Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач, інтереси якої представляє адвокат Милитчук І.М. звернулася в грудні 2020р. до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку із каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що 08 грудня 1995 року на станції Копиченці Тернопільської області поїздом № 676 Івано- Франківськ-Шепетівка, що належав Львівській залізниці позивача було травмовано і віднято обидві ноги. 20 травня 1996 року Івано-Франківським бюро МСЕК її визнано інвалідом 1 групи без подальшого перегляду та призначено пенсію. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 1998 року з Львівської залізниці на її користь стягнуто 52 507,08 гривень шкоди завданої ушкодженням здоров`я та 2 550 гривень моральної шкоди, а всього 55 057, 08 гривень, в тому числі 11 623 гривень на придбання автомобіля з ручним управлінням. Починаючи з 01 листопада 1998 року визначено відшкодування щомісячно по 223,16 гривень, виходячи з середньомісячного заробітку 197,66 гривень. З 01 листопада 1998 року мінімальна зарплата та прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність постійно зростали, однак Львівська залізниця перерахунок розміру відшкодування не здійснювала. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 червня 2004 стягнуто на її користь з Львівської залізниці відшкодування шкоди з врахуванням сум доплат на 01 липня 2004 року - 6 961, 98 гривень, а починаючи з 01 липня 2004 року ухвалено щомісячно стягувати по 1 025 гривень. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2018 року у справі № 344/3366/17 (провадження 22-Ц/779/209/2018) вирішив: «Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] 96000 гривень відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати за період з лютого по грудень 2017 року. Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» з 01 січня 2018 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної зарплати виплачувати [PERSON] по 18 615,00 гривень відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки щомісячно.» Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.04.2019 року позов [PERSON] до ПАТ Українська залізниця про збільшення розміру відшкодування шкоди задоволено та зобов`язано ПАТ Українська залізниця з 01.01.2019 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати по 20865,00 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно. В подальшому, рішенням Івано-Франківського міського суду від 10.01.2020 року позов [PERSON] до ПАТ Українська залізниця про збільшення розміру відшкодування шкоди задоволено та зобов`язано ПАТ Українська залізниця з 01.01.2020 року, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати [PERSON] по 23615,00 грн. матеріальної шкоди, у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2020 року позов [PERSON] до ПАТ Українська залізниця про збільшення розміру відшкодування шкоди задоволено та зобов`язано ПАТ Українська залізниця з 01.09.2020 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати по 25000,00 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно. З 01.01.2021 року мінімальна заробітна плата встановлена у місячному розмірі 6000 грн., а з 01.12.2021 року - 6500грн. Враховуючи наведене, просить зобов`язати АТ «Укрзалізниця» у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати з 01.01.2021 року [PERSON] по 30 000 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно та з 01.12.2021 року по 35 000 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно. Представник позивача 18.02.2021р. в судовому засіданні надав пояснення по суті спору. Позивач та її представник у судове засідання на 23.03.2021р. не з`явились, однак представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Заслухавши пояснення представика позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 08 грудня 1995 року на станції Копиченці Тернопільської області поїздом № 676 Івано- Франківськ-Шепетівка, що належав Львівській залізниці її було травмовано і віднято обидві ноги та 20 травня 1996 року Івано-Франківським бюро МСЕК її визнано інвалідом 1 групи без подальшого перегляду та призначено пенсію. Згідно Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 червня 2004 стягнуто на її користь з Львівської залізниці відшкодування шкоди з врахуванням сум доплат на 01 липня 2004 року - 6 961, 98 гривень, а починаючи з 01 липня 2004 року ухвалено щомісячно стягувати по 1 025 гривень. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2018 року у справі № 344/3366/17 (провадження 22-Ц/779/209/2018) вирішив: «Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] 96 000 гривень відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати за період з лютого по грудень 2017 року. Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» з 01 січня 2018 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної зарплати виплачувати [PERSON] по 18 615,00 гривень відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки щомісячно». Згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.04.2019 року позов [PERSON] до ПАТ Українська залізниця про збільшення розміру відшкодування шкоди задоволено та зобов`язано ПАТ Українська залізниця з 01.01.2019 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати по 20865,00 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10.01.2020 року позов [PERSON] до ПАТ Українська залізниця про збільшення розміру відшкодування шкоди задоволено та зобов`язано ПАТ Українська залізниця з 01.01.2020 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати [PERSON] по 23615,00 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2020 року позов [PERSON] до ПАТ Українська залізниця про збільшення розміру відшкодування шкоди задоволено та зобов`язано ПАТ Українська залізниця з 01.09.2020 року у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати по 25000,00 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно. Відповідно до ст.8 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень. Відповідно дост.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. У зв`язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати згідно чинного законодавства розмір відшкодування шкоди здоров`ю повинен бути також збільшений. Отже, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2021 року наявні передбачені законом підстави для зобов`язання АТ«Українська залізниця» виплачувати на користь [PERSON] встановлений мінімум відшкодування, у зв`язку із ушкодженням здоров`я. Тому вимоги в частині зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» з 01 січня 2021 року, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, виплачувати [PERSON] по 30 000 гривень матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно, є обґрунтовані та підлягають до задоволення. Водночас, суд звертає увагу, що вимога позивача про зобов`язання відповідача у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати виплачувати їй з 01.12.2021 року по 35 000 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, щомісячно, то така вимога задоволена бути не може, оскільки фактично спрямована на врегулювання відносин в майбутньому. При цьому, сторона позивача не обмежена правом звернення до суду після настання обставин - збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 01.12.2021 року у іншому розмірі. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 1600 грн., то суд зазначає наступне. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Представником позивача долучено до матеріалів справи квитанцію про надання правничих послуг на суму 1600 грн. (а.с.20) та Акт виконаних робіт від 23.03.2021 року (а.с.21). Як вбачається з розрахунку суми судових витрат та витрат на правову допомогу вартість складання позовної заяви становить 800,00 грн., підготовка до справи та участь в судовому засіданні 18.02.2021р.- 400,00 грн., підготовка до справи та участь в судовому засіданні 18.02.2021р.- 400,00 грн. Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1600,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу, на думку суду, відповідає вищезазначеним критеріям. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України,і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 гривні 80 коп.

Outcome: partial