Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовують тим, що 19.10.2010 року в с.Мелехи Чорнухинського району Полтавської області померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку, що знаходиться на території Чорнухинського району Полтавської області. Як спадкоємці померлої за законом першої черги вони звертались до Чорнухинської нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їм було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку. Посилаючись на те, що пропустили строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки втрачений оригінал Державного акту бав знайдений після спливу строку прийняття спадщини, просили визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцям за законом після смерті матері [PERSON] тривалістю в два місяці. За клопотанням позивачів на підставі ст. 33 ЦПК України судом замінено первісного відповідача на належного [PERSON]. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали повністю. Відповідач позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що\~\~загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті 19.10.2010 р. матері [PERSON] (а.с.7,9, 10, 56). За життя [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Мелехівської сільської ради (а.с.11). До дня смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала в [INFO] разом з сином [PERSON], відповідачем у справі (а.с.13). Згідно з ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином відповідач в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживав разом із померлою [PERSON] Судом встановлено, що позивачі пропустили шестимісячний строк для прийняття цієї спадщини без поважних причин, якими не можуть бути зазначена у позові втрата державного акту на право власності на земельну ділянку. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач позов визнав, надав згоду на подання заяви позивачами про прийняття спадщини після їх померлої матері, а саме земельної ділянки, площею 2, 10 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мелехівської сільської ради (а.с.12), а також виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, суд вважає можливим визначити позивачам додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, при цьому визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved