Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовують тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1999 року їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. В період з 09.07.2008 року по 30.09.2008 року [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], а до реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] спільно проживали без реєстрації шлюбу. [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS]. 30.09.2008 року шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано. В листопаді 2008 року відповідач забрала з зазначеної квартири всі належні їй речі та самостійно виселилась з квартири, не повідомивши їм про свої наступне місце проживання та не знявшись з реєстрації. Відповідач з моменту вселення в належну їм квартиру набула права користування нею на умовах, передбачених в ст.405 ЦК України. Оскільки іншої домовленості відносно цього з відповідачем не було, то після розірвання шлюбу з [PERSON] відповідач самостійно виселилась з квартири та вибула на інше місце проживання, яке їм не відомо. Вона не проживає в даній квартирі протягом останніх п'яти років і шести місяців. Не вирішивши питання про зняття з реєстрації, відповідач істотно порушує їх права власності на квартиру, передбачені чинним законодавством. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів позов підтримали з зазначених підстав. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі в судове засідання не з'явилася, і не повідомила суду про причини неявки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є знайомою [PERSON] Остання дійсно раніше проживала [ADDRESS]. Останній раз бачила [PERSON] в м.Суми в січні 2011 році. Їй відомо, що [PERSON] виїхала з міста Сум. Свідок [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], пояснила, що за місцем проживання позивачів вона не бачила [PERSON] більше трьох років. Коли вона бачила [PERSON] в останній раз, то [PERSON] сказала, що виїжджає з міста Сум. Свідок [PERSON], який проживає в [ADDRESS] пояснив, що не бачив [PERSON] за місцем реєстрації років сім. Йому відомо, що в 2008 році вона виїхала з квартири [ADDRESS], перешкод для проживання у зазначеній квартирі їй не було. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивачів, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1999 року позивачі є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.11). В період з 09.07.2008 року по 30.09.2008 року [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], а до реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] спільно проживали без реєстрації шлюбу. [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] з 14.09.2005 року (а.с.16). Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що з листопада 2008 року відповідач [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації - в квартирі [ADDRESS], добровільно виїхавши з цієї квартири, забравши всі свої речі. Перешкоди у користуванні квартирою відповідачу не створювалися. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки відповідач не користується квартирою понад один рік без поважної причини, вона відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України втрачає право на користування житлом - квартирою [ADDRESS]. Положеннями ч.1 ст.317, ч.1 ст.319, ст..321 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Діями відповідача порушені права позивачів, як власників цієї квартири. Таким чином, встановлено, що понад встановлений законодавством однорічний строк відповідач не користується житлом в квартирі [ADDRESS] без поважних причин, тому відповідно до ч.2 ст.405 ЦК відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved