Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, який мотивовано тим, що [INFO] помер їх дядько [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 1155 від 17.09.2020 року, який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина. Про факт смерті дядька їм стало відомо випадково. Перешкодою звернення до нотаріуса було те, що вони не мали свідоцтва про смерть дядька, а також треба було надати докази родинних відносин, що зайняло тривалий час, через що вони пропустили строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після отримання всіх необхідних документів та звернення до приватного нотаріуса, їм стало відомо, що після смерті дядька відкрито спадкову справу та про те, що за життя дядько склав заповіт. Вони є племінницями [PERSON] , з поважних причин не могли звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дядька, тому просили визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці. Ухвалою суду від 15.04.2021 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному порядку, призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 10.06.2021 року відповідача Територіальну громаду в особі Запорізької міської ради замінено на належного відповідача [PERSON] ( а.с. 140), в якості третьої особи залучено до розгляду справи [PERSON] . 25.06.2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що відповідачка позов не визнає, оскільки позивачі мали достатньо часу для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, який за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану, встановив би факт смерті [PERSON] . Жодної поважної причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, позивачі не надали, тому просила у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] надала суду 01.07.2021 року пояснення на позовну заяву, у яких просила відмовити позивачам у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Ухвалою суду від 13.08.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов. Суду пояснила, що вона є племінницею [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , це в п`яти хвилинах ходу від її будинку. Хоч вони і проживали у Хортицькому районі, але спілкувався він зазвичай по телефону з її матір`ю, з нею спілкування уникав. У 2020 році вона зустрічала дядька двічі, останній раз, приблизно у червні місяці та [PERSON] сказав, що спілкуватися з нею не буде. У неї вдома [PERSON] востаннє був весною 2020 року, потім перестав телефонувати та спілкуватися. Після цього вона здійснювала догляд за мамою, яка померла [INFO] та не звертала уваги на те, чи телефонував дядько чи ні. У грудні 2020 року від [PERSON] дізналася, що дядько помер. У січні 2021 року вони з [PERSON] пішли до приватного нотаріуса Чернявського щоб дізнатися про спадок-квартиру, але той повідомив, що треба надати свідоцтво про смерть. Після 07.01.02021 року вони звернулися до відділу РАЦ з приводу отримання копії свідоцтва про смерть, приблизно у лютому, з приводу отримання документів, які підтверджують родинні відносини, що зайняло тривалий час. Коли вони отримали усі необхідні документи, 26.03.2021 року звернулися до приватного нотаріуса Чернявського, який повідомив про те, що спадкова справа відкрита і є люди, які прийняли спадщину. Просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки такий строк пропущено з поважних причин. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов. Суду пояснила, що востаннє вона спілкувалася з дядьком у червні 2020 року, ходила до нього додому. Він від її будинку проживав через дорогу. Часто вони телефонували один одному. Потім тривалий час дядько з нею не спілкувався, вона вважала, що він на дачі. Після того, як захворіла її мама, вона з сестрою її доглядали. У грудні 2020 року вона ходила до дядька додому, але двері квартири ніхто не відчинив, а жінка, яка мешкає у будинку сказала, що у квартирі ніхто не проживає, померли. Хто ховав дядька, вона не цікавилася. Потім вони стали виясняти, що з квартирою, їм було повідомлено про те, що необхідно надати свідоцтво про смерть, вони з сестрою почали його шукати, збирали докази родинних відносин. Оскільки строк звернення до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, просила визначити їй додатковий строк. У подальшому позивачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не з`являлися, надали суду письмові заяві про розгляд справи у їх відсутності. Представник [PERSON] , [PERSON] -адвокат Земцова О.В. позов підтримала. Суду пояснила, що позивачі є племінницями померлого [PERSON] , про смерть якого позивачі дізналися пізно, бажали звернутися до нотаріуса, але у них було відсутнє свідоцтво про смерть і не було свідоцтва про народження дядька. Від нотаріуса позивачі дізналися про існування заповіту та про те, що вже видано свідоцтво про право на спадщину. Позивачі вважають, що дядько не міг скласти заповіт, бо той перебував на обліку у психлікарні, а тому хочуть заповіт оскаржити. Строк для звернення з заявою про прийняття спадщини позивачі пропустили з поважних причин, тому просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] , яка є також представником третьої особи [PERSON] - адвокат Саланська І.Л. просила у судовому засіданні відмовити у задоволенні позову. Суду пояснила, що позивачами не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого дядька, а ті причини, на які посилаються позивачі та адвокат позивачів, не є поважними. Законодавством не передбачено при зверненні до нотаріуса обов`язкової подачі свідоцтва про смерть особи. Крім того, позивачі та померлий, проживали в одному місті, в одному районі і взагалі не цікавилися життям дядька. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] , [PERSON] є її двоюрідними сестрами, [PERSON] її знайома. [PERSON] проживав у [ADDRESS] , помер [INFO] ввечері, а наступного дня, вранці, їй зателефонувала [PERSON] і повідомила про смерть дядька. На її питання про те, чи [PERSON] піде на поховання, остання повідомила, що ні, бо вона працює. Слідом за [PERSON] , в цей же день, їй зателефонувала [PERSON] , запитала про те, чи їй відомо про смерть дядька. На її питання про те, чи [PERSON] піде на поховання, остання повідомила, що ні. Вона їздила на поховання дядька, але ні [PERSON] ні [PERSON] там не було. [PERSON] ховали [PERSON] та [PERSON] , які його і доглядали. Вона особисто відвідувала дядька [PERSON] у 2020 році п`ять разів, завжди він з нею спілкувався, одного разу навіть зустрічав її на зупинці. Їй також відомо, що [PERSON] і [PERSON] дізналися про смерть [PERSON] , від ще однієї сестри- [PERSON] . Заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів-адвоката, представника відповідача, яка є також представником третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 1155 від 17.09.2020 року ( а.с.56), який є дядьком позивачів [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . З копії спадкової справи № 56/2020, яка заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пянтковською О.Г. вбачається, що після смерті померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса 29.10.2021 року звернулася [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом ( а.с.55), який було складено [PERSON] 20.01.2020 року на користь [PERSON] та [PERSON] (а.с.63-64). [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що вбачається з заяви від 29.10.2020 року ( а.с. 55 зворотна сторона). Інші спадкоємці, у встановлений законодавством строк, з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , не зверталися. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1, ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року. У справі № 6-85цс12 Верховний Суд України, зокрема, вказав, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] , після смерті спадкодавця [PERSON] , у встановлений законом строк, не звернулися із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, що підтвердили позивачі у судовому засіданні. Позивачі зазначають, що причиною тривалого не звернення з заявами про прийняття спадщини після померлого дядька [PERSON] , поміж іншого, було те, що вони пізно дізналися про смерть дядька, а саме у грудні 2020 року. Такі доводи позивачів повністю спростовуються показаннями свідка [PERSON] у судовому засіданні, яка пояснила, що [PERSON] помер [INFO] ввечері, а наступного дня, вранці, їй зателефонувала [PERSON] і повідомила про смерть дядька, слідом за [PERSON] , в цей же день, їй зателефонувала [PERSON] , запитала про те, чи їй відомо про смерть дядька. Доводи позивачів про те, що про смерть [PERSON] їм стало відомо у грудні 2020 року, жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, такі доводи спростовуються показаннями свідка [PERSON] , які зазначені вище, які не спростовано стороною позивачів. Суд вважає, що необізнаність про смерть спадкодавця, не є поважною причиною пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини. Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові по справі № 480/1544/18 від 16.04.2021 року. Крім того, позивачі, посилаючись на причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини зазначили, що вони не мали свідоцтва про смерть [PERSON] та документів, які підтвердили б родинні відносини, а їх отримання зайняло тривалий проміжок часу та такі документи були отримані наприкінці березня 2021 року. Такі доводи не є поважною причиною пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки, відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Оригінали документів ( свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану- про народження, шлюб, смерть, тощо), повертаються особі, копії залишаються у нотаріуса. Статтею 46-1 вказаного Закону передбачено, що нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України. Відповідно до ст. 49 вказаного Закону, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови у письмовому вигляді. Жодних доказів відмови приватного нотаріуса Чернявського у прийнятті заяв про прийняття спадщини після померлого [PERSON] без наявності у них свідоцтва про смерть останнього, позивачі не надали, такі доводи є голослівними та належними і допустимими доказами не підтверджені. Доводи позивачів про те, що вони тривалий час не могли, через заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України короновірусу COVID -19, отримати документи, які підтверджують родинні стосунки з дядьком- [PERSON] , жодними доказами не підтверджені, а навпаки, спростовуються загальновідомими обставинами, а саме, державні органи та установи не припиняли свою роботу в таких умовах, що відповідно до ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Крім того, ні позивачі, ні представник позивачів, не надали суду копії жодного звернення до відповідних державних органів з будь-якими запитами. Як вбачається з матеріалів справи, копія свідоцтва про смерть [PERSON] видана 25.03.2021 року ( а.с.8); копія запису про народження [PERSON] , [PERSON] , копія свідоцтва про смерть [PERSON] та інші документи, направлені [PERSON] 23.03.2021 року, дата звернення з заявами про їх отримання, суду не відома, копія свідоцтва про одруження [PERSON] отримана 23.03.2021 року ( а.с.12-18). Згідно з\~п.2.1\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України №296/5\~від 22.02.2012\~року (даліПорядок), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), зокрема, про прийняття спадщини, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна. Відповідно до п.п.3.3., 3.4, 3.5 Порядку, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Виходячи з наведеного, оскільки поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини, суд вважає, що наведені позивачами причини пропуску строку не можна визнати поважними, оскільки позивачі не надали жодних доказів на підтвердження вказаних ними обставин, а також про існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкодили їм вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , необхідно відмовити.

Outcome: dismissed