Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із даним позовом, посилаючись на те, що вони являються співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом та свідоцтв про право власності. У належній позивачам квартирі зареєстровані - співпозивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON]. На початку 2011 року відповідач залишив своє місце реєстрації та виїхав на заробітки, тому з того часу не проводить і оплату за комунальні послуги, тому за вирішенням даного питання позивачі звернулися до суду. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений через газету «Урядовий кур'єр» від 10 червня 2016 року № 109, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється сусідкою позивачів. [PERSON] давно не проживає в квартирі [ADDRESS]. Останній раз він приїздив в 2011 році на похорон матері. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.04.2016 року [PERSON] належить ? частка квартири [ADDRESS] та [PERSON] належить ? частка квартири [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до домової книги для прописки громадян проживаючих в будинку, в квартирі [ADDRESS] значиться прописаним [PERSON], [INFO] (а.с.15-18). Відповідно до акту від 05.04.2016 року та акту від 27.04.2016 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2011 року, його речі в квартирі відсутні (а.с.22, 41). Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - за вказаною адресою не проживає з 2011 року по теперішній час. Таким чином відповідач добровільно змінив місце свого проживання. Квартирою [ADDRESS], не користується, комунальні послуги не сплачує. Відповідно ч. 2 ст. 167 ЖК України: у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (зі змінами) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України»: наймач або члени його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України: наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 168 ЖК України: договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV: місце проживання особи є те, де вона проживає строком понад шість місяців. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України: право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України: визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивачі ставлять у своєму позові питання про зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Натомість, відповідно до ст. 11 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV: реєстрація місця проживання та перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. А відповідно до ст. 7 цього закону: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням; у разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку. Таким чином, до повноважень суду не входить вирішення питання про скасування реєстрації осіб у житловому приміщенні, тому у цій частині позов не підлягає задоволенню. Вислухавши в судовому засіданні думку позивачів, їх представника, свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення даного позову.

Outcome: dismissed