Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка 29 березня 2016 року звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 1500 грн. та на її утримання до досягнення їх сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку у розмірі 3000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.05.2014 р. і від спільного подружнього життя вони мають сина [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає з нею, не надає, хоча працездатний і може надавати кошти на утримання дитини. Вона не працює, так як доглядає сина [PERSON], в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може їй надавати. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та доповнив, що позивачка має двох малолітній синів [PERSON], 28.05.2009р. народження та [PERSON], [INFO]. На даний час вона не працює, так як доглядає сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання сина [PERSON] який проживає з позивачкою, і матеріально позивачці не допомагає, хоча працездатний і в змозі надавати кошти на утримання позивачки та дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2014 р. і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] /а.с. 5, 7, 8/. З пояснень представника позивачки встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, позивачка не працює, доглядає за чотирьохмісячним сином [PERSON] та що відповідач не надає коштів на утримання сина і дружини, хоча працездатний та може такі надавати. Згідно довідки, виданої 16.03.2016р. Львівським міським центром зайнятості /а.с.13/, позивачка з 22.04.2015р. зареєстрована як безробітна у Львівському міському центрі зайнятості і по листопад 2015р. отримувала державну допомогу. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2016 рік прожитковий мінімум на працездатну особу у розмірі 1450 грн., прожитковий мінімум для дітей віком до шести років з 01.05.2015р. у розмірі 1228 грн., і який батьки повинні забезпечити дитині, та що позивачка не працює, так як доглядає чотирьохмісячного сина [PERSON], а також вона має на утриманні сина [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 1250 грн. щомісячно та на утримання позивачки у розмірі 1250 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON], 18.01.2016р. народження, трьохрічного віку. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України,

Outcome: partial