Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що 05.07.2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 652. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені у зв`язку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивачка просить суд позов розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на свою користь половину витрат по сплаті суми судового збору в розмірі 384,20 грн. Спору про місце проживання і утримання дитини та про розподіл спільного майна подружжя у сторін немає. До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.07.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 652 (а.с.6). В шлюбі у них народився син: [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини, несумісності характерів. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, на примирення не згодні. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Також, задоволенню підлягає вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь половини суми судових витрат в сумі 384,20 грн., яка встановлена Законом України «Про судовий збір» та складає 768,40 грн.

Outcome: approved