Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на кооперативну двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позову позивачка посилалась на те, що згідно ордеру на право заняття квартири № 000119, виданому на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 06 березня 1991 року вона за списком ЖБК «Орджонікідзевський-170» отримала квартиру за адресою: [ADDRESS]. Свій пайовий внесок за квартиру сплатила у повному обсязі, отже набула право власності на неї. Однак у реєстрації права власності позивача на спірну квартиру їй було відмовлено у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на квартиру, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Посилаючись на норми законодавства, просить визнати за нею право власності на вказану квартиру. Позивачка в останнє судове засідання не прибула, надавши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності, в останнє судове засідання не прибув, надавши заяву, в якій зазначав, що позовні вимоги не визнає, проти їх задоволення заперечує, посилаючись на відсутність в позивача підстав для звернення до суду, оскільки Реєстраційна служба у своєму листі не відмовила у реєстрації права власності позивачки, а лише розяснила про необхідність надання певних документів, зокрема, статуту ТОВ «Житло-Гарант». Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ч.1, ч.4\~ст. 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно\~ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав є обов'язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно\~ст. 334 ч.4 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно\~ст. 384 ЦК України\~при викупі квартири член житлово-будівельного кооперативу є її власником. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру № 000119, серія КО від 27 березня 1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради № 87/3 від 06 березня 1991 року, отримала у користування квартиру [ADDRESS]. На момент отримання ордеру склад сім'ї [PERSON] [PERSON] донька. Згідно довідки голови Житлово-будівельного кооперативу «Орджонікідзевський-170», вих. № 7 від 08 червня 2015 року, виданої [PERSON], повна вартість квартири [ADDRESS], виплачена у повному обсязі. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. За положеннями п. 5-1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»\~член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Таким чином, вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачка набула право власності на кооперативну квартиру за вказаною вище адресою у встановленому законом порядку. За даними технічного паспорту, квартира за адресою: [ADDRESS], складається з двох кімнат житловою площею 27,5 кв.м, у тому числі кімната 1 площею 10,3 кв.м, кімната 2 площею 17,2 кв.м, кухня площею 7,6 кв.м, вбиральня площею 1,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,0 кв.м, коридор площею 5,1 кв.м. Квартира обладнана лоджією площею 4,2 кв.м. Загальна площа квартири 47,5 кв.м. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачці відмовлено у реєстрації права власності в органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно через ненадання нею документу, що підтвердив би правонаступництво ТОВ «Житло-Гарант» після ЖБК «Орджонікідзевський-170», зокрема, статуту ТОВ «Житло-Гарант», суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею право власності на вказану квартиру в судовому порядку, задовольнивши тим самим позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ч.1, ч. 4 ст.\~182, ч.4 ст.334, ст.328, ст.384 ЦК України,

Outcome: approved