Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету міністрів України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті проведення антитерористичної операції в с. Піски, Ясинуватського р-ну, Донецької області, у якому просили стягнути у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди з відповідачів суму грошових коштів на користь позивачів у розмірі 177893,53 грн. на кожного та моральну шкоду на користь позивачів у розмірі 100000,00 грн. на кожного. В обґрунтування позовних вимог, позивачі вказували, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . Внаслідок артилерійських обстрілів при проведенні антитерористичної операції, с. Піски опинилося на лінії бойового зіткнення українських військових та бойовиків в період з 18.07.2014 по вересень 2017 р., внаслідок чого було частково зруйновано квартиру Позивачів. В результаті зазначених подій квартира Позивачів має нежилий стан і не може використовуватися родиною Позивачів для подальшого проживання. За вказаним фактом та на підставі заяви позивача-1 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12015050490000951 за ч. 1 ст. 194 КК України. Тому, позивачі вважають, що вина за спричинення їй матеріальної та моральної шкоди лежить на Державі внаслідок проведення антитерористичної операції, у зв`язку з чим звернулись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 16.01.2018 позовну заяву повернуто позивачам, у зв`язку із не усуненням недоліків вказаних в ухвалі суду від 13.12.2017. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 29.03.2018 вказану ухвалу суду скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді від 06.04.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 07.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами позовного (загального) провадження та призначено в підготовче засідання. 11.07.2018 представник Кабінету Міністрів України подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказав, що Кабінет Міністрів України не є розпорядником бюджетних коштів, а тому не може здійснювати відшкодування шкоди за рахунок Державного бюджету України. Окрім того, позивачі в обґрунтування своїх вимог посилаються на положення Закону України « Про боротьбу з тероризмом», який не передбачає відшкодування шкоди, заподіяної громадянам в результаті проведення антитерористичної операції. Крім того, в своїй позовній заяві позивачі не посилаються на ч. 9 ст. 86 Кодексу цивільного захисту України, яка передбачає, що забезпечення житлом постраждалого або виплата грошової компенсації за рахунок держави здійснюється за у мови добровільної передачі постраждалим зруйнованого або пошкодженого внаслідок надзвичайної ситуації житла місцевим державним адміністраціям або органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання. 20.07.2018 представник позивачів подав до суду відповідь на відзив. Ухвалою суду від 06.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Допитані як свідки позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердила обставини, викладені в позовні заяві. Вказали, що внаслідок постійних обстрілів дійсно була пошкоджена квартира позивачів, практично зруйнована. Сторони будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів - [PERSON] направили до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Державної казначейської служби України та Кабінету Міністрів України до судового засідання не з`явились з невідомих причин. Тому суд розглянув справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачам на підставі спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.04.1996 (а.с. 69) та технічним паспортом на квартиру. З довідки Пісківської сільської ради від 12.08.2015 вбачається, що [PERSON] проживала і прописана у приватизованій квартирі, частка якої належить їй на правах приватної власності за адресою [ADDRESS] В результаті декількох влучень артилерійських снарядів її квартира зруйнована, що зробило неможливим її використання за призначенням (а.с. 73). У відповіді на колективне звернення Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації від 07.07.2016 № Л-250, в якій зазначено, що станом на сьогодні інфраструктура с. Піски зруйнована повністю. Житловий фонд зруйнований в значній мірі або суттєво пошкоджений, що робить неможливим проживання в ньому. Крім цього, на теперішній час в с. Піски тривають бойові дії, внаслідок чого відсутня можливість комісійного обстеження зруйнованого (пошкодженого) житлового фонду зі складанням відповідних актів обстеження. Зазначене питання може бути розглянуто після завершення бойових дій (а.с. 75,76). 18.08.2015 за заявою [PERSON] внесено відомості до ЄРДР за № 12015050490000951 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 194 КК України, а саме, що бойовиками так званої «ДНР» під час артилерійських обстрілів с-ща Піски Донецької області було пошкоджено домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , який належить заявниці. Сума збитків встановлюється (а.с.82). В подальшому зазначене кримінальне провадження було перекваліфіковано на ч. 1 ст. 258 КК України (терористичний акт), передано для проведення досудового розслідування до Управління Служби безпеки України в Донецькій області та об`єднано із кримінальним провадженням № 12014050380001188 (а.с. 124-125). Відповідно до висновку № 1768/1769 від 16.11.2017 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири [ADDRESS] , пошкодженої в результаті артилерійського обстрілу на момент проведення дослідження становить 151341,00 грн., згідно наданих фото основні конструкції квартири (стіни, перегородки) в будівлі багатоповерхового житлового будинку, зазнали значних ушкоджень, повністю пошкоджено оздоблення, усі інженерні мережі з сантехнічними приладами пошкоджені. Віконні блоки та дверні блоки усі пошкоджені. Згідно наданих фото будівлі, та пояснень власника, жила квартира №9 в багатоповерховому будинку була пошкоджена від ураження уламками, та прямих влучань боєприпасів важкої зброї, на даний час піддається руйнувань від природних факторів та триваючих обстрілів по теперішній час. Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права й інтереси, що становлять активи, теж можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 5 січня 2000 року у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202, § 100). Завдання майнової (матеріальної) шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частини перша та третя статті 22 ЦК України). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені положеннями статті 1166 ЦК України, згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 розпочато антитерористичну операцію. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, с. Піски, Ясинуватського району, Донецької області, у якому розташовано майно позивача, належить до населених пунктів, в яких здійснювалася антитерористична операція. Кодекс цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) регулює правовідносини щодо боротьби з тероризмом, але спеціальним щодо цих правовідносин є Закон України «Про боротьбу із тероризмом» (далі - Закон). Застосування його статті 19 не пов`язане із наявністю обвинувального вироку суду. Відсутні спеціальні нормативно-правові акти щодо відшкодування шкоди особам, які постраждали під час проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях. Тому для визначення розміру відшкодування позивачці шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження (знищення) житлового будинку терористичним актом, слід застосовувати приписи статті 86 КЦЗ України, яка узгоджується зі статтею 19 Закону. Частина перша статті 19 Закону передбачає спеціальне правило, відповідно до якого відшкодування шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом, провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до закону і з наступним стягненням суми цього відшкодування з осіб, якими заподіяно шкоду, в порядку, встановленому законом. Крім того, у порядку, визначеному законом, провадиться відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом організації, підприємству або установі (частина друга статті 19 Закону). З огляду на зміст вказаних приписів реалізація права на отримання зазначеного відшкодування поставлена у залежність від існування компенсаційного механізму, що має бути встановлений в окремому законі. Закон, який регулює порядок відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України шкоди, заподіяної терористичним актом об`єктам нежитлової нерухомості громадян, відсутній як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи судами. Більше того, у законодавстві України відсутня не тільки процедура виплати означеного відшкодування (див. для порівняння mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 24 квітня 2014 року у справі «Будченко проти України» (Budchenko v. Ukraine), заява № 38677/06, § 42), але й чіткі умови, необхідні для заявлення майнової вимоги до держави про надання такого відшкодування (див. mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ щодо прийнятності від 30 вересня 2014 року у справі «Петльований проти України»). Велика Палата Верховного Суду у вищенаведеній постанові зауважила, що відповідно до частини восьмої статті 86 і частини третьої статті 89 КЦЗ України постановою КМ України від 18 грудня 2013 року № 947 був затверджений Порядок надання та визначення розміру грошової допомоги або компенсації постраждалим від надзвичайних ситуацій, які залишилися на попередньому місці проживання (далі - Порядок), який викладений у редакції постанови КМ України від 10 липня 2019 року № 623. Постраждалими згідно з пунктом 2 Порядку визнаються особи, житлові будинки (квартири) яких: пошкоджено внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків (таким постраждалим надається грошова допомога); зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації (таким постраждалим надається грошова компенсація). Розмір грошової компенсації зазначеним постраждалим визначається за показниками опосередкованої вартості спорудження житла у регіонах України відповідно до місцезнаходження житлових будинків (квартир), які зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, але не більше ніж 300 000 грн (абзац другий пункту 7 Порядку). На переконання суду до спірних правовідносин для визначення позивачці розміру відшкодування слід застосувати приписи статті 86 КЦЗ України, яка узгоджується зі статтею 19 Закону. Стаття 86 КЦЗ України регламентує забезпечення житлом постраждалих внаслідок надзвичайних ситуацій і встановлює умови як такого забезпечення, так і його заміни грошовою компенсацією. Тому припис частини 10 вказаної статті (який передбачає, що розмір грошової компенсації за зруйновану або пошкоджену квартиру (житловий будинок) визначається за показниками опосередкованої вартості спорудження житла у регіонах України відповідно до місцезнаходження такого майна) не можна застосувати безвідносно до інших приписів цієї статті, зокрема частини дев`ятої, яка передбачає умовою забезпечення житлом постраждалого або виплати грошової компенсації за рахунок держави добровільне передання постраждалим зруйнованого або пошкодженого внаслідок надзвичайної ситуації житла місцевим державним адміністраціям або органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання). Із системного аналізу зазначених вище норм права випливає, що до пред`явлення вимоги до держави про виплату компенсації за зруйноване під час антитерористичної операції майно, власник цього майна має до ухвалення рішення суду добровільно передати пошкоджений чи зруйнований внаслідок терористичного акту будинок чи майно місцевим державним адміністраціям або органам місцевого самоврядування. Відповідно до частини десятої статті 86 Кодексу цивільного захисту України, розмір грошової компенсації за зруйновану або пошкоджену квартиру (житловий будинок) визначається за показниками опосередкованої вартості спорудження житла у регіонах України відповідно до місцезнаходження такого майна. Будь-який інший порядок визначення розміру відшкодування за пошкоджену квартиру, внаслідок такої надзвичайної ситуації, як терористичний акт, на сьогодні відсутній. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачі не зверталася спочатку до місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування з пропозицією про добровільну передачу пошкодженого будинку чи можливості забезпечення їх новим житлом замість пошкодженого, що є обов`язковою умовою при вирішенні вказаної справи, згідно із положеннями статті 86 Кодексу цивільного захисту України. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 757/19694/15-ц (провадження № 6-5090св18), від яких не відступала Велика Палата Верховного Суду у висновку викладеному у постанові від 04.09.2019 у справі №265/6582/16-ц провадження №14-17цс19. Враховуючи те, що у позасудовому порядку за ініціативою позивачів компетентним органом (місцевою державною адміністрацією або органом місцевого самоврядування) не вирішувалось питання про добровільну передачу пошкодженого будинку та можливість забезпечення їх новим житлом замість пошкодженого чи виплати грошової компенсації, то суд приходить до висновку про відмову у позові у зв`язку із передчасністю вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed