Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання втрати права вимоги до спадкоємців за кредитним договором та за договором іпотеки, в обґрунтування якого зазначили наступне. 24 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (Відповідач) та [PERSON] (Позичальник) був укладений Кредитний договір № 131/04/3. Відповідно до умов договору Позичальник одержав кредит у сумі 60 000,00 доларів США. Для забезпечення усіх зобов`язань за вказаним кредитним договором між Позичальником та банком 24 квітня 2008 року був укладений Договір іпотеки № 131/04/3/1з. Згідно з умовами п.2.1., 2.1.1. Договору Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] . [INFO] Позичальник - [PERSON] помер. Після померлого залишилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2020 року по справі № 335/12137/19 визнано право власності за Позивачами у розмірі по 1/3 частки вказаної квартири за кожним, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . До дня смерті Позичальник не виконував умови кредитного договору, у зв`язку чим, Відповідач звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду від 16 листопада 2010 року по справі № 2-3496/2010 позовні вимоги були задоволенні та стягнуто з [PERSON] заборгованість з кредитним договором № 131/04/3 від 24 квітня 2008 року у сумі 538 433,49 грн. та судові витрати. 10 березня 2015 року Постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції був накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме, на квартиру [ADDRESS] . На даний час вказане судове рішення від 16 листопада 2010 року по справі № 2-3496/2010 не виконано, а виконавче провадження не закрито. У 2017 році відповідач (Банк) звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом про звернення стягнення на нерухоме майно. При розгляді справи № 335/11103/16-ц Банк заявляв вимоги про стягнення із спадкоємців суми боргу у розмірі 65 906,28 доларів США та 15 796, 69 грн., що відповідає рішенню суду від 16 листопада 2010 року по справі № 2-3496/2010, ухваленого Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська. Від вказаних вимог про стягнення суми боргу банк (Відповідач) відмовився, а позовні вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно залишено без задоволення. Таким чином, відповідач (Банк) використав усі можливості про забезпечення виконання умов кредитного договору, та стягнення предмету іпотеки відповідно до умов кредитного договору та договору іпотеки. Також, зазначено, що про відкриття спадщини відповідач (Банк) дізнався 16.06.2015 та направив повідомлення про наявність кредиторської заборгованості на адресу Третьої Запорізької нотаріальної контори, відповідно до якого надав інформацію нотаріусу про наявність боргу у померлого та просив пред`явити вимогу усім спадкоємцям на спадок [PERSON] за кредитним договором. Таким чином, відповідач (Банк) поклав обов`язки про пред`явлення своїх вимог до спадкоємців на третю особу (Нотаріус), що не передбачено нормами чинного законодавства, а саме cт. 1281 ЦК України. Як свідчить зміст повідомлення банку від 16.06.2015, Банк повідомив нотаріальну контору про наявність заборгованості у розмірі 58250 доларів США, що не відповідає вартості майна, яке належало Спадкодавцю. Таким чином, вказане повідомлення не можна розглядати як вимогу, яка пред`явлена згідно з нормами чинного законодавства. Жодної вимоги про задоволення вимог кредитора (Банк - Відповідач), у межах вартості майна, одержаного у спадщину від відповідача не надходила, що у черговий раз підтверджує про втрату права вимоги до спадкоємців за кредитним договором і за договором іпотеки. Таким чином, відповідач зобов`язаний був пред`явити Вимогу про дострокове виконання умов кредитного договору, якщо він не був переукладений за згодою сторін. Відповідно до умов п.5.8. Кредитного договору № 131/04/3 встановлено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами у три роки, у тому числі вимоги по поверненню процентів за користування кредитом та суму заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього Договору. Враховуючі, що Кредитор помер [INFO] , право на вимогу у відповідача завершена 16 вересня 2014 року, а строк позовної давності по поверненню кредиту (у межах вартості майна, одержаного у спадщину) закінчився 16 березня 2017 року, це є підтвердженням про втрату права вимоги до спадкоємців за кредитним договором і за договором іпотеки з боку відповідача (Банку). На підставі викладеного, позивачі просять суд позбавити ПАТ АТ «Укргазбанк» права вимоги та припинення зобов`язань за кредитним договором №131/04/3 від 24.04.2008 і договором іпотеки №131/04/3/1з. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2021 відкрито провадження у вказаній справі та розпочато підготовче провадження. 26.04.2021 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, зазначивши, що кредитором АБ «Укргазбанк» були дотримані строки пред`явлення вимоги до спадкоємців. Позивачі знали про кредитні зобов`язання померлої особи, тому 17.08.2017 спадкоємець померлого [PERSON] дружина [PERSON] звернулася до Банку з заявою про готовність задовольнити вимоги кредитора АБ «Укргазбанк» в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а саме трикімнатної квартири, загальна площа - 67,38 кв.м., житлова площа - 45,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та виступає забезпеченням за Кредитним договором, у сумі 700 000,00 грн., визначеною незалежним експертом ТОВ «Кредитне Брокерське Агенство» (звіт станом на 02.08.2017). 10.10.2017 спадкоємця повідомлено про готовність Банка про прийняття виконання зобов`язання у запропонований спосіб, але у визначену дата від погашення заборгованості спадкоємці відмовилися. Виходячи з зазначеного, позивачі відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняли спадщину, Відповідач пред`явив вимоги до спадкоємців боржника своєчасно, у встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України строк, тому має право на стягнення зі спадкоємців на свою користь всієї суми боргу, але в межах вартості одержаного у спадщину майна. Ухвалою суду від 26.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено вказану справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи зазначені у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.04.2008 між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №131/04/3. (а.с.7-9). Згідно умов п. 1.1.,1.4 Кредитного договору, Банком надано Позичальнику кредит у сумі 60 000,00 доларів США на строк з 24.04.2008 по 21.04.2028 на придбання квартири [ADDRESS] . Для забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] 24.04.2008 було укладено Договір іпотеки №131/04/3/1з, посвідчений 24.04.2008 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. та зареєстрований у реєстрі за №1394. (а.с.10-12). Згідно п.2.1. Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. 24.04.2008, за реєстровим №1392, що зареєстрований у державному реєстрі правочинів №2863218 від 24.04.2008. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 17.03.2014 виданого АРДС Тбіліська служба цивільного реєстру (а.с.34). 16.06.2015 ПАТ АБ «Укргазбанк» стало відомо про смерть позичальника [PERSON] , який помер [INFO] , із повідомлення Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ГТУЮ у Запорізькій області від 26.05.05.2015 за №183.1/9, у зв`язку з чим ПАТ АБ «Укргазбанк» направлено повідомлення про наявність кредиторської заборгованості на адресу Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 16.06.2015 за №51502/11/610, що підтверджується відповідною копією повідомлення (а.с.47). Відповідно до наданої відповіді Третьої Запорізької державної нотаріальної контори №1617/02-14 від 25.06.2015, претензія кредитора зареєстрована за №476 від 25.06.2015, заведено спадкову справу №196/2015. (а.с.48-49). Також встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2010 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №131/04/3 від 24.04.2008 у сумі 538 433,49 грн. та судові витрати. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2018 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно - залишено без задоволення, яке набрало законної сили 13.03.2018. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2020 визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на 1/3 частини за кожним квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Рішення набрало законної сили 07.08.2020. Згідно з положеннями частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599,601,604,609 ЦК України. Так, статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною 2 статті 598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 23 Закону України « Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця - фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем з виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Підстави для припинення іпотеки визначені статтею 17 Закону України « Про іпотеку». Зокрема, вказаною нормою передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі ( споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення ( втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Як свідчать матеріали справи, заборгованість за вказаним кредитним договором була стягнута на підставі рішення суду. Доказів того, що це судове рішення виконане, суду не надано, тобто боргові зобов`язання за кредитним договором №131/04/3 від 24 квітня 2008 року, не припинилися. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачів посилався на положення статті 1281 ЦК України. Так, частинами 2 та 3 вказаної норми, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Згідно з частиною 4 статті 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини 1 статті 1282 ЦК України та частини 1 статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статусу іпотекодавця. Отже, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцем боржника - іпотекодавця не припиняється. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Сплив цих строків позбавляє кредитора права вимоги (припинення його цивільного права). Однак, оскільки основне зобов`язання за кредитним договором не виконане, відсутні передбачені законом підстави для припинення зобов`язань за кредитним договором та договором іпотеки. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 334/9638/18 (провадження №61-15763св20). Як встановлено судом, ПАТ АБ «Укргазбанк» своєчасно пред`явлено вимоги до спадкоємців шляхом направлення повідомлення про наявність кредиторської заборгованості на адресу нотаріуса, після того як Банку стало відомо про смерть позичальника. Отже, твердження представника позивачів щодо пропуску строку пред`явлення вимоги до спадкоємців, є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження. Окрім цього, при вирішенні спору суд виходить з того, що правове значення для додержання кредитором строку на пред`явлення вимог до боржника має дата пред`явлення такої вимоги, зокрема дата звернення до нотаріуса, а не дата звернення до спадкоємців, як зазначає представник позивачів. Посилання представника позивачів на те що таке повідомлення не є вимогою до спадкоємців, оскільки Банк з вимогою до спадкоємців, в межах вартості майна, не звертався, у зв`язку з чим вважає це підтвердженням втрати права вимоги до спадкоємців, є безпідставними, такими, що не відповідають положенням законодавства, яке регулює вказані правовідносини. Доводи представника позивачів щодо того, що Банк використав усі можливості про забезпечення виконання умов кредитного договору та стягнення предмету іпотеки відповідно до умов кредитного договору та договору іпотеки, посилаючись на рішення суду від 07.02.2018, яким Банку відмовлено у задоволенні вимог про звернення стягнення на нерухоме майно, суд вважає неспроможними, оскільки мотивом відмови судом у задоволенні вказаного позову було те, що Банком невірно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, а також не є правовою підставою для задоволення вказаних позовних вимог. Відтак, враховуючи, що смерть боржника у основному зобов`язанні не є підставою для припинення іпотеки з огляду на те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а під час розгляду справи установлено, що після смерті [PERSON] залишились спадкоємці, який відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, а також враховуючи, те що банк в межах шестимісячного строку після того, як йому стало відомо про смерть боржника звернувся до нотаріуса з вимогою до спадкоємців, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про позбавлення відповідача права вимоги до спадкоємців за кредитним договором і за договором іпотеки, та відмову у його задоволенні.

Outcome: dismissed