Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до ПАТ '' Дельта Банк '', треті особи без самостійних вимог: на стороні позивачів - [PERSON], на стороні відповідача - [PERSON] про визнання договору поруки № 228886 від 15.09.2008 року неукладеним / таким, що не відбувся /. Свої доводи обґрунтовують наступним: восени 2010 року під час розгляду Монастирищенським районним судом Черкаської області цивільної справи за позовом ПАТ ''УкрСиббанк '' до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачі дізнались про наявність кредитного договору та договору поруки № 228886 від 15.09.2008 року, оформленого між Акціонерним інноваційним банком ПАТ ''УкрСиббанк'' та [PERSON] Договір поруки від 15.09.2008 року ні він, ні його дружина не укладали, не підписували, у відділенні банку взагалі не були присутні. В зв'язку з викладеним просять визнати договір поруки № 228886 від 15.09.2008 року, укладеним між Акціонерним інноваційним банком ПАТ '' УкрСиббанк '' та [PERSON] неукладеним, / таким, що не відбувся/. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, у виступах посилаються на зміст позовної заяви. Представник відповідача ПАТ '' Дельта Банк '' - заперечує проти задоволення позову, так як судовими інстанціями достовірно встановлено раніше, що при укладенні договору поруки від 15.09.2008 року [PERSON] був присутній, вказаний договір підписував особисто. У 2010 році Монастирищенським райсудом Черкаської області розглядалась цивільна справа за позовом ПАТ ''УкрСиббанк '' до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 11393952000 від 15.09.2008 року. Поручителем по вказаному кредитному договорі виступав [PERSON], який приймав участь у судових засіданнях. Рішення вступило в законну силу. Вказане рішення [PERSON] не оскаржувалось, що на той час свідчило про визнання позовних вимог ПАТ ''УкрСиббанк ''. У лютому 2014 року позивачі [PERSON] звернулись з позовом про визнання договору поруки неукладеним / таким, що не відбувся /. Однак відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року '' Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними '' вимога про визнання правочину / договору / неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом . Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. Більше того, представником ПАТ '' Дельта Банк '' на адресу суду направлена заява про застосування строків позовної давності, так як договір поруки між Акціонерним інноваційним банком ПАТ '' УкрСиббанк '' та [PERSON] укладений та підписаний сторонами 15.09.2008 року, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг позовної давності закінчився 15.09.2011 року, а тому просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був ініціатором отримання кредиту [PERSON] В ПАТ ''УкрСиббанк ''. Він домовлявся за кредит. Через деякий час подзвонили з банку, усі документи готові, приходити [PERSON] в банк за отриманням кредиту. При цьому він присутній не був. [PERSON] раніше не знав. Допитаний у судовому засіданні в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] пояснив, що у 2008 році у ПАТ '' УкрСиббанк '' отримав кредит для придбання квартири. Питанням про отримання кредиту займався [PERSON], який йому сказав коли іти в банк. Усі документи були складені, він лише їх підписав. [PERSON] раніше не знав, при ньому останній нічого не підписував. Допитаний у судовому засіданні в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON]. пояснив, що договір поруки № 228886 від 15.09.2008 року підписував особисто [PERSON], який особисто приносив усі необхідні документи. Він був ознайомлений з умовами договору поруки, з усіма вимагами погодивася, після чого і підписав вказаний договір. Вислухавши пояснення сторін, свідків, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав : між акціонерним комерційним інноваційним банком '' УкрСиббанк '' та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11393952000 / пізніше нумерацію було змінено на 1393952001 / від 15.09.2008 року, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 49000 доларів США на строк користування з 15.09.2008 року по 14.09.2038 рік. На виконання умов кредитного договору 15.09.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком '' УкрСиббанк '' та [PERSON] був укладений договір поруки № 228886 згідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 15.09.2008 року. Вказаний договір належним чином оформлений. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року акціонерний інноваційний банк '' УкрСиббанк '' у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ ''Про акціонерні товариства '' змінив своє найменування на ПАТ ''УкрСиббанк ''. 08.12.2011 року між ПАТ ''УкрСиббанк '' та ПАТ ''Дельта Банк '' було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитом. За заявою сторони по справі судом був замінений відповідач і ним визнаний ПАТ ''Дельта Банк '', який у свою чергу уповноважив ТОВ '' Фінансові перспективи '' представляти інтереси ПАТ ''Дельта Банк'' у судах всіх інстанцій… Неодноразово на адресу суду представник ПАТ '' Дельта Банк '' направляв заяви про застосування строків позовної давності до спірної цивільної справи і відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки / ст. 257 ЦК України /. Підстав, передбачених ст. 263 ЦК України для зупинення перебігу позовної давності, судом не встановлено. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо взяти до уваги покази [PERSON] про те, що він 15.09.2008 року договір поруки не підписував, у приміщенні банку взагалі не був, що суперечить матеріалам справи, то 26.09,2009 року на його адресу управлінням '' УкрСиббанку '' за № 0069 від 26.07.2009 року направлена заява про погашення простроченої заборгованості по договору поруки від 15.09.2008 року рекомендованим листом, який згідно повідомлення про вручення поштового відправлення він отримав особисто 06.08.2009 року. При незгоді з вказаним повідомленням позивач мав усі можливості оскаржити договір поруки ще на той час, що ним зроблено не було. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень Цивільного кодексу України. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак такі докази він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування. [PERSON] взагалі не ставив питання про поновлення строків позовної давності для звернення з позовом до суду. На підставі ст.ст. 256, 257, 263, 267 ч.3,4 ЦК України,

Outcome: dismissed