Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачі звернувшись до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи, просять визнати недійсними: укладений 26 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством «БАНК «ТАВРИКА» і товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДЕКС ФІНАНС», договір про відступлення права вимоги № 10/260215 за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року, укладеним між акціонерним банком «Таврика» та товариством з обмеженою відповідальністю «Полібудсервіс Плюс»; укладений 18 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством «БАНК «ТАВРИКА» і товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДЕКС ФІНАНС», договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 01.02.2008 року за реєстровим № 313, укладеним між акціонерним банком «Таврика» і [PERSON]; укладений 26 лютого 2015 року між [PERSON] і товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДЕКС ФІНАНС», договір про відступлення права вимоги № 26/02/15 за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року, укладеним між акціонерним банком «Таврика» та товариством з обмеженою відповідальністю «Полібудсервіс Плюс»; укладений 18 березня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДЕКС ФІНАНС» і [PERSON], договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 01.02.2008 року за реєстровим № 313, укладеним між акціонерним банком «Таврика» і [PERSON]. Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що оспорювані ним договори, укладені з порушенням вимог Закону. У судовому засіданні позивачка зі своїм представником, позов підтримали і просили про його задоволення. Представник усіх трьох відповідачів позов не визнав і посилаючись на його безпідставність, просив відмовити в задоволенні позову. Позивачі: [PERSON], [PERSON] та третя особа в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяви з проханням розглядати справу за їхньої відсутності. Позивачка її представник та представник усіх трьох відповідачів не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності: [PERSON], [PERSON] та третьої особи по справі. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що у матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності: [PERSON], [PERSON] та третьої особи по справі. Вислухавши пояснення позивачки та представників сторін по справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 25.12.1985 року, позивачка: [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження, позивача: [PERSON] від 29.04.1986 року, його батьками, є [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження, позивачки: [PERSON] від 11.12.1987 року, її батьками, є [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 16.12.2010 року, позивачі по даній справі, є спадкоємцями [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії договору про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року, укладеного між АК «Таврика» та ТОВ «Полібудсервіс Плюс», останньому був наданий грошовий кредит. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 01.02.2008 року за реєстровим № 313, укладеного між акціонерним банком «Таврика» і [PERSON], останній у забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року, передав у іпотеку, належну йому на праві власності кв. [ADDRESS]. 26.02.2015 року між ПАТ «БАНК «ТАВРИКА» і ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», укладено договір про відступлення права вимоги № 10/260215 за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року. 18.03.2015 року між ПАТ «БАНК «ТАВРИКА» і ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 01.02.2008 року за реєстровим № 313. 26.02.2015 року між [PERSON] і ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», укладено договір про відступлення права вимоги № 26/02/15 за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року. 18.03.2015 року між ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» і [PERSON], укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 01.02.2008 року за реєстровим № 313. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії рішення господарського суду м. Києва від 05.02.2014 року, яке набрало законної сили, з ТОВ «Полібудсервіс Плюс» на користь ПАТ «БАНК «ТАВРИКА», стягнуто заборгованість за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року в загальному розмірі: 14594795 грн. 23 коп. та видано наказ про стягнення з ТОВ «Полібудсервіс Плюс» у дохід Державного бюджету України: 68820 грн. - судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Як вбачається зі змісту договорів про відступлення права вимоги, укладених після постановлення рішення господарського суду м. Києва від 05.02.2014 року і набрання ним законної сили, до нового кредитора перейшло право вимоги за договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 11-08-КЛ від 01.02.2008 року та договором іпотеки. Відповідно до п. 1 ч. 1 і ч. 3 ст. 512 ЦК України, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії. Проте, виходячи зі змісту оспорюваних договорів, його предметами є уступка права вимоги лише за кредитним договором, а не за рішенням господарського суду, за яким з боржника стягнуто не лише сума заборгованості кредитним договором, а й судові витрати. При цьому умовами договору цесіонарію надано право вимагати від боржника належного виконання лише кредитного договору, без урахування рішення господарського суду. Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому ст. 25 ГПК України. Заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають. Отже, при укладенні оспорюваних договорів уступки права вимоги сторони у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, без заміни стягувача на стадії виконання судового рішення, може призвести до подвійного стягнення за одним і тим же зобов'язання, що не передбачено чинним законодавством України. Подібна ситуація викладена і в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 року. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором і права вимоги за іпотечним договором, який є похідним від кредитного договору, обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, позивачам за рахунок відповідачів, підлягають відшкодуванню, понесені позивачами судові витрати по справі. При вирішенні питання про відшкодування судового збору сплаченого при подачу позову, судом ураховується та обставина, що судовий збір при подачі позову, повністю був сплачений лише позивачкою [PERSON], тому, саме на користь останньої підлягає стягненню відшкодування судового збору.

Outcome: approved