Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом та просили суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації у будинку з вищевказаної адреси. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала письму заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON] власницею квартири [ADDRESS] на підставі ордеру на вселення №2 виданого 18.04.2005 року адміністрацією Житлового комунального підприємства «Комунальник».(а.с.9). При приватизації вищевказаної квартири за вищевказаною адресою [PERSON] дізналась, що в її квартирі зареєстрований [PERSON], 1976 року народження. Довідкою №1059 від 19.11.2014 року виданою Чумаківською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області підтверджується факт реєстрації позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], малолітнього [PERSON], а також відповідача [PERSON].(а.с.6). Відповідач [PERSON] добровільно покинув квартиру за вищевказаною адресою та з 2005 року не з'являється в ній. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'єю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Частина 2 статті 415 Цивільного кодексу України встановлює, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (Стаття 72 ЖК Української РСР). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання проводиться на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial