Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просять: 1.Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків -2008012236 , право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер - 5322255100:30:004:1497 , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . 2.Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків -3091417780 , в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частки земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер - 5322255100:30:004:1497 , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , та до дня смерті належала [PERSON] , яка померла [INFO] . 3.Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частки земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер - 5322255100:30:004:1497 , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , та до дня смерті належала [PERSON] , яка померла [INFO] .. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2019 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09 вересня 2019 року (а.с. 72-73). Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, але надали до суду заяву від 04.09.2019 року, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 82-84). Відповідач Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України, в якому просять суд провести судове засідання без участі їхнього представника зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 85). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-85), вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. [INFO] у м. Мілані Республіки Італія померла [PERSON] , про що свідчить Витяг із акту про смерть № 0521від 30.01.2013 року разом з перекладом його з італійської мови на українську мову (а.с.22-24). [PERSON] , є чоловіком [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Березківською сільською Радою народних депутатів Новоаневського району МРСР 18.03.1989 року (а.с 13). [PERSON] та [PERSON] , є доньками [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Новоаневським районним ЗАГС 13.09.1984 року, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Березківською сільською Радою народних депутатів Новоаневського району МРСР 22.12.1989 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом ДРАЦС РС КРУЮ у Полтавській області 10.07.2015 року (а.с. 17, 20-21). Відповідно до довідки за № 2500, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). При цьому на час відкриття спадщини за вищевказаною адресою з [PERSON] були зареєстровані: чоловік - [PERSON] , дочка - [PERSON] , дочка - [PERSON] (а.с. 25). 09.11.2004 року [PERSON] та [PERSON] , було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та який згідно договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Соломко З.В., за реєстровим № 1726, було оформлено на ім`я дружини. При укладенні договору, чоловіком покупця, було надано у нотаріуса письмову згоду на купівлю вищевказаного житлового будинку, який був придбаний за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу (а.с. 26-29). 12 листопада 2010 року на підставі рішення 50 (позачергової ) сесії 5 скликання Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області від 03.02.2010 року на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 479382 , що посвідчує її право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер - 5322255100:30:004:1497 , яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42-47). 12 листопада 2010 року на підставі рішення 50 (позачергової ) сесії 5 скликання Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області від 03.02.2010 року на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , що посвідчує її право власності на земельну ділянку площею 0,0490 га, кадастровий номер - 5322255100:30:004:1498 , яка надана для ведення особистого селянського господарства, та розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У встановлений законом 6-ти місячний строк із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON] , дочки померлої. Натомість, від імені [PERSON] , чоловіка померлої, надійшла заява про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини. У провадженні Котелевської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 122/2013 після померлої [INFO] [PERSON] і єдиними спадкоємцями за законом першої черги являються її діти: [PERSON] та [PERSON] . 22 грудня 2015 року на підставі статті 63 Сімейного кодексу України на ім`я [PERSON] , який згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.03.1989 року Березківською сільською Радою народних депутатів Новоаневського району МРСР є пережившим чоловіком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та якому належить Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, було видано свідоцтво про право власності на Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за номер [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу 09.11.2004 року за реєстровим № 1726, про що свідчить свідоцтво про право власності, видане державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 22.12.2015 року за реєстровим № 310 (а.с. 30-33). 22 грудня 2015 року на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України на ім`я [PERSON] та [PERSON] , дітей померлої [INFO] [PERSON] , було видано свідоцтва про право на спадщину по Ѕ частці у спадщині, тобто по ј частці житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за номер [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу 09.11.2004 року за реєстровим № 1726, про що свідчать свідоцтва про право на спадщину, видані державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 22.12.2015 року за реєстровим № 311, № 312(а.с. 34-40). Щодо земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер - 5322255100:30:004:1497 , яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та розташована за адресою: [ADDRESS] , то для оформлення своїх спадкових прав спадкоємцями було надано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 479382 , виданий 30 серпня 2010 року. Проте, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 225/02-31 від 17.05.2019 року Котелевською державною нотаріальної конторою нам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на присадибну земельну ділянку площею 0,15 га з наступних підстав: 23 грудня 2015 року Котелевською державною нотаріальною конторою на підставі ст. 63 Сімейного кодексу України видано свідоцтво про право власності пережившому подружжю на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності - [PERSON] , та свідоцтва про право на спадщину за законом донькам спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] , по 1/4 частці житлового будинку. Земельна ділянка на якій розташований вищезазначений житловий будинок є особистою власністю спадкодавця, як така, що придбана в порядку приватизації, тому підстав видачі свідоцтв про право на спадщину пережившому подружжю немає. Окрім того, згідно заяви про відмову від спадщини, яка подана [PERSON] 05 червня 2013 року до Котелевської державної нотаріальної контори, підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки [PERSON] немає. Згідно п. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, тоді як згідно свідоцтва про право власності та свідоцтв про право на спадщину співвласниками вищезазначеного житлового будинку є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а право на спадкування мають тільки [PERSON] , [PERSON] , що є порушенням ст. 121 ЗК України. У зв`язку з вищевикладеним, державний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтва на присадибну земельну ділянку пропорційно до часток у житловому будинку (а.с 41). Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 57 СК України, земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. При цьому, слід зазначити, що в СК України було внесено зміни та доповнено частину 1 статті 57 пунктом 5 відповідного змісту тільки у 2012 році Законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VI «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка», що набув чинності 13 червня 2012 року. До цього правовий статус приватизованої земельної ділянки, право власності, на яку виникло в одного з подружжя в період шлюбу, визначався частиною 5 статті 61 СК України, якою передбачалося, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма з`явилася у Сімейному Кодексі України внаслідок прийняття об`єктів, що набув чинності 08 лютого 2011 року. До 08.02.2011 року у Сімейному кодексі України були взагалі відсутні будь-які норми, які б визначали якою саме є власністю (особистою приватною чи спільною сумісною) земельна ділянка, набута ним або нею за час шлюбу внаслідок приватизації. Пунктом 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (яким доповнено постанову згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 р. № 2) встановлено, що відповідно до положень статей 81, 116 Земельного кодексу України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] , [PERSON] , в порядку спадкування після смерті матері є власниками по ј частці житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] , є власником Ѕ частки вищевказаного нерухомого майна, то до них повинно перейти право власності на земельну ділянку пропорційно до часток у житловому будинку, тобто по ј , ј та Ѕ для обслуговування належних їм часток. Згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved