Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачка 23.10.2017 року звернулася з позовом до відповідача, в якому з просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 800 євро, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 200 євро, щомісячно, враховуючи індексацію і курс євро, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття. Стягнути з відповідача, на користь позивача аліменти на її утримання як дружини, з якою проживають діти, у твердій грошовій сумі 494 євро щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому позивачка посилається на те, що перебуває у шлюбі з громадянином Королівства Нідерланди [PERSON] з 14.05.2013 року, зареєстрованому в законному порядку Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві - актовий запис № 797. Від вказаного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Також спільно виховують старшу дочку позивачки від першого шлюбу [PERSON], [INFO], яку відповідач визнав як власну, дав їй прізвище і мав намір її усиновити, що підтверджується заявою про визнання та заявою про удочеріння. Оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, позивач повернулася до дому в Україну де і народила меншу дочку. На даний час позивачка з дітьми проживає в Україні. Через те, що відповідач не допомагає матеріально утримувати дітей, позивач бажає стягувати з нього аліменти на утримання малолітніх дітей та на утримання себе, як матері з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, які вважає за необхідне визначити в судовому порядку для уникнення суперечок з відповідачем з цього приводу в подальшому. Позивачу вказала, що на час їх спільного проживання відповідач працював офіційно в Королівстві Нідерланди на посаді дегустатора та мав річний дохід в сумі 35568 Євро. Враховуючи, що відповідача має постійний дохід і не має більше нікого на триманні, і у нього є можливість сплачувати аліменти на утримання дітей і її утримання, просить позов задовольнити і стягнути аліменти. Представник відповідача - адвокат Алєксейченко К.В. 16.11.2018 року подала відзив на позовну вимогу, у якій спросила позовну заяву задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 100 євро щомісячно до досягнення нею повноліття. В решті позовних вимог відмовити. Представник відповідача - адвокат Захарова О.О. 17.01.2019 року в судовому засіданні подала письмові пояснення на позовну заяву, у яких зазначила, що відповідач є громадянином Нідерландів та на підставі трудового договору (додано) працює водієм в Закритому товаристві з обмеженою відповідальністю «Б.В. Ван Вліт Груп Мільйо-дінстверленерс». Згідно з довідкою про доходи від 25.05.2018 року відповідач має несталий та неоднаковий чистий наявний (з вирахуванням податків та обов'язкових зборів) дохід за місяць від 1428 Євро до 2214 Євро. Також він винаймає житло в м. Воортуйзен, на підставі якого сплачує орендну плату в розмірі 640 Євро та додаткові витрати на газ, воду, електрику та wifi у розмірі 150 Євро, а всього 790 Євро. Також, на підставі страхових полісів Відповідач щомісяця сплачує страхові внески на страхування житла у розмірі 3,69 Євро, на страхування транспортного засобу - 36,59 Євро, медичне страхування - 87,90 Євро, страхування відповідальності - 2,93 Євро, та на підставі наданих договорів і довідок один раз на рік сплачує податок на транспортний засіб у розмірі 128 Євро (що в місяць становить 10,7 Євро) та Податок на сміття та стічні води - 143,08 Євро (що в місяць становить 11,92 Євро), а всього в місяць Відповідач в обов'язковому порядку сплачує страхові внески та додаткові податки у сумі 153,73 Євро. Відповідно до свідоцтво про народження відповідач є батьком малолітньої громадянки України [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно з актом про народження серії [NUMBER] , відповідач є батьком малолітнього громадянина Нідерландів [PERSON] ([PERSON]), [INFO]. Згідно з розрахунком та розподілом витрат на дітей від 25.05.2018 року відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] ([PERSON]) у розмірі 282 Євро. З вищевикладеного вбачається, що відповідач щомісяця сплачує встановлені державою Нідерланди обов'язкові платежі в загальній сумі 1225,73 Євро, у зв'язку з чим, враховуючи несталий дохід відповідача, на проживання останнього (харчування, взуття, одяг, засоби гігієни, пальне, телефон тощо) залишається від 202,27 до 988,27 Євро на місяць. Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення достатнього рівня життя малолітньої доньки відповідача та з урахуванням середньої заробітної плати в Черкаській області в період 2017-2018 років, яка складала 6500-7000 грн. (200-220 Євро), та те, що у батьків рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, Відповідач вважає за можливе стягнути з нього аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 100 євро щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивачка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. У графі батько записаний [PERSON]. Відповідно до відповіді Голосіївського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.11.2018 року вих. № 7447/16.3-09 на адвокатський запит від 05.11.2018 року, згідно даних паперового носія актового запису про народження громадянин [PERSON], [INFO], не є батьком [PERSON], [INFO]. Враховуючи те що, відповідач не є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], а заява про удочеріння є лише наміром, а не є судовим рішенням. чи документом консульської установи або дипломатичного представництва України та не містить дозвіл центрального органу виконавчої влади. що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, отже на нього не може бути покладено обов'язок з її утримання, тому в позовних вимогах в цій частині просить відмовити. Також відповідач не визнає позовні вимоги позивачки щодо стягнення з нього на утримання як дружини, з якою проживають діти, у твердій грошовій сумі у розмірі 494 євро, оскільки такий розмір є занадто завищеним, враховуючи його доходи, витрати на сплату всіх податків, зборів і обов'язкових платежів із доходів, утримання сина та позовних вимог про стягнення аліментів на доньку, а також розмір середньої заробітної плати в Черкаській області у кінці 2017 року - 6 500 грн. та те, що позивач отримує допомогу від матері - [PERSON]. Просить суд визначити аліменти на утримання позивачки до досягнення донькою - [PERSON] трьох років, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 Євро на дату звернення до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Полєжака В.Ф. підтримали позовні вимоги з підстав наведених у позові. Крім того просили стягнути з відповідача понесені судові витрати в загальній сумі 27776,39 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, направив суду пояснення від 05.11.2018 року, в якому вказав, що позовну заяву визнає частково, просить призначити аліменти на утримання його дочки Максіми Ульяни у розмірі 100 євро. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Захарова О.О. позов визнала частково з підстав, викладених у поясненні на позову заяву, проти стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі, позивачка [PERSON] та відповідач, громадянин Королівства Нідерланди, [PERSON], уклали шлюб 14.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві (а.с.48 т.1). Від шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, [INFO] народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 016.12.2014 року. Згідно до цього свідоцтва батьками дитини записані сторони по справі (а.с. 42 т.1). Представник відповідача в судовому засідання цей факт не заперечувала. Станом на момент розгляду справи позивач і відповідач на час розгляду справи проживають окремо. Малолітні діти на сьогоднішній день проживають разом із матір'ю [PERSON] Також судом встановлено, що позивач станом на день звернення до суду із позовною заявою не працювала, оскільки знаходилася у декретній відпустці по догляд за дитиною. В той же час судом встановлено, що відповідач не в повній мірі виконує свій обов'язок по утриманню дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами по справі не досягнуто. У процесі розгляду справи, з урахуванням факту проживання відповідача [PERSON] за межами України, Звенигородським районним судом Черкаської області на підставі Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року компетентному органу Королівства Нідерланди було направлене судове доручення про вручення документів відповідачу по справі громадянину Королівства Нідерланди, [PERSON], проживаючому за адресою: [ADDRESS]. Зазначене судове доручення Звенигородського районного суду Черкаської області було виконане запитуваним органом та документи складені в ході виконання доручення повернулися. (а.с.12-22 т.2) Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Згідно, ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням, суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з актом про народження серії [NUMBER], виданого 25.01.2018 року реєстратором цивільної реєстрації в м. Утрехт (Нідерланди), відповідач є батьком малолітнього громадянина Нідерландів [PERSON] ([PERSON]), [INFO]. (а.с.187-188 т.2) Відповідно з розрахунком та розподілом витрат на дітей від 25.05.2018 року відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] ([PERSON]) у розмірі 282 Євро. (а.с.73-77 т.2) Представником відповідача у запереченні на позовну заяву вказувалися видатки відповідача, згідно яких дохід відповідача, який з урахуванням видатків становить 202,27 до 988,27 Євро на місяць. (а.с.44-72 т.2) Проте діюче законодавство України передбачає врахування доходів батьків при визначенні розміру аліментів, і не передбачає необхідності врахування судом видатків особи, з якої підлягають стягненню аліменти. А отже не можна визнати обґрунтованим відрахування із суми доходу сум сплачених на страхування чи оплату електроенергії за місцем проживання. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 3500 грн., щомісячно, починаючи з 23.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи вказаний вище розмір аліментів в твердій грошовій сумі суд враховує також ту обставину, що відповідач отримує нерегулярний та мінливий дохід, має на утриманні неповнолітнього сина громадянина Нідерландів [PERSON] ([PERSON]), [INFO], а також відсутність будь-яких доказів та обґрунтування позовних вимог позивачем з приводу необхідності стягнення аліментів у сумі 800 Євро, зокрема жодного розрахунку витрат позивача на утримання дитини в розмірі про який зазначає позивач суду не надано протягом всього часу розгляду справи. Крім того, позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 494 євро щомісячно до досягненню дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає за доцільне, враховуючи положення Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» та установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років в розмірі 2350 грн. щомісячно, за період з 23.10.2017 року по [INFO]. При цього визначення розміру аліментів в іноземній валюті - Євро відхиляються судом, так як вказане не передбачено нормами чинного законодавства. Здійснення перерахунку валюти буде здійснено на стадії виконання рішення. При цьому, в порядку ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів підлягає індексації. Відповідно до ч.1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Абзацом 2 ч.1 ст. 282 СК України встановлено, що якщо усиновлювач не є громадянином України, для усиновлення дитини, яка є громадянином України, потрібен дозвіл центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Неповнолітня дитини [PERSON] народилася [INFO] до укладення шлюбу між сторонами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2014 року, батьком неповнолітньої [PERSON] записаний [PERSON]. (а.с.45 т.1) Відповідачем [PERSON] заявлений намір про удочеріння неповнолітньої [PERSON], проте він не доведений до кінця. (а.с.99-101 т.1) Відповідно до відповіді Голосіївського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.11.2018 року вих. № 7447/16.3-09 на адвокатський запит від 05.11.2018 року, згідно даних паперового носія актового запису про народження громадянин [PERSON], [INFO], не є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.192 т.2) Також в матеріалах справи відсутнє рішення суду про усиновлення неповнолітньої [PERSON] відповідачем та дозвіл на це центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суд вважає, що [PERSON] не є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], тому при таких обставинах, в задоволені позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки на утриманні, [PERSON] в твердій грошовій сумі 200 євро, щомісячно, слід відмовити. Відповідно до ст. 79 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею витрати в розмірі 27776,39 грн. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial