Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, яким, з урахуванням уточнень, просять: -визнати недійсним договір факторингу №2 від 13.02.2012р., укладений між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» в частині передачі (відступлення) прав вимоги за кредитним договором №11375212000 від 25.07.2008р., від первинного кредитора АКІБ «УкрСиббанк» до нового кредитора ТОВ «Кей-Колект» стосовно вимог до позивачів, -визнати незаконними дії АКІБ «УкрСиббанк» стосовно передання та розголошення ТОВ «Кей-Колект» персональних даних [PERSON], а також стосовно розголошення банківської таємниці третім особам; -заборонити ТОВ «Кей-Колект» вчиняти подальші дії стосовно передання персональних даних [PERSON] іншим третім особам та розголошувати отриману ними інформацію від АКІБ «УкрСиббанк» стосовно рахунків [PERSON], платежів, сум заборгованості, банківських операції по вищевказаному кредитному договору. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що [PERSON] уклав з АКІБ « Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 11375212000 від 25 липня 2008 року. Сума кредиту становила 47100 доларів США.В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір застави та іпотечний договір від 25 липня 2008 року. За умовами договору іпокодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення іпокодавцем зобов'язань за договором кредиту № 11375212000 від 25 липня 2008 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Купянськ, вул. Толбухіна, 13А. Згодом між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, за умовами якого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» став кредитором за вищевказаним кредитним договором. В той же час, позивачі зазначають, що боржника не було повідомлено про укладання вказаного договору факторингу. Крім того, іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням, що зроблено не було. Також позивачі посилаються на те, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на момент укладання оспорюваного договору не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності юридичної особи, а саме не мав ні генеральної, ні індивідуальної ліцензії НБУ на право здійснення валютних операцій, як це передбачено валютним законодавством України, відтак не мав права приймати від боржника передбачених кредитним договором коштів у іноземній валюті,а відповідно і укладати вказаний договір факторингу. Також у позові зазначено, що відповідачами було порушено законні права позивачів як споживачів фінансово-кредитної послуги та розголошено інформацію, яка становить банківську таємницю третій особі. В судове засідання сторони не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, 25.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (тепер ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11375212000 (а.с.12-18), за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит в сумі 47 000 доларів США на строк до 24.07.2015 року, а позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. З метою забезпечення виконання боржником зобовязань за вказаним кредитним договором, 25.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого зазначено житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Купянськ,вул. Толбухіна, 13А. Крім того, 25.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 219107. 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №2 (а.с.24-32), відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» зобов'язується передати у власність ТОВ «Кей-Колект», а ТОВ «Кей-Колект» - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження ПАТ «УкрСиббанк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Обсяг прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у додатку 1 до цього договору (п.1.2. договору факторингу). Згідно з даними витягу з додатку №1 до вищезазначеного договору факторингу до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги щодо кредитного договору №11375212000 від 25.07.2008 року, укладеного з [PERSON]. Згідно з п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до вимог ч. 1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Частиною 1\~ст.203 ЦК України\~передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ч.ч.2, 3\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Як вбачається з матеріалів справи, договір факторингу №2 від 13.02.2012 року підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками. В позовній заяві зазначено, що однією з підстав визнання договору факторингу недійсним є неповідомлення про його укладання боржника. В той же час, п.7.6 кредитного договору передбачено право позикодавця передавати права та обовязки за цим договором третім особам без отримання на це додаткової згоди позичальника. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що при укладанні оспорюваного договору ПАТ «УкрСиббанк» не повинен був отримувати відповідну згоду на це від боржника, що відповідає ст.516 ЦК України. Що стосується іншої підстави визнання вказаного договору недійсним, яка обґрунтована тим, що ТОВ «Кей-Колект» не отримувало ліцензії на здійснення валютних операцій з іноземною валютою, а кредитні кошти були надані позичальнику в іноземній валюті, то суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на наступне. Згідно з ч.5\~ст.5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог\~Цивільного кодексу України\~та цього\~Закону. Слід зазначити, що ТОВ «Кей-Колект» є фінансовою установою, яка має право здійснювати такий вид фінансових послуг як факторинг. Положеннями\~ст. 99 Конституції України передбачено, що грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ч. 2\~ст. 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквіваленті. Статті\~47,\~49 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Відповідно до\~ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного Банку України. Таким чином, оскільки кредит [PERSON] надавався АКІБ «УкрСиббанк», який має право на здійснення операцій з іноземною валютою, а ТОВ «Кей-Колект» лише здійснює операції факторингу, на що має відповідний дозвіл, суд приходить до висновку про те, що позивачами не надано доказів на підтвердження порушення відповідачами вимог законодавства при укладенні опорюваного договору факторингу. У звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання договору факторингу недійсним. Що стосується позовних вимог про визнання незаконними дій АКІБ «УкрСиббанк» стосовно передання та розголошення ТОВ «Кей-Колект» персональних даних [PERSON], а також стосовно розголошення банківської таємниці третім особам та заборонити ТОВ «Кей-Колект» вчиняти подальші дії стосовно передання персональних даних [PERSON] іншим третім особам та розголошувати отриману ними інформацію від АКІБ «УкрСиббанк» стосовно рахунків [PERSON], платежів, сум заборгованості, банківських операції по вищевказаному кредитному договору, то суд приходить до наступного. Згідно ст..9 ЗУ Про інформацію» всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного, одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань та функцій. Порядок доступу до персональних даних встановлений ЗУ «Про захист персональних даних», ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Статтею 32 Конституції України проголошено право людини на невтручання в її особисте життя. Крім того, не допускається збирання, зберігання, використання поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. З урахуванням вищевикладеного, судом не вбачається порушення прав позивачів зі сторони ПАТ «УкрСиббанк», оскільки особисті дані позивачів були передані ТОВ «Кей-Колект» в межах реалізації їх прав, а саме у звязку з укладанням договору факторингу. Вимога позивачів про заборону ТОВ «Кей-Колект» вчиняти подальші дії стосовно передачі персональних даних [PERSON] взагалі ніяким чином не обґрунтована, у звязку з чим задоволенню не підлягає. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного, ст.ст.\~203,\~215,\~512,\~514,\~516,\~1077,\~1079 ЦК України,

Outcome: dismissed