Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2014 року. Від спільного подружнього життя мають одну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому на даний час вони спільно не проживають. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровою людиною працездатного віку, працює на сезонних роботах в Республіці Польща, отримує високі доходи. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дитину, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, просила про задоволення позову. Крім цього зазначила, що з відповідачем спільно не проживають протягом останніх двох місяців. Вона офіційно непрацює, власного житла немає, проживає у орендованому будинку, а тому не має змоги забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач життям та здоров`ям дитини не цікавиться, жодної матеріальної допомоги не надає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що на даний офіційно непрацевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, від яких отримує невисокі доходи, власного житла не має, проживає у будинку батьків, а тому не має змоги платити аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , однак у меншому розмірі ніж просить позивачка, а саме у розмірі 2000 гривень щомісяця. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.05.2014 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.12.2014 (а.с.3-4). Позивачка [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та дочкою [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , в квартирі дядька [PERSON] , у важких матеріально-побутових умовах, що підтверджується довідкою № 340 виданої Дубівською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області 08.06.2021 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного комісією Дубівської сільської ради Калуського району 08.06.2021 (а.с. 5- 6). Згідно довідки № 551, виданої Дубівською сільською радою Калуського району 12.07.2021, відповідач [PERSON] згідно запису трудової книжки [NUMBER] , з 22 листопада 2012 року не працює (а.с. 10). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2021 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить 2510 грн, матеріальний стан позивачки, яка непрацює, власного житла не має, той факт, що дитина проживає разом з позивачкою, а тому остання несе більші витрати на утримання дитини, враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток.\~Крім цього,суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є фізично здоровою особою працездатного віку, може працювати та надавати матеріальне утримання своїй дитині, інших утриманців, крім дочки [PERSON] немає, часткове визнання відповідачем позову, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж заявлено позивачкою, оскільки останньою переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. не надано. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2510 гривень, що відповідає визначеному Законом прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, а тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial