Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] , в якому просять стягнути борг в розмірі 15960, 83 грн. та стягнути з відповідачів суму судового збору в розмірі 229,40 грн. Позивачі в судовому засіданні наполягали на позовних вимогах. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що дійсно підписали договори поступки права вимоги від 01.07.2010 року, проте не думали, що вони винні позивачам гроші, оскільки за своїми кредитними договорами д КС «Назустріч людям» повністю розрахувались, тому в задоволенні позову просять відмовити. Також, відповідачі просять відмовити у позові в зв»язку з закінченням трирічного строку позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору поступки права вимоги № 100701-ГД від 01 липня 2010 року, КС «Назустріч людям» заборгувала по виконанню судових наказів № 2н-1989/2009 та №2н-2000/2009 кошти в сумі 19127,87 грн., які позивачі [PERSON] та [PERSON] віддали КС «Назустріч людям». Для розрахування по зазначеним судовим наказам КС «Назустріч людям» поступається перед позивачами правом вимоги боргу за кредитними договорами НЛ-020208А від 02.02.2008р. і НЛ-300108А від 30.01.2008р., укладеними між КС «Назустріч людям» та відповідачами [PERSON], [PERSON] у загальній сумі 19127,87 грн. Відповідачі надали свою згоду на укладання договору між ними та КС «Назустріч людям» і позивачами, що підтверджується підписами у договорі. В судовому засіданні відповідачі підтвердили факт добровільного підписання ними вказаного договору та той факт, що вони декілька разів - в серпні та в вересні 2010 року - сплачували частину боргу позивачам [PERSON] та [PERSON]. Також, відповідачі пояснили суду, що у вересні 2010 року вони не відмовлялись сплачувати заборгованість позивачам, у них була домовленість щодо погашення боргу в подальшому частинами, за наявності коштів. Позивачі суду пояснили, що розрахували суму позову з урахуванням часткового погашення відповідачами боргу за вказаним договором передачі права вимоги. Згідно судового наказу від 02.12.2009 року з КС «Назустріч людям» на користь [PERSON] стягнута заборгованість по пайовому внеску в сумі 9298,76 грн., а згідно судового наказу від 02.12.2009 року з КС «Назустріч людям» на користь [PERSON] стягнута заборгованість по пайовому внеску в сумі 6662,07 грн.. За наданим позивачами розрахунком, у зв'язку з порушенням зобов'язань за договором передачі права вимоги від 01.07.2010 року, відповідачі станом на 20.11.2013р. мають заборгованість перед ними у розмірі 15960,83 грн., що складається з: -6662,07 грн.- суми заборгованості перед [PERSON]; -9298,76 грн. -суми заборгованості перед [PERSON]. Позивачі пояснили суду, що не згодні з тим, що вони пропустили строк позовної давності, оскільки після останньої сплати відповідачами у вересні 2010 року вони дотримувались усної домовленості та чекали наступних сплат, у відповідачів хворіла дитина, тому вони відразу не стали вимагати повного повернення коштів, тому до суду звернулись в листопаді 2013 року. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.203 ЦК України волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. ст.512-514 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином /відступлення права вимоги/, правочин щодо зміни кредитора укладається у письмовій формі, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку встановлено судом та не оспорюється сторонами по справі те, що між позивачами та відповідачами 01.07.2010 року добровільно укладено та підписано договір передачі права вимоги за договорами з КС «Назустріч людям». Сторони по справі не оспорюють факту того, що відповідачі у свій час уклали з КС «Назустріч людям» кредитні договори НЛ-020208А від 02.02.2008 року та НЛ-300108А від 30.01.2008р., і отримали кредитні кошти в загальній сумі 19127,87 грн.. Також, відповідачі не оспорюють добровільного підписання ними 01.07.2010 року договору передачі права вимоги до них позивачам [PERSON] та [PERSON] на вказану суму. Сторони, також, не оспорюють того, що відповідачі частково погашали свою заборгованість уже перед позивачами по справі, а [PERSON] суду пояснив, що перестав сплачувати борг у зв»язку з відсутністю коштів. Оскільки відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, то вищенаведені обставини суд вважає доведеними. Договір передачі права вимоги від 01.07.2010 року в даному випадку відповідає вимогам ст.513 ЦК України, і в ньому, відповідно до ст.514 ЦК України, встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають за своїми зобов»язаннями саме у загальній сумі 19127,87 грн., а не окремо по кожному відповідачу, /п.1.1. договору №100701-ГД від 01.07.2010 року/. Оскільки у вказаному договорі для відповідачів встановлена загальна сума боргу 19127,87 грн., то заявлена в даному випадку позивачами вимога про солідарне стягнення цієї суми, на думку суду, не суперечить договору та закону. Крім того, відповідно ч.3 п.1 вказаного договору, КС «Назустріч людям» несе відповідальність перед позивачами щодо дійсності переданої вимоги, згідно п.1.1 договору. Таким чином, з відповідачів на користь позивачів мають бути стягнуті кошти, які вони заборгували позивачам відповідно до умов договору про передачу права вимоги від 01.07.2010 року, в сумі 15960,83 грн. відповідно до розрахунку позивачів, оскільки відповідачі не надали суду свого розрахунку суми боргу, та не спростували заявлені позивачами суми боргу. Доводи відповідачів про те, що вони повністю повернули КС «Назустріч людям» свою заборгованість за кредитними договорами, суд до уваги не приймає, оскільки, всупереч вимогам ст.ст.11,60 ЦПК України, відповідачі не підтвердили вказані обставини жодними доказами. Крім того, фактично не погоджуючись у судовому засіданні з такими пунктами договору, як загальна на двох відповідачів сума боргу, розмір цієї суми, строки виконання договору, відповідачі даний договір жодним чином не оспорювали. Також, суд не погоджується з думкою відповідачів про те, що позивачі пропустили строк позовної давності у три роки, встановлений ст. 256 ЦК України, оскільки, незважаючи на те, що останній платіж відповідачі здійснили в вересні 2010 року, але сторони не оспорюють того, що у них була домовленість погашати борг не у чітко встановленому графіку, а за наявності у відповідачів коштів, тому не можна вважати, що строк позовної давності необхідно вираховувати саме з вересня або жовтня 2010 року, а тому, подавши позов до суду в листопаді 2013 року, позивачі не пропустили трирічний строк для його подання. Крім того, суду не вдалось розшукати КС «Назустріч людям», а сторони по справі, всупереч вимогам ст.ст.11,60 ЦПК України, також не вчинили жодних заходів щодо надання доказів, пов»язаних з їх витребуванням у КС «Назустріч людям». Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн..

Outcome: approved