Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області суду з позовною заявою до Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок в порядку спадкування. Позивачі у судове засідання не зявилися, відповідно до письмової заяви просили суд розглядати справу за їх відсутності, та винести рішення, яким визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом після померлого 24.02.1995 р. [PERSON] по 1/2 частині садибного (індивідуального) житлового будинку №3 по вулиці Б. Хмельницького у с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Представник відповідача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви голова Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області просить суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 1995 р. помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON], та батьком [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть 24 лютого 1995 р. зроблено відповідний запис № 08 та Чумаківською сільською радою надано Свідоцтво про смерть серії І-КИ № 316736 від 24 лютого 1995 р. В рахунок підтвердження того, що [PERSON] являлася дружиною померлого [PERSON] свідчить Свідоцтво про одруження серії І-АБ № 019740, яке видане 25 травня 1968 р. виконкомом щастя Ленінського району м. Дніпропетровська про реєстрацію шлюбу між [PERSON]- та [PERSON] В рахунок підтвердження того, що [PERSON] являється сином померлого [PERSON], свідчить Свідоцтво про народження серії ІУ-КИ № 279180, яке видане Любимівською сільською радою 05 березня 1983 року. В період знаходження в зареєстрованому шлюбі та проживаючи однією сім'єю, на сумісні кошти сім'ї [PERSON] отримав земельну ділянку, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії ДН № 037890 та побудував на ній садибний (індивідуальний) житловий будинок. В наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. Відовідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов'язки [PERSON], що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності, тобто земельна ділянка під будівництво та обслуговування житлових будинків, господарських будівель, площею 0,221 Га, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Чумаки, вул. Б. Хмельницького, б. 3 та садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за тією ж адресою. У зв'язку з тим, що померлий [PERSON] за час життя не скористався правом передбаченим ст. ст. 1233. 1234 ЦК України та не склав заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, а тому, у відповідності з ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статті 1261 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 с. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При зверненні до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори для відкриття спадкової справи та оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачами було проведено оформлення земельної ділянки, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту. Це підтверджується виданим державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Свідоцтвом про на спадщину за законом від 22 серпня 2015 р. зареєстрованого в реєстрі за № 1-3063 (спадкова №280/2015), виданому на ім'я [PERSON] на 1/2 частку земельної площею 0,2210 гектарів, призначеної для будівництва і обслуговування будівель і споруд ибна ділянка) та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 серпня 2015 р. зареєваного в реєстрі за № 1-3066 (спадкова справа № 280/2015), виданому на ім'я Паранько дра Васильовича на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2210 гектарів, предназначеної для будівництва і обслуговування будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої території с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Б. Хмельницького, буд. 3. При зверненні до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину щодо садибного (індивідуального) житлового будинку було відмовлено, про що надано Постанову від 22 серпня 2015 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою державний нотаріус постановила: «відмовити [PERSON], [PERSON] у вчиненні нотаріальної - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх чоловіка та батька, [PERSON], померлого 24 лютого 2015 року, оскільки не підтверджується факт належності йому спадкового майна, а саме: житлового будинку», мотивуючи це тим, що «видати свідоцтво про право на спадщину вважаю неможливим, оскільки відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 р.), при видачі свідоцтва про право на спадщину На нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Спадкодавцем за життя не було отримано правовстановлюючого документу на житловий будинок, що знаходиться в с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Б. Хмельницького, діл. 3» Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності фізичної особи припиняється з моменту його смерті. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved