Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визначення порядку користування квартирою, вказуючи, що позивачі та відповідач є співвласниками в рівних долях квартири № 2 по вул. Михайлівська (Леніна) у м. Білгород-Дністровський, Одеської області, в якій на даний час позивачі не мають можливості проживати, так як між позивачами та відповідачем не визначено порядок користування вказаною квартирою та останній чинить перешкоди в користуванні частиною квартири, яка належить позивачам, у звязку з чим позивачі просять суд винести рішення, яким встановити порядок користування вищевказаною квартирою, а саме : виділити у особисте користування [PERSON] та [PERSON] 2 (дві) житлові кімнати, а саме: житлову кімнату № 7 житловою площею 14, 1 кв.м, житлову кімнату № 8 житловою площею 18,0 кв.м, згідно плану технічного паспорту; виділити у особисте користування [PERSON] житлову кімнату № 4 житловою площею 5,2 кв.м, згідно плану технічного паспорту; у спільному користуванні залишити кухню, площею 6,3 кв.м, санвузол площею 2,4 кв.м, коридор площею 5,4 кв.м, коридор площею 9,5 кв.м. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, надали на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять справу розглянути без їх присутності на задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надала на адресу суду заяву, згідно якої він погоджується з позовними вимогами позивачів щодо встановлення порядку користування квартирою, просив розглядати справу за його відсутності Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 26.09.1997 року [PERSON], [PERSON] та їх донькою [PERSON] в рівних долях було приватизовано квартиру № 2, розташовану в будинку № 19 по вул. Леніна, яка згідно розпорядження № 32 від 19.02.2016 року перейменована на вул. Михайлівську, м. Білгород-Дністровського Одеської області в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.09.1997 року, свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 26.09.1997 року № 5008. На даний час у квартирі № 2 розташованій в будинку № 19 по вулиці Михайлівській (Леніна) м. Білгород-Дністровського Одеської області зареєстровані проживаючими [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується домовою книгою № 7402 від 01.10.1997 року. Вказана квартира загальною площею - 65.3 кв.м., жилою площею - 37.3 кв.м., складається з 3 кімнат, у тому числі: кімната - 5.2 кв.м., 2 кімната 14.1 кв.м., З кімната 18.0 кв.м., кухня площею - 6.3 кв.м., санузел площею 2.4 кв.м, коридору площею 4.4 кв.м., коридору площею 5.4 кв.м, коридору площею 9.5 кв.м.. 20 лютого 2006 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом з рішення суду справа № 20-119 від 20 лютого 2006 року. Протягом останнього часу, приблизно з початку літа 2012 року між сторонами: [PERSON], [PERSON] з одної сторони та [PERSON] виникають конфлікти по користуванню квартирою, мирно вирішити питання не вдається, тому позивачі були змушені звернутися до суду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно ч. 3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. ст. 391, 392 ЦК України, власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, пред'явити позов про визнання його права власності, якщо відсутні документи, що засвідчують це право. Згідно ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. За змістом ст.ст. 47, 48, 50, 63, 103, 104 ЖК України, наймач вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді окремого приміщення, яке за розміром є не менше від встановленого для проживання. Згідно ч. 1 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 4 статті 355 ЦК України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч. 1 статті 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 2 статті 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 3 статті 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. З урахуванням вище викладеного, та того, що спірна квартира розділу не підлягає відповідно до експлікації внутрішніх площ, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved