Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їм пожежею, що сталася з вини відповідача. В обґрунтування позову зазначили, що домоволодіння, розташоване за адресою: Полтавська область місто Кременчук проїзд Шишкіна будинок № 11, належить позивачам на праві спільної часткової власності, по ? частці кожному. 28 березня 2014 року на території зазначеного вище домоволодіння з вини відповідача [PERSON] сталася пожежа, внаслідок якої фактично було зруйновано будівлю літньої кухні та вбиральні, чим позивачам було заподіяно матеріальну шкоду. Окрім того, внаслідок пережитого нервового стресу, знищення та пошкодження належного позивачам майна, неможливість відремонтувати і відновити останнє до теперішнього часу, а також небажання відповідача відшкодувати заподіяну їм шкоду, їм було завдано й моральних страждань; прохали суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 60\~768 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, компенсацію заподіяної моральної шкоди в розмірі 5\~000 грн. кожному із позивачів, 800 грн. витрат за поведене експертне дослідження майнової шкоди та судовий збір в розмірі 707 грн. 68 коп, тобто по 353 грн. 84 коп. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладенні вище обставини. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні вважають, що позовні вимоги позивачів не підлягають до задоволення, оскільки останніми не доведено, що виникнення пожежі на території домоволодіння останніх, повязане з порушеннями, допущеними відповідачем при розпалюванні багаття, що виключає його відповідальність за заподіяну шкоду; з приводу наявності на подвірї належного йому домоволодіння залишків спаленного багаття, що на думку позивачів свідчить про причинний зв'язок між неправомірними діями відповідача та настанням пожежі, відповідач [PERSON] пояснив, що напередодні ввечері, він дійсно спалював листя та траву, після чого в присутності дружини та доньки, дотримуючись правил пожежної безпеки, залив багаття водою, що на думку останнього свідчить про його непричетність до зазначеної в позові події. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносин сторін. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника адвоката [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до досліджених в судовому засіданні доказів, а саме договорів купівлі продажу від 18 грудня 2013 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 грудня 2013 року, судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, належить домоволодіння, розташоване за адресою: Полтавська область місто Кременчук проїзд Шишкіна будинок № 11, по ? частині кожному (а.с.8-12). 28 березня 2014 року на території зазначеного вище домоволодіння, орієнтовно о 11.00 год. вникла пожежа, яку було ліквідовано 0 12 год. 58 хв. силами пожежної безпеки, які залучалися до її гасіння. Того ж дня, головним інспектором з нагляду у сфері пожежної безпеки Кременчуцького міського відділу УДСНС України у Полтавській області майором служби цивільного захисту [PERSON] було складено акт про пожежу, в якому зокрема значиться, що ймовірною причиною виникнення пожежі є необережне поводження з вогнем під час розпалювання багаття громадянином [PERSON] (а.с.13) Зазначенні у наведеному вище акті, причини виникнення пожежі на території домоволодіння, розташованого за адресою: Полтавська область місто Кременчук проїзд Шишкіна будинок № 11, також підтверджуються дослідженими та оглянутими в судовому засіданні матеріалами про пожежу, зокрема звітом про ймовірну причину пожежі, складеного 28 березня 2014 року (а.с. 104) Допитаний в судовому засіданні головний інспектор з нагляду у сфері пожежної безпеки Кременчуцького міського відділу УДСНС України у Полтавській області майор служби цивільного захисту [PERSON] пояснив суду, що відповідно до свої професійних обовязків, він прибув за місцем де відбулася пожежа близько 13.00 год. і за наслідками огляду території домоволодіння, де сталося пожежа та сусідньої садиби, власником якої є [PERSON], приймаючи до уваги як його пояснення так і свідчення сусідів, склав акт про пожежу, в якому значиться, що ймовірною причиною виникнення пожежі є необережне поводження з вогнем під час розпалювання багаття громадянином [PERSON] Як пояснив в судовому засіданні свідок, до зазначеного вище висновку він прийшов виходячи з того що під час огляду території домоволодіння, власником якого був [PERSON], на городі останнього, він побачив залишки спаленого в день огляду багаття, яке знаходилися на відстані приблизно 6 метрів від забору домоволодіння де і сталася пожежа і враховуючи, наявний того дня, поривчатий вітер в сторону останнього, напрямок руху вогню саме від забору зі сторони домоволодіння [PERSON], а також, той факт, що пожежа сталася зовні господарської споруди, зробив висновок про необережне поводження саме [PERSON] з вогнем під час спалювання останнім багаття, що і призвело до виникнення пожежі на сусідній ділянці. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом відповідача і того дня, коли сталася пожежа, приблизно об 11.00 год. під час спілкування із [PERSON] побачив дим, якій йшов з сусідньої ділянки, на що побіг туди та намагався разом із [PERSON] та [PERSON] ліквідувати пожежу; одночасно свідок зазначив, що на території городу відповідача, приблизно на відстані 3-4 метрів від забору домоволодіння позивачів, він бачив залишки багаття. Свідок [PERSON] пояснив суду, що на прохання свого знайомого [PERSON], якій на той час знаходився за межами міста Кременчука, він прибув на пожежу, що сталася за адресою: місто Кременчук проїзд Шишкіна будинок № 11, де побачив як на сусідній ділянці, власником якої як йому вже відомо на даний час є [PERSON], на відстані приблизно 5-6 метрів від паркану ділянки позивачів знаходилася свіже багаття, з метою фіксування цього факту він зробив декілька фотознімків, які в подальшому були передані слідчому, що проводив досудове розслідування по факту пожежі. Наведенні вище пояснення як відповідача так і свідків, в частині місця розташування пожежі та знаходження на території [PERSON] залишків багаття на недалекій від сусіднього паркану, відстані, також узгоджуються із дослідженими в судовому засіданні фотознімками, зробленим 28 березня 2014 року під час пожежі (а.с.114-121 ) та містяться на диску DVD PHILIPS GMDR47G-GTMW02-17244412, оглянутому в судовому засіданні, за відсутності будь яких заперечень з боку сторін з приводу наявної на ньому інформації. За наслідками проведеного досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] по факту порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки за частиною 1 статті 270 КК України, слідчим СВ Крюківського МВ КМВ УМВС України в Полтавській області [PERSON] було зроблено висновок про причетність до зазначеної вище пожежі громадянина [PERSON] і прийнято рішення про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, з тих підстав, що розмір завданих пожежею збитків, не утворює склад кримінального правопорушення, зазначеної вище статті Кримінального Закону(а.с.14) За викладених вище обставин, суд вважає встановленим факт пожежі, що мала місце 28 березня 2014 року на території домоволодіння, розташованого за адресою: Полтавська область місто Кременчук проїзд Шишкіна будинок № 11 та вину відповідача, яка призвела до неї. Висновок суду, по наявність вини в діях відповідача, наряду з наведеними вище доказами, також був зроблений із врахуванням положень «Правил пожежної безпеки в Україні» затверджених Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 року за № 126, п. 7.1.9 яких передбачає, що розпалювання багать для спалювання сухого листя, бадилля, сміття тощо на території житлових будинків садибної забудови, дач, садових ділянок дозволяється на відстані не менше 15 м від житлових та господарських будівель і лише під наглядом дорослих; забороняється розведення багать у вітряну погоду. Приймаючи до уваги, надані суду пояснення як відповідача так і свідків, в частині природних умов того дня, відстані на якій знаходилося багаття, що палив відповідач, на території належного йому домоволодіння, враховуючи, дослідженні в судовому засіданні фотознімки, зроблені 28 березня 2014 року під час пожежі, суд приходить до висновку про порушення відповідачем вимог пожежної безпеки, що регламентують безпечну відстань для розпалювання багаття на території садиб та забороняють вчинення таких дій у вітряну погоду. Відповідно до статті 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. З урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, що передбачено частиною 1 статті 1192 ЦК України. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 95-15 від 6 жовтня 2015 року встановлено, що розмір матеріальної шкоди завданої господарським спорудам, а саме літній кухні та вбиральні, розташованим на території домоволодіння за адресою: Полтавська область місто Кременчук проїзд Шишкіна будинок № 11 внаслідок пожежі становить 60768 грн. Суд вважає наданий позивачами доказ на підтвердження завданої їм матеріальної шкоди, належним та допустимим в розумінні вимог цивільно-процесуального законодавства, оскільки цей висновок відображає дійсний розмір пошкодженого майна позивачів, так як у ньому дано категоричну відповідь на питання про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню наслідків пожежі, встановлено які саме конструктивні елементи господарських будівель було пошкоджено пожежею та підлягають заміні чи ремонту, а також їх вартість на момент проведення дослідження та вартість ремонтно-відновлювальних робіт. Окрім того, висновки зазначеного вище експертного дослідження не оспорювалися сторонами, ані в частині відображення елементів пошкодженого майна, ані в частині визначеного розміру вартості ремонтних робіт по відновленню останнього. За викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині стягнення з відповідача на користь останніх матеріальної шкоди завданої пожежею є законними та обґрунтованими і такими що підлягають до задоволення. При стягненні з відповідача на користь позивачів матеріальної шкоди, суд із врахуванням того факту, що пошкоджене майно перебуває у спільній частковій власності позивачів, без проведення фактичного розподілу останнього, вважає, що відображена у експертному дослідженні матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів в рівних долях, а саме по 30\~384 грн. кожному позивачу (60768:2=30\~384) Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За викладених вище обставин, приймаючи до уваги зазначені вимоги Закону, суд приходить до висновку про те, що позивачам [PERSON] та [PERSON] з вини [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесеному позивачами нервовому стресі внаслідок пошкодження належного їм майна, також наведені вище обставини свідчать про те, що внаслідок пожежі був суттєво порушений їх нормальний життєвий ритм, соціальне благополуччя останніх і все це в сукупності вимагає від них додаткових зусиль для нормалізації свого життя. Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан відповідача та реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди позивачам становить по 2000 грн. кожному позивачу. Частиною 2 статті 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року за № 4, зазначено що у випадках заподіяння шкоди потерпілому слід подати лише докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також доказ того, що відповідач є особою, що завдала шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини особи, яка винна в завданні шкоди З огляду на наведене вище та з врахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини у завдані шкоді позивачу. Як вбачається з наведених вище доказів, причиною виникнення пожежі є необережне поводження відповідача з вогнем , останній протилежного суду не довів, не вказав інших осіб, з вини яких могла бути спричинена пожежа, а також не обґрунтував причини, що обєктивно унеможливлювали би завдання шкоди саме з його вини. Суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] оскільки останні свідками пожежі, що виникла на території сусіднього домоволодіння 28 березня 2014 року не були, а лише підтвердили факт паління відповідачем на передодні ввечері багаття. Із врахуванням того факту, що судові витрати, повязані із сплатою судового збору та проведенням експертного дослідження позивачами було сплачено в рівних частках, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів 707 грн. 68 коп., а саме по 353 грн. 84 коп. на користь кожного із позивачів та 800 грн. витрат повязаних з проведенням експертного дослідження (а.с.46), тобто по 400 грн. на користь кожного позивача.

Outcome: partial