Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 14 лютого 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народилося двоє дітей, а саме донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, їх вихованням не займається, тому просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання доньки та сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2009 року у виконкомі Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне - [PERSON]) [PERSON], [INFO], актовий запис № 02 (а. с. 4). Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, а саме донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO] (а. с. 5-6). Крім цього встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітніх доньки та сина. Як роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд приймає до уваги те, що у [PERSON] немає постійного місця роботи, а тому вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial