Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування, що розташований в с. Черна, вул. Тичини, 6, Виноградівського району Закарпатської області. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 01.09.2005 року помер батько позивачки, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться в с. Черна, вул. Тичини, 6, Виноградівського району Закарпатської області. Померлим за життя заповітного розпорядження залишено не було. Спадкоємцями до майна померлого за законом першої черги є позивачка [PERSON] та двоє відповідачів по справі, дружина померлого - [PERSON], дочка померлого [PERSON], які претензій до вказаного майна не заявляють та не претендують на таку та не заперечують про успадкування позивачкою в цілому спадкового майна. У відповідності до ст. 1274 ч. ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитись від спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні позивачкою до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, нотаріусом їй було відмовлено та роз»яснено про необхідність звернутись з даним питанням про необхідність звернутись до Виноградівського районного суду з посиланням на п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 ч.2 «Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій», згідно до яких, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відомості заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає окрім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видшачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того у відповідності до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі за №753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадшину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до виготовленого Виноградівським БТІ технічного паспорту та довідки КП Виноградівське РБТІ за №487/15 від 30 червня 2015 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями в с. Черна, вул. П.Тичини №6 будівництвом завершений та згідно довідки виконавчого комітету Чернянської сільської ради №477 від 07.06.2015 року житловий будинок з надвірними будівлями в с. Черна, вул. П.Тичини,6 рахується за [PERSON] Юрієвичем, який помер 01.09.2005 року. Відповідно до ст. 10-13 Глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, затвердженої 31.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як впливає із цього нормативного акту запис у господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди, у порядку спадкування, записи в господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Відповідно до частини першої ст 58 КУ закони та інші нормативно-праві акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 22.06.2011 року №703, рішення суду є правовстановлюючим документом на основі якого може бути проведена реєстрація права на нерухоме майно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої до суду заяви просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідач повністю визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 01.09.2005 року помер батько позивачки, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться в с. Черна, вул. Тичини, 6, Виноградівського району Закарпатської області. Померлим за життя заповітного розпорядження залишено не було. Спадкоємцями до майна померлого за законом першої черги є позивачка [PERSON] та двоє відповідачів по справі, дружина померлого - [PERSON], дочка померлого [PERSON], які претензій до вказаного майна не заявляють та не претендують на таку та не заперечують про успадкування позивачкою в цілому спадкового майна. У відповідності до ст. 1274 ч. ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитись від спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні позивачкою до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, нотаріусом їй було відмовлено та роз»яснено про необхідність звернутись з даним питанням про необхідність звернутись до Виноградівського районного суду з посиланням на п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 ч.2 «Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій», згідно до яких, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відомості заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає окрім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видшачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»ясніє йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того у відповідності до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі за №753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадшину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до виготовленого Виноградівським БТІ технічного паспорту та довідки КП Виноградівське РБТІ за №487/15 від 30 червня 2015 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями в с. Черна, вул. П.Тичини №6 будівництвом завершений та згідно довідки виконавчого комітету Чернянської сільської ради №477 від 07.06.2015 року житловий будинок з надвірними будівлями в с. Черна, вул. П.Тичини,6 рахується за [PERSON] Юрієвичем, який помер 01.09.2005 року. Відповідно до ст. 10-13 Глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, затвердженої 31.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як впливає із цього нормативного акту запис у господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди, у порядку спадкування, записи в господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Відповідно до частини першої ст 58 КУ закони та інші нормативно-праві акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 22.06.2011 року №703, рішення суду є правовстановлюючим документом на основі якого може бути проведена реєстрація права на нерухоме майно. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved