Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка 01.12.2015 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєва Тетяна Миколаївна про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 листопада 2003 року між позивачкою [PERSON] та донькою - [PERSON] було укладено договір довічного утримання, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. За умовами договору позивачка передає у власність доньки квартиру №50, загальною площею 45,4 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], що належить позивачці на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24 грудня 2002 року за реєстрованим №2-3918 та за реєстровим в МБТІ м. Дніпропетровська 27 січня 2003 року за реєстровим №436п-465-147. [INFO] померла [PERSON]. Після смерті доньки, членом її сім*ї залишився відповідач, проте свою згоду на передачу обов'язків набувача [PERSON] не надавала. На підставі вищезазначеного просить розірвати договір довічного утримання, посвідчений 17 листопада 2003 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., реєстровий номер 6078, між [PERSON] та [PERSON], як набувачем цивільних прав та обов'язків після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Позивачка [PERSON] участі у судових дебатах не приймала. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити. Відповідач [PERSON] участі у судових дебатах не приймав. В судове засідання приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєва Т.М. не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 17 листопада 2003р. між позивачкою [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., згідно з яким відчужувач - [PERSON] передає у власність, а набувач - [PERSON] отримує у власність на умовах цього договору квартиру [ADDRESS], а набувач зобовязується довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігаючи її безкоштовному довічному користуванні квартирою. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду і необхідної до помоги) визначена сторонами в розмірі 150 грн. на місяць./а.с.6/ У цей же день приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» та у звязку з посвідченням Договору довічного утримання накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири, що належить [PERSON], до припинення чи розірвання вищевказаного договору. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO], що підтверджується актовим записом про смерть №1230 від 26 червня 2015 року./а.с.33/ Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON],померлої [INFO] спадкоємцями, які прийняли спадщину є її син [PERSON]/а.с.45/ та мати [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалося. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до вимог ст. 752 ЦК України у разі неможливості подальшого виконання фізичною особою обов'язків набувача за договором довічного утримання (догляду) з підстав, що мають істотне значення, обов'язки набувача можуть бути передані за згодою відчужувача члену сім'ї набувача або іншій особі за їхньою згодою. Відмова відчужувача у наданні згоди на передання обов'язків набувача за договором довічного утримання (догляду) іншій особі може бути оскаржена до суду. У цьому разі суд бере до уваги тривалість виконання договору та інші обставини, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка не надавала згоди на переоформлення договору довічного утримання на членів сім'ї померлої [PERSON], відповідача по справі. Згідно з п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. За змістом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог. На підставі вищезазначеного, враховуючи небажання позивача продовжувати відносини за договором довічного утримання з відповідачем /спадкоємцем/ - [PERSON], суд вважає можливим вказаний договір розірвати Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України

Outcome: approved