Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.04.2016р звернулася до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 28 лютого 2016 року, [PERSON], відповідач у справі, керуючи автомобілем марки ВАЗ ТF68YO, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по сухому асфальтованому покриттю дворової дороги біля будинку №24 по б-ру Краматорському, рухаючись заднім ходом в напрямку ТЦ «Сільпо», не переконався в безпеці свого маневру, здійснив наїзд на неї, в той час як вона йшла позаду автомобіля в попутному напрямку. Зазначає, що відповідач в результаті ДТП причинив їй легкі тілесні ушкодження - травму лівої голені і травму лівого коліна. Вказує, що внаслідок цього вона була госпіталізована в травматологічне відділення Міськлікарні №3 м.Краматорська, де проходила стаціонарне лікування з 28.02.2016р по 10.03.2016р та після виписки продовжувала амбулаторне лікування по 24.03.2016р. Свої вимоги мотивує тим, що в результаті вищевказаного ДТП прийшли в негідність її зимові черевики, у звязку з чим вона вимушена була купувати нові, чим спричинено їй матеріальний збиток в сумі 2100грн. Крім того, зазначає, що дані події спричинили їй моральну шкоду, яка виражається у тому, що вона отримала травму, перенесла сильний стрес, біль та фізичні страждання, на достатньо тривалий час втратила працездатність й не могла заробляти собі на життя, понесла витрати на придбання медикаментів та пересування на таксі із-за обмеження рухомості. Також, на її піклуванні знаходиться бабуся похилого віку та із-за травми вона не була в змозі допомагати їй. Все це вимагало додаткові зусилля для організації свого життя. Моральну шкоду оцінює в сумі 20\~000грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальний збиток в сумі 2100грн та моральну шкоду в сумі 20\~000грн, а разом в сумі 22100грн, а також понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та надала суду пояснення, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON]вимоги [PERSON] визнав частково та всудовому засіданні пояснив, що дійсно, він 28.02.2016р., рухаючись заднім ходом на автомобілі [NUMBER], який належить йому на праві власності, біля будинку №24 по б-ру Краматорському в м.Краматорську, здійснив наїзд на [PERSON] Зазначив, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2100грн. він визнає у повному обсязі, а позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнає частково у розмірі 900грн., оскільки позивач належним чином не обґрунтувала та не підтвердила заявлений нею розмір моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що 28 лютого 2016 року, о 14-00 годині, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ ТF68YO, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом біля будинку №24 по б-ру Краматорському в м.Краматорську Донецької області, в напрямку ТЦ «Сільпо», не переконався в безпеці свого маневру та здійснив наїзд на [PERSON], що рухалася позаду попутно руху автомобіля, внаслідок чого [PERSON] були заподіяні легкі тілесні ушкодження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК 886551 автомобіль марки ВАЗ ТF68YO, державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], належить останньому на праві власності. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 22.03.2016 року встановлена винність [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340грн. Постанова суду набрала чинності 04.04.2016р. Згідно положень, визначених у ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З виписки із медичної карти [PERSON] вбачається, що, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, остання отримала травму лівої голені і травму лівого коліна, у звязку з чим вона була госпіталізована в травматологічне відділення Міської лікарні №3 м.Краматорська, де проходила стаціонарне лікування з 28.02.2016р. по 10.03.2016р. Судом також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були пошкоджені зимові черевики позивачки [PERSON], у звязку з чим вона була вимушена нести додаткові витрати у розмірі 2100грн. на придбання нового взуття. Ці обставини в судовому засіданні не заперечувалися сторонами, а тому, у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України та ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди та інші способи. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до частин 2 та 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним позовні вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі, та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати на придбання нового взуття у розмірі 2100грн., які вона була вимушена зробити через пошкодження її взуття внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача. Суд вважає також встановленим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, оскільки у звязку з ушкодження здоровя позивачки та пошкодження її майна, а також у звязку з відсутністю можливості у позивачки піклуватися про свою літню бабусю, вона зазнала фізичного болю та душевних страждань, був порушений звичний спосіб її життя, внаслідок чого вона вимушена була докладати додаткових зусиль для його організації. Відповідно до ч.1 та 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.3 та 4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. На підставі вищезазначеного, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачки, ступеня вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивачки щодо стягнення моральної шкоди частково у сумі 4000грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1102,40грн (551,20грн. за розгляд позовних вимог майнового характеру та 551,20грн. за розгляд позовних вимог немайнового характеру).

Outcome: partial