Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Свої позовні вимоги позивачі мотивує тим, що 27 березня 1998 року уклали з відповідачами [PERSON] , [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Договір був оформлений сторонами у формі біржового контракту №3 на Регіональній товарній біржі «Время», яка припинила свою діяльність. Згідно біржового контракту (договору купівлі-продажу) №3 від 27 березня 1998 року відповідачі продали, а позивачі придбали чотирьох кімнатну квартиру [ADDRESS] . Під час укладення біржового контракту сторони досягли істотних умов договору купівлі продажу, які було виконано останніми, а саме: відповідачі, як продавець, отримали грошові кошти за квартиру та передали позивачам, як покупцю, всі документи та ключі від квартири. На теперішній час у [PERSON] та [PERSON] виникла потреба розпорядитись вищезазначеною квартирою, однак у зв`язку з тим, що біржовий контракт, посвідчений Регіональною товарною біржою «Время», виконаний з порушенням вимог ст. 227 ЦПК України, не був нотаріально посвідченим, що обмежує права позивачів як власників нерухомого майна, зокрема на здійснення дій, пов`язаних з оформленням витягів про право власності на квартиру, укладенням будь-яких правочинів щодо даного нерухомого майна. Тому, [PERSON] та [PERSON] просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу №3 від 27 березня 1998 року, укладений на Регіональній товарній біржі «Время», та визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачі про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток про виклик до суду, довідками про доставку СМС-повідомлень щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» (а.с. 35, 36, 40, 41). Від позивачів на адресу суду надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити (а.с. 22, 25). Згідно доповідних кур`єра Вугледарського міського суду Донецької області від 24 березня 2020 року, від 11 серпня 2020 року та довідок оператора поштового зв`язку про причини невручення поштових відправлень за адресою проживання відповідачів, зазначеною в позові, вручити судові повістки останнім про виклик до суду виявилось не можливим, оскільки фактично [PERSON] , [PERSON] за даною адресою відсутній (а.с. 28, 31, 32, 42, 47, 48). У зв`язку з викладеним Вугледарським міським судом Донецької області, з метою виклику в судове засідання та повідомлення відповідачів про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 17 квітня 2020 року та від 23 липня 2020 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 33, 34, 38, 39). Однак, відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності, відзиву на позов або додаткових доказів до суду не надходило. Від відповідачів не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі доказами та документами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між [PERSON] , [PERSON] , як продавцями, та [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, 27 березня 1998 року було укладено договір купівлі-продажу, який укладено на Регіональній товарній біржі «Время», за яким відповідачі продали, а позивачі придбали чотирьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 09 жовтня 1996 року, зареєстрованому у Вугледарському БТІ в реєстраційний книзі № 2/1 за реєстровим номером 397 (а.с. 8). Як вбачається з реєстраційного напису квартира [ADDRESS] , зареєстрована ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» м. Вугледара, належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] , що записано в реєстраційну книгу №2/1 за реєстраційним номером 515 від 06 травня 1998 року (а.с. 8). На підставі зазначеного договору купівлі-продажу №3 від 27 березня 1998 року ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» 06 травня 1998 року було видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , який було зареєстровано за інвентарним номером 2/1, реєстраційний номер 515. У відповідності до технічного паспорту [PERSON] , [PERSON] є власниками вищезазначеної квартири (а.с. 9-10). Згідно довідки №120 від 27 березня 2020 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал-Вугледар», [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є власниками зазначеної квартири (а.с. 11). Згідно відміток у копіях паспортів позивачів серії [NUMBER] від 08 жовтня 1998 року та серії [NUMBER] від 01 лютого 2002 року, [PERSON] , [PERSON] з 13 травня 1998 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5, 6-7). Як вбачається з виписки з домової книги щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , відповідачів [PERSON] , [PERSON] було знято з реєстраційного обліку за зазначеною адресою 27 березня 1998 року (а.с. 12-13). Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , мали місце до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року. А тому, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу України в редакції 1996 року. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1996 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1996 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Окрім того, суд вважає необхідним зауважити, що у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу у 1998 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню і вважалися укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, окрім нотаріального посвідчення договору. Тому, суд вважає доцільним визнати договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] , [PERSON] , як продавцями, та [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, 27 березня 1998 року на Регіональній товарній біржі «ВРЕМЯ» - дійсним, та визнати за [PERSON] , [PERSON] право власності на чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved