Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на проживання та користування житлом. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідач, який являється чоловіком [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2010 року, однак значиться зареєстрованим в їхній квартирі, що створює позивачам незручності у користуванні власною квартирою. Просять визнати відповідача таким, що втратив право на проживання та користування житлом в квартирі [ADDRESS] та зняти її з реєстрації. На адресу суду від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовільнити повністю та винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, про причини неявки суд не повідомив. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів справи, у відповідності до ст.169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON], що вбачається із копії Свідоцтва про шлюб від 06.05.2005 року серії [NUMBER]. З актів ЛКП «Львівський ліхтар» від 29.10.2015р, від 24.12.2015р., від 04.01.2016р., які містяться в матеріалах справи вбачається, що відповідач зареєстрований, але фактично не проживає в [ADDRESS]. В матеріалах справи міститься довідка ЛКП «Львівський ліхтар» №104 від 14.01.2016р. з місця проживання про склад сім»ї і прописки, з якої вбачається, що відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві власності, згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 11.06.1996 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналогічні положення містяться в п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», де вказано, що якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на житлову площу. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що особа підлягає зняттю з реєстрації на підставі рішення суду у зв'язку з втратою права користування житловим приміщенням. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З наведених норм закону та встановлених обставин справи вбачається, що реєстрація відповідача створює позивачам перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм помешканням, зокрема останні змушені вимушено нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. А тому позов слід задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved