Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись 09.10.2018 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування первісної позовної заяви та уточненої позовної заяви від 18.01.2019 року позивачі зазначили, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , був збудований у 1942 році та до 15 квітня 1991 року належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , до вищезазначеного колгоспного двору входили: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, виданим на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради депутатів трудящихся № 199 від 31.08.1978 року, посвідченим начальником Кілійського районного бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 4944 від 09.10.1978 року. [INFO] померла [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік, тобто батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 25.04.2000 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті батька, позивачі звернулись до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області. 31.07.2017 року між позивачами був укладений договір про поділ спадкового майна, за яким після укладання договору до [PERSON] перейшло: - земельна ділянка, площею 2, 9776 га, що знаходиться на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:005:0098. У спадщину [PERSON] перейшло: - земельна ділянка, площею 2, 9780 га, що знаходиться на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:005:0099. Після чого, позивачам після смерті [PERSON] , який помер [INFO] видані відповідні свідоцтва про право на спадщину. Однак, при зверненні до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку, позивачам відмовлено в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, право власності на нерухоме майно не зареєстровано, реєстрація права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] не була проведена і правовстановлюючий документ на це майно відсутній, питання визначення належності вищезазначеного житлового будинку вирішується у судовому порядку. Інші спадкоємці, після смерті [PERSON] , відсутні. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за [ADDRESS] , складається з: літ «А» - житлового будинку (загальною площею - 56, 5 кв. м., житловою площею 39, 0 кв. м.); літ «а» веранди; літ «а1» - навісу»; літ. «Б» - сараю; літ. «б» - навісу; літ «В» - літньої кухні»; № 1-5, І - надвірних споруд. Інвентаризаційна вартість житлового будинку складає - 106 568 гривень. В зв`язку з вищезазначеним позивачі просять суд: - встановити факт належності житлового будинку в [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] тому числі 1/4 частину в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/4 частину як за членом колгоспного двору; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] тому числі 1/4 частину в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/4 частину як за членом колгоспного двору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно без поважних причин в судове засідання не прибув, відзив на позов не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Згідно ст. 280 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло відзиву або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі письмової заяви позивача та наявними доказами у справі суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.10.1969 року м. Кілія Кілійським р/б ЗАГС встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 300 від 08.10.1969 року народження, /а. с. 13/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 28.01.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим м. Кілія рай. відділ ЗАГС Одеської області, актовий запис № 18 від 28.01.1989 року, /а. с. 8/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 12.10.1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 12.10.1994 року зроблено запис за № 190, /а. с. 9/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 14.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 14.07.1999 року, актовий запис № 65 від 14.07.1999 року, /а. с. 8/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 01.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів, зроблено відповідний актовий запис № 30 від 01.03.2007 року, /а. с. 11/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 23.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 91 від 23.06.2015 року, /а. с. 12/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 27.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новотроїцького районного управління юстиції Херсонської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 114 від 19.10.1971 року, /а. с. 16/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 27.10.1990 року м. Кілія райвідділ загса Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 202 від 27.10.1990 року, /а. с. 15/. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 09.10.1978 року виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради та зареєстрованого Кілійським БТІ в реєстр. кн. 12 стор 11 реєстр № 4944, встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] дійсно належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , /а. с. 19/. Згідно довідки № 289 виданої 14.05.2018 року Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами відносився до типу колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , /а. с. 5/. Відповідно до довідки за вих. № 6 від 15.08.2018 року виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] станом на 16.04.1991 року відносився до типу колгоспних дворів до складу якого входили: [PERSON] , 1944 року народження; [PERSON] , 1945 року народження; [PERSON] , 1969 року народження; [PERSON] , 1971 року народження, /а. с. 20/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18.10.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Кілія Одеської області, актовий запис № 253 від 18.10.1999 року, /а. с. 21/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВК № 291034 за реєстровим № 1780 виданого 25.04.2000 року державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її чоловік, [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з: права на земельну частку в колективному сільськогосподарському підприємстві «Маяк» м. Кілія, Кілійського району, розміром 3, 44 умовних кадастрових гектарів, за оцінкою тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень, належного спадкодавцю на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 264 від 27.06.1996 року, посвідченого сертифікатом ОД № 0057226, виданим Кілійською районною державною адміністрацією 25.08.1996 року і зареєстрованим там же 30.08.1996 року за № 5324, довідки Кілійського районного відділу земельних ресурсів № 215 від 09.02.2000 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.07.2016 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Кілія Одеської області, актовий запис № 388 від 02.07.2016 року, /а. с. 22/. Відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46595740 від 31.01.2017 року наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрита спадкова справа № 111/2016, /а. с. 23/. Згідно договору про поділ спадкового майна від 31.01.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 91 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , в подальшому «Сторони», попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та відсутності будь - якого примусу як фізичного, так і психологічного, володіючи українською мовою в достатньому обсязі для розуміння змісту договору, які ознайомлені з вимогами діючого законодавства, склали дійсний договір відповідно до ст. ст. 1267, 1278 Цивільного кодексу України про нижчеслідуюче: - [PERSON] , [PERSON] склали дійсний договір про поділ спадкового майна, належного їм відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, в рамках спадкової справи 111/2016, відкритої [PERSON] , приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; До складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входить: - земельна ділянка, площею 2,9780 га, що знаходиться на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 51223:10100:01:005:0999; - земельна ділянка, площею 2,9776 га, що знаходиться на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 512231,0100:01:005:0098. Після укладення цього договору у спадщину до [PERSON] перейшла: - земельна ділянка, площею 2,9776 га, що знаходиться на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:005:0098. У спадщину до [PERSON] перейшла: -земельна ділянка, площею 2,9780 га, що знаходиться на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122310100:01:005:0099, /а. с. 27/. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеного Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» 04.04.2018 року, встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] складається з: літ. «А» - житловий будинок, літ. «а»-веранди, літ. «а1» - навіс, літ. «Б» - сарай, літ. «б» - навіс, літ. «В» - літньої кухні, № 1-5; І - надвірних споруд, /а. с. 4-7/. Відповідно до листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області за вих. № 29/02-14/111/2016 від 31.01.2017 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у оформленні спадщини у вигляді частки житлового будинку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, /а. с. 25/ При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів, щодо встановлення факту належності житлового будинку в [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як членам колишнього колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній і вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні достовірно встановлено, що після смерті [PERSON] , спадщину, яка залишилася після її смерті прийняв її чоловік [PERSON] . Після чого, спадщину яка залишилась після його смерті, відповідно до договору про поділ спадкового майна від 31.01.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 91, прийняли його дочки : [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, в тому числі по 1/4 частині як учаснику колгоспного двору та 1/4 в порядку спадкування після смерті батька, житлового будинку розташованого в [ADDRESS] , однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивачі не мають можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved