Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання за кожним окремо права власності на збудований кожними окремо житловий будинок та земельну ділянку, на якій розташований такий будинок, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ними, кожним окремо, та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови, за яким вони отримали від [PERSON] земельну ділянку у користування, звели на такій ділянці за власний рахунок садовий будинок, а відповідач зареєстрував за собою право власності на такий збудований садовий будинок та вчинив дії по переведенню цього будинку з садового в житловий, але на вимоги кожного з позивачів не вчиняє дії, наслідком яких є виникнення у кожного з позивачів права власності на зведений ними житловий будинок та земельну ділянку, на якій розташований такий будинок. Позивачі вважають, що їх право та інтерес можуть бути захищені судом в спосіб, що встановлений, укладеним між ними договором, а саме, шляхом визнання судом права власності кожного з позивачів на житловий будинок та земельну ділянку. В судове засідання позивачі та їх представник не з'явились, в письмовій заяві представник позивачів позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, в письмовому поясненні позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на протязі 2014 та 2015 років між позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожним окремо, та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови (а.с. 24-26, 47-49, 70-72, 96-99). Так, між [PERSON] та [PERSON] такий договір укладено 07.02.2015 р., між [PERSON] та [PERSON] такий договір укладено 19.11.2015 р., між [PERSON] та [PERSON] такий договір укладено 16.11.2014 р., між [PERSON] та [PERSON] такий договір укладено 15.12.2014 р. Умови цих договорів є однаковими і різняться між собою даними, які стосуються дати укладення такого договору, номеру земельної ділянки, її площі та кадастрового номеру. Іншими умовами цих договорів передбачено, що [PERSON] зобов'язаний передати позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожному окремо, у користування земельну ділянку, дані якої зазначені в договорах, укладених між ними (підпункт «а» підпункту 5.1.2. пункту 5.1. розділу 5 Договору), а позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, мають право володіти і користуватися такою земельною ділянкою після її прийняття від [PERSON] (підпункт «б» підпункту 5.1.3. пункту 5.1. розділу 5 Договору ), зводити з дотриманням технічної та проектної документації садовий будинок (підпункт «в» підпункту 5.1.3. пункту 5.1. розділу 5 Договору ), залучати на свій власний розсуд для будівництва та експлуатації садового будинку третіх осіб (підпункт «г» підпункту 5.1.3. пункту 5.1. розділу 5 Договору ) та реєструвати його за собою (підпункт «д» підпункту 5.1.3. пункту 5.1. розділу 5 Договору). Після укладення вказаних договорів, [PERSON] передав [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожному окремо, земельну ділянку, дані якої зазначені в укладених між ними договорах. Позивач [PERSON] отримав від [PERSON] земельну ділянку, яка знаходиться за адресом: Сумська область, Сумський район, с/рада Червоненська, «Рось» товариство забудовників житлового масиву» об'єднання громадян, [ADDRESS], площею 0,0183 га та кадастровим номером: [NUMBER] (а.с. 27, 28). Позивач [PERSON] отримав земельну ділянку, яка знаходиться за тим самим адресом, що і ділянка, яку отримав Позивач [PERSON], але вона має номер 16, площу 0,0205 га та кадастровий номер: [NUMBER] (а.с. 50, 51). Позивач [PERSON] отримав земельну ділянку, яка знаходиться за тим самим адресом, що і ділянка, яку отримав Позивач [PERSON], але вона має номер 18, площу 0,0205 га та кадастровий номер: [NUMBER] (а.с 73, 74). Позивач [PERSON] отримала земельну ділянку, яка знаходиться за тим самим адресом, що і ділянка, яку отримав Позивач [PERSON], але вона має номер 16/1, площу 0,0124 га та кадастровий номер: [NUMBER] (а.с. 100, 101). Власником цих земельних ділянок, як на момент укладення вказаних договорів, так і на час розгляду судом справи, є [PERSON] Тобто, вказані договори укладені з приводу земельної ділянки, яка перебуває в приватній власності відповідача [PERSON] Після отримання цих ділянок, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, залучили третіх осіб і самостійно, без участі [PERSON], за власний рахунок, збудували на таких земельних ділянках садові будинки. Зокрема, [PERSON] збудував садовий будинок загальною площею 86,7 м2 та житловою площею 58,4 м2, Позивач [PERSON] збудував садовий будинок загальною площею 92,2 м2 та житловою площею 39,4 м2, Позивач [PERSON] збудував садовий будинок загальною площею 92,2 м2 та житловою площею 39,4 м2, а Позивач [PERSON] збудувала садовий будинок загальною площею 92,2 м2 та житловою площею 39,4 м2 (а.с. 37, 38, 40-42, 60, 61, 63-66, 83, 84, 86-88, 102, 103, 105-109). Після звершення будівництва цих будинків Відповідач [PERSON] замовив їх технічну інвентаризацію, яка була проведена інженером з інвентаризації нерухомого майна та отримав від нього технічні паспорти, які містить дані щодо технічних характеристик цих будинків та їх місця розташування. Потім, [PERSON] звернувся до реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції з заявою про реєстрацію за ним права власності на будинки, збудовані Позивачем [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожним окремо. Державний реєстратор цієї службизареєстрував вказанісадові будинки, як об'єкт житлової нерухомості, на праві приватної власності [PERSON], з видачею йому свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також, [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Старосільської сільської ради Сумського району з заявою про переведення вказаних будинків зі статусу садових будинків в статус житлових будинків. Даний виконавчий комітет прийняв рішення, якими перевів кожен з вказаних садових будинків в житловий будинок. Зокрема, 12.08.2015 р. цей виконавчий комітет своїм рішенням № 99 перевів садовий будинок № 14/1 в житловий будинок, 04.11.2016 р. рішенням № 39 перевів садовий будинок № 16 в житловий будинок, рішенням № 40 перевів садовий будинок № 18 в житловий будинок, а 12.08.2015 р. рішенням № 104 перевів садовий будинок № 16/1 в житловий будинок (а.с. 39, 62, 85, 104). Таким чином, право власності на вказані вище об'єкти нерухомості зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON], а згідно з умовами вказаних вище договорів, їх власником є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо. Умовами підпункту «г» підпункту 5.1.2. пункту 5.1. розділу 5 кожного з договорів, укладених між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожним окремо, та [PERSON], визначено, що [PERSON] зобов'язаний по закінченню будівництва передати земельну ділянку Позивачу [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожному окремо, у власність, виходячи з вартості, зазначеної в п. 1.4. цих договорів, а саме 5000 грн. Також умовами цих договорів врегульовані питання набуття права власності на зведені [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожним окремо, об'єкти нерухомості на земельній ділянці та питання переходу права власності на земельну ділянку, на якій вони зведені. Так, Позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у відповідності до пункту 6.1. розділу 6 вказаних вище договорів, є власниками об'єктів нерухомості, зведених ними на земельній ділянці, отриманій від Відповідача [PERSON], а у разі набуття ним права власності на такі об'єкти, то, у відповідності до пункту 6.2. розділу 6 цих договорів, до них переходить право власності на земельну ділянку, на якій зведені ці об'єкти. Умовами цих договорів передбачено, що Відповідач [PERSON] зобов'язаний передати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], земельну ділянку, на якій останні, діючи на свій власний розсуд залучив третіх осіб для будівництва та експлуатації будинку, звів такий будинок та став його власником і після цього до нього переходить право власності на земельну ділянку на якій він зведений. Позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Відповідач [PERSON] дійшли згоди, що у випадку, коли [PERSON] не вчиняє на вимогу цих позивачів дії, наслідком яких є виникнення у кожного з них окремо права власності на об'єкти нерухомості, зведені ними на земельній ділянці та виникнення права власності на земельну ділянку, на якій вони знаходяться (пункт 11.4. розділу 11 договору), то кожен з цих Позивачів має право звернутися до суду (пункт 11.2. розділу 11 Договору) з позовом та обрати такий спосіб захисту, як визнання судом за ними права власності на ці об'єкти та земельну ділянку, на якій вони знаходяться (пункт 11.3. розділу 11 Договору). Вирішуючи дану справу, суд вважає встановленою наявність фактів, якими [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], обґрунтовували вимоги про визнання за ними права власності на будинок та земельну ділянку, на якій він збудований та розташований. Дані факти визнані сторонами, а тому, в силу ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Крім визнання цих фактів сторонами, суд дійшов висновку, що вони підтверджені письмовими доказами, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Такими доказами підтверджується, що [PERSON], будучи власником земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], маючи право розпоряджатися ними на власний розсуд та вчиняти щодо них будь-які дії, які не суперечать закону, уклав з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожним окремо, договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови, за яким останні отримали від [PERSON] земельну ділянку у користування, звели на такій ділянці за власний рахунок садовий будинок, а [PERSON] зареєстрував за собою право власності на такий збудований садовий будинок та вчинив дії по переведенню цього будинку з садового в житловий. Цей договір містить умови про те, що власником такого будинку є кожен з цих позивачів, який його будував за власний рахунок. Також цей договір містить умови щодо способу захисту права власності кожного з Позивачів на цей будинок та земельну ділянку, на якій він збудований та розташований. Такий спосіб захисту цивільного права або інтересу відповідає вимогам закону. Абзацом 2 ч. 2 ст. 15 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 15 цього Кодексу гарантовано право на захист цивільних прав у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересів, які не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності. Суд погоджується з доводами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON]С не визнає їх право власності на збудовані ним будинки та земельну ділянку, яка після завершення будівництва таких будинків повинна перейти у їх власність, а полягає таке невизнання у пасивному запереченні наявності у цих позивачів права на це майно. Пасивне заперечення полягає в тому, що [PERSON] не вчиняє дії, наслідком яких є виникнення у кожного з позивачів права власності на вказане майно. При вирішенні справи суд враховує, що вказані вище договори про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови є дійсним, виходячи із презумпції правомірності правочину, а тому вони є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожним окремо, з однієї сторони та [PERSON], з іншої сторони. Тобто, між Позивачем [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожним окремо, та відповідачем [PERSON] виникли цивільні права та обов'язки, які вони здійснюють та виконують у межах, наданих та встановлених договором про надання права користування чужою земельною ділянкою для забудови, а тому відповідач [PERSON] зобов'язаний був вчинити на вимогу цих позивачів дії, наслідком яких є виникнення у кожного з них окремо права власності на будинок, зведений кожним з них на земельній ділянці, та виникнення у кожного з них права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться такий будинок, а нездійснення такого обов'язку порушує права та інтереси цих позивачів, що є підставою для їх захисту судом, шляхом визнання за кожним з позивачів права власності на зведений ним будинок та земельну ділянку, на якій він зведений та розташований. Вирішуючи питання розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає, що судовий збір необхідно стягнути в дохід держави з відповідача [PERSON]

Outcome: approved