Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства „[PERSON] кредит, Приватного підприємства „КР Київ про визнання припиненою поруки за договорами поруки № 04/881/1-4 від 18.12.2013 року, № 04-882/1-4 від 17.01.2014 року, № 04-880/1-4 від 18.12.2013 року, в обґрунтування позову вказавши наступне. 18.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством „[PERSON] кредит та Приватним підприємством „КР Київ було укладено Договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом надання кредиту окремими частинами зі сплатою 23 відсотків річних з переглядом відсоткової ставки кожні три місяці та комісій, в розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до Договору, що є невідємною складовою частиною Договору, в межах максимального ліміту заборгованості до 1\~000\~000 гривень, відповідно до встановленого Договором графіку, та з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом до 17.12.2014 року на умовах визначених Договором. В п.2.4. Кредитного договору встановлено, що термін користування позичальником кожним Траншем Кредиту не може перевищувати терміну, що вказаний в п.1.1. від моменту його надання. В забезпечення виконання Кредитного договору ПАТ „[PERSON] кредит, ПП „КР Київ з [PERSON] 18.12.2013 року було укладено договір поруки № 04/880/1-4, з [PERSON] 18.12.2013 року було укладено договір поруки № 04/881/1-4, та з [PERSON] 17.01.2014 року було укладено договір поруки № 04/882/1-4, відповідно до умов яких поручителі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобовязалися перед Кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за Договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року. Посилаючись на те, що Договором № 1 від 20.10.2014 року до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року внесено зміни без згоди поручителів, у звязку з чим відбулося збільшення обсягу відповідальності поручителів, а зміни до договорів поруки внесено не було, позивачі звернулися до суду та просять суд визнати припиненою поруку за вищевказаними договорами поруки. В судовому засіданні представники позивачів [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ „[PERSON] кредит, який приймав участь у судовому засіданні дистанційно з Шевченківського районного суду м. Києва, проти позову заперечував у повному обсязі, суду надав письмові заперечення проти позову. Представник відповідача ПП „КР Київ до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством „[PERSON] кредит та Приватним підприємством „КР Київ було укладено Договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами „Траншами, зі сплатою 23 відсотків річних з переглядом відсоткової ставки кожні три місяці та комісій, в розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до Договору, що є невідємною складовою частиною Договору, в межах максимального ліміту заборгованості до 1\~000\~000 гривень, відповідно до встановленого Договором графіку змін максимального ліміту заборгованості, та з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом до 17.12.2014 року на умовах визначених Договором. Умови кредитного договору банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується матеріалами справи, а саме: меморіальним ордером № 7159967 від 19.12.2013 року, меморіальним ордером № 7215575 від 25.12.2013 року, меморіальним ордером № 7343948 від 08.01.2014 року, меморіальним ордером № 7554463 від 30.01.2014 року та випискою з особового рахунку № 2062.9.090049.001 за період з 18.12.2013 року по 18.05.2015 року, відкритому для обліку кредитної заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання Кредитного договору між ПАТ „[PERSON] кредит, ПП „КР Київ та [PERSON] 18.12.2013 року було укладено договір поруки № 04/880/1-4, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобовязався перед Кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за Договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року. В забезпечення виконання Кредитного договору між ПАТ „[PERSON] кредит, ПП „КР Київ та [PERSON] 18.12.2013 року було укладено договір поруки № 04/881/1-4, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобовязався перед Кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за Договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року. В забезпечення виконання Кредитного договору між ПАТ „[PERSON] кредит, ПП „КР Київ та [PERSON] 17.01.2014 року було укладено договір поруки № 04/882/1-4, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобовязалася перед Кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за Договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У звязку з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору 20.10.2014 року між Публічним акціонерним товариством „[PERSON] кредит та Приватним підприємством „КР Київ було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року, яким внесено зміні до п. 1.1.1. Кредитного договору, шляхом виключення з нього графіку зміни максимального ліміту заборгованості. Позивачі, як на підставу своїх позовних вимог про визнання поруки припиненою посилаються на те, що у звязку зі змінами внесеними до Кредитного договору, сторони фактично відстрочили виконання зобовязань позичальника по поверненню кредитних коштів та, відповідно збільшився залишок заборгованості, на яку нараховуються відсотки та їх загальна сума, яка підлягає сплаті за Кредитним договором. Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору, сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно до 5 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, на рахунок 2068.5.090049.001 в ПАТ „[PERSON] кредит, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі. Згідно п. 2.7 Кредитного договору, нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування Кредитом. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Як встановлено судом, Договорами поруки, зокрема п. 1.1. Договорів передбачено, що поручитель зобовязується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобовязань за Договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року (з усіма змінами та доповненнями до цього договору як укладеними так і тими, що будуть укладені в майбутньому), а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту. Крім того, з п. 2.1 договорів поруки вбачається, що зміст забезпеченого порукою зобовязання складається з: повернення кредиту в сумі 1\~000\~000 гривень з графіком погашення відповідно до умов Договору кредиту та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 17.12.2014 року або в інший термін додаткового погашення у випадках, передбачених договором кредиту; сплати відсотків у розмірі 23 % річних, розмір яких визначено в Договорі кредиту; сплати вказаних процентів у розмірі, збільшеному на 2 % у разі порушення Позичальником п. 3.3.18 Договору кредиту; сплати можливої неустойки (пені, штрафу), визначеної Договором кредиту; інших витрат щодо задоволення вимог Кредитора за Договором кредиту. Судом встановлено, що поручителі з умовами Договору кредиту були ознайомлені у повному обсязі, та взяли на себе зобовязання за вказаними Договорами поруки, шляхом їх підписання, зобовязавшись забезпечити належне виконання Позичальником умов кредитного договору. Нараховані банком відсотки на суму заборгованості за Договором кредиту були здійснені у відповідності до умов Договору кредиту, на суму залишку кредитних коштів, які позичальником не були повернуті у передбачений Договором кредиту строк. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Внесення змін до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року на підставі Договору про внесення змін № 1 від 20.10.2014 року, шляхом виключення з Договору кредиту графіку зміни максимального ліміту заборгованості, не спричинило за собою зміни істотних умов кредитного договору. Отже із внесеними змінами до Договору кредиту сума заборгованості за кредитом та розмір нарахованих відсотків не змінилися. Поручителям було відомо про максимальний ліміт Договору кредиту у розмірі 1\~000\~000 гривень, та встановлені ставки процентів за користування ним, а також неустойки у випадку порушення його умов. Крім того, умовами Договорів поруки не передбачено отримання згоди поручителів на такі зміни до Договору кредиту, оскільки, укладаючи договори поруки сторони чітко визначилися з обсягом відповідальності поручителів, при цьому у п. 1.1. Договорів поруки, з урахуванням можливості зміни умов Договору кредиту, не зазначали графіку зміни максимального ліміту кредитування, встановленого Договором. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що внесення змін до Договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013 року на підставі Договору про внесення змін № 1 від 20.10.2014 року, якими змінено графік зміни максимального ліміту кредитування в межах строку дії кредитного договору, не призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителів, отже такі зміни умов не потребували згоди поручителів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання позивачів, як на підставу своїх позовних вимог про визнання припиненою поруки за договорами поруки № 04/881/1-4 від 18.12.2013 року, № 04-882/1-4 від 17.01.2014 року, № 04-880/1-4 від 18.12.2013 року, на збільшення їх відповідальності за договорами поруки, у звязку зі змінами, внесеними до Договору кредиту, та припинення у звязку з цим поруки, є необґрунтованими та непідтвердженими матеріалами справи, у звязку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed