Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по 2700 гривень для дитини відповідного віку, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягення ними повноліття. Позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2000 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем не склалися. На сьогоднішній день вони припинили та проживають окремо. Діти знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей відмовляється. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не може самотужки забезпечити достатній життєвий рівень для їх спільних дітей. Відповідач немає інших утриманців, є фізично здоровим, постійно їздить на заробітки за кордон та отримує високий дохід. Він має можливість допомагати позивачці з утриманням дітей та може сплачувати аліменти в розмірі по 2700 гривень у місяць на синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. До суду надійшла заява від її представника про розгляд справи у його з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2000 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 8). У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який на сьогоднішній день залишається неповнолітнім та син [PERSON] , [INFO] , який на день звернення до суду досяг повноліття. Сімейне життя у сторін не склалося. Вони проживають окремо. Діти проживають разом з матір`ю. Відповідач свої зобов`язання по утриманню дітей належним чином не виконує, матеріальної допомоги позивачці в достатній мірі не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що син сторін [PERSON] , [INFO] , на день звернення позивачки до суду з вимогою про стягнення аліментів на його утримання досяг повноліття, вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання цієї дитини задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років з 01 грудня 2021 року складає 2618,00 гривень. Позивачка не надала суду доказів про наявні доходи відповідача та розмір таких доходів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує свою дитину, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність доказів про заробіток (дохід), суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial