Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є їх рідним сином. На теперішній час вони є пенсіонерами за віком, не працюють, розмір їх пенсії є незначним та не дозволяє вести нормальний образ життя, вони несуть значні витрати по сплаті комунальних послуг, придбання лікарських препаратів, продуктів харчування. Відповідач є працездатною особою, не має захворювань та інших стягнень. Вважають, що відповідач має можливість надавати їм матеріальну допомогу та приймати участь у їх утриманні. В добровільному порядку відповідач не бажає надавати їм матеріальну допомогу. Просять стягнути з відповідача на їх користь аліменти на їх утримання в розмірі по 750 гривень на місяць довічно. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися. Надали суду письмові заяви, в яких позов підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні та просили справу розглянути за їх відсутність. Крім цього, позивачка [PERSON] просила справу розглянути з участю її представника [PERSON] Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов, по вищезазначеним підставам, підтримала та наполягала на його задоволені. Суду пояснила, що позивачі є батьками відповідача [PERSON] та є людьми похилого віку. Позивачі є непрацездатними, пенсіонерами, будь-яких інших доходів окрім пенсії не мають. Розмір їх пенсії є незначним та не дозволяє вести нормальний образ життя. Крім того позивач [PERSON] хворіє та потребує грошових коштів на лікування. Відповідач є працездатним, має гарний стан здоровя, а тому може влаштуватися на роботу та надавати матеріальну допомогу на утримання батьків в розмірі по 750 гривень щомісяця. Також, зазначила, що з відповідача рішенням Володарського райсуду стягнено аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, проте дане рішення законної сили не набуло. Відомостями щодо наявності інших повнолітніх дітей у позивачів вона не володіє. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що може надавати матеріальну допомогу батькам у розмірі по 750 гривень на кожного щомісячно. Крім цього, зазначив, що у нього є рідний брат, батьками якого також є позивачі. Проте, брат надавати матеріальну допомогу батькам не має можливості, оскільки він проживає в іншій країні та має хвору дитину, на лікування якої необхідні грошові кошти. У нього є зобовязання перед своїми неповнолітніми дітьми, однак рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей не набуло чинності. Вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-НО № 306232, виданим 28.09.1976 року Іллічівським відділом РАЦС м. Жданова, [PERSON] народився 24.08.1976 року, батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON], актовий запис № 1537. Відповідно до довідки УПФУ в Володарському районі Донецької області від 20.08.2015 року № 1649/06 [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в Володарському районі та отримує пенсію за віком в розмірі 1072,73 грн. Згідно довідки УПФУ в Володарському районі Донецької області від 20.08.2015 року № 1650/06 [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в Володарському районі та отримує пенсію за віком в розмірі 949 грн. Як вбачається із виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 08.07.2014 року, [PERSON] має діагноз: тупа травма живота, розрив тонкого кишечника, перитоніт, супутні : лівостороння пахова грижа, а/склеротичний кардіосклероз. Згідно довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Маріуполя від 04.09.2015 року у [PERSON] пахова грижа зліва. Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області № 222/916/15-ц від 08.09.2015 року з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], по 643 грн. на кожну дитину щомісяця до їх повноліття. Дане рішення законної сили не набуло. Відповідно до ч.1\~ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобовязанні утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Право на утримання від дочки, сина мати та батько мають за умови, що є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Оскільки обовязок батьків утримувати дитину не залежить від їхнього матеріального стану, то і обовязок сина, дочки щодо матері, батька не повязується з цією обставиною. Тому якщо дочка, син самі не є матеріально забезпеченими, суд повинен присудити з них аліменти. Відповідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При вирішення спору слід врахувати розяснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також ту обставину, що позивачі забезпечені пенсіями, а також, що у них окрім відповідача є повнолітній працездатний син, від якого мають можливість отримувати матеріальну допомогу, а також знаходження на утриманні у відповідача не повнолітніх дітей, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивачів аліменти на їх утримання саме у розмірі по 200 гривень на кожного щомісячно і довічно, оскільки на думку суду відповідач може надавати матеріальну допомогу саме в такому розмірі, а тому позов підлягає задоволенню саме в цій частині. Щодо посилань представника позивачки та відповідача на поганий стан здоровя позивача [PERSON], необхідність витрат на його лікування, суд вважає, що це є підставами для звернення [PERSON] до суду з вимогами про участь його повнолітніх дітей у додаткових витратах в порядку ст.203 СК України. В решті позову суд вважає необхідним відмовити за недоведенністю. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи що позивачі при зверненні до суду були звільнені від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial