Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивачі звернулися до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» про розірвання договору та відшкодування збитків. Свої вимоги обґрунтували тим, що у жовтні 2015 року між відповідачем та позивачем [PERSON] було укладено договір на користування індивідуальним сейфом №664/ІДС зі строком дії до 18.04.2016, за умовами якого банк надав позивачу в тимчасове платне користування індивідуальний сейф, а також два ключі від сейфу у належному стані. Того ж дня, на підставі довіреностей, [PERSON] передала повноваження вчиняти дії та правочини, пов'язані із користуванням індивідуальним сейфом та здійснення доступу до нього, позивачам: [PERSON] та [PERSON] В подальшому сторонами було продовжено строк дії договору на користування індивідуальним сейфом. В період з 20.10.2015 по 09.07.2016 позивач [PERSON] поклав на зберігання до сейфу належні йому грошові кошти у сумі 22000,00 доларів США. Також 11.07.2016 позивачем [PERSON] було покладено до сейфу 28000000 грн. При відвідуванні банку 14.07.2016 позивач [PERSON] виявив повну нестачу грошових коштів, покладених ними до сейфу, про що повідомив керівництво банку та органи МВС. Факт викрадення грошових коштів у сумі 22000 доларів США та 2893000 грн. внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч. 5 ст. 185 КК України. Такими діями позивачам нанесено значних матеріальних збитків. Позивачі зверталися до банку з вимогою про відшкодування грошових коштів, однак відповідач не визнає недоліки наданого у користування сейфу та відмовляється відшкодовувати завдані ним збитки. Посилаючись на наведене, просили суд розірвати договір на користування індивідуальним сейфом від 20.10.2015 та стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] сплачені нею відповідно до додаткової угоди від 18.04.2016 грошові кошти за користування сейфом у сумі 1456,00 грн. та заставну вартість ключів у розмірі 900,00 грн.; стягнути з відповідача збитки у вигляді втрачених грошових коштів на суму гривневого еквівалента 22000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.07.2016 складає 546068,27 грн., на користь позивача [PERSON] та 2800000,00 грн. на користь позивача [PERSON]; а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2016, на підставі п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, справу передано на розгляд Оболонському районному суду м. Києва. У січні 2017 року представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову, в якій просить суд визнати нікчемними умови договору користування індивідуальним сейфом №664/ІДС від 20.10.2015, якими встановлюється звільнення наймодавця від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок особливих властивостей чи недоліків речі, переданої в найм (оренду), а саме речення в п. 3.3. договору: «а лише відповідає за зовнішню недоторканість, збереження і цілісність сейфу», та речення в п. 3.4. договору: «злочини, вчинені проти банку»; стягнути з відповідача збитки у вигляді втрачених грошових коштів, а саме: 546068,27 грн., як гривневий еквівалент суми в 22000 доларів США станом на 14.07.2016, на користь позивача [PERSON] та 2805180,64 грн. на користь позивача [PERSON] Обґрунтовуючи заяву представник позивачів посилається на те, що підстави для розірвання договору в судовому порядку відпали у зв'язку із закінченням строку його дії, проте зобов'язання за договором не припинені, шкода, нанесена позивачам не відшкодована. Крім того, деякі умови договору суперечать чинному законодавству та порушують права позивачів, а тому є нікчемними. Представник позивачів [PERSON] у суді позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Обгрунтовуючи свої заперечення, представник вказує, що на виконання умов договору від 20.10.2015 банк надав [PERSON] в тимчасове платне користування сейф та два ключі від нього у належному стані. Банк відповідає лише за цілісність сейфу наданого в оренду, за його вміст банк не відповідає, оскільки не знає, що в ньому міститься та не має до нього доступу. Протягом усього часу користування сейфом у позивачів не було жодних претензій до банку щодо неналежного виконання умов договору, а також з приводу комплектації та справності сейфа. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 20.10.2015 між ПАТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на користування індивідуальним сейфом (для фізичних осіб) №664/ІДС, відповідно до якого банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування індивідуальний сейф №17 розміром великий (320*300*400), з ключами №017 в кількості 2 штуки у належному стані (придатному для використання) на строк з 20.10.2015 по 18.04.2016 включно, для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та цінностей. Пунктом 2.1.2. договору встановлено, що банк зобов'язується забезпечити клієнту можливість розміщення майна до сейфу без будь-якого контролю. Банк не складає опису майна, що зберігається клієнтом у сейфі. Відповідно до п. 2.4.4. договору клієнт має право передавати, відповідно до положень чинного законодавства та цього договору, право користування сейфом третім особам. Згідно з п. 2.4.5. договору при бажанні користуватись сейфом після закінчення строку дії договору клієнт має право не пізніше останнього дня його дії подати заяву про продовження договору. За приписами п.п. 3.3., 3.4. 3.5. банк не складає опису майна, що міститься в сейфі, а лише відповідає за зовнішню недоторканість, збереження і цілісність сейфа. Банк не несе відповідальності за втрату або ушкодження (псування) майна не з вини банку (виїмка (конфіскації) майна за рішенням уповноваженого чинним законодавством України органу; злочини, вчинені проти банку; форс-мажорні обставини). Банк не звільняється від відповідальності за втрату, нестачу чи пошкодження майна, заподіяних випадково або внаслідок простої необережності банку. Договір на користування індивідуальним сейфом (для фізичних осіб) укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. 20.10.2015 [PERSON], на підставі довіреностей, передала повноваження вчиняти дії та правочини, пов'язані із користуванням індивідуальним сейфом та здійсненням доступу до нього: [PERSON] та [PERSON] Додатковою угодою №1 про продовження строку користування індивідуальним сейфом №17 продовжено дію договору від 20.10.2015 на строк до 17.10.2016. 14.07.2016 позивач [PERSON] звернувся до ПАТ «КБ «Глобус» з заявою про викрадення грошових коштів у сумі 22000,00 доларів США, які знаходилися у сейфі банку. Того ж дня від позивача [PERSON] також надійшла заява до ПАТ КБ «Глобус» про викрадення з банківського сейфу грошових коштів у сумі 2800000,00 грн. По факту викрадення грошових коштів Печерським УП ГУ НП у м. Києві порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, що підтверджується довідкою старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві Пітецької Л.Б. від 19.07.2016. Згідно з ч.1 ст. 970 ЦК України банк може передати поклажодавцеві індивідуальний банківський сейф (його частину або спеціальне приміщення) для зберігання у ньому цінностей та роботи з ними. За приписами ст. 971 ЦК України до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду). Частиною 3 ст. 767 ЦК України передбачено, що наймач зобов'язаний в присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані. Підписанням договору на користування індивідуальним сейфом (для фізичних осіб) від 20.10.2015 [PERSON] підтвердила факт отримання в користування сейфу та двох ключів в належному стані. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачі вказують на те, що в період з 20.10.2015 по 09.07.2016 позивачем [PERSON] було покладено до банківського сейфу на зберігання грошові кошти у розмірі 22000,00 доларів США, а позивачем [PERSON] 11.07.2016 покладено 2800000,00 грн. На підтвердження походження грошових коштів у сумі 22000,00 доларів США позивач надав виписку по банківському рахунку, відкритому в ПАТ «Сбербанк», згідно з якою позивачем за період з 01.08.2015 по 07.07.2016 було покладено на банківський рахунок 24584,00 доларів США та знято з рахунку за вказаний період 23687,56 доларів США. На думку суду, дана виписка не може бути належним доказом на підтвердження зберігання позивачем у індивідуальному сейфі грошових коштів у сумі 22000,00 доларів США. Крім того, суд вважає, що позивачами не доведений факт походження грошових коштів у сумі 2800000,00 грн., оскільки договір купівлі-продажу квартири, на який посилаються позивачі, укладений 15.03.2016, тоді як грошові кошти, як вказує [PERSON], покладені ним до сейфу 11.07.2016. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачі не надали належних та беззаперечних доказів на підтвердження зберігання в орендованому сейфі грошових коштів у розмірі, зазначеному ними у позові. Як вбачається з договору на користування індивідуальним сейфом (для фізичних осіб) від 20.10.2015, при його підписанні сторони погодили, що банк не несе відповідальності за втрату майна не з вини банку, а лише відповідає за зовнішню недоторканість, збереження і цілісність сейфу. Посилання позивачів на те, що такі умови договору є нікчемними нічим не обґрунтовані, а тому відсутні підстави для визнання їх нікчемними. Також не знайшли свого підтвердження матеріалами справи посилання позивачів на втрату грошових коштів з вини банку. Разом з тим суд враховує той факт, що на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні по факту таємного викрадення грошових коштів позивачів, станом на час розгляду даної справи винні особи не встановлені, що свідчить про передчасність вимог позивачів. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку із їх недоведеністю. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed