Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , 3-ї особи: Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-гарант» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди і свої позовні вимоги мотивують тим, що 13 грудня 2018 року по вулиці Першотравнева в м. Суми стала дорожньо-транспортна пригода за участю Toyota Highlander н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , транспортного засобу ГАЗ 3302 н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди, транспортному засобу Toyota Highlander з номерним знаком [NUMBER] спричинені пошкодження, а самі позивачі отримали легкі тілесні ушкодження. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Висновком №063/2018 від 15.01.2019 року автотоварознавчого дослідження, вартість відновлюваного ремонту на усунення пошкодження, завданих автомобілю марки Toyota Highlander н/з [NUMBER] , внаслідок пригоди, що сталася 13.12.2018 року, без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів, та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин, без врахування коефіцієнта фізичного зносу на складові частини та деталі, складає 391001,78 грн.. Відповідальність водія ГАЗ 3302 н/з ВМ4172АН застрахована у ТДВ СК «Альфа- гарант» і 28.03.2019 року третя особа по справі сплатила страхове відшкодування у сумі 99500 грн.. За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи складає 500 грн., а ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100000 грн., тобто страховик сплатив відшкодування в межах ліміту відповідальності з урахуванням франшизи, а частина збитків у розмірі 291501,78 грн. залишилася невідшкодована. Крім того, Позивачами було витрачено 1200 грн. на евакуацію автомобіля, на правову допомогу 8500 грн. та 400 грн. послуги нотаріуса. Загальний обсяг завданої шкоди, що залишилася невідшкодована, Позивачі оцінюють у 301601,78 грн.. Крім того, Позивачі вважають, що внаслідок ДТП їм завдана моральна шкоду, яку вони оцінюють у 20000 грн. кожний. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Кузнецов А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Рішка Д.С. в судовому засіданні позов не визнала повністю, просить суд в позові відмовити. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивачі завищили розмір шкоди, не надали доказів фактичного розміру відновлювального ремонту, що підтверд жувалися б оплаченими рахунками-фактурами, не надали доказів узгодження матеріальної шкоди з страховиком в сумі 391001,78 грн., а витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат та підтверджуються договором на правничу допомогу та доказами таких витрат. Погоджується з моральною шкоду та в свою чергу зазначає, що розмір такої шкоди має бути належним чином підтверджений, чого, на його думку, не зроблено було Позивачами. У своїй додатковій заяві представником відповідача зазначено, що відповідач сфотографував відремонтований автомобіль позивачів 25.06.2019 року і тому вони позбавлені права просити суд витрати, які особа має зробити. В подальшому представник Відповідача в судовому засіданні ставив під сумнів висновок №063/2018 автотоварознавчого дослідження, складений судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] з підстав не попередження про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку та сумніву у зацікавленості позивача щодо визначення більшої вартості відновлювального ремонту та заявляв клопотання про проведення судової експертизи. Судом сумніви Відповідача щодо правдивості висновку були визнані безпідставними та такими, що суперечать матеріалам справи, що викладено в ухвалі по справі від 19.02.2020 року. 3-тя особа по справі: Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-гарант» у своїх поясненнях підтвердила сплату 99500 грн. страхового відшкодування, зазначила про ліміт за шкоду, завдану майну, у розмірі 100000 грн., франшизу у 500 грн., що свідчить про виконання нею зобов`язання за полісом АМ/5138449 належним чином та в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: За ч.1\~ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відшкодування шкоди саме винною особою потерпілому кореспондується з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.92року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», та п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Частиною 1 ст. 22 ЦК України позивачам, як особам, якій завдано збитків у зв`язку із пошкодженням майна, гарантовано право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч.2. ст.22 ЦК України визначено, що, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Судом при розгляді справи встановлено, що 13 грудня 2018 року по вулиці Першотравнева в м. Суми стала дорожньо-транспортна пригода за участю Toyota Highlander н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , транспортного засобу ГАЗ 3302 н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди, транспортному засобу Toyota Highlander з номерним знаком [NUMBER] спричинені пошкодження, а самі позивачі отримали легкі тілесні ушкодження. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, чого не заперечували сторони в судовому засіданні. Позивачам були завдані збитки в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача. Дана обставина встановлена судом. Дослідивши матеріали справи, а саме Висновок судового експерта №063/2018 від 15 січня 2019 року для відновлення транспортного засобу необхідно витратити 391001,78 грн.. Тобто посилання відповідача на відсутність доказів відновлювального ремонту спростовується висновком експерта. Частину коштів виплатила на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» третя сторона по справі ТДВ СК «Альфа-гарант» в розмірі 99500 грн.. Таким чином, частина коштів, а саме 291501,78 грн. позивачам не відшкодована. Ст. 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. У відповідності до правових висновків, викладеним Верховним Судом у справі №910/9029/17 від 27.04.2018 року потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1192\~ЦК України підстав. Судом також встановлено, що Позивачем було понесено збитки, пов`язані з витратами на правову допомогу, що потребують задоволення та доведені матеріалами справи у розмірі 8500 грн.. Витрати на юридичні послуги відносяться до заподіяних збитків, а не судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони надані не адвокатом, а тому не можуть бути віднесені до таких у відповідності до ст. 137 ЦПК України, а збитки мають бути відшкодовані у повному обсязі; 1200 грн. на евакуацію автомобіля та 400 грн. на послуги нотаріуса, тому суд вважає, що вимоги щодо відшкодування матеріального збитку підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені також ст. 1167 Цивільного кодексу України. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Неправомірними діями [PERSON] майну та здоров`ю Позивачів була завдана шкода. Позивачі отримали легкі тілесні ушокодження та больовий синдром, [PERSON] за висновком лікаря психотерапевта [PERSON] має розлад адаптації тривожно-фобічний синдром. Пошкодження автомобіля обмежило Позивачів у користуванні майном на деякий час та зайняла багато часу і зусиль для його повернення. Багато часу було витрачено на пошук способів відновлення порушеного права: мобілізації додаткових коштів на придбання запасних частин, ремонтні роботи. Наслідки ДТП потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовила необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з вини [PERSON] була завдана також немайнова шкода позивачам, яка полягає у моральних стражданнях, пов`язаних з пошкодженням майна, тілесними ушкодженнями, протиправними діями. Суд, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, вважає необхідним і достатнім визначити розмір відшкодування завданої позивачу [PERSON] моральної шкоди в розмірі 15000 гривень., а позивачу [PERSON] в розмірі 10000 грн.. Крім того, у відповідності зі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 3416,02 грн. та витрат на проведення експертизи 2288 грн., а всього - 5688,00 грн.. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved