Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

позивачі звернулися в суд із позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні та розпоряджанні нерухомим майном - житловим будинком [ADDRESS] в м. Львів-Винники, шляхом зняття з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою, та виселення відповідачів із будинку. Свої вимоги мотивують тим, що являючись співвласниками житлового будинку [ADDRESS] в м. Львів-Винники на праві спільної часткової власності, позбавлені можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своєю власністю, через відповідачів, які безпідставно займають більшу частину будинку та створюють їм перешкоди у доступі до приміщень будинку. Зокрема вказали, що відповідач [PERSON] являється матір'ю [PERSON], зареєстрована та проживає в будинку, біля 13 років тому привела в будинок свого співмешканця [PERSON], який без реєстрації проживає в будинку. Разом відповідачі влаштовують у будинку сварки та бійки, принижують їх перед сусідами та родичами, участі в утримані та ремонті будинку не беруть, завдаючи їм значних матеріальних збитків. Оскільки добровільно відповідачі відмовляються виселитися із будинку, просять позов задоволити. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відносно позову заперечила, пояснила, що позивач [PERSON] являється її дочкою, а [PERSON] її рідною сестрою. У вказаному будинку, який належав її батькам, вона проживає все життя, зареєстрована там, а відтак вважає, що позов до неї заявлено безпідставно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно правових підстав на проживання в [ADDRESS] у нього немає, оскільки туди був поселений зі згоди [PERSON], яка не є власником будинку, а відтак погодився виселитися при відсутності на даний час згоди на його проживання власників будинку. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позовні вимоги задовольняє частково з таких підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] в м. Львів-Винники належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 9/10 частин будинку, та [PERSON] - 1/10 частина будинку, що підтверджується наявними в справі договором купівлі-продажу від 14.02.2015 року (а.с.7-9) та свідоцтвом про право на спадщину від 14.06.1982 року (а.с.11). Згідно з довідкою з місця проживання (а.с.12) в будинку зареєстровані та проживають власник [PERSON], її малолітня дитина - [PERSON], [INFO] та її матір [PERSON] Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, і вказані обставини визнаються відповідачем [PERSON], він протягом останніх 13 років в будинку без згоди власників будинку. Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] проживаючи та користуючись приміщеннями в будинку [ADDRESS] в м. Львові без згоди його власників, тим самим чинить перешкоди позивачам у користуванні та розпоряджанні майном, що перебуває у їх власності, а відтак порушене право позивачів підлягає захисту судом шляхом усунення цих перешкод через примусове виселення відповідача із будинку. Тому позов в цій частині слід задоволити, судові витрати покласти на відповідача [PERSON] При цьому суд переконаний, що на відповідача не поширюються положення житлового законодавства України, оскільки він поселявся в будинок без згоди власника, наймачем будинку або членом сім'ї власника не являвся, а відтак у нього ніколи не виникали житлові права на вказаний будинок. В частині заявлених позовних вимог про зняття з реєстрації та виселення [PERSON] суд відмовляє в їх задоволенні з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] постійно проживає в [ADDRESS], який належав її матері [PERSON], а на даний час, її донька є співвласником 1/10 частини будинку. Крім цього, як вбачається з довідки з місця проживання (а.с.12), у вказаному будинку відповідач зареєстрована з 1974 року. У відповідності до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до положень ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу (якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними). За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] являється членом сім'ї співвласника будинку, зареєстрована та проживає в ньому тривалий час та не втрачала права користування ним, а позивачами на наведено в силу вимог ст. 60 ЦПК України жодних доказів про існування підстав для її виселення з підстав передбачених ст. 116 ЖК України, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині, у зв'язку із чим в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: approved