Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивачка 11.02.2020 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25.03.2020 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику. Відповідач надав заяву, де позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.07.2018 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 07.07.2018 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 274. Подружжя є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2018 року, Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №598. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач до суду відзиву не надав, проте звернувся до суду із заявою, де зазначив, що може сплачувати аліменти на дружину у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку. Проте, відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що він не може сплачувати аліменти на дружину у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. Також, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що на його утриманні перебувають інші особи та він не спроможний сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON] у розмірі 860 грн. з 18.12.2018 року по 31.12.2021 року. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів неспроможності сплачувати аліменти на дружину у визначеному позивачем розмірі, а також те що на утриманні відповідача інші особи не перебувають, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на дружину у частковому співвідношенні до його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. З урахуванням зазначених обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивачка 11.02.2020 року звернулась до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 11.02.2020 р. Згідно із ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved