Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та відповідно до заяви про збільшення позовних вимог (заява від 01.11.2019 року, а.с. 81) просили стягнути з [PERSON] на їх користь 44 826,33 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок недбалого ставлення відповідача до свого майна (а саме, квартири [ADDRESS] та сантехнічного обладнання у ній) позивачам було завдано матеріальну та моральну шкоду, яку відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів - адвокат Слізяк Н.Р. позовні вимоги підтримали повністю (відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 01.11.2019 року, а.с. 81) з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Арустамян А.Е. у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29 січня 1993 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» у реєстровій книзі № 92, за реєстровим № 1595/223 (а.с. 6). Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням КП «ВМБТІ» від 28.05.2019 року № 5430 (а.с. 12). 22.03.2019 року комісією ТОВ «ЖЕО» у складі: заступника начальника виробничо-технічного відділу (ВТВ) Гуменчука В.М. , інженера ВТВ Петльованого Р.В. було складено Акт про те, що 22.03.2019 року сталося затоплення квартири [ADDRESS] (приміщення житлової кімнати, коридору, кухні, санвузла); причиною є потрапляння вологи з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, внаслідок витоків з внутрішньо-квартирної мережі системи гарячого водопостачання, а саме пориву з`єднувального гнучкого шлангу подачі гарячої води на змішувач у ванній кімнаті; загально-будинкові інженерні мережі перебувають в технічно-справному стані, витоки з них відсутні (а.с. 11). Таким чином, між сторонами у справі мають місце позадоговірні (деліктні) правовідносини (зобов`язання), що виникають із завдання шкоди позивачам [PERSON] , [PERSON] відповідачем [PERSON] як власником нерухомого майна (відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує). Згідно з Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 10.07.2019 року № 3948,4009/19-21, проведеної Вінницьким відділенням КНДІСЕ, технічною причиною пошкоджень кв. [ADDRESS] , внаслідок залиття від 22.03.2019 року згідно наданих на експертизу документів, може бути потрапляння вологи з кв. [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, внаслідок витоків з внутрішньо-квартирної мережі системи гарячого водопостачання, а саме пориву з`єднувального гнучкого шлангу подачі гарячої води на змішувач у ванній кімнаті; вартість ремонтно-будівельних, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття від 22.03.2019 року окремих приміщень кв. [ADDRESS] , станом на час проведення експертизи складає 41 357 грн.; розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття від 22.03.2019 року окремих приміщень кв. [ADDRESS] , станом на час проведення експертизи складає 38 675 грн. (а.с. 34-51). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд доходить до переконання, що саме відповідач [PERSON] як власник квартири [ADDRESS] повинен відшкодувати позивачам [PERSON] та [PERSON] шкоду, що була завдана залиттям квартири [ADDRESS] у розмірі 38 675 грн. Разом з тим, матеріальний збиток, який був завданий майну [PERSON] внаслідок його залиття 22.03.2019 року з квартири № 11 , що належить [PERSON] , а саме столу, меблевій стінці, пір`яній ковдрі, 2 пір`яним подушкам, 5 простирадлам, 5 пошивкам, 5 підковдрам, що знаходяться у квартирі [ADDRESS] , та розмір якого згідно з висновком експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи від 10.07.2019 року № 3947/19-21 становить 2 914,33 грн. (а.с.25-32), відшкодуванню не підлягає, оскільки пошкодження жодної із вказаних речей домашнього вжитку не відображене у Акті від 22.03.2019 року (а.с. 11). Крім того, не підлягають відшкодуванню і витрати позивачів на збирання доказів та відключення і ремонт електропроводки, оскільки демонтаж схованої електропроводки та прокладання кабелю включено до розрахунку, наведеного у Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 10.07.2019 року № 3948,4009/19-21. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. також підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У даному випадку моральна шкода, завдана позивачам [PERSON] та [PERSON] , полягала у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із пошкодженням їх майна (п. 3 ст. 23 ЦК України). Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати позивачам моральну шкоду у розмірі 2102 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб), що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за їх вимушене проживання у квартирі, яка перебуває у неналежному санітарному стані та умови проживання у якій у зв`язку з перезволоженням є неприйнятними, за зміну ними звичайного способу життя, що безсумнівно, є негативними явищами. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. Так, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 630,09 грн. судового збору (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, позов задоволено на 82%) та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7536 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи (висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 10.07.2019 року № 3948,4009/19-21). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial