Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано 04 квітня 2003 року. Згідно виконавчого листа №2-526 від 24 вересня 2002 року, виданого Мар`їнським районним судом Донецької області, Вугледарським МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), починаючи з 06 березня 2002 року і до повноліття. Однак, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі спати аліментів за ним утворилась заборгованість, яка станом на 19 липня 2019 року становить 7299,43 гривень. У зв`язку з досягнення доньки позивачки повноліття, державним виконавцем закінчено вищезазначене виконавче провадження, за закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. На даний час [PERSON] позбавлена можливості стягнути заборгованість за сплати аліментів в межах виконавчого провадження. Так, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів відповідача перед позивачкою за період з 01 жовтня 2018 року по 31 липня 2019 року складає 7299,43 гривень. Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на дитину за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2019 року становить 51471,38 гривень, а враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань перед дитиною перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, стягнення пені повинно відбуватися в межах наявної заборгованості по таким аліментам, тобто у розмірі 7299,43 гривень. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період з 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 7299,43 гривень. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 58). На адресу суду від позивачки надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с. 63). Згідно доповідних кур`єра Вугледарського міського суду Донецької області від 20 грудня 2019 року, від 20 лютого 2020 року, від 09 липня 2020 року, від 29 липня 2020 року та довідок оператора поштового зв`язку «Укрпошта» щодо причин невручення поштових відправлень, за адресою проживання відповідача, зазначеною в позові та підтвердженою листом-відповіддю Відділу державної реєстрації Вугледарської міської ради №07-18/1065 від 07 листопада 2019 року, вручити судові повістки останньому про виклик до суду виявилось не можливим, оскільки фактично [PERSON] за даною адресою відсутній (а.с. 18, 21, 30, 34, 49,59, 62). У зв`язку з викладеним Вугледарським міським судом Донецької області, з метою виклику відповідача в судове засідання та повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 19 лютого 2020 року, від 21 березня 2020 року, 06 липня 2020 року та від 18 липня 2020 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 29, 40, 48, 57). Однак, відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов, зустрічного позу та додаткових доказів від відповідача до суду не надходило. Суд, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи документах та доказах, дослідивши які, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 вересня 2017 року, виданого Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: мати - [PERSON] , батько- [PERSON] (а.с. 7). Згідно виконавчого листа №2-526, виданого 24 вересня 2002 року Мар`їнським районним судом Донецької області з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 06 березня 2002 року і до її повноліття (а.с. 10-11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23 червня 2004 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 04 квітня 2003 року зроблено запис №28. Після розірвання шлюбу позивачка шлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18 грудня 2004 року, виданого Оленівської селищною радою Волноваського району, позивачка 18 грудня 2004 року, укладаючи шлюб з [PERSON] , змінила прізвище « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 09 жовтня 2019 року, Державним виконавцем Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого листа №2-526, виданого 24 вересня 2002 року Мар`їнським районним судом Донецької області, у зв`язку з закінченням строку виконання для даного виду стягнення закінчено дане виконавче провадження (а.с. 12). Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам №15.24-32/18522 від 09 жовтня 2019 року, виданої Вугледарським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, згідно виконавчого листа №2-526 від 24 вересня 2002 року щодо стягнення з відповідача аліментів, заборгованість останнього станом на 19 липня 2019 року складає 7299,43 гривень, з розрахунку: - жовтень 2018 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 857,38 грн.; - листопад 2018 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 2416,25 грн.; - грудень 2018 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 2416,25 грн.; - січень 2019 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 2503,25 грн.; - лютий 2019 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 2503,25 грн.; - березень 2019 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 00,00 грн.; - квітень 2019 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 2641,00 грн.; - травень 2019 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 2641,00 грн.; - червень 2019 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 2641,00 грн.; - липень 2019 року нарахована сума заборгованості по аліментам - 1618,68 грн. У березні 2019 року відповідачем було сплачено 12938,63 гривень в рахунок сплати аліментів та погашення заборгованості по аліментам, у зв`язку з чим станом на березень 2019 року заборгованість по аліментам була відсутня (а.с. 13). Відповідно до розрахунку неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів на дитину станом на 31 жовтня 2019 року, наданого позивачкою, загальна сума неустойки (пені) за період з жовтня 2018 року по липень 2019 року, включно, становить 51471,38 гривень (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Таким чином, виходячи зі змісту статті 196 Сімейного кодексу України, суд відповідно до вимог статті 264 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження». Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Аналогічну правову позицію 25 квітня 2018 року висловив Верховний Суд у справі № 572/1762/15-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, виходячи з наступного розрахунку: ПеріодСума заборгованості за період Один відсоток від суми заборгованості Кількість днів прострочення сплати суми аліментів Сума неустойки пені за період 04.20192641,00х0.01х184=4859,44 05.20192641,00х0.01х153=4040,73 06.20192641,00х0.01х123=3248,43 07.20191618,68х0.01х92=1489,18 Загальна сума неустойки (пені) за період з 01.04.2019 року по 31.10.2019 року13637,78 Отже, загальна сума неустойки (пені) за весь період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2019 року становить 13637,78 гривень. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, відповідачем ні в установлені судом строки, ні під час підготовчого судового засідання не надано відзив на позов або зустрічний позов, або будь-яких доказів на спростування обґрунтувань та вимог даного позову. При цьому, законодавець не ставить право на стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в залежність від відкриття виконавчого провадження у справі, виклику боржника до виконавчої служби і попередження його про наявність заборгованості. Згідно із висновками, викладеними в Ухвалі Верховного Суду України від 8 лютого 2012 року про перегляд рішення суду за винятковими обставинами у справі № 6-4969вов10, не направлення державним виконавцем повідомлення боржнику про виникнення заборгованості та не попередження його про відповідальність не свідчить про відсутність вини відповідача в несплаті аліментів. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів не виконував значний проміжок часу у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності спрямованим насамперед на забезпечення належного виконання аліментного зобов`язання платником аліментів, виходячи в першу чергу з інтересів дитини на яку стягувались аліменти, оскільки відповідач як батько неналежним чином виконував свій обов`язок по утриманню дитини, аліменти не сплачував, внаслідок чого, дитина не отримувала встановленого матеріального забезпечення з боку відповідача, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні не встановлено підстав для звільнення [PERSON] від такого виду відповідальності як стягнення пені, тому суд, вважає необхідним та доцільним вимоги позову задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості відповідача зі сплати аліментів, а саме, 7299,43 гривень. Окрім того, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог позову [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період з 01 жовтня 2018 року по 01 квітня 2019 року, оскільки як вбачається з довідки розрахунку заборгованості по аліментам №15.24-32/18522 від 09 жовтня 2019 року, у березні 2019 року відповідачем було сплачено 12938,63 гривень в рахунок сплати аліментів та погашення заборгованості по аліментам, у зв`язку з чим станом на березень 2019 року заборгованість по аліментам була відсутня, а визначити дату здійснення [PERSON] такої сплати з наданих до суду документів неможливо, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову в даній частині. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 гривень. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial