Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд з позовною заявою та уточнивши позовні вимоги, просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від його заробітної плати щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для житини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 19.05.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO]. після народження сина вони припинили подружні стосунки та спільне проживання, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, не цікавився інтересами сім'ї. Відповідач добровільно не дає жодних коштів на утримання дитини. Враховуючи, що відповідач, як батько дитини, матеріальним забезпеченням сина належним чином не цікавиться, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення в її користь аліментів на утримання дитини. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] подали до суду заяву в якій зазначають, що відповідач позовні вимоги визнає. Крім того, додають, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, даний Закон набрав законної сили 08.07.2017 року, а тому просять суд врахувати це при ухваленні рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що 19.05.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 02, копія якого наявна в матеріалах справи. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 38. З долученої до матеріалів справи довідки №613 від 15.05.2017 року виданої КП «Ходорівським УКГ», вбачається, що син [PERSON] [INFO] проживає з позивачкою. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що за час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] [INFO] Відповідач коштів на утримання неповнолітнього сина не надає, хоча в силу закону зобов'язаний це робити. Крім того, суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до перехідних положень цього Закону він набирає чинності через місяць з дня його опублікування. Закон опубліковано 08.06.2017 року в газеті «Голос України» №102, тобто він набрав чинності 08.07.2017 року. На підставі вищенаведеного, врахувавши, що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд приходить до переконання, що при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини слід керуватись нормою ч.2 ст. 182 СК України, яка діяла на час подачі заяви до суду, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і застосувати її до часу набрання змін у законодавстві, а стягнення аліментів у даній справі у розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме внесеним до ч.2 ст. 182 СК України змінам, на підставі закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05. 2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, проводити саме з цієї дати, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн. Разом з тим, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Керуючи ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України та ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: partial