Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визначення порядку користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. При цьому, посилаються на те, що вказана квартира належить їм, сторонам по справі, на праві спільної часткової власності. Всім їм належить по 1/7 частині даної квартири на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. Квартира складається з трьох окремих ізольованих кімнат жилою площею 13,5кв. м. , 19,3 кв. м., 10,8кв.м. Загальна площа квартира складає 61,7 кв.м. Між ними та відповідачами виникають питання щодо оплати за житлово-комунальні послуги по квартирі. Тому вони вимушені були звернутися до суду. Просять визначити порядок користування власністю та виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користування житлову кімнату площею 19,3кв.м. Виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлові кімнати, площею 13,5кв.м. та 10,8кв.м. Місця загального користування кухню, площею 7,9кв.м., ванну кімнату, площею 2,7кв.м., туалет, площею 1,0кв.м. та коридор, площею 6,5кв.м. залишити у спільному користуванні. Відповідачі позов визнали повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, прийнявши визнання відповідачами позову, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторонам належить по 1/7 частини квартири [ADDRESS]. на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого 4 травня 2012року Святошинською районною в м.Києві державною адміністрацією./а.с.5/ Згідно довідки форми №3 як позивачі так і відповідачі на даний час зареєстровані за вищевказаною адресою./а.с.7/ Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Частинами 1-3 статті 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Стаття 150 ЖК України встановлює право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуватися ним (нею) для особистого проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. У відповідності до наведених норм законодавства, позивачі як і відповідачі мають право на надання їм у користування тієї частини спільної квартири, яка відповідає їх частці у праві спільної часткової власності. З урахуванням того, що позивачу [PERSON] належить 1/3частина у спірній квартирі, а відповідачці 2/3 частин квартири, відповідно позивач користується кімнатою площею 10,3кв.м., а відповідачка [PERSON] кімнатою площею15,7кв.м. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позовних вимог щодо стягнення судових витрат по справі позивач [PERSON] не заявляв, суд,

Outcome: approved