Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивачка 04.05.2017 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 04.07.2001року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, вже близько дев'яти років перебуває на заробітках за кордоном - у Чехії. Стверджує, що відповідач є заможною людиною, користується дорогими речами, відпочиває на курортах. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому вважає, що доцільно визначити йому аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Також просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 500 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Климишин І.П. в судовому засіданні проти позову заперечив частково, покликаючись на обставини, наведені ним у письмових запереченнях проти позову, та зазначив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто на суму 1777гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 04.07.2001року міською радою м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області за актовим записом №21, що підтверджується копією свідоцтва про одруження між сторонами серії [NUMBER] від 04.07.2001року. За час даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 02.08.2001року (а.с.5), копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 16.02.2006року(а.с.6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки несуть рівний обов'язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача, що на утриманні у відповідача на даний час є його батьки та неповнолітня дитина від іншої жінки, оскільки такі не були документально підтверджені в судовому засіданні, а тому вважаються судом голослівними. Також суд не бере до уваги покликання представника відповідача щодо незадовільного матеріального стану його довірителя бо у нього (відповідача) наявні кредитні зобов'язання перед банками за місцем проживання, в Чехії, оскільки представником не доведено, що такі кредитні зобов'язання реальні на даний час і те, що ці кредити отримувались для використання у спільних, сімейних цілях, а не на власні потреби. Оскільки обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину та весь тягар по утриманню дитини лежить на позивачці, є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на його дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. З огляду на вищенаведене, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та дітей, зокрема те, що відповідач є працездатним, його дохід носить мінливий та нерегулярний характер, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня становить 1777 гривень, також беручи до уваги розмір аліментів який погодився сплачувати відповідач, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та визначити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання його дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень (по 1250 гривень на кожну дитину) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, а в користь позивачки - понесені нею витрати на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial