Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати за кожним з них право власності на 1/6 частину квартири, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Торез, м-рн 30 років Перемоги[ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 05.05.1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ПК №253725, що видане адміністрацією селища Ямбург Надимського району Тюменської області Російської Федерації. Згідно інформаційної довідки №62411397 від 30.06.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Торез, м-рн 30 років Перемоги[ADDRESS]. Підставою для реєстрації права власності був договір купівлі-продажу, ВКЕ №203180, 06.02.2008 року, посвідчений державним нотаріусом Торезької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1-354. Таким чином, у відповідності до вимог ст. 60, ч.1 ст. 70 СК України, [PERSON] був власником 1/2 частини вказаної вище квартири. 25.06.2015 року [PERSON] помер. Позивачі у справі є рідними синами померлого [PERSON]. У встановлений законом строк вони звернулися із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Летичівського районного нотаріального округу [PERSON], де до майна померлого була заведена спадкова справа №35-2015. Проте, [PERSON] вважала вказану вище квартиру своєю особистою власністю. Вважають, що 1/2 частка спірної квартири входить до складу спадщини після смерті [PERSON], а отже [PERSON] має право лише на 1/2 частку цієї квартири як спільного сумісного майна подружжя та на 1/6 частку - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Після смерті 13.12.2016 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] звернувся брат померлої [PERSON] Представник позивачів за договорами про надання правової допомоги адвокат [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, письмові заперечення на позов не надав. У відповідності до матеріалів справи [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], м-рн 30 років Перемоги[ADDRESS]. Постановою Верховної ради України №254-VІІІ від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Торез Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає \~ задоволенню в звязку з наступним. Статтею\~ 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 05.05.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі, на імя [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору від 06.02.2008 року вони придбали двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Торез, м-рн 30 років Перемоги[ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З урахуванням наведеного частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Торез, м-рн 30 років Перемоги[ADDRESS], є рівними, тобто по 1/2 за кожним. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] помер 25.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №254638, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 26.06.2015 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Родинні відносини померлого [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народження останніх. За змістом ч.1, ч.2 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що\~ позивачі у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Проте, вони позбавлені можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом через реєстрацію права власності на спірну кварту за [PERSON], смертю останньої 13.12.2016 року та відсутністю у них оригіналу договору купівлі-продажу спірної квартири від 06.02.2008 року. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Аналізуючи докази, суд приймає до уваги письмові докази, надані позивачами, і приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved