Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та просили визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на 1/ 2 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 28,0 кв.м. (жилою площею 14,90 кв.м.), після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] померла їхня матір [PERSON]. Позивачі звернулися до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право власності їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності квартири та відповідних правовстановлюючих документів. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій просять розглядати справу за їхньої відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачі проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 червня 2014року померла [PERSON], який є матір'ю позивачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно Договору дарування квартири від 15.02.2006 та Витягу з Державного реєстру правочинів встановлено, що квартира [ADDRESS] належить померлій матері позивачів [PERSON] (а.с.14-15). Однак за свого життя [PERSON] у встановленому законом порядку не провела державної реєстрації квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим постановами № 82/02-31 та № 82/02-31 від 19.06.2015 нотаріальною конторою було відмовлено позивачам у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11-12). Згідно спадкової справи № 3/2015 суд встановив, що позивачі є єдиними спадкоємцями [PERSON] за заповітом та за законом. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, враховуючи, що позивачі є єдиними спадкоємцями померлої [PERSON] за законом та заповітом, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому їх необхідно задовольнити. На підставі викладеного, ст. ст. 1218, 1220, 1222, 1260, 1261, 1276 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60, 61, 80, 82, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved