Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21 червня 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться у неї на утриманні. Зазначає, що з травня 2015 року вони з відповідачем припинили будь-яке спілкування. Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер. За таких обставин, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2019 року вказаний позов залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 липня 2019 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 11 листопада 2019 року об 11 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2019 року закрите підготовче провадження у вказаній справі з призначенням справи до судового розгляду по суті 27 грудня 2019 року о 09 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 грудня 2019 року залишено без розгляду відзив [PERSON] на позовну заяву. В судове засідання з`явилися позивачка та відповідач. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав, заперечував щодо причин стягнення аліментів, а саме зазначив, що він надає кошти на утримання дитини. Так зазначив, що дитина отримує гроші, ним платяться кошти за репетитора, частково оплачував відпочинок, купував одяг дитині. Зазначив, що давав гроші 1500 грн. Визнає і готовий платити 2000 грн. щомісячно. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Під час судового розгляду встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 28 липня 2006 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 1164, що підтверджується довідкою про шлюб на а.с. 6. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони не підтримують шлюбних стосунків, що визнав відповідач у судовому засіданні.\~ Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступні обставини. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~ дитини (а.с.7). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, та відповідачем не заперечується, щоб з нього були стягнуті аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Враховуючи\~ вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 21 червня 2019 року. Таким чином позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти\~ на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2000 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved