Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачі та треті особи звернулись до суду з позовом до відповідачів та третьої особи з позовом про визнання недійсним та скасування протоколів загальних зборів власників сертифікатів на земельну частку (пай) в частині передачі земель з колективної власності до земель запасу. В обґрунтування позову зазначено, що позивачі та треті особи являються власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Чапаєва с. Грицівка Талалаївського району площею по 3,9 умовних кадастрових гектарах, які не були виділені в натурі (на місцевості). На підставі даних сертифікатів у них виникло право на виділення земельної частки в натурі, отримання її у власність та використання на власний розсуд, але їх протиправно позбавили цього. Зокрема, згідно протоколу зборів власників сертифікатів на земельну частку (пай) від 23.09.2006 року № 1, збори вирішили не паювати сад, пасовища, сіножаті та перевести ці землі з земель колективної власності у землі запасу Рябухівської сільської ради. У даному протоколі зазначено, що із загальної кількості пайовиків - 271 чоловік, на зборах були присутні 181 чоловік, проте будь-які ідентифікаційні дані про присутніх або відсутніх на цих зборах у протоколі відсутні. Згідно з протоколом № 2 зборів громадян - власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Чапаєва від 02.02.2007 року, збори вирішили перевести землі загальною площею 409,4 га, які перебувають у колективній власності КСП ім. Чапаєва - сіножаті - 193, 8 га, пасовища - 201, 3 га, саду - 14, 3 га у землі запасу та просити Талалаївську районну державну адміністрацію затвердити дане рішення. У протоколі вказано, що з загальної кількості - 271 чоловік, на зборах присутні 175 чоловік, будь-які ідентифікаційні дані про присутніх на цих зборах у протоколі відсутні. Головою зборів в обох протоколах зазначений Рябухівський сільський голова, яким підписано та посвідчено печаткою сільської ради тексти протоколів. Позивачі та треті особи на стороні позивача вважають, що дані протоколи не відповідають вимогам чинного законодавства - всупереч вимогам ч.3 ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), не підписані власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу не додано список осіб, які взяли участь у їх розподілі, тому неможливо встановити дані про присутніх та відсутніх співвласників. Крім того, протокол від 02.02.2007 року не затверджений Талалаївською районною державною адміністрацією всупереч п. 11 постанови КМУ № 122 від 04.02.2004 року «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). На думку позивачів, після видачі сертифікатів на земельну частку (пай) без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі на передані у колективну власність землі, до яких входить і кормові угіддя та багаторічні насадження, поширюється режим спільної власності і розпорядження переданою землею має здійснюватися усіма її співвласниками. Проте позивачі ні особисто ні через уповноважених осіб згоди на переведення земель колективної власності площею 409, 4 га в землі запасу не надавали і участі у зборах, на яких би розглядалось таке питання, не приймали. На підставі даних протоколів відділом Держкомзему в Талалаївському районі до державної статистичної звітності внесено дані про зміну власності на землі сільськогосподарського призначення площею 409,4 га, внаслідок чого позивачі було протиправно позбавлено права на землю і кожен з позивачів недоотримав 1,8 га землі. Тому позивачі просять суд визнати незаконними та скасувати протоколи зборів громадян - власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Чапаєва - № 1 від 23.09.2006 року в частині рішення щодо переведення земель колективної власності в землі запасу та № 2 від 02.02.2007 року в частині рішення щодо переведення земель колективної власності в землі запасу загальною площею 409,4 га. Крім того, про існування даних протоколів позивачам стало відомо в кінці 2011 року, коли на сходці села почали з'ясовувати причини передачі їхніх пасовищ та сіножатей для ведення фермерського господарства [PERSON], тому позивачі пропустили строк звернення до суду, який просять поновити. У відповідності до ст. 35 ЦПК України судом до участі у справі у якості третіх осіб на стороні позивача, що не заявляють вимог на предмет спору, було залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та треті особи на стороні позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та треті особи на стороні позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - в судовому засіданні свій позов підтримали і просили задовольнити, поскільки рішення про передачу належних їм, як співвласникам, земель у землі запасу здійснювалось без їхньої згоди, на зборах у 2006 та 2007 році вони присутні не були, також не були присутні і члени їхніх сімей, що також мають сертифікати і являються співвласниками землі колишнього КСП ім. Чапаєва. Про таке рішення їм не було відомо до 2011 року, коли постало питання про передачу належних їм земель в оренду. У зв'язку з тим, що Державні акти на право власності на земельні ділянки видані їм не на всю належну згідно сертифікатів землю і це мотивується тим, що немає вільної землі, то таким рішенням сільської ради, а саме - передачею земель із колективної власності у землі запасу - порушено їхні права на належну їм згідно чинного законодавства земельну ділянку. Крім того, у протоколах даних зборів зазначені особи, які або взагалі не проживають у селі, або давно померли, зокрема колишній голова колгоспу [PERSON] помер ще у 1998 році, а у протоколі № 2 від 02.02.2007 року він зазначений, як член комісії. У судовому засіданні представник відповідача - Рябухівської сільської ради Прохорчук О.В. - позов не визнав і суду пояснив, що у 2006 та 2007 році проходили збори громадян - власників земельних сертифікатів з приводу паювання земель колишнього КСП ім. Чапаєва, на підставі даних зборів розроблялась документація по складанню державних актів і громадяни отримали Державні акти на право приватної власності на землю. Також на цих зборах вирішувалось питання про передачу земель колективної власності у землі запасу сільської ради. Скільки у цих зборах брали участь осіб, на даний час сказати не може, збирались у конторі колгоспу, сам він, як голова сільської ради, ніякого протоколу зборів не вів. Також на той час не було ніяких роз'яснень про те, що необхідна згода всіх співвласників землі на прийняття рішень, крім того, що на зборах були присутні представники від сімей, але представництво належним чином не було оформлене. Тому представник відповідача вважає, що позов до задоволення не підлягає. Представник відповідача - Талалаївської районної державної адміністрації Циганенко Н.Б. - у судовому засіданні у вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідача - відділу Держземагенства у Талалаївському районі - в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника відділу, у вирішенні справи покладались на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере учать у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, тому судом справа розглядалась без їх участі. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 10 жовтня 1995 року КСП ім. Чапаєва с. Грицівка Талалаївського району видано Державний акт на право колективної власності на землю і власнику землі передано у колективну власність 1034,9 га землі в межах згідно з планом. (а.с. 29-31). На підставі даного Державного акту громадянам, які мають право на земельну частку (пай), було видано сертифікати згідно списку (а.с.22-28). Зокрема, 08.10.1996 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 051089 видано позивачу [PERSON], згідно якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва розміром 3,9 га (а.с.12). Позивачу [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 878654 10.12.2007 року, згідно якого він являється власником земельної ділянки площею 2,05 га на території Рябухівської сільської ради (а.с.13). 09.10.1996 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 051134 видано позивачу [PERSON], згідно якого їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва розміром 3,9 га (а.с.10). Позивачу [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 878922 10.12.2007 року, згідно якого вона являється власником земельної ділянки площею 1,86 га на території Рябухівської сільської ради (а.с.11). 10.10.1996 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 051222 видано позивачу [PERSON], згідно якого їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва розміром 3,9 га (а.с.8). Позивачу [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 878959 10.12.2007 року, згідно якого вона являється власником земельної ділянки площею 1, 74 га на території Рябухівської сільської ради (а.с.9). 15.05.2000 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0338427 видано позивачу [PERSON], згідно якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва розміром 3,9 га (а.с.15). Позивачу [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 879029 10.12.2007 року, згідно якого він являється власником земельної ділянки площею 2,17 га на території Рябухівської сільської ради (а.с.16). Третім особам на стороні позивача також згідно даного додатку до Державного акту на право колективної власності на землю також видано сертифікати на право на земельну частку пай та Державні акти на частину належної земельної ділянки (а.с. 115-203). Статтею 14 Конституції України гарантується право власності громадян на землю. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.3 п.1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Тобто у громадян - власників земельних паїв після отримання сертифікату на право на земельну частку - пай виникає право спільної власності, яке підпадає під визначення поняття спільної часткової власності, розмір часток яких визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників. У відповідності до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, а при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, вона, відповідно до п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою підчас передачі землі у колективну власність. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до ст. 3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Згідно із ст. 9 Закону розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. Отже, право громадян, як співвласників колективної власності на землю, набувається з дня видачі в установленому порядку Державного акта на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Чапаєва с. Грицівка Талалаївського району видано ще 10 жовтня 1995 року і позивачі та треті особи на стороні позивача, які були членами КСП, у встановленому законом порядку отримали сертифікати на право власності на земельну частку (пай) та Державні акти на право власності на земельну ділянку, то саме із цього часу вони стали співвласниками у праві спільної часткової власності на землю. Положенням ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою і вони можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачі та треті особи на стороні позивача не надавали своєї згоди на те, щоб не паювати сад, пасовища, сіножаті та перевести ці землі з земель колективної власності у землі запасу Рябухівської сільської ради та на переведення землі загальною площею 409, 4 га, які перебувають у колективній власності КСП ім. Чапаєва - сіножаті - 193, 8 га, пасовища - 201, 3 га, саду - 14, 3 га у землі запасу, тому такі рішення відносно спільного майна - землі - не можуть бути законним і підлягають скасуванню як такі, що прийняті без згоди всіх співвласників. Крім того, згідно ст. 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» - колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів та дії на засадах підприємства та самоврядування. Згідно ст. 22 даного Закону самоврядування в підприємстві забезпечується на основі права членів підприємства брати участь у вирішенні всіх питань його діяльності,виборності та підзвітності,обов'язковості рішень, прийнятих більшістю , для всіх членів підприємства. Враховуючи, що об'єктом права власності є земля, поділена на частки КСП ім. Чапаєва, рішення щодо розпорядження якою належить до компетенції загальних зборів громадян - співвласників земельних часток, тому при вирішенні питання суд керується нормами Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», яким урегульовано порядок і легітимність управління спільним майном та порядок проведення зборів, і тому суд приходить до висновку, що збори, проведені 23.09.2006 року та 02.02.2007 року не відповідають даним вимогам і їхні рішення, зокрема в частині переведення земель колективної власності (багаторічні насадження, пасовища, сіножаті) в землі запасу та в частині рішення щодо переведення земель колективної власності в землі запасу загальною площею 409,4 га, з них - 193, 8 га сіножатей, 201, 3 га - пасовищ, 14, 3 га - сад є такими, що підлягають скасуванню. Ст. 152 Земельного кодексу України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень прав на землю. Поскільки рішення про передачу земель із колективної власності, що належить всім співвласникам, у землі запасу сільської ради порушило права позивачів та третіх осіб на стороні позивача на належне їм право на землю, то воно підлягає захисту шляхом визнання незаконними та скасування протоколів зборів громадян - власників сертифікатів у частині передачі належним їм земель у землі запасу. Таким чином, проаналізувавши у сукупності докази, надані позивачами та третіми особами в обґрунтування своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved