Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2002 року. Від спільного подружнього життя мають двох дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому на даний час у провадженні Рожнятівського районного суду перебуває справа про розірвання шлюбу між ними. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки регулярно працює на сезонних роботах в галузі лісозаготівлі, отримує високі доходи, а тому може надавати матеріальне утримання своїм дітям. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дітей, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, просила про задоволення позову. Крім цього зазначила, що у зв`язку з негативною поведінкою відповідача вони спільно не проживають більше одного року. Старша дочка навчається у школі, а молодша пішла у садочок, і за весь цей час відповідач тільки один раз надав старшій дочці грошові кошти у розмірі 500 гривень, а молодшій приніс гостинець у садок. Іншої допомоги відповідач на утримання дітей не надає. На даний час вона не працює, власного житла немає, а проживає у орендованій нею квартирі, а тому не має змоги забезпечити дітей всім необхідним. Відповідач, будучи фізично здоровим, належного утримання та виховання дітям не надає, хоча неофіційно працює на сезонних роботах по лісозаготівлі, а отже отримує доходи, тому може надавати матеральне утримання своїм дітям у зазначеному нею розмірі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що на даний час офіційно непрацевлаштований, час від часу працює на сезонних роботах в галузі лісозаготівлі, однак його заробітки є нерегулярними. Не заперечив, що має у власності будинок та автомобіль. Зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дітей, однак у меншому розмірі ніж просить позивачка, а саме у розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісяця. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про одруження серії [NUMBER] від 18.05.2002 та про народження серії [NUMBER] від 28.08.2017, серії [NUMBER] від 13.02.2007 (а.с. 7-9). Позивачка [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , хоча і зареєстровані по [ADDRESS] , однак проживають по [ADDRESS] в задовільних матеріально-побутових умовах. Позивачка [PERSON] не працює, виховує двох неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 4811/02-24 виданої Перегінською селищною радою Рожнятівського району Івано-Франківської області 20.10.2020 та актом обстеження матеріально-побутових умов, складеним комісією Перегінської селищної ради Рожнятівського району 20.10.2020 (а.с.8-9). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2020 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить 1921 грн. та 2395 грн. відповідно до віку дітей сторін, матеріальний стан позивачки, яка не працює, власного житла не має, у зв`язку з неможливістю спілного проживання з відповідачем вимушена винаймати житло, той факт, що діти проживають разом з позивачкою, а тому остання несе більші витрати на утримання дітей, враховує потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Крім цього,суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є фізично здоровою особою працездатного віку, працює на сезонних роботах у галузі лісозаготівлі, а тому може надавати матеріальне утримання своїм дітям, інших утриманців, окрім дочок [PERSON] та [PERSON] немає, часткове визнання відповідачем позову, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж нею заявлено, оскільки останньою переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, не надано. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 2500 гривень, а дочки [PERSON] в розмірі 2000 гривень щомісячно, що відповідає визначеному Законом прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, а тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial