Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 06.05.2019 звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ТОВ «Фауна-2008», ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.10.2017 з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом IVEKO-MAGIRUS-410Е44, д.н.з. [NUMBER] , відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль HYUNDAI VF 140 під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] . Позивачі вказували, що відповідно до висновку експертного автотоврознавчого дослідження № 1565 від 26.10.2017 сума збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля складає 344957,05 грн. Також позивачами понесені витрати на проведення дослідження в розмірі 2138,40 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, водій якого є винним у вчиненні ДТП, була застрахована СТ «Домінанта», вважають, що страхова компанія має відшкодувати суму грошових коштів в розмірі 100000 грн, а решту в розмірі 247095,45 грн - має сплатити ТОВ «Фауна-2008». Також діями відповідачів спричинено моральної шкоди, яку кожен з позивачів оцінює в розмірі по 10000 грн. В поданій до суду позовній заяві позивачі просили стягнути з ТОВ «Фауна-2008» грошові кошти в розмірі 247095,45 грн на відшкодування майнової шкоди [PERSON] . Просили стягнути з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. Також просили суд стягнути з ТОВ «Фауна-2008» грошові кошти в розмірі 10000 грн на відшкодування моральної шкоди [PERSON] та в розмірі 10000 грн на відшкодування моральної шкоди [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 травня 2019 року відкрито провадження в справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з и повідомленням учасників справи про час, дату та місце судового засіданні з розгляду справи по суті. Також ухвалою суду задоволено клопотання позивачів, витребувано від ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» для огляду в судовому засіданні страхову справу за № ЦВ-2017-13668 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 жовтня 2017 року; витребувано з Полтавського районного суду Полтавської області справу № 545/2980/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП; витребувано з Київського районного суду м. Полтави цивільну справу № 552/5982/18. Відповідачем ТОВ «Фауна-2008» 28.05.2019 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що не погоджується з розміром матеріального збитку, який позивачі просять стягнути в позовній заяві, вважає, що тільки в результаті визначення утилізаційної вартості автомобіля можливо дізнатися реальну шкоду, спричинену позивачу внаслідок ДТП. Вимогу про стягнення грошових коштів з ТОВ «Фауна-2008» в розмірі 247095,45 грн вважає такою, що не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеність розміру завданої шкоди. Щодо відшкодування моральної шкоди відповідач вважає, що позивачами не надано доказів на її спричинення, тому просили відмовити в задоволенні зазначених вимог. Відповідачем ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» відзив на позовну заяву не подавався, на виконання ухвали суду матеріали справи за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 11 жовтня 2017 року надані не були. Третя особа [PERSON] письмові пояснення на позовну заяву до суду не подавав. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.05.2019 задоволено клопотання про призначення в справі судової експертизи задовольнити, призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження в справі на час провадження експертизи зупинено. 11 жовтня 2019 року ухвала про призначення в справі судової експертизи експертною установою повернута до суду без виконання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2019 року відновлено провадження в справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.01.2020 задоволено клопотання про призначення в справі судової експертизи, призначено в справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса, провадження в справі на час проведення експертизи зупинено. 03.11.2020 до суду від експертної установи повернуті матеріали справи разом з висновком судової експертизи. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2020 відновлено провадження в справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.03.2021 відмовлено в задоволенні клопотання про призначення додаткової автотоварознавчої експертизи. В судових засіданнях з розгляду справи по суті представник позивачів [PERSON] повністю підтримував вимоги позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. Після оголошеної перерви в судові засідання 10.02.2021 та 02.03.2021 не з`явився, кожного разу повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду. Представник позивачів [PERSON] 08.02.2021 та 01.03.2021 звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи. Клопотання [PERSON] від 08.02.2021 про відкладення розгляду справи обґрунтоване погодними умовами та неможливістю прибути в судове засідання з транспортних причин. Клопотання [PERSON] від 01.03.2021 про відкладення розгляду справи обґрунтоване хворобою представника без надання підтверджуючих документів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 02.03.2021 підтримала позовні вимоги, але просила суд задовольнити клопотання її представника та відкласти розгляд справи з причин його неявки до суду. Представник відповідача ТОВ «Фауна-2008» в судове засідання 02.03.2021 не з`явився, подавши до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи здійснити без участі відповідача та представника відповідача, просив задовольнити клопотання про призначення в справі додаткової експертизи. Відповідач ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання свого представника не направив, був повідомлений судом про час, дату та місце судового розгляду належним чином за адресою, яка є адресою місцезнаходження юридичної особи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, з клопотаннями до суду не звертався. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, суд виходить з такого. Позивач [PERSON] в судове засідання 02.03.2021 з`явилася, підтримала позовні вимоги, на обґрунтування своїх позовних вимог надала всі докази, які бажала надати, повідомила суду всі обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Повторна неявка представника позивача в судове засідання 02.03.2021 в силу норм ст. 233 ЦПК України не може бути підставою для відкладення розгляду справи. Дана справа протягом тривалого часу знаходиться невирішеною, саме сторона позивача в судові засідання неодноразово не з`являлася з різних причин. Окрім того, розгляд справи без участі представника позивача жодним чином не обмежує право позивача на отримання правової допомоги, оскільки адвокат Безносюк Г.Г. приймав участь в судових засіданнях, не був позбавлений можливості заявити відповідні клопотання та подати заяви по суті позову. Тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе провести її розгляд без участі осіб, які не з`явилися. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу HYUNDAI VF 140, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] 98 (країна реєстрації транспортного засобу - Російська Федерація). Також встановлено, що [PERSON] 11.10.2017 о 15-50 год на а/д Суми-Полтава керував автомобілем IVEKO-MAGIRUS-410Е44, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI VF 140, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який знаходився на проїжджій частині по ходу руху, здійснюючи маневр ліворуч. Своїми діями відповідач [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.11.2017 в справі № 545/2980/17, яка вступила в законну силу, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених водієм [PERSON] , які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який здійснював перевезення на замовлення відповідача ТОВ «Фауна-2008» (том 1 а.с. 20) була застрахована страхувальником ТОВ «Фауна-2008», страховиком ТзДВ «СК «Домінанта» згідно з полісом № АМ/0164498. Згідно з полісом страхова сума визначена в розмірі 100000 грн, сума франшизи відсутні. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а також - незалежно від вини заподіювача шкоди, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Судом вставлено та не оспорюється сторонами по справі, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 11.10.2017, транспортний засіб HYUNDAI VF 140, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні ушкодження. Позивач [PERSON] , яка на підставі довіреності від 21.06.2014 (а.с. 18) уповноважена діяти від імені власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] , у встановленому законом порядку звернулася до страхової компанії в повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 26-30), було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу. З повідомлення відповідача ТзДВ «СТ «Домінанта» від 06.12.2017 (том 1 а.с. 28) вбачається, що страховиком заведено справу № ЦВ-2017-13668, але розмір матеріального збитку не визначено, виплата страхового відшкодування не здійснена. Відповідно до висновку № 1565 експертного автотоварознавчого дослідження від 26.10.2017 (том 1 а.с. 34-72) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI VF 140, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , складає 366456,56 грн та перевищує ринкову вартість автомобіля в сумі 344957,05 грн. Отже, має місце фізичне знищення автомобіля. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI VF 140, державний номерний знак [NUMBER] 98, перевищує ринкову вартість автомобіля, суд приходить до висновку про визначення розміру шкоди, завданої власнику транспортного засобу [PERSON] за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, яка визначена в сумі 344957,05 грн відповідно до висновку № 1565 експертного автотоварознавчого дослідження від 26.10.2017. Також судом встановлено, дана обставина підтверджена в судовому засіданні позивачем [PERSON] , що транспортний засіб HYUNDAI VF 140, державний номерний знак [NUMBER] , позивачем вивезений за межі території України, передача залишків даного транспортного засобу відповідачам по справі не є можливим. Разом з тим, пошкоджений транспортний засіб HYUNDAI VF 140, державний номерний знак [NUMBER] , (його залишки) хоча і є фізично знищеним, але має певну вартість. Відповідно до висновку експерта № 211 від 30.04.2020 (том 1 а.с. 221-249) визначення утилізаційної вартості аварійно пошкодженого транспортного засобу HYUNDAI VF 140, державний номерний знак [NUMBER] , неможливе, ринкова вартість аналогічного транспортного засобу може становити 135740,60 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про визначення розміру шкоди, завданої позивачу [PERSON] , як власнику пошкодженого транспортного засобу виходячи з суми 344957,05 грн, що є ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, за мінусом 135740,60 грн (вартість залишків пошкодженого транспортного засобу) та визначає її сумою 209216,45 грн. Відповідач ТОВ «Фауна-2008», не погоджуючись з визначеною експертом вартістю, доказів на обґрунтування своїх заперечень не надав. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТзДВ «СТ «Домінанта». При вирішенні справи суд виходить з того, що хоча на час вирішення даної справи судом страховик ТзДВ «СТ «Домінанта» і позбавлений права укладати договори страхування», але зареєстрований як юридична особа, на час спірних правовідносин мав право на укладення відповідних договорів та несе повну відповідальність за їх виконання. Тому суд приходить до висновку, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на саме страховика ТДВ «СТ «Домінанта». Суд приходить до висновку, що з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача [PERSON] , як власника пошкодженого транспортного засобу, підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 100000 грн. Решта шкоди в сумі 109216,45 грн, яка не охоплюється лімітом відповідальності страхової компанії, підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Фауна-2008» на користь позивача [PERSON] . Витрати позивача [PERSON] в сумі 2138,40 грн (том 1 а.с. 31, 32) є тими витратами, які позивач вимушена була здійснити для захисту свого права, тому суд приходить до висновку, що зазначені витрати підлягають їх відшкодуванню відповідачами Товариством з обмеженою відповідальністю «Фауна-2008» та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в рівних частках, з кожного підлягає стягненню сума в розмірі по 1069,20 грн. З цих підстав позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За нормами ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. В поданій до суду позовній заяві позивачі посилалися на те, що моральна шкода спричинена перш за все тим, що перенесли душевні страждання у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, внаслідок пошкодження автомобіля були позбавлені можливості користуватися майном, зверталися до станцій технічного обслуговування, органів судової влади. Позивач [PERSON] зазнала фізичних, психічних та душевних втрат. Разом з тим жодних доказів на підтвердження наявності причиненої моральної шкоди позивачами на підтвердження позовних вимог до суду надано не було. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають за їх недоведеністю в судовому засіданні. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] документально підтверджено понесення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3470,95 грн (том 1 а.с. 1), докази понесення будь-яких інших судових витрат позивачем в матеріалах справи відсутні. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивачу [PERSON] підлягають відшкодуванню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2430,34 грн відповідачами в рівних частках, кожним в сумі по 1215,17 грн.

Outcome: partial