Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до КП «ЧЕЛУАШ», третя особа: Черкаська міська рада про відшкодування майнової і моральної шкоди, посилаючись на те, що 04.03.2016 року близько 20 години 30 хвилин [PERSON], рухаючись по вул. Сумгаїтській, 8 в м. Черкаси на автомобілі [NUMBER], що у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 492792 належить [PERSON] на праві приватної власності, потрапив у вибоїну, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та [PERSON] зазнав моральної шкоди. Відбулася дана подія у вечірній час, за поганих погодних умов, а саме йшов рясний дощ, який продовжувався більше години, у звязку із чим дорожнє покриття практично повністю було під водою. Яма, яка знаходилася на проїзній частині також повністю була залита водою тому її взагалі не було видно, у звязку із чим, змоги її обминути чи зупинитися застосувавши гальмування взагалі не було. Швидкість руху автомобіля була значно меншою за дозволену та становила близько 45 км/год. у звязку із поганою видимістю уникнути ДТП [PERSON] не мав можливості. Внаслідок потрапляння у вказану яму автомобіль різко повело в сторону та [PERSON] зупинився. Як виявилося автомобілю завдано наступні пошкодження: пошкоджено переднє та заднє ліве колесо, а також завдано пошкодження механізмам автомобіля. Враховуючи викладене, вина [PERSON] в настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди відсутня, оскільки ним дотримано правила дорожнього руху та вжито всіх можливих заходів до уникнення потрапляння у вибоїну. На місце ДТП відразу були викликані працівники поліції. В присутності поліцейських було встановлено, що розмір вибоїни (глибина 20 см), яка стала причиною ДТП, значно більший максимально допустимого, який передбачений ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» і становить 4 см для вулиць та доріг населених пунктів. Попереджувальні дорожні знаки на даній ділянці дороги - відсутні, що підтверджується схемою ДТП від 04.03.2016 року. За результатами ДТП 10.03.2016 року службовими особами Національної поліції України Управління патрульної поліції в м. Черкаси департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення АП1 № 970841. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2016 року директора КП «ЧЕЛУАШ» [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 140 КУпАП за наступних обставин: 04.03.2016 року директор КП «ЧЕЛУАШ» [PERSON] будучи відповідальною посадовою особою за утримання вулично-шляхової мережі в м. Черкаси допустив ямковість проїзної частини по вулиці Сумгаїтська, 8 в м. Черкаси, не вжив своєчасно заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, що призвело до пошкодження, в тому числі автомобіля, який належить [PERSON]. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 08.06.2016 року постанову Соснівського районного суду від 18.05.2016 - залишено без змін. Вказаними судовими рішеннями також визнано доведеним, що згідно рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 року № 3-531 «Про перелік об'єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» КП «ЧЕЛУАШ» передано в оперативне управління, зокрема, в м. Черкаси: дороги - 324,15 км. площа - 21884 кв.м., та мережі зливної каналізації - 95,8 км. Згідно зі ст. 16, 17, 21 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів перебувають у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, тому і відповідати за їх стан у м. Черкаси несе комунальне підприємство, що їх обслуговує КП «ЧЕЛУАШ». Вказана подія спричинена неналежним виконанням своїх службових обовязків директором КП «ЧЕЛУАШ» на балансі, якого перебувають дороги, що знаходяться на території міста Черкаси, оскільки ним порушено норми та стандарти при утримані доріг, не вжито заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць проведення робіт, за що передбачено відповідальність за ст. 140 КУпАП. З вини КП «ЧЕЛУАШ» [PERSON] заподіяно майнову шкоду, яка полягає у пошкодженні транспортного засобу. Так, відповідно до Акту огляду автомобіля від 07.03.2016 року спеціалістом Bosh [PERSON] проведено діагностику ходової автомобіля КІА CEED № СА 7346 VIN Y6LFF24237L000860. В результаті огляду виявлені наступні несправності: зігнуті люки коліс передній та задній ліва сторона, розрубані шини ліва сторона, люфт рульового вала з лівої сторони, розірвані сайлінтблоки задніх продольних ричагів (бабочки), заклинений задній правий супорт, витікання оливи з переднього лівого амортизатора. Вартість відновлення вказаних агрегатів разом з роботами відповідно до Рахунку № С001-01377 від 09.03.2016 року складає 32194,80 грн. Вартість діагностики згідно попереднього наряду-замовлення № С001-14900 від 07.03.2016 року становить 90 грн, вартість тимчасового відновлення відповідно до товарного чеку від 06.03.2016 року складає 496 грн. Відповідно до п. 7.41 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів за №1074/8395 від 24.11.2003 року значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7 від вартості відновлення (вартість відновлення 32194,80 грн.) Зважаючи на вищевикладене, [PERSON] при розрахунку завданої шкоди взято до уваги максимальний коефіцієнт зносу та відповідно відповідачем завдано матеріальних збитків на відновлення автомобіля складає 9658 грн. 44 коп. (розрахунок 32194,8 - 32194, 8/100* 70), а з урахуванням супутніх витрат становить 10244,44 грн. Таким чином, майнова шкода завдана власнику пошкодженого транспортного засобу - гр. [PERSON] становить 10244,44 грн. Також, за результатами проведення психологічного дослідження №09/16-23 від 22.09.2016 року встановлено, що ситуація дорожньо-транспортної пригоди від 04.03.2016 року, в якій визнано винним директора КП «ЧЕЛУАШ» [PERSON], для [PERSON] [INFO] - є психотравмувальною та грошовий еквівалент компенсації завданої моральної шкоди - становить 32625 гривень. З вини відповідача [PERSON] завдана моральна шкода, розмір якої становить, 22,5 мінімальних заробітних плат, що на момент предявлення даного позову складає 32625 грн. Просить стягнути з КП «ЧЕЛУАШ» (ЄДРПОУ 05445296) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) 10244,44 грн. майнової шкоди, Стягнути з КП «ЧЕЛУАШ» (ЄДРПОУ 05445296) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) 32625 грн моральної шкоди. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати за подання позовної заяви в розмірі 1102 грн. 42 коп. 03 жовтня 2017 року позивач [PERSON] скерувала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з КП «ЧЕЛУАШ» на її користь 10838,50 грн. 03 жовтня позивач [PERSON] також скерував заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з КП «ЧЕЛУАШ» на його користь 72000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є розписка з заявами до суду не звертався. В судових засіданнях позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у запереченнях, які приєднані до матеріалів справи, та просив суд в позові відмовити Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 04.03.2016 року близько 20 години 30 хвилин [PERSON], рухаючись по вул. Сумгаїтській, 8 в м. Черкаси на автомобілі [NUMBER], що у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 492792 належить [PERSON] на праві приватної власності, потрапив у вибоїну, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Швидкість руху автомобіля була значно меншою за дозволену та становила близько 45 км/год. у зв'язку із поганою видимістю уникнути ДТП не мав можливості. Внаслідок потрапляння у вказану яму автомобіль різко повело в сторону та зупинився. Як виявилося автомобілю завдано наступні пошкодження, а саме пошкоджено переднє та заднє ліве колесо, а також завдано пошкодження механізмам автомобіля. Вина позивача в настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди відсутня, оскільки ним дотримано правила дорожнього руху та вжито всіх можливих заходів до уникнення потрапляння у вибоїну. На місце ДТП відразу були викликані працівники поліції та в присутності поліцейських було встановлено, що розмір вибоїни (глибина 20 см), яка стала причиною ДТП, значно більший максимально допустимого, який передбачений ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану і становить 4 см для вулиць та доріг населених пунктів. Попереджувальні дорожні знаки на даній ділянці дороги - відсутні. За результатами ДТП 10.03.2016 року службовими особами Національної поліції України Управління патрульної поліції в м. Черкаси департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення АП1 № 970841. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2016 року директора КП «ЧЕЛУАШ» [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 140 КУпАП за наступних обставин: 04.03.2016 року [PERSON] будучи відповідальною посадовою особою за утримання вулично-шляхової мережі в м. Черкаси допустив ямковість проїзної частини по вулиці Сумгаїтська, 8 в м. Черкаси, не вжив своєчасно заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, що призвело до пошкодження, в тому числі позивача автомобіля. Автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 08.06.2016 постанову Соснівського районного суду від 18.05.2016 - залишено без змін. Вказаними судовими рішеннями також визнано доведеним, що згідно рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 року № 3-531 «Про перелік об'єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» КП «ЧЕЛУАШ» передано в оперативне управління,зокрема, в м. Черкаси: дороги - 324,15 км. площа - 21884 кв.м., та мережі зливної каналізації - 95,8 км. Згідно зі ст. 16, 17, 21 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів перебувають у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, тому і відповідати за їх стан у м. Черкаси мають Черкаська міська рада і комунальне підприємство, що їх обслуговує КП «ЧЕЛУАШ». Згідно статуту КП «ЧЕЛУАШ» Черкаської міської ради вказане підприємство створене з метою організації будівництва, ремонту та утримання в належному стані вулиць і автомобільних доріг міста, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд. Згідно ч. ч. З, 4 стаття 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана подія спричинена неналежним виконанням своїх службових обов'язків працівниками КП «ЧЕЛУАШ» на балансі, яких і перебувають дороги, що знаходяться на території міста Черкаси,оскільки ними порушено норми та стандарти при утримані доріг, не вжито заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць проведення робіт, що передбачено ст. 140 КУпАП. З вини КП «ЧЕЛУАШ» позивачу [PERSON] заподіяно майнову шкоду, яка полягає у пошкодженні транспортного засобу. Відповідно до Акту огляду автомобіля від 07.03.2016 року спеціалістом Bosh [PERSON] проведено діагностику ходової автомобіля КІА CEED № СА 7346 VIN Y6LFF24237L000860. В результаті огляду виявлені наступні несправності: зігнуті люки коліс передній та задній ліва сторона, розрубані шини ліва сторона, люфт рульового вала з лівої сторони, розірвані сайлінтблоки задніх продольних ричагів (бабочки), заклинений задній правий супорт, витікання оливи з переднього лівого амортизатора. Вартість відновлення вказаних агрегатів разом з роботами відповідно до Рахунку № С001-01377 від 09.03.2016 року складає 32194,80 грн. Вартість діагностики згідно попереднього наряду-замовлення № С001-14900 від 07.03.2016 року становить 90 грн, вартість тимчасового відновлення відповідно до товарного чеку від 06.03.2016 року складає 496 грн. Відповідно до п. 7.41 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів за №1074/8395 від 24.11.2003 року значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7 від вартості відновлення (вартість відновлення 32194,80 грн.) На даний момент вказаний транспортний засіб відновлено, що підтверджується відповідними товарними чеками. Так, у відповідності до товарного чеку б/н від 09.03.2016 для ремонту транспортного засобу придбано 2 диски колеса вартістю 17 500 грн., 2 автошини вартістю 5200 грн. та послуги шиномонтажу вартістю 120 грн. Крім того, у відповідності до товарного чеку б/н від 15.03.2016 придбано амортизатор вартістю 1565 грн., рейку кермову вартістю 6630 грн. та послуги з ремонту транспортного засобу загальною вартістю 864 грн. При цьому, відповідно до п. 7.41 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів за №1074/8395 від 24.11.2003 значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7 від вартості відновлення (вартість запчастин, склала 30 895 грн. Зважаючи на вищевикладене, Позивачем при розрахунку завданої шкоди взято до уваги максимальний коефіцієнт зносу та відповідно Відповідачем завдано матеріальних збитків на відновлення автомобіля, в частині покупки запчастин, в сумі 9 268 грн. 50 коп. (розрахунок 30 895 - ЗО 895/100* 70). За таких обставин загальний розмір завданих збитків складає: 9268,50 грн. вартість запасних частин з врахуванням коефіцієнту зносу; 984 грн. вартість відновлювальних робіт; 496 грн. вартість тимчасового відновлення; 90 грн. вартість діагностики автомобіля. Таким чином загальний розмір витрат, які поніс позивач на відновлення транспортного засобу складає 10838,50 грн. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається і відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міської та районної ради народних депутатів і міської та районної виконавчої влади належить, зокрема організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів. Відповідно до ст. 9 цього Закону передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноваженими ними органів у сфері дорожнього руху належить обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання. Відповідно до ст. 24 ч. 1 вказаного Закону визначено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЗУ Про дорожній рух організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - органом державного управління автомобільними дорогами загального користування; на залізничних переїздах - відповідними територіальними органами Державної адміністрації залізничного транспорту України. Рішенням Черкаської міської ради від 20.09.2016 року № 2-909 затверджено Статут комунального підприємства Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів Черкаської міської ради. Згідно\~\~до Статуту підприємство\~\~є юридичною особою з дня його державної реєстрації, має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків,а також печатку із своїм найменуванням,штампи,бланки та інші реквізити. Згідно з положенням частини 1 статті 1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. На думку суду, причиною дорожньо-транспортної пригоди що сталась 04.03.2016 року, є недотримання посадовими особами КП Черкаське експлуатаційне управління автомобільних шляхів, правил утримання вуличної мережі, оскільки не вжили своєчасних дій\~\~до забезпечення\~\~безпеки дорожнього руху по вул. Сумгаїтській, 8 в м. Черкаси, допустили ямковість проїжджої частини, зокрема не встановили відповідні попереджувальні дорожні знаки та сигнальну стрічку, в результаті чого позивачу завдана шкода, яка згідно\~\~з вимогами статей 1166, 1167, 1172 ЦК України підлягає стягненню на користь\~\~позивача [PERSON]. \~\~ Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування Стаття 1167 ЦК України\~визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме\~\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до результатів психологічного дослідження №09/16-23 від 22.09.2016 року ситуація дорожньо-транспортної пригоди від 04.03.2016 року, в якій визнано винним директора КП «ЧЕЛУАШ» [PERSON], для [PERSON] [INFO] - є психотравмувальною. [PERSON] спричинені душевні страждання (моральна шкода) в результаті протиправних дій [PERSON] Можливій розмір (грошовий еквівалент) компенсації завданої моральної шкоди - становить 22,5 МЗП, розмір якої приймається рівному розміру мінімальної заробітної плати на Україні, прийнятий на момент винесення судом рішення (позивач в позовній заяві зазначає моральну шкоду у розмірі 72000 гривень). Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд у відповідності з вимогами статті 23 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, а тому позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягає у психологічному стресі, що призвело до істотних змін у його житті і вимагало додаткових зусиль для організації життя, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та вважає, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає до часткового задоволення в сумі 3000 грн. Висновок психологічного дослідження підлягає оцінці в сукупності з зібраними по справі доказами, жодний доказ не має для суду наперед встановленої сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з КП «ЧЕЛУАШ» на користь [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при подачі позовної заяви у розмірі 1742,42 грн., що підтверджено документально відповідним платіжним дорученням, та на користь [PERSON] у розмірі 168 грн. Згідно зі\~ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. На підставі ст.ст. 11, 22, 625, 992, 1192 ЦК України,

Outcome: partial