Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивачка 07.09.2016 звернулася до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. Позивачка являється власником ? частки квартини [ADDRESS], яка належить їй на праві спільної часткової власності. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] а також викопіювання плану будинку [ADDRESS], вказаний будинок має під собою два підвали, один з яких знаходяться під квартирою [ADDRESS] площею 8 кв.м, а другий - під квартирою [ADDRESS] площею 22,9 кв.м. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.10.2006 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS], за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а відповідно до Технічного заключення від 2011 року дана земельна ділянка 0,1000 га знаходиться у спільній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали на одному подвір'ї близько 50 років та спільно користувалися підвалом який знаходиться під квартирою Відповідача. В 2011 році відповідач після приватизації своєї квартири [ADDRESS], став чинити перешкоди у користуванні підвалом, а саме: 18.08.2011 року закрив двері підвалу навісним замком, а 20.08.2011 року - побудував навпроти входу в підвальне приміщення паркан, який є перешкодою для потрапляння Позивача та інших мешканців квартири [ADDRESS] в даний підвал. 02.07.2015 батько позивачки [PERSON] помер. Після його смерті позивачка неодноразово просила відповідача усунути перешкоди в користуванні підвалом, під квартирою [ADDRESS], однак, на даний час перешкоди не усунуто. У зв'язку з наведеним, просила суд усунути для неї перешкоди в користуванні підвалом, що знаходиться в будинку [ADDRESS] шляхом зняття навісного замка із дверей підвалу, який належить їй на праві спільної сумісної власності, а також звільнити відповідачем частину приміщення спірного підвалу від його майна. Зобов'язати [PERSON] не змінювати замки до дверей підвалу, що знаходиться в будинку [ADDRESS] та не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні цим підвалом. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 грн. та витрати за надану правову допомогу в сумі - 3480,00 грн., що разом дорівнює 4031,20 грн. В судовому засіданні позивачка дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Також пояснила, що вона постійно користувалась даним підвальним приміщенням, де зберігає свої банки та закрутки на зиму. Через те, що відповідач закрив натяжним замком вхід до підвалу та побудував паркан, її право користування порушене. Коли їй потрібно зайти у підвальне приміщення, постійно зобов'язана брати дозвіл та ключі у відповідача щоб користуватися даним підвалом. Іншим підвальним приміщенням площею 8,00 кв.м. у неї немає можливості користуватися, так як вхід у даний підвал перебуває у самому будинку власника квартири [ADDRESS]. На даний час відповідач повністю закрив їй доступ до підвалу. Фінансових можливостей побудувати собі підвал окремо у неї немає. Просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивачки дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позові та просила їх задовольнити у повному обсязі. Також представник позивачки пояснила, що її довірителька набула право власності на 1/4 частку квартири де вона проживає у 1993 році разом з членами її сім'ї, шляхом приватизації даної квартири її батьком [PERSON], так як проживала разом з ними. Згодом у 2011 році вона з членами сім'ї оформили свої частки на квартиру та зареєстрували своє право власності у встановленому на той період законом порядку, а отже набула права користування спірним підвальним приміщенням, який згідно вимог чинного законодавства належить всім співвласникам квартир багатоквартирного будинку на праві спільної сумісної власності. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Пояснив, що він являється власником квартири [ADDRESS]. Право власності набув у 1993 році шляхом приватизації квартири. Під квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] наведеного будинку розташовані підвальні приміщення. Вхід в підвальне приміщенні під квартиро [ADDRESS] здійснюється через вхідні двері кладовки, яка йому належить. У 2011 році між ним та покійним батьком позивачки [PERSON], була усна домовленість про те, що кожний собі побудує підвал на приватизованій території. Такі підвали були збудовані та на даний час використовуються. Вхід у підвал під його квартирою був ним закритий, так як підвал в аварійному стані. Однак без якихось причин донька [PERSON]- [PERSON] пред'явила вимогу про відкриття даного підвалу. Представник відповідача [PERSON], який діяв від імені [PERSON] по дорученню, пояснив, що позивачка не надала суду жодного юридичного доказу (правовстановлюючого документу) щодо належності їй як співвласнику спірного підвального приміщення на праві спільної сумісної або часткової власності. Підтвердження права власності [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] жодним чином не дає їй юридичного права вимагати та заявляти претензії на користування одним з підвалів даного фактичного домоволодіння. За відсутності документів на підвальне приміщення та до визнання за нею права власності на спільне підвальне приміщення, позивачка позбавлена на звернення до суду з заявленим позовом, як і можливості задоволення заявлених нею вимог, так як її цивільне право не підтверджене належними доказами. Крім того, під час судового розгляду встановлено, що під даним фактично домоволодінням в наявності є реально підвал пл. 8 кв.м., а також що відповідне спірне приміщення пл.22 кв.м., за своїм раніше призначенням було об'єктом цивільної оборони - бомбосховищем. Дана обставина визнана та підтверджена під час судового засідання при дачі пояснень стороною позивачем та зокрема і представником такої. Правовстановлюючі документи на частину домоволодіння, які отримані позивачкою [PERSON] та ін. в 2011 році, отримані такою після фактично побудови та розбудови фактично новоствореної квартири як нерухомого майна і такий документ не є доказом співвласника, який отримав відповідне право власності на підставі законодавства про приватизацію нерухомого майна-квартири. Враховуючи наведене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставності заявленого позову та стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1700 грн. Також просив відмовити у задоволенні позову за пропущенням строків позовної давності, так як порушення, як стверджує позивач у позовній заяві, виникло 2011 року. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Герцаївська міська рада Чернівецької області в судовому засіданні в судове засідання свого представника не направляла, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляла. За таких обставин, суд дійшов висновку провести розгляд справи у відсутності їхнього представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини справи. З пояснень сторін, які відповідно до ст. 61 ЦПК України визнані сторонами та не підлягають доказуванню судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], квартира [ADDRESS] - [PERSON], а квартира [ADDRESS] - [PERSON]. [PERSON], відповідно до договору дарування частини квартири від 22.04.2015 року разом з [PERSON] прийняли у дар від [PERSON] та [PERSON] в рівних частках ? частку квартини [ADDRESS] (а.с.19-22). Згідно даного договору, за позивачкою зареєстровано ? частка даної квартири на праві спільної часткової власності, що підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №36642935 від 22.04.2015 року (а.с.15-16). Також [PERSON] належить ? частка даної квартири на праві спільної часткової власності, що підтверджується прикладеною копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 28.12.2011 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Герцаївської місткої ради 15.12.2011 року (а.с.12) та прикладеною копією витягу про державну реєстрацію прав №32734568 від 29.12.2011 (а.с.13). Як вбачається з прикладеної ксерокопії свідоцтва про право власності на житло №38 від 05.11.1993 року, відповідач [PERSON] та члени його сім'ї [PERSON] та [PERSON] набули право спільної власності в порядку приватизації згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду (чинного на період виникнення відповідних правовідносин) на квартиру [ADDRESS] (а.с.75). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.36-42) а також викопіювання плану будинку [ADDRESS] (а.с.39), вказаний будинок має під собою два підвали, один з яких знаходиться під квартирою [ADDRESS] площею 8 кв.м, а другий - під квартирою [ADDRESS] площею 22,9 кв.м., що також в судовому засіданні було визнано сторонами. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.10.2006 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS], з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.43). 02.07.2015 [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с. 27). Відповідач закрив доступ до підвального приміщення розташованого під квартирою [ADDRESS], а саме 18.08.2011 року закрив двері підвалу навісним замком та 20.08.2011 року побудував навпроти входу в підвальне приміщення паркан, який є перешкодою для потрапляння позивача та інших мешканців квартири [ADDRESS] до підвалу. З пояснень самого відповідача судом встановлено, що данні дії мали місце та не усунуті по теперішній час. Даний факт також підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.08.2011 року (а.с.31) та відповіддю виконкому Герцаївської міської ради від 05.08.2011 року №245 (а.с.32). Як вбачається з довідки Сторожинецького ВП Герцаївського ВП ГУНП в Чернівецькій області №3838/123/51/01-2016 від 01.08.2016 року, [PERSON] 18.07.2016р. звернулась до Герцаївського відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області із заявою щодо неправомірних дій зі сторони її сусіда [PERSON], а саме самовільного встановлення замку на вхідних дверях до підвалу, що перебуває у загальному користуванні та перешкоджання у користуванні вказаним підвальним приміщенням. (а.с.34). За результатами вказаної заяви громадянина [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 186 КУпАП (самоуправство) (а.с.33). Згоди між сторонами як співвласниками квартир багатоквартирного будинку про спільне користування підвальним приміщенням досягнуто не було. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повноцінно дослідивши докази по справі, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Як зазначено в абзаці 2 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (Затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 р. N 127) - багатоквартирний житловий будинок - житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: приміщення загального користування, опорні конструкції багатоквартирного будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у багатоквартирному житловому будинку - належать співвласникам будинку (ч. 2 ст. 382 ЦК); квартира (будинок), передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), у їх спільну сумісну власність (ч. 2 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ) тощо. Разом із тим слід зазначити, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Так як в ході судового засідання сторонами не було надано доказів того, що спірне підвальне приміщення, площею 22,9 кв.м., розташоване під квартирою [ADDRESS] не відчужувалась у власність мешканців квартир наведеного будинку та розташоване на земельній ділянці, яка перебуває у спільній сумісній власності власників квартир багатоквартирного будинку, таке допоміжне приміщення будинку перебуває у спільній сумісній власності, усіх власників квартир зазначеного будинку. У рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено, що право власності на квартиру породжує й право спільної власності на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, технічне обладнання тощо, які придназначені для обслуговування житлового комплексу і забезпечують його використання (п.2.). Момент виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення … . Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього (п. 1.1). Таким чином, набуте громадянами право на квартиру та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (ст. 41 Конституції України), забезпечується державою і захищається судом (ст. 55 Конституції України). Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що випливає зі змісту ч.1 ст.317 ЦК України. Статтею 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Здійснюючи позивачу як співвласнику підвального приміщення перешкоди в користуванні таким, шляхом закриття дверей до підвалу навісним замком, відповідач порушив наведені норми права, що призвело до порушення права спільної сумісної власності позивача. У силу вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. А звідси, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А ч.3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач не надав жодних доказів які б підтвердили обставини на які посилається у своїх поясненнях, як на підставу щодо відмови у задоволенні позову щодо домовленості між співвласниками квартир будинку про користування підвальними приміщеннями та побудови нових підвальних приміщень. Позовна давність до вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном не застосовується, оскільки порушення прав триває у часі, у зв'язку з чим відсутні підстави для відмови у задоволенні позову з наведених відповідачем мотивів, що відповідає п.36 Постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року. Доводи відповідача про те, що спірне підвальне приміщення належить до об'єктів цивільної оборони - бомбосховища спростовується довідкою Герцаївської філії ЧКО БТІ №48 від 12.12.2016 року, з якої вбачається, що приміщення [ADDRESS] площею 8,00 кв.м., приміщення [ADDRESS] мають статус підвальних приміщень та побудовані у 1916 році. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: відновлення становища, яке існувало до порушення. Зважуючи на те, що відповідач неправомірно, закрив доступ до підвального приміщення, яке на праві спільної сумісної власності належить усім власникам квартир у будинку, то позивач як співвласник такого, має право вимагати від відповідача усунення для неї перешкод у здійсненні нею права володіння, і користування спільним сумісним майном у спосіб відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто, не чинення перешкод у користуванні підвальним приміщення. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача 4031,20 грн. судових витрат, які складаються з: витрат по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (а.с.1) та витрат на правову допомогу у розмірі 3480,00 грн. (а.с.58).

Outcome: approved