Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є наймачем та власником особового рахунку по квартирі [ADDRESS], в якій зареєстрований він, його син [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON]. Як зазначає позивач, відповідачі [PERSON] і [PERSON] вже більше чотирьох років не проживають у квартирі, хоча жодних перешкод у цьому їм не створюється, а отже відповідно до ч. 1 ст. 71 та ст. 72 ЖК України, є такими, що втратили право користування квартирою, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, разом з представником направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій позовні вимоги підтримали та просили про задоволення позову, посилаючись на обставини та підстави, вказані в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є наймачем та власником особового рахунку по квартирі [ADDRESS], в якій зареєстрований він, його син [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] і [PERSON] вже більше чотирьох років не проживають у квартирі, хоча жодних перешкод у цьому їм не створюється, а отже відповідно до ч. 1 ст. 71 та ст. 72 ЖК України, є такими, що втратили право користування квартирою, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в обґрунтування власних позовних вимог посилається на положення ч. 1 ст. 71 ЖК України та ст. 72 ЖК України. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з вказаних статей ЖК України, їх положення розповсюджується на правові відносини існуючі між сторонами в даному спорі. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Як вбачається з матеріалів справи, факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] понад чотири роки підтверджується актами про не проживання, що є в матеріалах справи. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved