Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який уточнили 28.04.2021, і просили визнати за ними право спільної часткової власності по 1/4 частці за кожною в порядку спадкування за законом по праву представлення після померлого [INFO] в с. Веселе Путивльського району Сумської області діда - [PERSON] , та по 1/4 частці за кожною в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] в с. Веселе Путивльського району Сумської області баби - [PERSON] , на земельну частку (пай) розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель СЗАПТ ім. Чапаєва, розташовану на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області, належну [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ № 0107617 від 05.09.1996. Свої вимоги обґрунтовували тим, що як спадкоємці першої черги за законом за правом представлення батька - [PERSON] , який помер [INFO] , прийняли спадщину після смерті діда [PERSON] , а також як спадкоємці за заповітом прийняли спадщину після смерті баби [PERSON] , але в той же час оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлені можливості в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нього. Посилаючись на вказане, просили позов задовольнити, а витрати по сплаті судового збору просили покласти на них. У підготовче засідання позивачі не з`явилися, надали на адресу суду письмові заяви, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті рідного діда - [PERSON] , який помер [INFO] в с. Веселе Путивльського району Сумської області, оскільки їхній батько - [PERSON] помер [INFO] в с. Веселе Путивльського району Сумської області, прийняли спадщину після смерті рідного діда шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася особистими речами померлого). Також спадщину після смерті [PERSON] прийняла як спадкоємець першої черги за законом шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлого) його дружина - [PERSON] . До спадкового майна входить 1/2 частка права на земельну частку (пай) розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Чапаєва, розташованої на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Крім того, на підставі ст. 1235 ЦК України позивачі є спадкоємцем за заповітом після смерті рідної баби - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Веселе Путивльського району Сумської області, прийняли спадщину після смерті її смерті, оформили спадкові права на окреме спадкове майно, яким є земельна ділянка площею 2,7176 га, розташована на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. До спадкового майна входить 1/2 частки права на земельну частку (пай) розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Чапаєва, розташованої на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області, яку [PERSON] прийняла як спадкоємець першої черги за законом, але не оформила за життя, після смерті чоловіка [PERSON] . Разом з тим, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивачі не можуть з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 17.11.2020 № 198/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, з викопіювання з «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам СЗАПТ ім. Чапаєва» вбачається, що за № 268 в ній значиться запис про те, що за [PERSON] рахується не отриманий сертифікат серії СМ № 0107617 від 05.09.1996 на право на земельну частку (пай) розміром 4,87 в умовних кадастрових гектарах із землі СЗАПТ ім. Чапаєва на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Встановивши, що правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) відсутні, а видача їх дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачами своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивачі просили не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved