Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «УФС» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію та за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смірнова І.В. про визнання договору іпотеки припиненим у зв`язку з виконанням основного зобов`язання та вилучення запису про обтяження майна іпотекою. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що 25 січня 2013 року між ПАТ «Комерційний Банк» Український Фінансовий Світ» та позивачем1 [PERSON] був укладений договір № 008/2173КС і відповідно до умов якого Банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 400000 (чотириста тисяч гривен) дата остаточного повернення кредитних коштів 24 січня 2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між відповідачем ПАТ «Комерційний Банк» Український Фінансовий Світ» та позивачем2 [PERSON] було укладено договір іпотеки № 008/2173КС/І від 25.01.2013 року посвідчений приватним нотаріусом Смірновим І.В. Київського міського нотаріального округу та накладено заборону відчуження нежилого приміщення № 1 по №10 (групи приміщення №2) (в літ.А), загальною площею 80,2 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] до припинення іпотечного договору, зареєстровано в реєстрі за № 78. 14.08.2014 року згідно постанови правління Національного банку України банк віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач1 виконувала у повному обсязі до 09.07.2014 року. Повернення кредиту здійснювала щомісячно починаючи з 15.02.2013 року. Від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач дізналась, що всі кредитні справи та оригінали правовстановлюючих документів по договору іпотеки були викрадені невідомими особами. Позивач звернулася до Фонду поновити правовстановлюючі документи і припинила своє грошове зобов`язання. 13 січня 2016 року Дарницький районний суд м.Києва на користь банку, стягнув з позивача1 заборгованість за договором №008/2173КС від 25.01.2013 року в сумі 324096,94 (триста двадцять чотири тисячі дев`яносто шість гривен 94 коп.), з яких поточна заборгованість за кредитом 245449,34 (двісті сорок п`ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 34 коп.) та за нарахованими відсотками 78647,60 (сімдесят вісім тисяч шістсот сорок сім гривень 60 коп.). В квітні 2016 року позивач1 [PERSON] виконала свої зобов`язання за рішенням Дарницького районного суду м.Києва на користь банку сплатила 324096,94 (триста двадцять чотири тисячі дев`яносто шість гривен 94 коп.). Отже позивач1 зобов`язання за кредитним договором, в забезпечення виконання якого був укладений іпотечний договір, були повністю погашені. Але відповідач вважає, що на період судового розгляду нарахування процентів не зупинялось. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з викладених підстав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача та третьої особи, на підставі доказів, наявних і матеріалах справи, та за погодження сторін. Суд на підставі повного та всебічного з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за наявності відзиву відповідача , на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Судом встановлено, що 25 січня 2013 року між ПАТ «КБ Український фінансовий світ» та позивачем1 [PERSON] був укладений договір №008/2173КС відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 400000(чотириста тисяч гривен) строком до 24.01.2016 року зі сплатою відсотків. За користування кредитом у розмірі 27 % річних, мета кредитування - споживчі цілі. Відповідно до умов кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно, починаючи з 15 лютого 2013 року. Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується іпотекою, про що було укладено іпотечний договір № 008/2173КС/І від 25.01.2013 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення № 1 по №10 (групи приміщення №2) (в літ.А), загальною площею 80,2 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю позивачу2 [PERSON] , на праві приватної власності на підставі договору куплі-продажу, серія та номери 2645, виданий 21.07.2010 року, виданий Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. У зв`язку із цим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновим І.В. було накладено заборону відчуження належного позивачу2 [PERSON] нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, до припинення іпотечного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 13 січня 2016 року Дарницький районний суд м. Києва на користь банку стягнув з позивача1 [PERSON] заборгованість за договором №008/2173КС від 25.01.2013 року в сумі 324096,94 (триста двадцять чотири тисячі дев`яносто шість гривен 94 коп.), з яких 245449,34 (двісті сорок п`ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 34 коп.) сума кредиту та 78647,60 (сімдесят вісім тисяч шістсот сорок сім гривень 60 коп.) відсотки. Згідно з квитанціями банку, які маються в матеріалах справи. Таким чином, судом було досліджено та встановлено, що позивач1 [PERSON] в повному обсязі здійснила погашення кредитної заборгованості. Відповідності до ст. 599, ч. 3 ст. 1049 ЦК України, Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Таким чином забезпечений іпотекою кредитний договір №008/2173КС від 25.01.2013 року припинив свою дію, у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором позивача1, що підтверджується квитанціями банку, які містяться в матеріалах справи. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність між сторонами будь-яких зобов`язань, які б могли бути забезпечені іпотекою, а тому з метою захисту прав власника майна вільно ним користуватись і розпоряджатись, такий договір слід вважати припиненим. Суд вважає, що обраний позивачами спосіб захисту повністю відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України, спрямований на повне та ефективне відновлення порушений прав позивача2, а вимоги підлягають задоволенню в частині визнання припиненим іпотечного договору. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved