Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку в рівних частинах по ? кожній в обґрунтування якого вказують, що 28 серпня 2010 року помер їхній батько [PERSON]. За життя йому належала земельна ділянка, розміром 6.54 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Генічеського району Херсонської області. За життя, - 31 березня 2007 року. [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповідав позивачам по справі належну йому земельну ділянку в рівних частинах по ? кожній. Після смерті спадкодавця, позивачі, будучи спадкоємцями за заповітом, у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, однак в позасудовому порядку вирішити дане питання не мають можливості, оскільки при дослідженні правовстановлюючого документу, що підтверджує право померлого на земельну ділянку, нотаріусом виявлено виправлення, допущені при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю та відмовлено у вчинені нотаріальної дії. Оскільки в позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості звернулися з вказаним позовом. Просять суд визнати за [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розміром 6.54 га яка розташована на території [PERSON] сільської ради Генічеського району Херсонської області та яка належала померлому 28.08.2010 року [PERSON] в рівних частинах по ? частині кожній. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, наполягає на його задоволенні. Вказує, що в позасудовому порядку вирішити питання з приводу прийняття спадщини не має можливості. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала також у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Генічеського району в судове засідання не зявився, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Треті особи: [PERSON], [PERSON], шоста Запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без їхньої участі. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 березня 2007 року [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповідав, належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ХС №032748, земельну ділянку, розміром 6.54 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Генічеського району [PERSON], [PERSON] в рівних частинах по ? частки кожній. Вказана обставина підтверджена дублікатом заповіту від 19.06.2015 року. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІУ-ХС №032748, виданого 26.03.2003 року [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, розміром 6.54 га., розташована на території [PERSON] сільської ради Генічеського району Херсонської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-ЖС №179883, [PERSON] помер 28 серпня 2010 року. Згідно норм ст. 1222 ЦК України, позивачі, є спадкоємцями за заповітом майна визначеного в цьому заповіті. Відповідно до ст. 1218 цього Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали на момент відкриття спадщини спадкоємцю і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до поданих сторонами доказів, позивачі діючи у відповідності до ст. 1270 ЦК України, у встановлений законом строк, звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджено матеріалами спадкової справи заведеної за результатами розгляду такої заяви, однак через наявність виправлень у правовстановлюючому документі, що підтверджує право померлого на земельну ділянку, нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину. На даний час позивачі, являючись спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON]М, бажають переоформити спадкове майно на своє імя, однак в позасудовому порядку вирішити дане питання не мають можливості. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на спадкове майно, яке складається з права на земельну ділянку, розмір якої становить 6.54 га., позивачі не мають можливості через невідповідність правовстановлюючого документа вимогам законодавства. Разом з тим, згідно п.3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно вимог ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При розгляді справи суд також бере до уваги вимоги статті 328 ЦК України, якою передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття цього права не встановлена судом. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів та приймаючи до уваги, що [PERSON] помер, після його смерті залишилася спадщина, а також беручи до уваги що за життя померлий бажав передати належну йому земельну ділянку у власність [PERSON], [PERSON], суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved