Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON], 27.08.2015 року, звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] з зазначеними позовними вимогами, в обґрунтування яких в позовній заяві вказала, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІХБ № 000597 від 09.12.2003 року, [PERSON] є власником автомобіля марки ЗАЗ 1102, 1994 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. 15.08.2009 року вказаний автомобіль було передано їй разом з правовстановлюючими документами на нього, а також була видана [PERSON]Е довіреність від імені [PERSON] на неї та батька відповідача [PERSON], який помер 18.01.2015 року, на право експлуатувати та розпоряджатися належним [PERSON] автомобілем, яка втратила чинність 15.08.2012 року. 31.03.2015 року власник вказаного автомобіля - [PERSON], видав їй та її доньці - [PERSON] нову нотаріально посвідчену довіреність на право експлуатувати та розпоряджатися належним йому автомобілем. За усною домовленістю між нею та померлим [PERSON], автомобіль ЗАЗ 1102, 1994 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], в нічний час доби зберігався у гаражному приміщенні [PERSON] і на момент його смерті зберігався там же. Після смерті [PERSON], його син відповідач по справі [PERSON], змінив замки у гаражному приміщенні і перешкоджає доступу до належного їй автомобіля, на численні вимоги щодо недопущення порушення її права на володіння та користування автомобілем відповідач не реагує, в звязку з цим позивачка, посилаючись на норми статей 399 та 400 ЦК України просила суд витребувати у [PERSON] та передати їй автомобіль ЗАЗ 1102, 1994 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], та стягнути з нього на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх, суду пояснила, що з померлим батьком відповідача [PERSON], вона проживала в цивільному шлюбі на протязі останніх 25 років до дня його смерті, в 2009 році вона придбала за власні кошти спірний автомобіль у [PERSON] який діяв по довіреності від імені власника [PERSON] і видав довіреність від імені [PERSON] на неї та батька відповідача [PERSON], який помер 18.01.2015 року, на право експлуатувати та розпоряджатися належним [PERSON] автомобілем, яка втратила чинність 15.08.2012 року. В звязку з закінченням терміну дії вказаної довіреності, вона звернулася до власника автомобіля [PERSON] і останній, 31.03.2015 року видав довіреність на три роки їй та її доньці [PERSON], на право експлуатувати та розпоряджатися належним [PERSON] автомобілем. Після смерті [PERSON], його син відповідач по справі [PERSON] змінив у гаражі, де знаходиться автомобіль, замки і таким чином позбавив її права користуватися належним їй автомобілем, на усні її звернення [PERSON] не реагував, по даному факту вона зверталася з заявою в Шишацький райвідділ міліції, але кримінальне провадження за її заявою було закрито, а тому вона звернулася до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог позивачки не визнав, суду пояснив, що спірний автомобіль позивачка придбавала разом з його померлим батьком, але спадщину після його смерті він ще не оформив, замки на гаражі він змінив тому, що там знаходяться і його особисті речі. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює на посаді старшого слідчого Шишацького відділення поліції і у її провадженні перебувало кримінальне провадження за заявою [PERSON] по факту незаконного утримання автомобіля [PERSON] у своєму гаражному приміщенні, яке було закрито постановою від 16.07.2015 року у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та розяснено [PERSON] право звернутися з позовом до суду про витребування автомобіля, постанова про закриття кримінального провадження [PERSON] не оскаржувалася. Допитана в судовому засідання як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знаходилася в дружних стосунках з позивачкою та померлим [PERSON], у їх користуванні був автомобіль Таврія, але хто є його дійсним власником їй не відомо, за життя [PERSON]І говорив, що автомобіль належить [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON]Г та [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши докази, надані сторонами та перевіривши їх фактичними обставинами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Володільцем чужого майна, відповідно до ст. 397 ЦК України, є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобовязаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності, або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обовязку заінтересована особа має право предявити позов про витребування цього майна. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІХБ № 000597 від 09.12.2003 року, виданого Полтавським МРЕВ, [PERSON] є власником автомобіля марки ЗАЗ 1102, 1994 року випуску, шасі № ХТЕ110206R0282701, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. 15.08.2009 року вказаний автомобіль було передано позивачці [PERSON] та документи на нього, а також була видана [PERSON]Е довіреність від імені [PERSON] на позивачку та батька відповідача [PERSON], який помер 18.01.2015 року, на право експлуатувати та розпоряджатися належним [PERSON] автомобілем, яка втратила чинність 15.08.2012 року. 31.03.2015 року власник вказаного автомобіля - [PERSON], видав на імя позивачки [PERSON] та її доньки - [PERSON], довіреність на право експлуатувати та розпоряджатися належним йому автомобілем марки ЗАЗ 1102, 1994 року випуску, шасі № ХТЕ110206R0282701, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований в Полтавському МРЕВ 09.12.2003 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ІХБ № 000597, видане Полтавським МРЕВ 09.12.2003 року, з правом керування ( користування) продажу, обміну, зняття з обліку та постановки на облік в органах ДАІ, одержання грошей ( а.с.9), з терміном її дії до 31.03.2018 року, в звязку з цим суд вважає позивачку [PERSON] добросовісним володільцем автомобіля, оскільки крім вказаного доручення, вона має і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ІХБ № 000597 від 09.12.2003 року, виданого Полтавським МРЕВ на спірний автомобіль на імя [PERSON], оригінал якого був досліджений в судовому засіданні ( а.с.8). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він також звертався до власника автомобіля [PERSON] з проханням скасувати довіреність, видану 31.03.2015 року позивачці та її доньці, але той відмовив та пояснив, що оскільки справа знаходиться в суді, то він не хоче втручатися у цей спір, відповідач також пояснив, що спадщину після померлого батька він ще не оформив, а тому суд приходить до висновку, що він є недобросовісним володільцем автомобіля і повинен повернути його позивачці [PERSON] На підставі ст.ст. 399,400 ЦК України,

Outcome: approved