Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги позивачка у поданій заяві та в судовому засіданні мотивувала тим, що відповідач є батьком народжених з нею у шлюбі дітей, які на даний час є малолітніми. Ще у період шлюбних стосунків відповідач проявив своє байдуже ставлення до сім`ї - не дбав про інтереси сім`ї, зловживав спиртними напоями, не піклувався про дітей, не займався їх вихованням та утриманням. В січні 2018 року відповідач покинув сім`ю і з того часу своїх батьківських обов`язків не виконує зовсім. Жодним чином не піклується про долю дітей, не проявляє інтересу до їх здоров`я, байдужий до потреб, фізичного та духовного розвитку. З січня 2018 року жодного разу не бачив дітей, не проявляв ініціативи до зустрічі з ними. Не цікавило відповідача і питання матеріального утримання дітей, які залишились на повному її утриманні в той час, коли вона ще була позбавлена можливості самостійно працювати у зв`язку з доглядом за дітьми до досягнення трьох річного віку. На підставі судового рішення на відповідача покладено обов`язок сплачувати аліменти на утримання дітей. Однак відповідач і цей обов`язок ігнорує. Протягом 2018 року аліменти сплачував нерегулярно, а у 2019 року декілька платежів по сплаті аліментів було зроблено за відповідача його матір`ю. Однак надалі, навіть ця допомога припинилась і за період 2019-липня 2020 року борг по сплаті аліментів склав 48397 грн. Лише в січні 2021 року, під час судового розгляду відповідач погасив частину боргу по аліментах. Вказані обставини на думку позивачки свідчать, що відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дітей та в їх житті в цілому. Представник органу опіки та піклування Слободян Н.М. у судовому засіданні підтримала висновок зроблений комісією з питань захисту прав дитини Богородчанської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо цих дітей. Вказала, що у відповідності до вимог п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України є підстави для позбавлення відповідача в судовому порядку батьківських прав щодо двох синів [PERSON] та [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні не погодився з доводами позивачки щодо неналежного виконання ним своїх батьківських обов`язків. Пояснив, що через відсутність постійної і достойної роботи він потрапив у скрутне матеріальне становище, а тому протягом 2019-2020 років накопичив борги по сплаті аліментів, які має намір погасити, що частково зробив у січні лютому 2021 року. Внаслідок того, що з колишньою дружиною та її родичами у нього склались напружені стосунки, він не хотів приїжджати до них, а тому з часу припинення шлюбних стосунків дійсно не зустрічався з дітьми і не відвідував їх. Заперечив також те, що може мати негативний вплив на дітей, оскільки не зловживає алкоголем чи наркотичними речовинами. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~мати чи батьком можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом перебування позивача та відповідача у шлюбі відповідач не дбав про інтереси сім`ї, жив своїм життям, внаслідок зловживання спиртними напоями у сім`ї поводився неадекватно, вдавався до фізичного насильства у відношенні до позивачки, що призвело до того, що з січня 2018 року сторони припинили стосунки і з того часу проживають порізно. Вказані обставини встановлені рішенням Богородчанського районного суду від 10.05.2018 року у справі про розірвання шлюбу між сторонами. На час припинення шлюбних стосунків молодшому синові було 11 місяців, а старшому 2 роки і 10 місяців. З того часу відповідач взагалі припинив будь-яке спілкування з дітьми та позивачкою, під опікою якої залишились малолітні діти. Протягом трьох років [PERSON] жодного разу не бачився з дітьми, не проявляв турботи і піклування стосовно їх стану здоров`я, життєвих потреб, не брав ніякої участі у вихованні дітей, не займався їх розвитком, не підтримував матеріально. Така поведінка відповідача, на думку суду, свідчила про байдуже його ставлення до дітей та виконання своїх батьківських обов`язків. Посилання відповідача на те, що позивачка заборонила йому приїжджати до дітей, спростовано в судовому засіданні як самою позивачкою, так і тим фактом, що родичі відповідача мати та брат, за бажання мали безперешкодну змогу відвідати дітей, коли цього хотіли. Також відповідач не звертався ні до органу опіки та піклування, ні до суду з приводу встановлення порядку його участі у вихованні дітей, якщо би такі перешкоди дійсно існували. Наведені вище обставини в судовому засіданні підтверджені матеріалами справи та поясненнями допитаних свідків [PERSON] , [PERSON] . З пояснень свідків встановлено, що діти практично не знають батька. Також суд звертає увагу на те, що, відповідач занедбав свої обов`язки по матеріальному забезпеченню потреб дітей і відповідно до довідки державної виконавчої служби його заборгованість по сплаті аліментів на час звернення до суду з позовом за період 2019 до липня 2020 року склала 48397 грн. Таке ставлення було наслідком винної поведінки самого відповідача. Згідно висновку органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до норм Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дітей (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Попри те, що [PERSON] заявив у суді про намір змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, суд розцінює таку заяву лише як декларативну. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав важливим є ставлення батька до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні. Судом не встановлено, що відповідач прагне брати участі у житті дітей. Той факт, що відповідач навіть у період розгляду справи судом не знайшов можливості зустрітися з дітьми, не намагався налагодити спілкування, не привітав дитину з днем народження, натомість через переписку у соціальних мережах висловлював образи та погрози на адрес позивачки, свідчить про відсутність дійсних намірів до налагодження взаємин та зміни своєї поведінки. За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними. Підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей, визначені п.2 ч.1 ст.164 СК України наявні. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 840,80 грн. понесених нею витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved