Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилися після смерті її матері [PERSON], яка померла 29 вересня 2008 року, а також визнання права власності на земельні ділянки, що залишилися після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 31 грудня 2005 року, мотивуючи тим, що не може оформити спадщину, через втрату спадкодавцями оригіналів правовстановлюючих документів. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити та повністю підтвердив обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не з»явилась, але надала заяву в якій позов визнала, не заперечує щоб за позивачкою визнали право власності на земельні ділянки і просила слухати справу у її відсутності. В судовому засіданні встановлено, що 14 липня 1997 року помер [PERSON]К (батько позивачки), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №011870. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай), розміром 3.58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 021205 від 02.04.1996 року, копією розпорядження в.о. голови райдержадміністрації за №106 від 22.03.1996 року, копією державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000005 від 17.05.1995 року, витягом з технічної документації. Спадкоємцем першої черги за законом його майна стала його дружина - [PERSON] (мати позивачки), яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, але юридично його не оформила, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради за №453 від 18.12.2015 року. Заповіт від імені [PERSON] [PERSON] сільською радою Буринського району Сумської області не посвідчувався. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (що діяв на час виникнення спірних правовідносин) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 31.12.2005 року в с. Дич Буринського району Сумської області помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №022235.Після його смерті також відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, і на земельну ділянку загальною площею 2.79 га. наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 040825 від 22.07.2004 року. Спадкоємцем його майна стала позивачка, яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON].Заповіт від імені [PERSON] [PERSON] сільською радою Буринського району Сумської області не посвідчувався. 29.09.2008 року в с. Червона Слобода Буринського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №095891.Після її смерті також відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на: земельну ділянку загальною площею 3.26 га. наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області; земельну частку (пай), розміром 3.58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, яку вона прийняла, але юридично не оформила після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 066778 від 22.07.2004 року та копією вище згаданого сертифікату. Спадкоємцем першої черги за законом її майна стала позивачка, яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем. Також з нею проживав її онук, а син позивачки від першого шлюбу [PERSON], який помер 30.03.2014 року, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради за №454 від 18.12.2015 року. Заповіт від імені [PERSON] [PERSON] сільською радою Буринського району Сумської області не посвідчувався. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус повідомила, що вона не може видати свідоцтво на вказане майно, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на земельні ділянки та наявні незастережні виправлення, та пояснила, що при таких обставинах питання успадкування підлягає вирішенню в судовому порядку, що підтверджується роз»ясненням приватного нотаріуса [PERSON] за №382/01-16 від 07.06.2016 року. Крім того, відповідно до 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстицію України № 296/5 від 22.02.2012 року - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 1 гл. 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстицію України № 296/5 від 22.02.2012 року, - нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи які мають підчистки або дописки, закреслені слова або інші не застережні виправлення. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Із ст. 1218 ЦК України випливає, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя і народженими живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінали державних актів було втрачено ще спадкодавцями і на даний час позивачка змогла взяти у відділі Держгеокадастру у Буринському районі лише їх ксерокопії, з яких вбачається, що дійсно спадкодавцям належали на праві приватної власності земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області. Крім того, із Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку також вбачається, що спадкодавцям належали на праві приватної власності земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до вищевказаних Державних актів на право власності на земельні ділянки, що підтверджується копіями витягів НВ-5902944212016, НВ-5902944142016,НВ-5902945392016, НВ-5902944292016, НВ-5902943942016, НВ-5902944052016 від 18.03.2016 року та НВ-5902953442016 від 22.03.2016 року. Також із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 021205 від 2 квітня 1996 року вбачається, що його виготовлено на імя [PERSON], на підставі рішення Буринської райдержадміністрації від 22 березня 1996 року № 106, і останньому належить право на земельну частку (пай), розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області та перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Колос». З даного сертифікату видно, що в ньому зроблено незастережне виправлення у номері розпорядження, яке виправити не можливо, оскільки по-перше: його власник, як субєкт звернення помер, а по-друге: жодним нормативним актом не передбачено внесення виправлень до сертифікату. Згідно пункту 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від.30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). На підставі викладеного та дослідивши пояснення представника позивачки і всі наявні докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов доведений і підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved