Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 10.04.2017 звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року в м. Суми за місцем свого тимчасового перебування у віці 78 років померла їх мати [PERSON], постійна мешканка с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки /паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвет» розміром 3, 11 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Після смерті спадкодавця вони є спадкоємцями за законом першої черги як рідні діти померлої, інші спадкоємці спадщину не приймали. Спадщину після смерті спадкодавця прийняли шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини. На даний час спадщина на право на земельну частку (пай) ніким юридично не оформлена. Державним нотаріусом їм відмовлено в оформлені спадщини після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду. Виготовити його дублікат на померлу особу не можливо. Тому визнати право власності за ними по ? частині за кожним на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачі у судове засідання надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, свої позовні вимоги підтримують /а.с.4, 24/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.35/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в м. Суми у віці 78 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.8/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки / паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвет» розміром 3, 11 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлій згідно до втраченого сертифікату на право на земельну частку / пай/ серії [NUMBER], зареєстрованого 16.12.1996 за № 300, вартістю 34 210 грн /а.с.9-11/. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги як рідні діти померлої, родинні стосунки підтверджені /а.с.12-18/. 03.09.1997 від імені [PERSON] Вільненською сільською радою посвідчений заповіт на користь [PERSON], реєстровий номер 33 /а.с.37/. Спадкоємець за заповітом [PERSON] надала заяву, посвідчену нотаріусом 21.04.2017, в якій вказала, що спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, не прийняла і не претендує на неї, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.40-42/. Згідно довідки Вільненської сільської ради [PERSON], померла [INFO], була постійною мешканкою [ADDRESS]. На день смерті проживала в м. Суми у доньки [PERSON]. Заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався /а.с.19/. Оригінал правоустановчого документу на земельну ділянку втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.20-21/. 24.03.2017 державний нотаріус Перлік Т.М. відмовив позивачам у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], через відсутність оригіналу правоустановлюючого документу /а.с.22/. Відповідно до витягу із Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] зареєстрований за № 33 від 03.09.1997 є чинним, після її смерті спадкова справа не реєструвалася /а.с.32-34/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] року після смерті [PERSON] Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одній або декільком особам, які входять, і не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивачі є спадкоємцями за законом у рівних долях, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через втрату оригіналу правоустановлюючого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцями по ? частині на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved