Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18 березня 2019 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. [PERSON] зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], яка народилась 20 жовтня 2016 року. Сімені стосунки з відповідачем не склалися через що вони спільного господарства не ведуть хоча й мешкають за однією адресою, однак як сусіди та не мають спільного бюджету. Зазначила, що відповідач сплачує аліменти у розмірі ј частини від заробітку на утримання дитини від попереднього шлюбу, а на утримання доньки [PERSON] надає кошти , розмір яких визначає на власний розсуд, самостійно . Визначений відповідачем розмір аліментів є недостатнім для утримання доньки , що ставить родину в складне матеріальне становище. Позивачка [PERSON] до початку розгляду справи надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини визнав повністю. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини серії І-КИ № 613315 , виданого 20 жовтня 2016 року Жовтневим районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1301 сторони є батьками [PERSON] , яка народилась 20 жовтня 2016 року та спору із цього приводу не існує. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 26 грудня 2015 року про що свідчить надане до справи свідоцтво про шлюб. Згідно довідки , що міститься в матеріалах справи неповнолітня дитина [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] Згідно\~статті 180 Сімейного Кодексу\~(далі\~СК) України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батьків у її утриманні, стягненню підлягають аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до розяснень п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст. 182 СК України. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що піллягають задоволенню. Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до\~Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайному виконанню. Оскільки в силу ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до\~ст.141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved