Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій стверджують, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,62 га, кадастровий номер 5120687200:01:001:0138, розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 005334, яку вона заповідала їм. 14 квітня 2017 року [PERSON] померла. Після її смерті позивачі поховали спадкодавця і, як спадкоємці за заповітом, у відведений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було заведено спадкову справу. Однак, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності, так як в державному акті спадкодавця на право власності на земельну ділянку серії ОД № 005334 допущено виправлення в кадастровому номері земельної ділянки, а згідно даних ДЗК вірний кадастровий номер земельної ділянки 5120687200:01:001:0138. З вище зазначених причин вони не можуть реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище вказану земельну ділянку і за захистом своїх порушених прав вимушені звернутися до суду. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачі не зявилися, однак направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому просили їх позовну заяву задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідач до судового засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи у відсутності його представника і не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, докази, які представлені учасниками справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачів у повному обсязі у звязку з наступним. \~ \~ \~ \~Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 005334, земельна ділянка, розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, розміром 4,62 га належала [PERSON] Відповідно до заповіту, посвідченого 09.03.2011 року секретарем Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 10, [PERSON] заповіла земельну ділянку позивачам. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 483879, виданого 19.04.2017 року Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 258, [PERSON] померла 14.04.2017 року. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачі 22.09.2017 року подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини, але отримали відмову від нотаріуса в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отже, позивачі виконали вище вказані вимоги законодавства. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тому у даному випадку має відбутись перехід права власності на земельну ділянку від спадкодавця до позивачів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Статею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.ст. 46, п.2 ч.1 ст. 49 Глави 7 Закону України «Про нотаріат» та у відповідності до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки) нотаріус вимагає, крім правовстановлюючих документів, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. \~ \~ \~ \~У звязку з втратою чинності 15.10.2013 року Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 06.08.2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30.08.2010 року № 631, п.4.11. якої передбачалось, що новий державний акт (на імя спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого(пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, тому на теперішній час, відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат», отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо, а відтак позивачі і не змогли отримати державний акт на право власності на земельну ділянку замість зіпсованого, без виправлень, тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України в постанові № 20 від 22.12.1993 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. \~ \~ \~ \~ Таким чином, позивачі не можуть реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, як спадкоємці за заповітом, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивачів шляхом винесення рішення про визнання за позивачами права власності на спадщину. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved