Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 09.01.2016 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 5. Від сумісного проживання дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим по причині зловживання останнім спиртних напоїв. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з травня 2016 року. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 09.01.2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 5. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не повідомив про причини своєї неявки, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 09.01.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 5 . Від сумісного проживання дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2016 року у зв»язку зловживанням відповідачем спиртних напоїв та виникнення по цій причині сварок. Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з»ясовувати фактичні взаємини відносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами, суд вважає примирення між сторонами неможливим. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved