Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання колишнього чоловіка посилаючись на те, що вона сплачує аліменти на утримання відповідача, який є її колишнім чоловіком, згідно рішення Апеляційного суду Херсонської області від 10.11.09р. в розмірі 50 гривен, однак на даний час не може надавати матеріальну допомогу поскільки оплачує навчання сина [PERSON] на денному відділенні Херсонського державного університету на контрактній основі і повинна сплатити 10 335 грн. Син знаходиться на її повному утриманні, її середньомісячного заробітку в 2 600 грн. не вистачає на двох членів сім»ї та оплату навчання сина. Відповідач щомісячно отримує пенсію, допомоги синові не надає і вона вважає, що він не потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову пояснивши, що вона добросовісно всі ці роки виконувала свій обов»язок по утриманню колишнього чоловіка, виплачувала аліменти. Однак тепер їй треба довчити сина, а також вона несе витрати, пов»язані із своїм лікуванням у зв»язку з хворобою. Відповідач не визнав вимоги позову, просить відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що він є інвалідом ІІ групи, потребує лікування, а ліки коштують дорого. Працювати він не може за станом здоров»я, отримує пенсію по інвалідності 1047 грн. Коли звертається син, він по можливості надає йому матеріальну допомогу. Вислухавши сторони, дослідивши подані матеріали суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. З пояснень сторін встановлено, що [PERSON] сплачує щомісячно аліменти 50 грн. на утримання колишнього чоловіка [PERSON] Стаття 82 ч.2 СК України передбачає, що право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. На підтвердження своїх вимог позивачка [PERSON] надала документи, які підтверджують, що син [PERSON] навчався з 1.09.12р. і на даний час навчається на останньому 5 курсі Херсонського державного університету на денному відділенні на контрактній основі і що за навчання сплачуються кошти, а також, що вона хворіє та проходила курси лікувань з 2011р. по 2014р., інвалідом не являється. Таким чином встановлено, що обставини, з якими позивачка пов»язує свою вимогу та витрати у зв»язку з цим, існували з 2011 року (хвороба та її лікування і навчання сина). Однак у [PERSON] до цього часу не виникало питання про неможливість надання матеріального утримання своєму колишньому чоловіку. Припинення права на аліменти закон пов»язує не просто із зміною матеріального становища, а з неспроможністю надавати матеріальну допомогу. З пояснень позивачки в судовому засіданні та довідки встановлено, що вона мала і має на даний час постійне місце роботи, основний заробіток, а також додатковий заробіток, бо підробляє неофіційно і цей заробіток не є сталим (200-500 гривен). Вона має у власності земельну ділянку (пай), яка перебуває в оренді доходи від чого в натуральному вигляді отримують її батьки, які надають їй матеріальну допомогу. Через кілька місяців син завершує навчання у ВУЗі. Тобто, доказів наявності неспроможності надавати матеріальну допомогу [PERSON] суду не було надано. Позивачка [PERSON] також стверджувала, що відповідач не потребує матеріальної допомоги в силу того, що отримує щомісячно пенсію та не надає матеріальної допомоги сину, тобто вся пенсія залишається в його розпорядженні. З поданих відповідачем документів вбачається, що він є інвалідом ІІ групи загального захворювання безстроково, не працює, на інвалідності перебуває з 1999 року. Тобто, на момент стягнення з позивачки аліментів, [PERSON] був інвалідом та також отримував пенсію. Хвороба за цей час нікуди не зникла, хворий потребує стороннього догляду та лікування. Додаткових джерел доходу відповідач не має. Таким чином, позивачкою не надано доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для припинення стягнення з неї аліментів на утримання колишнього чоловіка.

Outcome: dismissed