Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі % частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.10.2016 року й до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, проживають в одній квартирі, але у жовтні 2015 року припинили подружні відносини, тому останній припинив щомісячно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, раніше допомагав матеріально коли хотів та у розмірі, якого не завжди було достатньо для утримання сина, останні місяці взагалі нічого не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що в суді на розгляду є цивільна справа про розірвання шлюбу сторін, син перебуває на її утриманні, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що постійно працював та надавав матеріальну допомогу на утримання сина, але не грошові кошти позивачці не давав, на свій розсуд купував продукти, періодично сплачував за школу. З жовтня 2016 року він дійсно не надає ніякої матеріальної допомоги, оскільки його звільнено. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебуваютт в зареєстрованому шлюбі з року (а.с.2). Згідно наданої суду копії свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO] - сторони у справі є його батьками ( а.с. 3). Сторони проживають в одній квартирі, але припинили подружні відносини., на даний час в суді розглядається справа за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Неповнолітня дитина сторін проживає разом з батьками, але, знаходиться на утриманні матері. Відповідач у своїх поясненнях не заперечував, що не надає позивачці кошти на утримання сина, а на свій розсуд купує продукти харчування, з жовтня 2016 року матеріально дитину не утримує оскільки не працює. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення її повнолітнього віку. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183, 191 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом та призначаються з дня подачі позову. При таких обставинах суд вважає позов обґрунтованим та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі зазначеному у позовній заяві. На думку суду, відповідачем не надано достатніх доказів тому, що він утримує їх з позивачкою неповнолітню дитину, тому відсутні підстави для стягнення з нього аліментів. Таке твердження суперечить показанням самого відповідача наведеним вище. Надані ним у якості доказів довідки про розмір його заробітку, довіреності на його ім»я, на якими він нібито надає юридичні послуги громадянам, не свідчать про надання матеріального забезпечення на утримання сина. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст.88 ЦПК України та стягуються з відповідача: судовий збір - 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved