Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачка 25.07.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнень, викладених у заяві від 28.09.2016 року (а.с.36-38), зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 11,91 в умовних кадастрових гектарах згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яка знаходиться в межах Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області. Крім неї, інших спадкоємців після смерті батька [PERSON] не має. Позивачка зазначає, що після смерті батька вона, відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як проживала разом із спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS]. 24.04.2001 року вона зверталася до Березанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом їй було відмовлено у документальному оформленні спадкових прав на право на земельну частку (пай) у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. На даний час спадщина після смерті батька [PERSON] ніким не прийнята. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 11,91 в умовних кадастрових, яка знаходиться в межах Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] та зареєстрованого 15 травня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.51-52), представник позивача наполягала на задоволенні позову, відповідач заявив про свою згоду з позовними вимогами. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області 06.02.2001 року (а.с.8), внаслідок смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. [PERSON], який помер [INFO], належало право на земельну частку (пай) розміром 11,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) КСП «Перемога» смт.Березанка Миколаївської області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 15.05.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а.с.12,13, 53). Як свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.06.1963 року Криничанською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області (а.с.9), та копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно відділом РАГС м.Очаків Миколаївської області 26.03.1999 року (а.с.11) позивачка є донькою [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] помер до 01.01.2004 року, до спадщини, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, необхідно застосовувати правила Цивільного Кодексу України 1963 року. Відповідно до ст.525 ЦК України (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст..527 ЦК) Згідно ст. 529 ЦК при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого . Згідно ст.548 ЦК для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст..549 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини: 1) фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав держаній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.07.1994 року за № 152/361, яка діяла на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказами вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Актом, складеним депутатом Очаківської міської ради 22.06.2015 року (а.с.11) підтверджується, що [PERSON] в лютому 2001 року проживав разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В цьому ж місяці він помер, дочка його поховала та понесла всі витрати. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані у судовому засіданні, суду підтвердили, що спадкодавець [PERSON] проживав разом з позивачкою [PERSON], яка є його дочкою, за адресою: [ADDRESS], протягом двох років, до своєї смерті. Помер [PERSON] у 2001 році, його похованням займалася позивачка. Крім неї інших спадкоємців померлого [PERSON] немає. У [PERSON] був рідний брат, але він помер ще до смерті [PERSON] Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №45091897 від 15.09.2016 року та відповіддю в.о.завідувача Березанської держнотконтори Миколаївської області від 15.09.2016 року підтверджується, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с.32-34). Таким чином, оцінивши відповідність встановлених обставин справи нормам закону, який підлягає застосуванню до цих обставин, суд дійшов до висновку, що позивачка має право на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], в тому числі право на земельну частку (пай), яке входить до складу спадщини, оскільки доведено, що [PERSON] вступила в управління чи володіння спадковим майном після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Разом з тим, як вбачається з письмового роз'яснення завідувача Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області №684/02-14 від 05.10.2016 року (а.с.54), позивачці нотаріусом запропоновано для вирішення питання оформлення спадкових прав звернутися до суду у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай). В зв'язку з цим, суд визнає, що майнові права позивачки порушуються, оскільки вона не може розпорядитися належним їй майном, і визнає обґрунтованим та правомірним її звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів виходячи з положень ст.392 ЦК України, якою передбачено, що власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, за встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, і підтвердженими дослідженими в судовому засіданні доказами, в зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved