overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 20 жовтня 1990 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 149. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання жили погано, часто в сім'ї виникали сварки, не було поступок і взаєморозуміння, так як відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження і матеріальне забезпечення сім'ї, зраджував у подружній вірності. В листопаді 2008 року припинили спільне проживання, відповідач забрав свої речі та пішов до іншої жінки, з якою і проживає на даний час, сім'я розпалась остаточно. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутноті, позов задовольнити. Відповідач, також до судового засідання подав заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 20 жовтня 1990 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 149, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки в листопаді 2008 року, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 20 листопада 2010 року перебуває в зареєструваному шлюбі з [PERSON] Шлюб реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 151. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Відповідач не дбав про збереження і матеріальне забезпечення сім'ї. Рішення Дунаєвецького районного сду від 26 вересня 2013 року з відповідача стягнуто аліменти, але він їх не платить, відповідач здовживає спиртними напоями. Все це призвело до того, що в липні 2013 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. Судом надавався двічі термін для примирення, однак не помирились. В подані заяві справу просить розглядати у її відсутності та шлюб розірвати. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони 20 листопада 2010 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 151, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки з липня 2013 року, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Судом двічі надавався термін для примирення, однак сторони не помирились. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 21 липня 1996 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 54. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в листопаді місяці 2013 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. Судом надавався термін для примирення, однак не помирились. В подані заяві справу просить розглядати у її відсутності. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, з позовом згідний. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутності сторін. Судом встановлено, що 21 липня 1996 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Судом надавався термін для примирення, однак сторони не помирились. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 23 листопада 2001 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Чечельницькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 6. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Відповідач зловживав спиртними напоями, в присутності дітей вчиняв сварки. Все це призвело до того, що 15 червня 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. З того часу переїхала на постійне місце проживання до м. Славута, де проживає до теперішнього часу, сімейно- шлюбні відносини не підтримують. В подані заяві справу просить розглядати у її відсутності. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний, сімейно - шлюбні відносини припинили більше п'яти років тому назад. На даний час створив іншу сім'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутності сторін. Судом встановлено, що 23 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб в Чечельницькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки з 15 червня 2008 року, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Відповідач на даний час створив нову сім'ю. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 24 листопада 2012 року проживає з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, а 18 січня 2014 року у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в виконавчому комітеті Чорнянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис № 1. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання жили погано, часто в сім'ї виникали сварки, не було поступок та взаєморозуміння, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження і матеріальне забезпечення сім'ї. На даний час подружні стосунки не підтримують, 18 серпня 2014 року припинили спільне проживання та шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, оскільки півтора роки тому сім'я розпалась, разом з тих пір не проживають. Відповідач, також подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 18 січня 2014 року сторони зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Чорнянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 25 жовтня 2008 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Маліївецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 7. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання жили погано, головною причиною розпаду сімї стало, те що під час спільного проживання відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження і матеріальне забезпечення сімї, часто виникали сварки, не було поступок, взаєморозуміння. А тому 15 серпня 2015 року припинили спільне проживання, таким чином сімя розпалась остаточно, а подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивачки. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутноті, позов задовольнити. Відповідач також подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без нього, проти задоволення позову не заперечу, так сімя розпалась остаточно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 25 жовтня 2008 року сторони зареєстрували шлюб в Маліївецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-БВ №055389. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ №097456. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сімя розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 25 червня 1994 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 76. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння, відповідач не турбувався про сім'ю. Все це призвело до того, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. Судом надавався термін для примирення, однак не помирились. В подані заяві справу просить розглядати у її відсутності. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю на розірвання шлюбу згідний. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25 червня 1994 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 76, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Судом надавався термін для примирення, однак сторони не помирились. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 26 вересня 2010 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі РАЦС Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №122. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося. Головними причинами розпаду сім'ї стали часті сварки, втрата взаємних почуттів та те, що відповідач проживає з іншою жінкою, що в результаті призвело до того, що в вересні 2015 року фактично припинили шлюбні стосунки. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтрималал, а також вказала, що сім'я розпалась остаточно, за наданий для примирення строк не помирились, крім того відповідач на даний час проживає з іншою жінкою, що суперечить її інтересам, тому просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вказав, що проти задоволення позову не заперечує, на розлучення згоден, підтвердив, що на данй час проживає з іншою жінкою, а тому збереження шлюбу суперечить його інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України. Судом встановлено, що 26 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №122, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ №077942. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №258249. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 27 квітня 2011 року проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 25. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Головною причиною розпаду сімї стало те, що відповідач завів сумнівну компанію з якою проводить весь час, зловживає алкогольними напоями, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбає про збереження і матеріальне забезпечення сімї. На даний час припинили спільне проживання та шлюбні відносини, сімя розпалась остаточно, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, оскільки сімя розпалась остаточно, разом не проживають, тому примирення не можливе Відповідач, також подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, так як проживає з іншою жіною, термін на примирення просить не надавати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 27 квітня 2011 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-АМ №100502. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серія 1-АМ №193061, серія 1-БВ-235647. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сімя розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 27 липня 1991 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Миньковецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 7, однак разом не проживають. Головною причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки, поводить себе неадекватно, з цих підстав сім років тому припинили подружні відносини, сім'я розпалась остаточно. Від спільного проживання дітей немає. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦС відповідач не бажає, а тому звертається до суду Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутноті, позов задовольнити, оскільки має намір створити іншу сім'ю і збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Відповідач, також до судового засідання подав заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 27 липня 1991 року сторони зареєстрували шлюб в Миньковецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від спільного проживання дітей немає. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки більше семи років тому, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved