Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою. У своїй позовній заяві позивачі зазначають, що вони згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 157848, і виданим 16 лютого 2009 року Івано-Франківською міською радою, є співвласником земельної ділянки площею 0,0240 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер земельної ділянки 2610100000200010212. З ініціативи відповідачки [PERSON], яка проживає напроти в будинку [ADDRESS], виникали неправомірні та безпідставні конфлікти щодо права користування частиною земельної ділянки позивачів з сторони їх подвір'я, а тому просять суд усунути перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою. Позивачі та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 157848, виданого 16 лютого 2009 року Івано-Франківською міською радою, [PERSON] та [PERSON] співвласниками земельної ділянки площею 0,0240 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до зазначеного державного акту цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер земельної ділянки 2610100000200010212. Згідно з планом меж моєї земельної ділянки, сторона від «І » до «Д» межує із землею міської ради (ЖЕО № 4), де розташований двір будинку [ADDRESS]. Інші сторони земельної ділянки позивачів межують з земельними ділянками власників громадян - сусідів, які встановили огородження на своїх межах із землею міської ради (ЖЕО №4). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка проживає напроти в будинку [ADDRESS], виникали неправомірні та безпідставні конфлікти щодо права користування частиною земельної ділянки позивачів з сторони їхнього подвір'я. 09.11.2012 року з допомогою найнятих робітників позивачі розпочали встановлювати огородження сторони земельної ділянки на межі «Г» до «Д» із землею міської ради (ЖЕО № 4). При цьому відповідачка [PERSON] разом з кількома викликаними нею сусідами перешкодили проводити встановлення даного огородження. З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.11.2012 року вбачається, що позивачка [PERSON] зверталась до правоохоронних органів із заявою з приводу вчинення до неї кримінального правопорушення [PERSON] Однак їй відмовлено в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України. За результатами перевірки щодо [PERSON] складено адміністративний протокол за ст.173 КУпАП. У відповідності з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статтей 15,16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав є відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 158 ЗК України передбачено, що земельні спори з приводу володіння та користування земельними ділянками, що перебувають у власності громадян, вирішуються виключно судом. Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи вищенаведе, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного, громадянка [PERSON] порушує законне право [PERSON], [PERSON] користуватися земельною ділянко, яка належить їм на праві приватної власності чим порушила вимоги статті 41 Конституції України та норми Земельного законодавства України. На підставі ч. 2 ст. 152, ст.ст.158, 212 Земельного кодексу України, ст.15,16, 319, 391 ЦК України,

Outcome: partial