Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказавши в позові, що 20 грудня 2005 року у відділі РАЦСу Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 24. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В шлюбі позивачка перебувають вперше, для відповідача шлюб другий. Сім'я розпалася через те, що відповідач зловживає спиртними напоями. На цьому грунті між подружжям виникають сварки та різного роду непорозуміння, що негативно впливають на їхні взаємовідносини. Перебуваючи у нетверезому стані та, вчиняючи сварки, [PERSON] ображає позивачку в присутності малолітнього сина нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, що негативно впливає на психічний стан дитини. Неодноразово позивачка зверталася до відповідача припинити зловживання спиртними напоями та змінити своє ставлення до сім'ї, на що він обіцяв виправитися. Однак незважаючи на це відповідач продовжує зловживати алкоголем та безвідповідально ставитися то сімейних відносин. 25 листопада 2013 року відповідач перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вчинив сварку та намагався застосувати щодо позивачки фізичне насильство, у зв'язку з чим був викликаний наряд міліції, який доставив його у Глибоцький РВ УМВС. Наведені обставини призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, без яких подальше спільне життя стало неможливе. Три роки тому подружжя припинило сімейні відносини, які до цього часу не поновили, незважаючи на те, що проживають одному будинку. В даний час позивачка прийшла до твердої думки, що шлюб набув суто формального характеру. Вважає, що сiм'я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Просить суд шлюб розiрвати. Спору про розподіл спільного майна між ними немає. Син залишається проживати з позивачкою і вона бажає отримати від відповідача аліменти на його утримання. Відповідач є здоровою працездатною особою, інших осіб на його утриманні немає, в зв'язку з чим останній має можливість утримувати неповнолітнього сина який перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного захворювання, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на ліки, посилене харчування тощо. Позивачка працює прибиральницею та отримує 500 грн. заробітної плати, що є недостатньо для належного матеріального забезпечення дитини. В даний час відповідач не працює і немає постійного доходу, що відповідно до ст. 184 СК України дає підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 644 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила задовольнити її позов у повному об'ємі. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляд справи, про що свідчать розписки в повідомленнях, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги обгрунтованi та пiдлягають частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сiм'я розпалась через те, що відповідач зловживає спиртними напоями. На цьому грунті між подружжям виникають сварки та різного роду непорозуміння, що негативно впливають на їхні взаємовідносини. На даний час подружжя не підтримують сімейних відносин, за таких обставин шлюб набув суто формального характеру. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Отже, вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що сторони мають одну спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін по справі, той факт, що дитина потребує утримання, перебуває на «Д» обліку, а також те, що відповідач в судове засідання не з'явився, та не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для часткового задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з вимогами про стягнення аліментів, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110,112,114, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial