Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що у відповідності до довідки № 18вих від 12.04.2016 р., позивач є членом відповідача - автокооперативу по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий» та займає металевий гараж з підвальним приміщенням за [ADDRESS] Як вказує позивач, 05.03.2016 р., він збирався виїхати за місто на своєму автомобілі [NUMBER], що знаходився на зберіганні в його гаражі [ADDRESS] у відповідача. Прийшовши до автокооперативу «Луговий» та підійшовши до свого гаражу, позивач побачив що на дверях висить новий замок. Його дружиною була викликана поліція, і після відкриття свого гаражу було встановлено відсутність автомобілю [NUMBER]. На підставі цього факту 06.03.2016 р. було відкрито кримінальне провадження № 12016100050002395 за ч. 2 ст. 289 КК України. Як вказано у позові, для проїзду па територію відповідача - автокооперативу та здачі автомобілю на зберігання, позивачу була надана перепустка від 26.06.1997 р., у якій зазначено номер гаражу, марку авто, номер державного реєстраційного знаку та відмітки про сплату внесків, що відповідає нормам чинного законодавства, які встановлюють письмову форму договору зберігання (на думку позивача). Також вказує, що згідно до Звіту про оцінку майна № 78-1/16 від 21.04.2016 р. виконаного ТОВ «Центр оцінки власності «Парето», ринкова вартість «Опель-аскона» д/н [NUMBER] складає 31499 грн., і позивач за виготовлення звіту сплатив 1000 грн. Також вважає, що йому завдано моральну шкоду, оскільки він зазнав сильних душевних страждань, був змушений докладали додаткові зусилля для захисту своїх прав, став підозрілим, втратив почуття довіри до людей, чим погіршив свої відносини з оточуючими, переживав, коли його викликали в слідчі органи, і тому оцінює її 5000 грн. Тому на підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача - автокооперативу по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий» матеріальну шкоду у розмірі 31499 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також 1000 грн. за сплату звіту та судового збору у розмірі 1102,42 грн. У судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заперечення, які надійшли 24.11.2016 р. та просив суд відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як з'ясовано судом, дійсно у відповідності до довідки № 18вих від 12.04.2016 р., позивач [PERSON] є членом відповідача - автокооперативу по будівництву та експлуатації автогаражів «Луговий» з 27.05.1991 р. та займає металевий гараж з підвальним приміщенням за [ADDRESS], загальною площею 35,84 кв.м. по [ADDRESS] Згідно із ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі, що встановлено ст. 942 ЦК України. При цьому ч. 2 ст. 977 ЦК України передбачає, що за договором зберігання транспортного засобу в боксах гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в цих сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. Перепустка від 26.06.1997 р., на яку посилається позивач [PERSON], як на доказ наявності договору, такою не являється, а лише служить тільки для організації впорядкування заїзду та виїзду на територію і з території кооперативу, а не в гаражний бокс та виїзд із боксу. У відповідності до п.п. 3.1.32 Статуту кооперативу, метою та предметом діяльності кооперативу є - задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між нами ризиків, витрат і доходів, розвитку та самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основною метою кооперативу є будівництво та експлуатація гаражів (стоянок) для зберігання транспортних засобів, які знаходяться в особистій власності фізичних осіб або юридичних осіб. Як з'ясовано судом, 05.03.2016 р., він збирався виїхати за місто на своєму автомобілі [NUMBER], що знаходився на зберіганні в його гаражі [ADDRESS] у відповідача. Прийшовши до автокооперативу «Луговий» та підійшовши до свого гаражу, позивач побачив що на дверях висить новий замок. Його дружиною була викликана поліція, і після відкриття свого гаражу було встановлено відсутність автомобілю [NUMBER]. На підставі цього факту 06.03.2016 р. було відкрито кримінальне провадження № 12016100050002395 за ч. 2 ст. 289 КК України. При цьому, у відповідності до статуту відповідача матеріальна відповідальність за крадіжку, угон, пошкодження автотранспортного засобу, що знаходився в гаражному боксі, можлива за умови, коли Статутом ГБК або його органом управління передбачено обов'язок кооперативу по охороні автотранспортних засобів членів кооперативу або по їх схову. Також у п. 3.2 Статуту відповідача - також вказано, що до видів діяльності входять: акумуляція фінансових коштів і матеріальних ресурсів членів ГБК, будівництво об'єктів промислово-виробничого призначення, ремонт та обслуговування транспортних засобів. У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» № 5 від 28.06.1991 р. «При розгляді вимог до ГБК про відшкодування шкоди, заподіяної членам кооперативу крадіжкою або пошкодженням автотранспортних засобів, що знаходились у гаражах, суди повинні виходити з того, що позовні вимоги можуть бути задоволені лише за умови, коли статутом ГБК, або його органом Управління в межах наданої компетенції передбачено обов'язок кооперативу по охороні автотранспортних засобів членів кооперативу або по їх схову». Як з'ясовано судом, ніяким органом управління, ні самим Статутом не передбачено обов'язок кооперативу по охоронні або схову транспортних засобів, ніяких договорів зберігання автомобіля позивача з ним не укладалось, автомобіль позивачем на зберігання не здавався відповідачу, і ГБК на зберігання його не приймав. Як було з'ясовано судом, при дослідженні журналу обліку заїзду і виїзду автотранспортних засобів відповідача - ГБК «Луговий», вбачається, що останній виїзд автомобіля [NUMBER], відбувся 22.11.2015 р. (а не заїзд, як стверджував у судовому засіданні позивач). Ст. 60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до висновку щодо не обґрунтованості позовних вимог позивача [PERSON], а тому відмовляє у їх задоволенні. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed