Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, яким просили визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на: земельні ділянки площею 1,8813 га, та площею 0,2146 га, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 116, 953а, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075384 від 25.10.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00964; земельні ділянки площею 1,8857 га та 0,2155 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради КСП «Вікторія», частка (пай) № 1423, 1407 а, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042486 від 25.10.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00963; земельних ділянок площею 1,2680 га та 0,2154 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 1282, 1406а, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042023 від 06.12.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.04.521.00074, мотивуючи тим, що державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що немає можливості надати витяг з Поземельної книги на вищевказані земельні ділянки. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] належали наступні земельні ділянки: - земельні ділянки площею 1,8813 га, 0,2146 га, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 116, 953а, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075384 від 25.10.2005 року, виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 240`/А-2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00964; - земельні ділянки площею 1,8857 га, 0,2155 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради КСП «Вікторія», частка (пай) № 1423, 1407 а, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042486 від 25.10.2005 року, виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 240`/А-2003 від 31 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00963; - земельні ділянки площею 1,2680 га та 0,2154 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) № 1282, 1406а, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 042023 від 06.12.2004 року, виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 240`/А-2003 від 31.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.04.521.00074. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 174423 від 14.01.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 12.01.2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 30413942 від 11.05.2012 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 317794 від 17.06.2002 року; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ- ЖД № 252425 від 07.12.1975 року, виданого Утканосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 109495 від 27.04.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом позивачі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записом в будинковій книзі на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 248, тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів [PERSON] та [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на вищевказані земельні ділянки. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved