overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особа Універсальної товарної біржі «Недвижимость Н» про визнання дійсним договору купівлі-продажу №294 від 12.06.1996 квартири [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстрованого Універсальною товарною біржею «Недвижимость Н». Ухвалою від 05.10.2020 відкрите провадження у справі. 22.10.2020 відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. 22.10.2020 відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. 22.10.2020 відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. 28.10.2020 представник позивачів [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. Третя особа про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, її представник до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 12.09.1996 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , 1983 року народження було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який зареєстрований Універсальною Товарною біржею «Недвижимость Н» у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №294 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №18220 від 18.09.1996. На теперішній час позивачі не мають можливості розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу від 12.09.1996 нотаріально не посвідчений, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. \~ \~ \~ \~Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивують заяву тим, що вони є спадкоємцями за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] У визначений законодавством строк не подали заяв про прийняття спадщини, оскільки перебували тривалий час на лікуванні в медичних закладах. В судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник Лихолітської сільської ради в судове засідання не з'явився. В поданій 25.10.2016 року заяві просили розглядати справу без участі представника сільської ради. Проти позову не заперечують. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. [INFO] року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Заповітом, складеним 25 червня 2003 року і посвідченим секретарем виконкому Лихолітської сільської ради, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 35, [PERSON] заповіла позивачам земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,41 га, розташовану на території Лихолітської сільської ради (а.с.9, 10). У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Як вказують позивачі в позові та не заперечує відповідач, померла [PERSON] проживала одиноко. Після її смерті до Чорнобаївської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, що вбачається з листа № 1715-01/16 від 29.10.2016 р. (а.с. 26). А відтак, інших спадкоємців померлої [PERSON], окрім позивачів, судом не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК УКраїни, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Щодо причин пропуску встановленого законодавством строку для прийняття спадщини позивачі посилаються на лікування в медичних закладах, перенесення хірургічних втручань та наявність інвалідності. Зазначене підтверджується медичними документами (а.с.5, 22). Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачі є єдиними спадкоємцями, строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено ними з поважних причин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачі [PERSON]-к. та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Козятинської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказали, що 11 грудня 2015 року помер [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті спадщину прийняли вони, його дружина, яка подала відповідну заяву до нотконтори та відповідно його дочка, яка на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, на підставі ст. 1268 ЦК України, однак, своїх спадкових прав вони не можуть оформити, так як у них відсутні належним чином оформленні правовстановлюючі документи на частку квартири, а тому, просять захистити їхні права за судовим рішенням. В судове засідання позивачі не зявились, однак, їхній представник подав до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позову. Представник відповідача Козятинської міської ради Вінницької області в судове засідання, також, не з'явився, однак, подав на адресу суду письмову заяву про слухання справи без його участі та визнання позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання, також, не з'явився, однак, подав на адресу суду письмову заяву про слухання справи без його участі та не заперечує проти задоволення позову. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

позивачі [PERSON]М, [PERSON] звернулися в суд з позовом до Беримівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивачів позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачами право власності на земельні ділянки, які належали матері та бабусі позивачів, в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що позивачі є спадкоємцем цього майна і прийняли спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що 16 березня 2017 року померла [PERSON] мати та бабуся позивачів, якій належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2016 га (кадастровий номер 6122680700:01:001:0038), яка розташована на території Беримівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ІІ-ТР № 002490, виданого Беримівською сільською радою 10 листопада 2000 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6720 га (кадастровий номер 6122680700:01:001:0039), яка розташована на території Беримівської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ТР № 002490, виданого Беримівською сільською радою 10 листопада 2000 року. Позивачі звернулися до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам нотаріусом відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючих документів на майно. Однак, позивачі прийняли спадщину, що засвідчують довідки Беримівської сільської ради. Інший спадкоємець [PERSON] син спадкодавця, відмовився від прийняття спадщини на користь свого сина [PERSON], про що подав відповідну заяву. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна, згідно закону, прийняли спадщину, дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна, позивачі, є єдиними спадкоємцями, інші особи претензій на дане спадкове майно не мають, до них правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивачі [PERSON]М, [PERSON] звернулися в суд з позовом до Мильнівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі позовні вимоги підтримують, просить визнати за ними, в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), яке належало їх дядькові , мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцем цього майна і прийняли спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 02 квітня 2001 року помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняв його син [PERSON]. 28 липня 2017 року [PERSON] помер так і не оформивши свого спадкового права. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у КСП «Правда» (с. Мильне Зборівського району Тернопільської області) розміром 2,81 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 029789, виданого Зборівською райдержадміністрацією 19 липня 1996 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є єдиним спадкоємцем майна, згідно закону і прийняли спадщин, до них правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

позивачі [PERSON] С, [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача Годівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права на спадкове майно. Представник позивача надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі та без участі, позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачами, в рівних частинах право, в порядку спадкування за законом, на земельну частку (пай), який належав їх бабусі [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що позивачі є спадкоємцем цього майна і прийняли спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що 12 червня 1998 року померла [PERSON] бабця позивачів, якій належало право на земельну частку (пай) розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах у Колективному сільгосппідприємстві «Годівське» (село Годів Зборівського району Тернопільської області), згідно сертифікату серії ТР №0265178, виданого Зборівською райдержадміністрацією 21 квітня 1997 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у звязку з відсутністю державного акту на земельну ділянку, так як за життя спадкодавець державного акту не виготовила. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Встановлено, що позивач проживали зі спадкодавцем, здійснювали за нею догляд і їм було передано сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином позивачі вступили в управління спадковим майном та прийняли спадщину. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до позивача правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], Святошенко - [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Коржівської сільської ради Баришівського району, Київської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведені доказів сторін та їх заперечення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним текстом судового рішення сторони можуть ознайомитись 02.03.2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 12 жовтня 2016 року звернулись з названим позовом до суду, в якому вказали, що 29 жовтня 2008 року помер їхній батько, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,22 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на право на вказану земельну ділянку. Позивачі в позовних вимогах просили суд розглядати справу без їхньої участі Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 29 жовтня 2008 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 133856 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,22 в умовних кадастрових гектарах, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0113849. Позивачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є синами померлого [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.6,8). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 29 жовтня 2008 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачі [PERSON]. та [PERSON]. 13 грудня 2018 року звернулись до суду з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06 лютого 2019 року, зазначали, що вони є власниками квартири [ADDRESS] ; у належній позивачам квартирі з 22 січня 2010 року зареєстрована їх племінниця [PERSON] , але фактично з моменту реєстрації не проживає у вказаному житлі без поважних причин, тому позивачі просять визнати її такою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 01 листопада 1996 року (а.с.14), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145812070 від 19 листопада 2018 року (а.с.16), технічного паспорта на житловий будинок (а.с.12-13), довідки Березанської селищної ради від 06 листопада 2018 року (а.с.11), позивачі [PERSON]. та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , у якій зареєстрована відповідачка, але фактично не проживає у вказаному житлі з 22 січня 2010 року без поважних причин, що підтверджується актом обстеження Березанської селищної ради від 14 листопада 2018 року (а.с.10)та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили обставини, викладені у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 ЖК України особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Оскільки відповідачка не проживає за адресою реєстрації більш як дев`ять років без поважних причин, вона втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів сплачений ними судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачі[PERSON]. та[PERSON]. 17.03.2015 року звернулися з позовом до [PERSON]про усунення перешкод в користуванні приватним житловим приміщенням та зняття з реєстрації, третя особа Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. В обґрунтування позову зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 26.02.1997 року власниками квартири [ADDRESS] були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Квартира належала вказаним особам на праві приватної спільної сумісної власності. 08.06.2006 року між зазначеними особами було укладено нотаріально посвідчений договір про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю. Згідно умов даного договору сторони домовились про визначення часток - про те, що їх частки у праві спільної власності на цю квартиру є рівними, тобто по ? частці у кожного. 15.06.2006 року вказаний договір було зареєстровано Комунальним підприємством Криворізьке бюро технічної інвентаризації. Згідно договору довічного утримання (догляду) від 03.08.2006 року право власності на ? частку спірної квартири, що належала [PERSON], перейшла у власність [PERSON] [INFO] померла [PERSON], [INFO] помер [PERSON], [INFO] помер [PERSON] 20.12.2014 року [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], на користь [PERSON] Таким чином, власниками спірної квартири є [PERSON] - ? частка, [PERSON] - 2/4. Крім того, [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], однак документально її не оформила. Відповідач зареєстрований в спірній квартирі, однак більше року в ній не проживає в зв'язку з насиллям в сім'ї з боку відповідача, в зв'язку з чим позивачі зверталися до правоохоронних органів. Крім того, комунальні служби здійснюють нарахування плати за послуги по утриманню квартири і на відповідача, позивачі не мають фінансової можливості оплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі уже понад рік. Факт не проживання підтверджується актом від 15.01.2015 року, затвердженим майстром дільниці №3 ТОВ «Житло-Сервіс КР». З урахуванням наведеного просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування [ADDRESS]; усунути перешкоди в користуванні позивачами спірною квартирою шляхом виселення та зняття з реєстрації відповідача. Позивачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.[PERSON]. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Поважні причини неявки відповідача в судове засідання суду невідомі. Представник третьої особи - Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Outcome: partial