.143-144), складеного з врахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, можливість кожного з них забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дитини, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує вік та стан здоров`я дитини, доброзичливе відношення відповідача до дитини, те, що відповідач займався його активним вихованням та утриманням, місце проживання батька - це знайоме та звичне місце проживання дитини, де створено необхідні умови. Виходячи з викладеного, враховуючи висновок органу опіки та піклування Глухівської районної державної адміністрації Сумської області про спосіб участі одного з батьків у вихованні дитини та враховуючи виключно інтереси дитини, те, що обставини, на які посилається позивачка та її представник як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Суд не вбачає підстав для задоволення позову з мотивів, зазначених позивачкою, про зміну способу участі батька у вихованні дитини. Суд не вбачає підстав для зміни способу участі батька у вихованні дитини, встановленого рішенням Кролевецького районного суду від 8 листопада 2016 року. Суд вважає, що порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним, визначений рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 08.11.2016 року, відповідає інтересам малолітнього [PERSON] та умовам його нормального розвитку, виховання та навчання, сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню дитини та здійснення його права на особисте спілкування з сином. Вирішуючи питання про судові витрати, які складаються з судового збору (а.с. 2), суд виходить з того, що згідно ст. 141 ЦПК України понесені витрати покладаються на позивача, фактично нею сплачені. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 155, 157, 159 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» ,

Outcome: dismissed