Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області, про визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що позивачі є власниками квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 09.07.2009 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, вони не мешкають у зазначеній квартирі з 08.04.2014 року, на даний час проживають в м.Сімферополі, АР Крим, в триманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не несуть. Через реєстрацію відповідачів за вказаною адресою позивач обмежений у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У судове засідання позивачі не з'явилися, про час та місце судового засідання сповіщені належним чином. Відповідачі були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, про причину неявки не повідомили, заперечень на позов не надали, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи - Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській областів судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 09.07.2009 року, виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради на підставі розпорядження Ізмаїльського міського голови від 15.10.2008 року №665р. (а.с.11). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджено відомостями домової книги (а.с.7) та довідками відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області за вих.№№5526 від 22.06.2017 року, 5527 від 22.06.2017 року (а.с.20, 21). Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved