Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Чернівецької міської ради в особі Департаменту житлово-комунального господарства про визнання права власності на квартиру у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що вони проживають за адресою [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] складається з трьох кiмнат житловою площею 40,8 кв.м та загальною площею 57,50 кв.м. Інвентаризацiйна вартiсть квартири становить 125009,00 грн. В 2001 роцi позивач [PERSON] подала заяву про приватизацiю даної квартири та відповідно до розпорядження органу приватизацiї було передано позивачам у спiльну часткову власнiсть квартиру, в якiй вони проживали за адресою [ADDRESS] та видано Свідоцтво про власнiсть, яке було втрачено до реєстрацiї в органах технiчної iнвентаризацiї. Вiдсутнiсть правовстановлюючого документу була виявлена на початку 2015 року, у зв'язку з чим у березнi 2015 року позивач [PERSON] звернулася з заявою до Департаменту житлово-комунального господарства Чернiвецької мiської ради з проханням видати дублiкат свiдоцтва про власнiсть на квартиру, проте отримала вiдмову. Крім того, посилаються на те, що на протязi всього перiоду вiдсутностi правовстановлюючого документу вони проживали, користувалися i розпоряджалися квартирою, як власною, проводили поточнi ремонтнi роботи, сплачували всi комунальнi платежi. Просять визнати за ними - [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власностi на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], для подальшого одержання дубліката свідоцтва про приватизацію та її державної реєстрації. В ході розгляду справи, зокрема 08.12.2016 року позивачі уточнили позовні вимоги і просять визнати за ними - [PERSON], [PERSON], [PERSON] право спiльної часткової власностi на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 56,00 /57,5 кв.м. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від них через канцелярію суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог та просила прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КЖРЕП №14 №2090 від 31.10.2016 року (а.с.4). У відповідності до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 10.02.1998 року Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області позивач [PERSON] (а.с.5-6); паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 25.03.1998 року Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області позивач [PERSON] (а.с.7); паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 23.04.2014 року Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області позивач [PERSON] (а.с.8) зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. 30.03.2015 року позивач [PERSON] знернулася з заявою до Департаменту житлово-комунального господарства Чернiвецької мiської ради з проханням видати дублiкат свiдоцтва про власнiсть на квартиру, проте повідомленням №С-455/0-03/01 від 22.04.2015 року їй було відмовлено і зазначено, що 16.08.2001 року у відділі приватизації житла нею було отримане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], проте в довідках обласного та міського бюро технічної інвентаризації відсутні запис про реєстрацію права власності на квартиру в реєстрових книгах; за даним реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області у реєстрі прав власності на нерухоме майно та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні, а тому підстав для видачі дубліката свідоцтва не має (а.с.13). Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради із листом №С-2329/0-03/01 від 20.11.2015 року надіслав на адресу позивача [PERSON] розпорядження органу приватизації житла про передачу у власність квартири (а.с.14), у відповідності до даного розпорядження органу приватизацiї №37622 від 09.08.2001 року було передано позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спiльну часткову власнiсть квартиру, в якiй вони проживали за адресою [ADDRESS], де зазначено: Відділу приватизації житла у десятиденний термін оформити свідоцтво про власність, технічний паспорт (а.с.15). 13.10.2016 року Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], у відповідності до якого дана квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 40,80 кв.м., загальною площею 57,50/ 56,00 кв.м. (а.с.9-11). Інвентаризацiйна вартiсть квартири становить 125009,00 грн. (а.с.12). Статтею 16 ч.2 п.1 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.331 ч.2 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації. Позивачі не можуть належним чином реалізувати свої права через втрату оригінала правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на квартиру. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі надали суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачами предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved