Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними право власності в рівних частках, по ? частці за кожним із співвласників, на двоповерхову квартиру [ADDRESS], яка складається з: перший поверх: коридор площею 1,6 кв. м., санвузол площею 2,2 кв. м., кухня площею 8,1 кв. м., житлова кімната площею 11,0 кв. м., коридор площею 4,3 кв. м., кухні площею 8,6 кв. м., житлової кімнати площею 11,2 кв. м.; другий поверх: житлова кімната площею 27,0 кв. м., санвузол площею 2,6 кв. м., житлова кімната площею 12,2 кв. м., житлова кімната площею 11,8 кв. м., балкон площею 1,6 кв. м., житловою площею 73,2 кв. м., підсобною площею 29,0 кв. м., загальною площею 102,2 кв. м. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.11.2002 року за № 173156, зареєстроване за № 3-18586, позивачам на праві спільної часткової власності, по ? частці за кожним із співвласників, належить квартира [ADDRESS]. З метою поліпшення умов проживання за час експлуатації квартири позивачі провели її реконструкцію. Сусіди не заперечували проти реконструкції спірної квартири. Неможливість вирішення питання про визнання права власності на реконструйовану квартиру в іншому порядку ніж судовому, стало причиною звернення позивачів з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом установлені такі фактичні обставини справи. Згідно Свідоцтво про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської ради 01 листопада 2002 року, реєстраційний номер 3-18586, [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS]. Право власності за позивачами в рівних частках зареєстровано в КП „ОМБТІ та РОН 13.11.2002 року, номер запису 3241, в книзі стр. 196, кн. 462 пр. 01 лютого 2005 року позивачі подарували 57/100 частин квартири [ADDRESS] [PERSON], її право власності зареєстровано в КП „ОМБТІ та РОН 18.02.2005 року № запису 3241 в книзі 462пр-197. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінила прізвище на „Казакевич. Означений шлюб 21 листопада 2006 року був розірваний, актовий запис № 426, після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище „Балицька (свідоцтво про розірвання шлюбу 1-ЖД № 030401. 14 квітня 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на „Сачевічік (свідоцтво про шлюб 1-ЖД № 044121). З метою поліпшення умов проживання за час експлуатації квартири позивачі провели в ній капітальний ремонт та реконструкцію, за рахунок чого квартира стала мати такі характеристики: перший поверх: коридор площею 1,6 кв. м., санвузол площею 2,2 кв. м., кухня площею 8,1 кв. м., житлова кімната площею 11,0 кв. м., коридор площею 4,3 кв. м., кухні площею 8,6 кв. м., житлової кімнати площею 11,2 кв. м.; другий поверх: житлова кімната площею 27,0 кв. м., санвузол площею 2,6 кв. м., житлова кімната площею 12,2 кв. м., житлова кімната площею 11,8 кв. м., балкон площею 1,6 кв. м., житловою площею 73,2 кв. м., підсобною площею 29,0 кв. м., загальною площею 102,2 кв. м. Розташування цієї житлової споруди визначено технічним висновком про можливість збереження реконструйованої квартири, виготовленого СПД „[PERSON]В. Згідно технічного висновку про можливість збереження виконаної реконструкції підсобного приміщення та введення його в експлуатацію в складі самостійної квартири за адресою: [ADDRESS], виготовленого СПД „[PERSON]В. (державна ліцензія АВ № 190292) технічний стан житлового приміщення на момент обстеження, згідно класифікації чинних норм, може бути охарактеризований як задовільний, що дозволяє зберегти його для подальшої експлуатації в якості жилої самостійної квартири; цим висновком не встановлено порушень у питаннях архітектури, обраних конструктивних рішень, протипожежної безпеки та охорони навколишнього середовища. Здійснена позивачами реконструкція приміщення квартири відповідає санітарно-технічним вимогам та не порушує права третіх осіб. Сусіди, які мешкають в квартирі № 14 [PERSON], № 19 [PERSON] не заперечували проти реконструкції. З моменту проведення реконструкції до теперішнього часу до позивачів ніяких претензій з боку територіальної громади не предявлялося. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних норм і правил експлуатації будинку. Згідно Конституції України позивачі мають право на поліпшення своїх житлових умов. Вказана реконструкція не тільки поліпшує житлові умови позивачів, але й є необхідною для їх особистого проживання. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Таким чином, суд вважає виконаними вимоги ч. 3 ст. 375 ЦК України, відповідно до якої право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. Здійснивши перебудову позивачі права інших осіб не порушили. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. При цьому згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved