Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій вказали, що [INFO] помер їх батько [PERSON], після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Позивачі в грудні 2014 року звернулися з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори та згодом, 1 серпня 2016 року, звернулися за свідоцтвами про право на спадщину, але їм було відмовлено, оскільки не зберігся оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. З огляду на зазначене позивачі просять визнати за ними право власності по 1 / 2 частині житлового будинку за адресою [ADDRESS], вартістю 34080 грн. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали, справи вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). Як вбачається з свідоцтв про народження на імя [PERSON] та [PERSON] вони є відповідно сином та донькою [PERSON] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], вартість якого, станом на 27 лютого 2017 року, складає 34080 грн. (а.с. 12-20). Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 1 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спадкоємців відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та роз'яснено право на звернення за захистом свого права до суду (а.с. 21-23). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається зі ст. 1278 ч. 1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Ст. 1297 ЦК України передбачено, що Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. При вирішенні спірного питання суд приймає до уваги правову позицію,яка викладене в Листі ВССУ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, згідно якого зокрема якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об'єкт нерухомості спадкодавцеві. З викладеного суд дійшов висновку, що предметом розгляду є спадкові правовідносини, оскільки позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, спадщину прийняла шляхом подання заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не можуть зареєструвати своє право у встановленому законом прядку. Іншим чином, аніж через звернення до суду, визнати своє право на спадщину та зареєструвати її у встановлено порядку [PERSON] та [PERSON] не можуть, а тому за ними необхідно визнати право власності на вказане вище житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями в рівних частинах - по 1 / 2. На підставі вище викладеного, ст. ст. 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved