Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що вони з відповідачами є сусідами, і [PERSON] мешкає в квартирі № 56, а [PERSON] - в квартирі № 56, що розташовані навпроти їхньої квартири. Відповідачі без отримання відповідного дозволу та оформлення передбачених законом документів, самовільно здійснили добудову тамбуру, чим створив їм перешкоди в користуванні допоміжним приміщенням загального користування - коморою, де зберігаються речі позивачів. Оскільки у них відсутні ключі від нових дверей тамбуру, то позивачі позбавлені можливості потрапити до цієї комори, яка розташована в тамбурі. Просить постановити рішення, яким усунути перешкоди позивачам в користуванні коридором загального користування , а також коморою на шостому поверсі житлового будинку [ADDRESS], а саме: зобов'язати відповідачів здійснити за власний рахунок демонтаж цегляної перегородки (стіни) та дверей, встановленої на вході до комори загального користування. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що власником квартири [ADDRESS] є його матір - позивач [PERSON] Позивачі зареєстровані за адресою [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] лише він - [PERSON] Після того, як відповідачі здійснили добудову тамбуру, збільшивши його площу на один метр та встановили двері, від яких у нього не має ключів, він не може потрапити до комори загального користування, де зберігаються його речі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, пояснив, що він не є власником квартири № 56 у вказаному будинку та не зареєстрований у ній. В цій квартирі мешкають його родичі, а він інколи буває у них в гостях. Будь-яких перешкод позивачу в користуванні коморою не створює, оскільки йому взагалі не відомо, хто і коли добудував цей тамбур, та чи була взагалі здійснена добудова, двері від тамбуру на ключ не зачиняються, тому позивачі мають вільний доступ до комори, від якої у них є ключі. З вимогою про надання ключів від дверей тамбуру позивачі не зверталися. Позов вважав необґрунтованим та просив в його задоволенні відмовити, вважав також, що він є неналежним відповідачем у справі. Відповідач [PERSON] пояснила суду, що вона, її чоловік та донька є співвласниками квартири № 56 у вказаному будинку. Їй також не відомо, чи здійснювалася добудова тамбуру, оскільки тамбур і двері тамбуру існували на протязі всього їхнього проживання в цьому будинку. Підтвердила також, що ніхто не звертався до неї з проханням надати ключі від дверей тамбуру, оскільки двері не зачиняються на ключ. Просила в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с.34). Сам позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не є власником та не зареєстрований в цій квартирі, хоча і мешкає в ній за згодою власника - його матері [PERSON] Власник [PERSON] також не зареєстрована в цій квартирі та не проживає в ній. Цей факт встановлений в судовому засіданні та не заперечувався іншою стороною. На підтвердження існування в коридорі загального користування добудови тамбуру з встановленими дверми позивач надав фотокартки, які були оглянуті в судовому засіданні (а.с.23-25). Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються цивільно-правовими нормами, зокрема, ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 389 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Статтею 60 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі створюють їм перешкоди у здійсненні ними права користуватися та розпоряджатися своїм майном, яке знаходиться в коморі, а також самою коморою в коридорі загального користування. Крім того, з пояснень самого позивача в судовому засіданні вбачається, що він не є власником квартири, а його матір - позивачка [PERSON], хоча і є власником квартири, але в ній не зареєстрована та постійно мешкає за адресою [ADDRESS]. Таким чином, позивачем не доведено, і судом не встановлено, що відповідачі чинять позивачам перешкоди в користуванні коридором загального користування, та коморою. Жодних доказів на підтвердження здійснення саме відповідачами самочинної прибудови стіни тамбуру та встановлення дверей від нього, які зачиняються на ключ, суду не надано. Крім того, на думку суд, у позивачів відсутні підстави звертатися з таким позовом до суду, оскільки позивач [PERSON] не зареєстрований та не є власником квартири в зазначеному будинку, а тому не може вважатися також співвласником допоміжних приміщень та коридорів загального користування в ньому, а позивач [PERSON], хоча і є власником квартири, але в ній не зареєстрована та постійно мешкає за іншою адресою, тобто відсутні жодні докази про те, що права позивачів порушуються. Як пояснив сам позивач [PERSON] в судовому засіданні, до компетентних державних органів, які здійснюють контроль щодо здійснення добудов, перебудов, перепланувань у будинках. Таким чином, позивачі, не маючи на це підстав, стверджують, що добудова стіни тамбуру здійснена незаконно та саме відповідачами. Виходячи з викладеного, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed