Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачі просять визнати за кожним з них право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Пархоменка, №8 у с.м.т Велика Димерка Броварського району за кожним по 1\\2 частці - в порядку спадкування після смерті батька та чоловіка [PERSON], який помер 20.03.2007р., мотивуючи позовні вимоги тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, які б підтверджували право власності спадкодавця на нього. Відповідач [PERSON] селищна рада Броварського району Київської області позов визнав, не оспорював спадкових прав позивачів і права власності спадкодавця на вказане у позові нерухоме майно. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечував, своїх спадкових прав не заявив, спадкових прав позивачів не оспорював. З наданих доказів встановлено: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 20.03.2007р. Згідно свідоцтву про народження позивач [PERSON] є сином померлому. Згідно свідоцтву про шлюб позивачка [PERSON] є дружиною померлому. Як видно з спадкової справи спадкоємці [PERSON] (син) і [PERSON] (дружина) подали заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] (третя особа і син спадкодавця) такої заяви не подав. Згідно довідок [PERSON] селищної ради жилий будинок № 8 по вул.Пархоменка в с.м.т. [PERSON] рахувався за [PERSON], який помер 20.03.2007р., інформацією про реєстрацію правова власності селищна рада не володіє. Головою домогосподарства був [PERSON] до дня смерті, будинок збудований в 1957році, на день смерті [PERSON] у будинку проживали постійно і були зареєстровані дружина [PERSON] і син [PERSON] Право власності не оформлялось через відсутність заяви господаря. З відповіді КП «Лівобережне БТІ» видно. що відсутні відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок №5 по вул.. Щорса в селі Шевченкове. З технічного паспорту, виготовленого в 2016році на даний житловий будинок видно, що у його складі є житловий будинок 1957 року забудови, три прибудови, ґанок, ґанок, 1965, 1970 і 1985 років забудови, а також господарські споруди (гараж. Літня кухня, погріб. Вбиральня. Колодязь, огорожа, яма вигрібна) - 1965-19890 років забудови. З відповіді нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 23.08.2016р. видно, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. Підстава відмови - відсутні правовстановлюючі документи і державна реєстрація права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності\~ заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК- спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Згідно ст.1262 ЦК частки у спадщині кожного з спадкоємців є рівними. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.2 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого статтею 1272 ЦК строку (6 місяців) він не заявив про відмову від спадщини. Згідно ст.1269 ЦК спадкоємець, який не проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1273 ЦК спадкоємець може відмовитись від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Згідно ст.1218 ЦКУ- до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент смерті. Таким чином, з наданих доказів встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належав на праві власності вказаний житловий будинок з господарськими спорудами; право власності на вказане нерухоме майно дана особа набула при житті з законних підстав, у відповідності до вимог закону, що регулював дані правовідносини на час набуття права власності. Тому дане нерухоме майно належало вказаній особі на праві власності незалежно від того, чи було воно зареєстроване. При цьому суд враховує дату забудови (створення) нерухомого майна і існуючі на той час порядок обліку і прийняття в експлуатацію житлових будинків та оформлення на них прав власності, згідно якого ведення обліку житлових будинків, прав власності на них у сільській місцевості покладався на сільські ради шляхом ведення по господарських книг і внесення до них відповідних поточних записів. Оскільки спадкодавець набув право власності на законних підставах , то дане право власності зберігалось за ним протягом подальшого часу до самої смерті, незалежно від наявності чи відсутності державної реєстрації такого права, і незалежно від подальших змін у законодавстві з цього приводу. Також встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв син [PERSON] і дружина [PERSON], і вказані особи набули право власності на успадкований будинок на законних підставах, незалежно від того, що дане нерухоме майно і право власності на нього не було зареєстроване у встановленому законом порядку з урахуванням подальших змін у законодавстві. Враховуючи, що права спадкоємців є рівними, і між спадкоємцями відсутній спір з цього приводу, враховуючи, що позивачка не претендує на частку у вказано нерухомому майні як на її частку у спільній сумісній власності і визнає даний будинок приватною власністю чоловіка, то слід вжати, що вказані особи прийняли спадщину, що полягала в цілому будинку зі спорудами, і прийняли спадщину у рівних частках - кожний по 1\\2. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна з законних підстав, то позивачі можуть захистити і довести свої спадкові та майнові права у суді. Позов підлягає задоволенню. Разом з тим, розглядаючи цивільну справу, суд дає аналіз виниклим правовідносинам і встановлює певні факти та обставини, надаючи їм правову оцінку. Суд не перебирає на себе повноважень інших державних органів, в тому числі не здійснює висновків щодо технічного наповнення обєкту нерухомості - як обєкту цивільного права. Тому у резолютивній частині свого рішення суд зазначає висновки щодо права власності певних осіб на певні обєкти права в даному випадку обєкт нерухомості за зазначеною адресою, тобто тому вигляді. В якому має здійснюватись у відповідності до вимог закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, без переліку його складових, площ, позначення приміщень та будівель їх кількості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved