Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивують тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Вказують, що в даній квартирі з 2014 року зареєстрований [PERSON], однак фактично там ніколи не проживав. Зазначають, що на даний час їм не відоме місце перебування відповідача, а від так вони не мають можливості в позасудовому порядку зняти з реєстраційного обліку [PERSON] Враховуючи наведене, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Луцький міський відділ державної міграційної служби України у Волинській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. До початку судового засідання позивачі подали суду заяву, в якій просили справу слухати у їх відсутності, не заперечували щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема через розміщення оголошення в пресі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав суду заперечення проти позову, в яких вказував, що позов не визнає в частинні зобов'язання Луцький міський відділ державної міграційної служби України у Волинській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою, також заначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутності. За погодженням з представником позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 жовтня 2007 року відділом реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства і будівництва Луцької міської Ради, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Факт належності позивачам квартири [ADDRESS] також стверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16305740 (а.с. 20). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON] 01 жовтня 2008 року одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 10). Також судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], що стверджується копією будинкової книги № 75261 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в квартирі [ADDRESS] (а.с. 22-26), а також копією довідки № 652, виданої 06 березня 2015 року Житлово-комунальним підприємством № 12 (а.с. 5). Відповідно до висновку дільничного інспектора Луцького МВ МВС України у Волинській області від 18 лютого 2015 року, в ході проведення перевірки факт не проживання гр. [PERSON] за адресою квартира [ADDRESS] в період з 01 квітня 2014 року по теперішній час підтвердили сусіди, а саме гр. [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачі набули на законних підставах право власності на квартиру [ADDRESS], а тому, як власники вищевказаного житла, мають право вимагати усунення будь-яких порушень їх прав. З врахуванням вищенаведеної норми закону та аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід усунути перешкоди в користуванні житлом - квартирою [ADDRESS], визнавши відповідача таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. В задоволенні вимоги позивачів щодо зобов'язання Луцький міський відділ державної міграційної служби України у Волинській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] слід відмовити, оскільки дана вимога є передчасною. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: partial