Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених між ними та ТОВ «Сатанів Аграр» 06.09.2007 року строком на 25 років, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачі є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Жищинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області та з метою укладення договорів оренди землі звернулися до ТОВ «Агрохолдинг 2012». Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки позивачів у зазначеному реєстрі відсутні, тобто дані про вказані земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 01.01.2013 року не вносилися взагалі. Однак при зверненні до відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі Хмельницької області позивачі дізналися про те, що органом, який здійснював реєстрацію договорів оренди на той час - Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру», - було внесено запис про реєстрацію договорів оренди землі від 06.09.2007 року, укладених між позивачами та ТОВ «Сатанов Аграр» строком на 25 років, що підтверджується інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі Хмельницької області № 804/0/2-16 від 12.02.2016р. На основі отриманої інформації позивачі повторно звернулися до відділу Держгеокадастру з метою отримання копії договорів оренди, начебто, укладених ними із ТОВ «Сатанов Аграр» та отримали у відповідь довідку про те, що на підставі постанови старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Хмельницькій області від 15.09.2008р. було проведено виїмку 464 договорів, укладених у 2005 році між ТОВ «Сатанов Аграр» та громадянами - власниками земельних ділянок с.Жищинці Городоцького району, зазначені договори оренди було вилучено та в орган Держгеокадастру не повернуто. Позивачі стверджують, що ними взагалі ніколи не укладалися й власноруч не підписувалися договори оренди з відповідачем, посилаючись на те, що в центральній базі Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області відсутні відомості про розмір та взагалі факт нарахованого/виплаченого доходу та податку в бюджет щодо них чи ТОВ «Сатанов Аграр» за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р. за користування будь-якими земельними ділянками (паями) позивачів. Враховуючи вищевказане, позивачі вважають, що оспорювані договори оренди землі є недійсним з двох підстав: 1) відсутність волевиявлення у будь-якій формі з боку позивачів укладати вказаний правочин з ТОВ «Сатанов Аграр» (ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України); 2) сторонами правочину недодержано обовязкової письмової форми договору під час, нібито, укладання оспорюваних договорів оренди землі як того в імперативній формі вимагає ст.14 Закону України «Про оренду землі» та позивачі як сторона правочину заперечують їх дійсність (ч.3 ст.215 ЦК України) в силу недодержання сторонами вимог ч.4 ст. 203 ЦК України. Існування запису про державну реєстрацію оспорюваних договорів оренди землі, укладених із ТОВ «Сатанов Аграр», порушує та обмежує право позивачів як фізичних осіб у реальній можливості розпоряджатися своєю власністю - а саме їх власними земельними ділянками, що гарантується ст.ст. 21, 41 Конституції України та ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України. Позивачі вважають, що очевидні протиправні дії з боку третіх осіб щодо укладання та реєстрації оспорюваних договорів оренди землі із ТОВ «Сатанов Аграр», які вони ніколи не бачили та не підписували, призвели до реального обмеження у можливості розпорядитися їх власністю, а тому звернулися до суду та просять визнати їх недійсними. 17.10.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви про уточнення позовних вимог, в яких зазначили, що у 2005 році між ними та ТОВ «Сатанов Аграр» були укладені договори оренди землі, належної їм на праві власності для вирощування сільськогосподарської продукції на території Жищинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, та досягнута попередня домовленість про укладання договору строком на пять років. В подальшому позивачі зрозуміли, що їх ошукали і замість договорів на 5 років було зареєстровано договори оренди на 25 років, в зв?язку з чим вони разом з іншими жителями села Жищинці, які так само раптово виявили невідповідність в умовах договорів оренди із ТОВ «Сатанов Аграр», звернулися до правоохоронних органів з метою визнання недійсними договорів оренди належних їм земельних ділянок та покарання осіб, винних у підробці документів. 04 червня 2010 року Городоцьким районним судом винесено постанову у кримінальній справі №1-п-6/10р. щодо [PERSON] та [PERSON] про те, що ці співробітники ТОВ «Сатанов Аграр» підробили підписи в актах приймання-передачі земельних ділянок в грудні 2005 року без відома та згоди власників земельних ділянок. [PERSON] та [PERSON] на стадії досудового слідства і в судовому засіданні визнали себе винними у злочині, кваліфікованому за ч.1 ст.358 КК України, а також щиро розкаялися у його скоєнні. Позивачі посилаються на наступне: Відповідно до ст.15 ч.1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання оспорюваних договорів оренди землі між сторонами) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку внесення і перегляду, відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки; умови збереження стану земельної ділянки; умови і строки передачі об'єкта оренди від орендодавця до орендаря; умови повернення об'єкта оренди орендодавцю; існуючі обмеження (обтяження) об'єкта оренди; визначення сторони, яка несе ризик пошкодження чи знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання договору оренди. Частиною 4 ст.15 Закону «Про оренду землі» (в редакції на день укладання договорів) передбачено, що невід'ємною частиною договору оренди є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки. Частиною 2 ст.15 Закону «Про оренду землі» (в редакції на день укладання договорів) передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону «Про оренду землі», а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно ст.17 Закону «Про оренду землі» (в редакції на день укладання договорів) передача об?єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені в договорі оренди землі, за актом приймання - передачі. Як вбачається з наведених вище норм законодавства (в редакції на день укладання договорів), враховуючи матеріали кримінальної справи №1-п-6/10р., сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов договору оренди, а також порушено вимогу статті 17 Закону «Про оренду землі» (в редакції на день укладання договорів), таким чином договори між сторонами взагалі не були укладені. На підставі наведеного позивачі просять визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між ними та ТОВ «Сатанов Аграр» 06.09.2007 року строком на 25 років. Представник відповідача позов не визнав, подав до суду заперечення проти позову та просить застосувати строк позовної давності до заявлених вимог позивачів та відмовити в задоволенні позову, оскільки договори оренди землі, укладені між позивачами, як орендодавцями, і ТОВ «Сатанов Аграр», як орендарем, у 2005 році та зареєстровані у 2007 р. строком на 25 років, та за період з 2005 року по теперішній час позивачі не ставили до ТОВ «Сатанов Аграр» жодних вимог щодо недійсності укладених договорів оренди землі, приймали виконання орендарем цих договорів у спосіб отримання орендної плати, визнаючи тим самим укладені договори і не вважали їх недійсними. Тому на даний час зазначені позивачами обставини для визнання недійсними договорів оренди землі не можуть служити підставою для визнання судом цих договорів недійсними, оскільки на підтвердження своїх вимог позивачі не надали жодного належного чи допустимого доказу, що випливає із зобовязань, визначених ст.ст.57 - 60 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Жищинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, а саме: 1) [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,74 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0124, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ006363 від 29.07.2004р., 2) [PERSON] земельна ділянка площею 1,69 га з кадастровим номером 6821282200:03:005:00100 згідно державного акту серії ХМ006339 від 29.07.2004р., та земельна ділянка площею 1,69 га з кадастровим номером 6821282200:03:005:00101 згідно державного акту серії ХМ006340 від 29.07.2004р., 3) [PERSON] земельна ділянка площею 1,98 га з кадастровим номером 6821282200:03:017:0318 згідно державного акту серії ХМ011033 від 29.07.2004р., 4) [PERSON] земельна ділянка площею 1,84 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0126 згідно державного акту серії ХМ006365 від 29.07.2004р., 5) [PERSON] земельна ділянка площею 1,69 га з кадастровим номером 6821282200:03:018:0350 згідно державного акту серії ХМ011064 від 29.07.2004р., 6) [PERSON] земельна ділянка площею 1,69 га з кадастровим номером 6821282200:03:005:0098 згідно державного акту серії ХМ006337 від 29.07.2004р., 7) [PERSON] земельна ділянка площею 1,98 га з кадастровим номером 6821282200:03:011:0272 згідно державного акту серії ХМ011001 від 29.07.2004р., 8) [PERSON] земельна ділянка площею 1,98 га з кадастровим номером 6821282200:03:018:0383 згідно державного акту серії ХМ011095 від 29.07.2004р., 9) [PERSON] земельна ділянка площею 3,22 га з кадастровим номером 6821282200:03:017:0313 згідно державного акту серії ХМ011031 від 08.10.2004р., 10) [PERSON] земельна ділянка площею 1,69 га з кадастровим номером 6821282200:03:002:0034 згідно державного акту серії ХМ006279 від 29.07.2004р. У грудні 2005 році між позивачами та ТОВ «Сатанов Аграр» були укладені договори оренди вказаних земельних ділянок строком на 25 років та 06.09.2007 року Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» було внесено запис про реєстрацію даних договорів, що підтверджується інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі Хмельницької області №804/0/2-16 від 12.02.2016р. та матеріалами кримінальної справи №1-п-6/2010р. Однак, позивачі вважають, що їх ошукали і замість укладення договорів оренди строком на 5 років, як вони попередньо домовлялися з відповідачем, було зареєстровано договори оренди на 25 років, в зв?язку з чим вони разом з іншими жителями села Жищинці, які так само раптово виявили невідповідність в умовах договорів оренди із ТОВ «Сатанов Аграр», звернулися до правоохоронних органів з метою визнання недійсними договорів оренди належних їм земельних ділянок та покарання осіб, винних у підробці документів. 04 червня 2010 року Городоцьким районним судом винесено постанову у кримінальній справі №1-п-6/2010р. щодо [PERSON] та [PERSON] про те, що ці співробітники ТОВ «Сатанов Аграр» підробили підписи в окремих актах приймання-передачі земельних ділянок в грудні 2005 року без відома та згоди власників земельних ділянок. Таким чином посилання позивачів на дану постанову є необґрунтованим, оскільки в ній не конкретизовано, в яких саме актах приймання-передачі земельних ділянок підроблені підписи. Як вбачається з позовних заяв сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов договору оренди, а тому позивачі вважають, що договори між сторонами взагалі не були укладені, оскільки порушено вимоги статей 4-6, 11, 15, 17, 19 Закону «Про оренду землі» (в редакції на день укладання договорів), в зв?язку з чим просять визнати їх недійсними. Проте їх представники в судовому засіданні стверджували, що позивачі уклали з відповідачем договори оренди землі строком на п?ять років, отримували орендну плату до 2012 року, включно, тим самим визнали дані договори дійсними. Також позивачами у суді належними доказами не доведено, що вони не підписували вищевказані договори оренди землі, оскільки даний факт може бути встановлений лише при проведення почеркознавчої експертизи, однак клопотання про її проведення у суді не було заявлено. Окрім того згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. В квітні 2010 року позивачам було відомо про існування договорів оренди належних їм земельних ділянок, укладених з відповідачем строком на 25 років та зареєстрованих 06.09.2007 року, що підтверджується їх письмовими поясненнями у кримінальній справі №1-п-6/2010р. по обвинуваченню [PERSON] та [PERSON] за ч.1 ст.358 КК України (том 3 арк.243, том 5, арк.233, том 6 арк.5, 32, 35, , 39, 59). Крім того позивачі щороку отримували орендну плату, що також підтверджує, що їм було відомо про існування зазначених договорів оренди землі. Однак позивачі вчасно не скористалися своїм правом і звернулися до суду за захистом своїх прав лише 23.06.2016 року, тобто по збігу строку позовної давності, визначеного ст.257 ЦК України. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності повязане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з обєктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обовязок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача. Представник відповідача звернувся до суду з письмовою заявою про застосування до спірних правовідносин позовної давності, оскільки у позивача збігли строки звернення до суду, визначені ст.257 ЦК України. Така заява представника відповідача підлягає задоволенню, оскільки дійсно станом на 24.06.2016 року у позивачів збіг трирічний термін звернення до суду, який розпочався з грудня 2008 року, коли позивачі отримали орендну плату за користування відповідачем їхньою землею. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed