Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачі звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, що був уточнений, у якому просять витребувати у Одеської міської ради належне [PERSON] нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, а саме квартиру № 9 , в будинку № 27. по вулиці Південній, в м.Одесі, загальною площею 66,2 кв.м., зобовязати Одеську міську раду передати належне [PERSON] нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, а саме квартиру № 9 в будинку № 27. по вулиці Південній, в м.Одесі, загальною площею 66.2 кв.м., витребувати у Одеської міської ради належне [PERSON] нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу. а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,9 кв.м., зобовязати Одеську міську раду передати належне [PERSON]. нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 66.9 кв.м., визнати незаконним та частково скасувати свідоцтво серія САВ № 349178 від 22.03.2007 року про право власності нежилих приміщень першого та другого поверху видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради, які розташовані в м. Одеса вул.. Південна № 27 та виключити з свідоцтва площу квартири [ADDRESS], загальною площею 66,2 кв.м., та квартири [ADDRESS], загальною площею 66,9 кв.м.. У судовому засіданні представник позивачів, [PERSON]. позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Представник третьої особи у судовому засіданні позов не визнала. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 19.03.2014 р. позивачі [PERSON] і [PERSON], відповідно до договірів купівлі-продажу, купили нерухоме майно, а саме: [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,2 кв.м., а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,9 кв.м. Коли вони спробували зайти до своєї власності, приїхали представники департаменту комунальної власності Одеської міської ради та не пустили їх до квартири № 9 та квартири № 3. які належать їм на підставі права власності. Після чого. 05.09.2014 року, вони письмово звернулися до департаменту комунальної власності Одеської міської ради для того, щоб вони звільнили їхню приватну власність. На що вони повідомили, що приміщення 1-го поверху (квартири № 3) та приміщення 2-го поверху (квартири № 9) розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Південна. 27, є обєктами комунальної власності територіальної громади м.Одеси, в особі Одеської міської ради, на підставі свідоцтва про право власності від 22.03.2007 року. І на теперішній час зазначені приміщення орендуються ГО «Духовне управління євангельських християн християнської реформаторської церкви» відповідно до договору оренди нежилого приміщення. Відповідно до заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 серпня 2009 року, яке набрало законної сили, в якому встановлено, що вищенаведені приміщення є житловими, а саме: квартира [ADDRESS], загальною площею 66,2 кв.м. та квартира № 3. в будинку № 27. по вулиці Південній, в м.Одесі, загальною площею 66.9 кв.м. Відповідно цього рішення визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], у яких позивачі в подальшому придбали вищенаведене нерухоме майно. Що підтверджується договорами купівлі-продажу та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України. Відповідно до ст.. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Таким чином, враховуючи, що позивачі на законних підставах набули право власності на спірні обєкти та є власниками приміщень, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved