Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем в них народилась вказана дитина, котра проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від виконання обов'язків, щодо утримання дитини, саме тому вона і була змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивачка вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився та не надіслав на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча своєчасно повідомлявся про час і місце судового розгляду, відтак, за згоди позивача, відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідач та позивач є батьками [PERSON], [INFO]. Даний факт встановлений рішенням Тернопільської міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2013 року, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, а тому, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Дитина проживає з матірю, що підтверджується довідкою № 1292 від 25 червня 2014 року, виданою ТзОВ «Коменерго-Тернопіль» Також, як стверджує позивачка, син перебуває на її утриманні. Документів за допомогою яких можна було б охарактеризувати матеріальне становище позивачки та відповідача суду надано не було. Незважаючи на це, відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отож відповідач зобов'язаний забезпечувати матеріально свого сина, а оскільки він не здійснює це добровільно з нього слід стягувати аліменти на його утримання. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме: те, що суду не надано відомостей того, що відповідач за своїм станом здоров'я і матеріальним становищем не може виконувати обов'язки по утриманню дитини; про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, дочки, сина, а також те, що у нього непрацездатна мати та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що малолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги і відповідач має можливість йому її надати, а тому з нього в користь позивачки слід стягнути на утримання [PERSON] аліменти, що складають 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 26 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. В силу вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved