Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просять визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 686704 від 04 квітня 2003 року, виданий на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 0,09 га, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд що розташована на території села Лихачівка, [PERSON] сільської ради, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21 та скасувати його державну реєстрацію. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 11.10.2018 року дану справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.11.2018 року (а.с.38-39 ). \~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви від 01.11.2018 року, в яких просять суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що позовні вимоги викладені у позовній позовній заяві підтримують у повному обсязі (а.с. 46-49). Відповідач [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області у підготовче засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області 02.11.2018 року надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України , в якому просять суд провести судове засідання без участі представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнають у\~повному обсязі . Наслідки визнання позову передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України відомі та зрозумілі (а.с. 50). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-50), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до архівного витягу № 04-03.1/178 від 13.09.2018 передбачено що рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської рад від 31 травня 2002 року № 50 передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,38 га, в тому числі «з них для обслуговування жилого будинку та господарських будівель 0,25 га,», « та для ведення особистого селянського господарства 0,13.» (а.с. 23). Відповідно до матеріалів технічної документації від 22.01.2002 року реєстраційний № 41 передбачено що рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської рад від 31 травня 2002 року № 50 Передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площе 0,38 га, в тому числі « ріллі 0,29 га., « інших угідь 0,09 га, з них для обслуговування жилого будинку та господарських будівель 0,09 га,», « та для ведення особистого селянського господарства 0,29.» (а.с. 13-20). На підставі вище зазначеного рішення та технічної документації, на імя [PERSON] видано два державних акти на право приватної власності на землю серії Р3 № 686704 земельна ділянка площею 0.09 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, та державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 689709 земельна ділянка площею 0.31 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, загальна площа земельних ділянок становить 0.38 га.(а.с. 21-22). Відповідно до архівного витягу № 04-03.1/186 від 13.09.2018 передбачено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 15 серпня 2007 року № 59 «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок», житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вул. Перепелиці, 5 село Лихачівка, Котелевський район, Полтавська обл., на 01.07.1990 року відносився до типу колгоспного двору членами якого були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у звязку зі зміною законодавства припинилося існування колгоспних дворів, а кожен член колгоспного двору має право власності на свою частку, а тому виконавчий комітет [PERSON] сільської ради вирішив оформити свідоцтво про право приватної власності та провести реєстрацію за вищезазначеними членами колгоспного двору по 1/5 частині, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 вересня 2007 року (а.с. 24-26). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх члені двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. За приписами\~ст. 30 ЗК України 1990 р. при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених\~статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення; при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Згідно з ч. 1\~ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Після смерті 13 липня 2017 року [PERSON] (а.с. 27) було відкрито спадкову справу. Під час оформлення прав на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 0,09 га, що знаходиться на території села Лихачівка, [PERSON] сільської ради, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд яка належала померлій 13 липня 2017 року [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 № 686704, виданого на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради народних депутатів, від 31 травня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21 від 04 квітня 2003 року, державним нотаріусом постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 червня 2018 року № 511/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище зазначену земельну ділянку, в звязку з тим що подані документи не відповідають законодавству (а.с. 28). Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним у судовому порядку. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткові або спільної сумісної власності. Частиною 2 ст.158 ЗК України передбачено що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України «Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків». Згідно пп. б), г), д) ч.3 ст.152 ЗК України «Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав …; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів». \~Зазначені норми закріплюють загальний\~принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований.\~За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при набуті\~права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, діє принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~\~від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15. У звязку, з вищевикладеним, суд вважає що вказана земельна ділянка площею 0,09 га., яка розташована яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд що розташована на території села Лихачівка, [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області, що в цілому належить [PERSON] була передана з порушенням вимог ст.120 Земельного кодексу України, оскільки житловий будинок перебуває у спільній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. За таких обставин, та враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка яка надана у приватну власність [PERSON] виділена їй у порушення вимог ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України , тому державний акт серії Р3 № 686704 виданий [PERSON] сільською радою та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21 від 04 квітня 2003 року, на імя [PERSON] є недійсним, а державна реєстрація підлягає скасуванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування його державної реєстрації, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 \~Цивільного кодексу України.

Outcome: approved