Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог вказала, що вона [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. ЇЇ дочка [PERSON] не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі народила дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження. З дня народження [PERSON] , відповідачка залишила її на утриманні позивачки, а сама усунулася від виховання та догляду за дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально. Дитина позбавлена материнської ласки, тепла та уваги, позивачці відомо, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не працює. Позивачка повністю опікується дитиною, неповнолітня [PERSON] проживає з нею з народження, позивачка забезпечує всі необхідні потреби дитини, займається її вихованням, турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття та інші необхідні речі, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.03.2019 року. Посилаючись на все вищевикладене позивачка [PERSON] звертається до суду та просить суд: Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; Встановити опіку над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] ; Призначити [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Свердловськ Луганської області, жительку [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] опікуном над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] не з`явилася в судове засідання, однак звернулася до суду з заявою, просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.35). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо задоволення позову та просить не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.36). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Сквирської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву де просив провести розгляд справи без участі представника, та просив провести розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами, позов визнають в повному обсязі(а.с.37). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю відповідачки [PERSON] , що підтверджується копією її Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане Червонопартизанським горсоветом Ворошиловградської області [INFO] , актовий запис №248 (а.с.28). [INFO] року [PERSON] народила дочку [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Сквирського районного управління юстиції Київської області 09.09.2003 року (а.с.9), відомості про батька записані відповідно до ст.. 135 ч. 1 Сімейного кодексу України. З дня народження [PERSON] , відповідачка залишила її на утриманні позивачки, а сама усунулася від виховання та догляду за дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не допомагає матеріально. Дитина позбавлена материнської ласки, тепла та уваги, позивачці відомо, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не працює. Відповідно до доповідної директору Сквирської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 Малиновській В.С. від класного керівника 9-Б класу Дмитрук І.А. від 20.03.2019 року, [PERSON] навчається у Сквирській ЗОШ І-ІІІ ст.. №2 з 01.09.2010 року, за час навчання вихованням дитини займається бабуся [PERSON] , вона постійно відвідує батьківські збори, свята, приділяє увагу навчанню та вихованню дівчинці, 03.09.2015 року мама учениці - [PERSON] написала заяву про те, що доручає своїй матері [PERSON] виховання неповнолітньої [PERSON] . Мама дівчинки проживає окремо, не приділяє увагу навчанню та вихованню дитини, не відвідує батьківські збори, з класним керівником не спілкується (а.с.25). Позивачка повністю опікується дитиною, неповнолітня [PERSON] проживає з нею з народження, що підтверджується копією Довідки про склад сім`ї №583, яка видана 11.03.2019 року Сквирською міською радою (а.с.8), позивачка забезпечує всі необхідні потреби дитини, займається її вихованням, турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття та інші необхідні речі. Відповідачка [PERSON] проживає окремо від своєї неповнолітньої дочки та на теперішній час самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків і не заперечує проти позбавлення батьківських прав, що підтверджується її заявою про визнання позову (а.с.36). Згідно висновку (рішення) №6 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від 09.04.2019 року - визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.20-22). В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» , кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку . Батьки або особи , які їх заміняють , несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України . Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ч.1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. За таких обставин та з урахуванням всього наведеного вище, суд вважає за можливе позбавити відповідачку [PERSON] - [PERSON] батьківських прав, щодо її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки судом встановлено, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дочки, піклуванням про її всебічний розвиток, про стан здоров`я не займається, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, чим порушує вимоги ч. 1 п. 2 ст.164 СК України. Також, суд вважає за необхідне призначити [PERSON] , яка займається вихованням та розвитком своєї онуки [PERSON] її опікуном. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved