overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.03.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання спільної повнолітньої дитини - сина [PERSON] на період навчання. Зазначила, що дитина вже повнолітня , однак продовжує навчання у навчальному закладі. До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на підставі рішення суду, однак після повноліття дитини матеріальну допомогу не надає. Зазначила, що відповідач працює , отримує дохід і має змогу надавати допомогу на утримання сина . На підставі зазначеного позивачка звернулася до суду та просить суд стягнути з останнього аліменти на час навчання сина у розмірі ? частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно до закінчення навчання . В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилась , до початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, що підтверджується матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено, що сторони по справі є батьками [PERSON] який народився [INFO] року і ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 30.09.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ( актовий запис № 1097) і спору із цього приводу не існує. [PERSON] [INFO] року досяг повноліття - тобто йому виповнилося 18 років однак він продовжує навчання та згідно довідки № 01/24-110/16 від 04.04.2016 року , виданої ДВНЗ «Криворізький національний університет» є студентом 1 курсу цього навчального закладу денної форми навчання механіко - машинобудівного факультету за бюджетною формою навчання . У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 183,199 СК України, враховує, Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.08.2015р. звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем 20.11.2010 року і прожила з ним до 02.08.2015 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через вживання ним спиртних напоїв і конфліктів та через те, що він не бере участі у вихованні дитини та матеріально не забезпечує, більшість часу проводить з друзями, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй теперішнє прізвище та розглянути справу без її участі. Позивачка в судове засідання не зявилась, просила суд розглянути справи в її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 20.11.2010 року (а.с.3), від якого мають дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 02.08.2015 року та яке в подальшому не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.08.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 04.10.2009 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблений відповідний актовий запис за № 91 та 04.10.2009 року видано свідоцтво про шлюб серії І-СР № 057095. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-СР № 160405, видане 16.04.2013 року ВДРАЦС Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області. Взаємовідносини позивачки з відповідачем ускладнилися через постійні сварки, непорозуміння, вони не спілкуються та спільно не проживають. Сумісне проживання та збереження сімї за таких умов є неможливим. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.08.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 04.10.2009 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 160405, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області 16.04.2013 року, відповідний актовий запис № 33. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2864 від 06.08.2015 року, яка видана виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує соціальну допомогу в розмірі 130 грн., інших доходів не має, що підтверджено довідкою Монастирищенського управління соціального захисту населення Монастирищенської райдержадмиіністрації Черкаської області № 694 від 25.08.2015 року. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача немає. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина кошти в розмірі 1/4 частина всіх видів доходів відповідача. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала в суд письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що подав в суд письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.08.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 26.07.1998 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 058812, видане виконкомом Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаській області 08.01.2002 року, відповідний актовий запис № 1. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками № 1285, 1286 від 26.08.2015 року, які видані виконкомом Аврамівської сільської ради. Рішенням Монастирищенського районного суду від 04.05.2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу фактично втрачено зв»язок між відповідачем та неповнолітньою дитиною. Позивачка не працює, постійних доходів не має. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає з 2013 року. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити про що подала в суд письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, оскільки на його утриманні перебуває дитина від другого шлюбу [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-БВ № 192617, видане виконавчим комітетом Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 11.12.2012 року, відповідний актовий запис № 25, про що подав в суд письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, і вважає за необхідне врахувати те, що утриманні позивача перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 20% частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.10.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати її спадкоємцем права [PERSON] на завершення процедури приватизації та отримання документу про право власності на земельну ділянку, площею 2,0000 га, кадастровий номер 2324810100:13:002:0142 контур [NUMBER] угіддя-рілля, із земель ДП «СП «Надія», яка розташована на території Приморської міської ради. В суд сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: представник позивача на позові наполягає, інші учасники проти позову заперечень не мають. Тому суд розглядає справу без участі сторін, без технічної фіксації та за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК України у попередньому судовому засіданні. Вивчивши докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, за свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO]. в м.Бердянську Запорізької області (а.с. 5). За свідоцтвом про народження батьками [PERSON] записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). За свідоцтвом про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 11.09.1971р. (а.с. 14). Розпорядженням голови Приморської РДА № 149 від 25.03.2010р. надано згоду громадянам України на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель резервного фонду сільськогосподарського призначення (угіддя-рілля) Приморської міської ради, загальною площею 32,0 га, у контурі 171, на території Приморської міської ради та додано список, відповідно до якого [PERSON] надано таку згоду (а.с. 8). За довідкою про правовий статус земельної ділянки [PERSON] виділено земельну ділянку площею 2,0000 га за кадастровим номером 2324810100:13:002:0142 (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, 14.12.2012р. [PERSON] отримала спадщину після [PERSON] у вигляді земельної ділянки розміром 3,2200 га та земельної ділянки розміром 0,9110 га, які розташовані на території Приморської міської ради (а.с. 6,7). За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З викладеного вбачається, що дійсно [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], яка за життя набула права на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 2324810100:13:002:0142 контур [NUMBER] угіддя-рілля, із земель ДП «СП «Надія». За життя [PERSON] не встигла оформити право власності на вказану земельну ділянку. Таке право спадкується, а неможливість його оформити, дає право на визнання його в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.10.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час їх донька досягла повноліття і навчається на другому курсі денної контрактної форми навчання вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» стоматологічного факультету. При цьому їх донька знаходиться на її утриманні, і у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на дані обставини, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення донькою навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак направила до суду заяву від 12.12.2016 року про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і наполягає на стягненні аліментів у заявленому розмірі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав письмову заяву від 12.12.2016 року у якій просив суд розглянути справу у його відсутність та повідомив про свою згоду на стягнення з нього аліментів у заявленому до стягнення розмірі. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів позову, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на існування між нею та відповідачем відносин, які регулюються СК України, та наявністю у них з відповідачем спільної повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обов'язок по утриманню якої до досягнення нею 23 років несе відповідач відповідно до ч.1 ст.199 СК України. Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст.182, 191, 198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 3 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 17 квітня 2010 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 59. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння з причин різних поглядів на сімейне життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року. Мають від шлюбу неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] 4 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 20 липня 1991 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у відділі РАГС міськвиконкому м. Ромни Сумської області, актовий запис № 262. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їх сімя розпалась і відновити її неможливо. З 1 вересня 2015 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився і надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1991 року, мають від шлюбу неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, з 1 вересня 2015 року проживають окремо. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 7 квітня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], з тих підстав, що згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON], зареєстрований [PERSON]. На теперішній час син проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх заробітків відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Позивачка у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає допомоги. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі 1/3 з всіх видів заробітку відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 7 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 7 червня 2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Зарудянською сільською радою Роменського району Сумської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. З серпня 2013 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Примирення виключається. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову, в якій просив розглядати справи без його участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 червня 2008 року. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, з серпня 2013 року проживають окремо, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved