Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON], 09 грудня 2015 року звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який уклали 27 квітня 2004 року. Від шлюбу у них народилося четверо дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO], які перебувають на повному утриманні та вихованні позивачки. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач фактично проживає однією сімєю з іншою жінкою. Він працює сезонним робітником та є приватним підприємцем, його місячний дохід становить не менше 15-20 тисяч гривень, але про дітей не турбується, коштів на їх утримання не надає та не приймає участі у їх вихованні. Позивачка просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1300 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття та аліменти на своє утримання у розмірі 1000 гривень щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON]. [INFO] трьохрічного віку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяву у якій заявлений позов підтримали у повному обсязі, просили його задоволити з мотивів, наведених у заяві, а справу розглядати у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи його належним чином повідомлено, про причини неявки суд не повідомив. У порядку ст.ст. 158, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін провівши заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який уклали 27 квітня 2004 року у виконкомі Кошелівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 9. Від шлюбу у них народилося четверо дітей: сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на повному утриманні та вихованні позивачки. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач проживає однією сімєю з іншою жінкою. Він працює сезонним робітником, є приватним підприємцем, але про дітей не турбується, коштів на їх утримання не надає та не приймає участі у їх вихованні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 ч. 2 КК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своїх дітей, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] в розмірі по 800 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття та аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення найменшою дитиною - донькою [PERSON], [INFO] трьохрічного віку.

Outcome: approved