Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Біляївка Одеської області вул. Степова, 5. Свої вимоги мотивують тим, що їм на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по вул. Степовій, 5 у м. Біляївка. У будинку зареєстровані відповідачі по справі, але не проживають у ньому без поважних причин, а саме: [PERSON] протягом двадцяти років, а [PERSON] протягом десяти років. У звязку з викладеним вони звернулися з позовом до суду. Позивачі у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог і пояснили, що відповідачі не проживають у належному їм на праві приватної власності житловому будинку без поважних причин, [PERSON] не проживає понад двадцять років, [PERSON] понад десять років, кожен з них має інше житло. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він вказав, що позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву не визнала і пояснила, що дійсно не проживає у будинку понад десять років, але з поважних причини, так як батько [PERSON] вигнав її з сімєю з будинку. Після перерви відповідачка до судового засідання не заявилася, хоча була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки від неї не надходило. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] і [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в м. Біляївка Одеської області по вул. Степовій, 5, про що свідчить договір дарування та свідоцтво про право власності (а.с. 13, 14). Відповідачі по справі - діти [PERSON] зареєстровані у будинку, [PERSON] з 04.12.1992 року, [PERSON] з 19.07.1995 року, але не проживають у будинку протягом двадцяти та десяти років відповідно. Викладене підтверджується актами обстеження житлового будинку від 10 грудня 2014 року, 04 червня 2015 року, 16 жовтня 2015 року (а.с.10-12). Ту обставину, що відповідачка [PERSON] не проживає у будинку протягом десяти років, вона підтвердила у судовому засіданні, але пояснила, що не проживає у будинку з поважних причин, так як батько вигнав її з будинку. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка [PERSON] не надала суду жодного доказу на підтвердження поважності причин не проживання у будинку, натомість тієї обставини, що вона протягом десяти років намагалася вселитися у будинок, а позивачі перешкоджали їй у цьому. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідачі не проживають у будинку понад один рік без поважних причин, вони мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved