Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Щур Т.В., Прибужанівська сільська рада, Кам`янка-Бузька державна нотаріальна контора про визнання частки в праві спільної сумісної власності, визнання недійсними договорів дарування, визнання права власності на частку у спадковому майні та визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] зазначила, що її нині покійна мати [PERSON] та її батько [PERSON] у 1958 році зареєстрували шлюб. 22.09.1976 року її батьком було придбано у [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] ) на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.1976 року). В подальшому, у 1987 році членами її сім`ї, розпочато реконструкцію вищевказаного будинку із знесенням старого будинку та будівництвом взамін нього нового будинку. Фактично будівництво будинку було завершено у 1989 році. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина. Позивачка, як донька померлої, в межах шестимісячного строку звернулась із заявою до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, в процесі оформлення спадщини, нотаріус порекомендував позивачці звернутись до суду, оскільки частка матері у будинку і допоміжних приміщеннях не була виділена. Під час збору необхідних документів з`ясувалось, що у 2000 році батько позивачки - відповідач по справі [PERSON] оформив право власності на спірний будинок виключно на своє ім`я. Крім того у 2013 році він же подарував згаданий будинок і земельну ділянку на якій будинок розташований брату позивачки - [PERSON] . Про обставини оформлення права власності на будинок і подальше його дарування, позивачці відомо не було і вона дізналась про це лише після смерті матері. Защзначила , що її мати - [PERSON] за час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON] набула права на спільне майно подружжя, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а відтак, мати покійної мала право на Ѕ частку в даному будинку. Крім цього, вважає, що їй належить аналогічна частка і в земельній ділянці на якій цей будинок розташований площею 0,25 га. Після відкриття спадщини за матір`ю позивачки спадкоємцями першої черги, окрім позивачки є її батько [PERSON] , її брат [PERSON] та її сестра [PERSON] , тому вважає, що оскільки частка мами мала б становити Ѕ від будинку та земельної ділянки на якій він розташований, то її частка у випадку спадкування за законом повинна бути 1/8. Вказує, що після смерті матері, її батько подарував весь будинок та землю на якій він розташований брату позивачки [PERSON] , тим самим одноособово розпорядившись в тому числі майном своєї дружини, на яке по спадкуванню претендують інші особи, в тому числі позивачка. Просила суд постановити рішення, яким визначити, що частка померлої матері [PERSON] в праві спільної сумісної власності на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також господарські споруди, що відносяться до нього та земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування будівництва становила Ѕ ; визнати недійсним договір дарування житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Щур Т.В., укладений між [PERSON] та [PERSON] , 13 червня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1063; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Щур Т.В., укладений між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] червня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1065; визнати за [PERSON] , [INFO] , (паспорт серії [NUMBER] , виданий 21 листопада 1997 року Кам`янка-Бузьким РВ УМВС України у Львівській області) право власності в порядку спадкування на 1/8 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ;визнати на нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.10.2019 року замінено третю особу по справі № 446/2030/17 Прибужанівську сільську раду Кам`янка-Бузького району Львівської області, її правонаступником орган місцевого самоврядування об`єднаної територіальної громади в особі Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області - юридична адреса (місцезнаходження за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань): Львівська область, 80400, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04056196, зареєстрована офіційна електронна адреса kb-mr.org.ua.pfcs, pd@zpre - 5-1576; 5-15-16). В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила повністю задовольнити позов, зазначила, що її мати до кінця життя проживала разом з батьком у вказаному будинку, тому має право на частку в будинку, оскільки її батьки, перебуваючи у шлюбі побудували вищевказаний будинок разом. Після смерті матері вона звернулась до нотаріуса, проте, нотаріусом їй було рекомендовано звернутись до суду, оскільки не виділена частка матері у будинку. В судовому засіданні відповідач-1 [PERSON] пояснив, що будинок будували майже 10 років, на момент смерті дружини в будинку проживав він, [PERSON] , його дружина [PERSON] та його син [PERSON] . Позивачка [PERSON] є його донька, а [PERSON] є син. Син допомагав у будівництві будинку. Дочка [PERSON] вийшла заміж і пішла з будинку до квартири у сел. Добротвір. Дружина все дала доньці до квартири у Добротворі, допомагала зробити ремонт у цій квартирі. Дружина в хаті нічого не робила, оскільки пильнувала внуків. В судовому засіданні відповідач-2 [PERSON] пояснив, що у 1988 році було розпочато будівництво спірного будинку, після того, як він повернувся з армії. Зазначив, що мама виховувала внуків, дітей його сестер. Підтвердив, що його мама та батько проживали у шлюбі. Зазначив, що батько більшу частину фінансів витратив на побудову будинку. Просив відмовити у позові повністю. Представник відповідачів, адвокат Ференц Р.І. в судовому засідання пояснив, що позивачка з 2013 року судиться з батьком та братом, спір стосується одного будинку, вважає, що позивачка зловживає своїм правом. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав: Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Прибужанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області від 13.04.1961 року позивач [PERSON] є донькою відповідача-1 [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Мати позивачки, [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області від 14.09.2012 року.(а.с.6) Позивач звернулась до державного нотаріуса Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 31676917 від 14.09.2012 р., спадкова справа № 53383408 (а.с.8) Відповідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя відповіда-1 [PERSON] 19 липня 1958 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.9) Згідно матеріалів справи, копії договору купівлі продажу від 22.09.1976 року, відповідач-1 [PERSON] придбав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , договір посвідчений виконавчим комітетом Прибужанівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області.(а.с.10) Як вбачається з матеріалів справи, довідки № 122 від 24.03.1987 р. виданої відповідачу-1 [PERSON] , його сім`я складається:дружина - [PERSON] , 1937 року народження; дочка [PERSON] , 1962 року народження; дочка [PERSON] , 1961 року народження; зять - [PERSON] , 1956 року народження; внук - [PERSON] , 1986 року народження, син [PERSON] , 1967 року народження, дерев`яний будинок старий, потребує капітального ремонту. (а.с.143). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 20.02.1987 р. звернувся із заявою до голови виконкому Кам`янка-Бузької районної ради народних депутатів щодо дозволу будівництва індивідуального житлового будинку для сім`ї в складі 6 (шести) чоловік в с. Прибужани. Згідно рішення Прибужанівської сільської ради народних депутатів Кам`янка-Бузького району Львівської області від 12.02.1987 № 15 [PERSON] виділено земельну ділянку, площею 0,12 га для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Прибужани, згідно плану.(а.с.151) Відповідно до Свідоцтва про право власності на будівлі, виданого 20.03.2000 р. виконавчим комітетом Прибужанівської сільської ради, будинковолодіння в [ADDRESS] дійсно належить відповідачу-1 [PERSON] на праві приватної власності.(а.с.63). Відповідно до повідомлення № 2417 від 25.05.2017 року, виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» будинок [ADDRESS] зареєстрований за відповідачем-1 [PERSON] . Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, рік побудови житлового будинку - 1990 р. (а.с.145). Дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області від 14.09.2012 року.(а.с.6) Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, як встановлено у судовому засіданні і не заперечується сторонами по справі, спірний будинок за адресою: будинок [ADDRESS] був побудований відповідачем-1 [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] , тобто є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Виходячи з вищенаведеного, у суду є всі підстави вважати, що [PERSON] , яка померла [INFO] у спільній сумісній власності на спірний будинок належала 1/2 частка. З цих підстав вимоги позивачки [PERSON] про визначення частки померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вищезазначений спірний будинок підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] входить 1/2 частка спірного будинку за адресою: будинок [ADDRESS] та спадкоємцями є сторони по справі, їй батько [PERSON] та сестра [PERSON] в рівних частках. Тобто частка позивача у спадковому майні, що складається з спірного будинку становить 1/8 частину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідачем-1 13.06.2013 р. укладено договір дарування житлового будинку, згідно якого відповідач-1 [PERSON] подарував відповідачу-2 [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького нотаріального округу Львівської області Щур Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1063 (а.с.70). 13.06.2013 р. укладено договір дарування земельної ділянки, згідно якого відповідач-1 [PERSON] подарував відповідачу-2 [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького нотаріального округу Львівської області Щур Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1065 (а.с.87). Відтак, позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді 1/8 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки в позасудовому порядку. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку будинку після смерті матері, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на 1/8 частину спірного будинку ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги щодо визнання права власності за позивачем [PERSON] в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що в цій частині слід відмовити з наступних підстав: Відповідно до статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності, у тому числі і на земельну ділянку, спадкується на загальних підставах. Згідно за статтею 89 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Як зазначила позивач [PERSON] та підтвердила у судовому засіданні, окрім позивачки спадкоємцями до майна померлої [INFO] матері [PERSON] , є батько позивачки [PERSON] , чоловік померлої [PERSON] , брат позивачки [PERSON] та її сестра [PERSON] , тому кожен має частку у праві власності на земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: partial