Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка 20 липня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 10 липня 2010 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №330. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на доньку відповідач надає нерегулярно та в недостатьому розмірі, у звязку з чим вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Їх спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з тим, що в сімї не було взаємопорозуміння, виникали конфлікти з різних причин, ініціатором яких був відповідач. Також у них з відповідачем різні погляди на обовязки подружжя, ведення домашнього господарства, витрат сімейного бюджету, виховання та утримання дитини. З травня 2016 року вони проживають окремо, припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Почуття поваги, довіри та любові до відпавідача втрачено, примирення не можливе. Майновий спір відсутній. Дитина буде і надалі проживати з нею. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася, письмово просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином.Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 10 липня 2010 року, який було зареєстровано в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №330 (а.с.8). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с.9). Встановлено, що з травня 2016 року сторони проживають окремо, припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Їх спільне життя не склалося, у звязку з тим, що в сімї не було взаємопорозуміння, виникали конфлікти з різних причин, ініціатором яких був відповідач. Також у них різні погляди на обовязки подружжя, ведення домашнього господарства, витрат сімейного бюджету, виховання та утримання дитини. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що збереження шлюбу неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Судові витрати розподіляються згідно ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved