Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 травня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Кошелівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 06. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року у справі № 309/1457/16-ц шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. Крім цього, згідно рішення, позивачці залишено прізвище - [PERSON] та визначено стягувати з [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день сума присуджених до стягнення з відповідача аліментів є недостатньою для матеріального утримання неповнолітнього сина, оскільки значно зросли ціни на харчування, різного роду товари та послуги. Враховуючи той факт, що відповідач не має інших утриманців, а витрати на утримання дитини складають більше п`яти тисяч гривень щомісячно, у позивачки виникли підстави звернутися до суду із позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. [PERSON] знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не може самотужки забезпечити достатніх умов для матеріального забезпечення сина. Відповідач на життя заробляє, виїжджаючи на заробітки за кордон, має постійний високий щомісячний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу, а також немає інших утриманців. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду клопотання, в якому просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 30 серпня 2021 року надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглядати у його відсутності та позовні вимоги визнав частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, посилаючись на наведені у відзиві обставини. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвали 24 травня 2016 року. За час спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), на утримання якого відповідач вже сплачує аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, відповідно до рішення Хустського районного суду. Але на сьогоднішній день сума присуджених до стягнення з відповідача аліментів є недостатньою для матеріального утримання неповнолітнього сина, оскільки значно зросли ціни на харчування, різного роду товари та послуги, через що витрати на утримання дитини збільшилися. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач працює по найму та виїжджає за межі країни на заробітки, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, враховуючи матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та молодим за віком, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1800 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial