Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка 12.03.2015 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що у шлюбі перебуває з відповідачем з 15.09.1978 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час у них сім'я фактично розпалась, у них виникли дуже напружені відносини, які призвели до повного непорозуміння. З весни 2013 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними не можливе, так як це суперечить її інтересам. В судове засідання 20.04.2015 року з'явилася позивачка [PERSON], яка позов підтримала та зазначила, що примирення з відповідачем не відбулося.. Також просила залишити за нею шлюбне прізвище. Також в судове засідання з'явилася представник позивачки - [PERSON]. (діє на підставі довіреності від 26.12.2014 року), який просив задовольнити позов. В судове засідання з'явився відповідач [PERSON] та його представник -[PERSON] (діє на підставі довіреності від 27.02.2015 року), який позовні вимоги визнав з викладених підстав та просили шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення та думки осіб присутніх в судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що (згідно свідоцтва про шлюб наданого повторно) [PERSON] та [PERSON] 15.09.1978 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного Одеського міського управління юстиції актовий запис №2167. Від шлюбу у позивачки та відповідача мають повнолітню доньку [PERSON] Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві та підтверджено позивачкою у судовому засіданні. З весни 2013 року сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть разом спільного господарства та спільно не проживають. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved