Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачі обґрунтовують свої вимоги тим, що 13.01.1994 виконавчий комітет Київської міської Ради народних депутатів надав ордер № 1 серії «А» гр. [PERSON] на житлове приміщення - кв. [ADDRESS] , на сім`ю у складі [PERSON] та дружини [PERSON] . У 1994 р. [PERSON] та [PERSON] поїхали до Росії. Приблизно у 2003 році [PERSON] знявся з реєстрації місця проживання з кв. [ADDRESS] та зареєструвався в іншому місці. 02.01.2003 тітка позивача [PERSON] - [PERSON] зареєструвала [PERSON] у вказану квартиру та в кінці 2003 р. перевела на неї особовий рахунок, після чого [PERSON] забрала залишок своїх особистих речей та з власної ініціативи залишила місце проживання. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ніхто [PERSON] не чинив. На даний час місце її проживання позивачам невідоме. На даний час в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] , позивач [PERSON] та її син позивач [PERSON] , [INFO] . Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом та довідкою, які були складені з участю сусідів та завірені начальником ЖЕД-318. У зв`язку з викладеним, позивачі просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме кв. [ADDRESS] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.12.2020 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 03.06.2021 позивачі та представник у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи своєчасно сповіщена у встановленому законом порядку, а саме судовою повісткою, направленою рекомендованим листом за адресою місця проживання та повідомлялась через офіційний веб - портал «Судова влада України». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзив на позовну заяву. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Від представника третьої особи - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло клопотання, в якому просять розглядати справу у відсутності представника третьої особи та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України за наявними в справі матеріалами та доказами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 13.01.1994 виконавчий комітет Київської міської Ради народних депутатів надав ордер №1 серії «А» гр. [PERSON] на житлове приміщення - кв. [ADDRESS] , на сім`ю у складі: [PERSON] та дружини [PERSON] . Як зазначено позивачами у 1994 році [PERSON] та [PERSON] поїхали до Росії та у 2003 році [PERSON] знявся з реєстрації місця проживання з кв. [ADDRESS] . Згідно копії довідки Форми - 3, виданої 12.03.2004 № 349 КП по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» 02.01.2003 за адресою [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , яка є власником особового рахунку вказаної квартири. Згідно копії довідок про реєстрацію місця проживання, виданих Деснянською РДА від 21.07.2020 р. за № 12752148 та від 25.07.2020 за № 12782451, в кв. [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та з 17.11.2006 - [PERSON] . Відповідач [PERSON] з 2003 р. не проживає в спірній квартирі, що підтверджується відповідними документами, а саме Актами від 25.11.2020, 13.05.2021 та довідками від 25.11.2020 № 83 та від 13.05.2021 № 18 про обстеження квартири на предмет проживання в ній відповідача за участю засвідченими начальником ЖЕД - 318.Бойко І. Згідно копії довідки №2600-0206-8/157399 від 04.11.2020, наданої Головним управлінням пенсійного фонду України в м. Києві, [PERSON] на обліку в Головному управлінні не перебуває, пенсію не отримує, із заявою про призначення пенсії з дати права по теперішній час не зверталась. Згідно наданої на запит суду відповіді з Національної поліції України ГУНП у м. Києві Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 22.01.2021 №15/125/49-2021, проведеною перевіркою встановлено, що відповідно до ІПНП інформація щодо звернень [PERSON] у Деснянському УП ГУНП у м. Києві відсутня. 16.03.2021 на адресу суду від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» на виконання ухвали суду від 16.12.2020 надійшла відповідь № 09 від 10.03.2021, в якій зазначено, що [PERSON] за період з 01.06.2015 по теперішній час не зверталась до КП із заявами про вчинення їй перешкод в користуванні кв. [ADDRESS] Відповідач [PERSON] не несе жодних обов`язків по утриманню житла за вказаною адресою. Як зазначають позивачі вони не чинили відповідачу перешкод в користуванні спірною квартирою, відповідач добровільно залишила спірну квартиру, забравши всі свої речі. Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації та не має наміру там проживати, оскільки проживає за іншою адресою, а отже є підстави для визнання її такою що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved