Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення часток в спільній сумісній власності посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] приватизована у відповідності з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на [PERSON] та членів його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про що Управлінням внутрішніх справ Чернівецької області 10 червня 1994 р. видано Свідоцтво про право власності на житло. У вказаному свідоцтві зазначено, що дана квартира належить громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Зазначена квартира розташована на 2-му поверсі двоповерхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 42,00 кв.м., загальною площею 110,80 кв.м. На даний час у них - позивачів виникла необхідність визначити їх частку у спільній квартирі. А тому просили визначити за кожним з них по 1/6 частки на вказану квартиру. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 липня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердила обставини викладені в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факти, викладені в позовній заяві знайшли своє повне підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 червня 1994 року, позивачами та відповідачем приватизовано квартиру [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1994р. дана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності (а.с.9). У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно із частиною 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них є спільною сумісною масністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить визначити розмір часток кожного зі співвласників у спільній власності на квартиру, а саме: кожному з співвласників належить по 1\\6 частці на квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved