Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПУАТ «ФІДОБАНК», в якому зазначила, що 25.12.2012 року між нею та ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ «ФІДОБАНК» був укладений кредитний договір № 014/ZВ6SIN/3/001, згідно якого вона має повернути суму кредиту у розмірі 7000 гривень до 24.12.2015 року, сплачувати відповідні відсотки за користування кредитом. Крім того 12 червня 2013 року між нею та Банком було укладено ще один кредитний договір № 014/ZВ6SIN/3/002 на суму кредиту 4200 гривні строком повернення 13.06.2016 року. До квітня 2014 року кредити позивачкою сплачувались своєчасно, а іноді в сумі більшій ніж обов'язковий платіж. З квітня 2014 року вона не має змоги сплачувати належні платежі. Вважає, що нею було порушено умови кредитного договору щодо сплати в установлені строки обов'язкових сум платежів у зв'язку з істотними змінами обставин та згідно ч. 1 ст. 652 УК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, договір може бути розірваний. Якби сторони могли передбачити, що обставини зміняться настільки, вони б не уклали б договори або уклали б їх на інших умовах. На теперішній час вона немає відповідних доходів для того щоб систематично виплачувати кредити, а з квітня 2014 року вона робить це з штрафними санкціями. У 2012 та 2013 роках відповідно до ЗУ «Про державний бюджет» мінімальні заробітні плати збільшувались, а у 2014 році мінімальна заробітна плата до кінця поточного року встановлена на рівні 1218 гривень. Крім того подорожчали всі товари, а з 01 травня та з 01 червня подорожчали комунальні послуги на газ та електроенергію. З урахуванням АТО на сході країни зазначені обставини є істотними і форс мажорними, бо ні позивачка на Банк не могли їх передбачити. Під час укладання договорів кредиту позивачка не могла передбачити, що її доходи будуть зменшуватись, зарплатня не буде підвищуватись. У зв'язку з викладеним, відповідно до п. 5.2.1 зазначених кредитним договорів позивачкою було порушено питання щодо перенесення строків платежів у зв'язку із виникненням фінансових ускладнень з незалежних від неї причин, але отримала категоричну відмову. Крім того зазначає, що її звернення було надіслане на адресу банку в м. Києві 20.05.2014 року, а відповідь вона отримала лише 14.07.2014 року з Артемівського відділення № 1. Вважає, що банк навмисно не надав їй відповіді якомога швидше і тому вона не мала можливості сплатити обов'язків платіж бо чекала позитивну відповідь. У викладеним позивачка просить розірвати кредитні договори № 014/ZВ6SIN/3/001 від 25.12.2012 року та № 014/ZВ6SIN/3/002 від 12. 06.2013 року, що були укладені між нею та Банком. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги на підставах поданого позову та зазначила, що під час укладання зазначених договорів вона не могла передбачити погіршення її фінансового стану і що її доходи будуть нижчими ніж вона планувала. Тому просить розірвати кредитні договори, які вона уклала з відповідачем. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день слухання ПУАТ «ФІДОБАНК» повідомлявся належним чином. До суду надана заява, в якій відповідач просить розглянути справу у відсутність представника, просить в задоволенні позову [PERSON] Відмовити, про що надав відповідні письмові заперечення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника ПУАТ «ФІДОБАНК». Дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень позивача та заперечень відповідача вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До матеріалів справи додано копію кредитного договору № 014/ZВ6SIN/3/001 від 25.12.2012 року укладений між ПАТ «Ерсте Банк» та [PERSON], згідно якого ПАТ «Ерсте Банк» зобов'язалося надати [PERSON] кредит в сумі 7000 гривень на умовах визначених договором, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит, сплатити проценти по ньому відповідно до умов договору (а.с. 5). Також додано Правила надання та обслуговування кредиту згідно Кредитного договору з фізичною особою № 014/ZВ6SIN/3/001 від 25.12.2012 року, які є невід'ємною частиною кредитного договору, які підписані позивачкою. Крім того до матеріалів справи додано копію кредитного договору № 014/ZВ6SIN/3/002 від 12.06.2013 року укладений між ПАТ «Фідокомбанк» та [PERSON], згідно якого ПАТ «Фідокомбанк» зобов'язалося надати [PERSON] кредит в сумі 4200 гривень на умовах визначених договором, а [PERSON] зобов'язалась повернути кредит, сплатити проценти по ньому відповідно до умов договору (а.с. 4). Також додано Правила надання та обслуговування кредиту згідно Кредитного договору з фізичною особою № 014/ZВ6SIN/3/002 від 12.06.2013 року, які є невід'ємною частиною кредитного договору, які підписані позивачкою. Відповідно до п. 3.1.5 Правил надання та обслуговування кредиту, які додані до кожного кредитного договору, укладеного з позивачкою [PERSON], остання до підписання кредитного договору була письмово ознайомлена з інформацією про умови кредитування та інші фінансові зобов'язання позичальника, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту. Крім того позивачем підписано Повідомлення позичальника - фізичної особи про умови надання споживчого кредиту, який є додатком до кожного укладеного кредитного договору, і яким позивачка підтвердила, що ознайомлена з умовами кредитування. Таким чином суд вважає, що підписуючи вищезазначені кредитні договори позивачка [PERSON] брала на себе певні зобов'язання з урахуванням ризиків та усвідомлювала вірогідність їх настання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. В матеріалах справи мається звернення [PERSON] до ПАТ «ФІДОБАНК» від 20.05.2014 року, в якому вона просить розглянути питання щодо об'єднання двох кредитів в один, при цьому збільшити строк дії кредитного договору, не збільшуючи відсоток по кредиту, посилаючись на виникнення у неї фінансових труднощів, які обумовлюються відповідними загальновідомими обставинами. (а.с.9) Листом від 14.07.2014 року вих. № 20-6-37/3598-ВРД ПУАТ «ФІДОБАНК» повідомляє, що не має можливості задовольнити прохання [PERSON] стосовно об'єднання двох кредитів та збільшення строку дії кредитного договору, оскільки її пропозиція не відповідає умовам кредитного договору (а.с.11). Таким чином вбачається, що сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, що істотно змінились. Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1/ в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2/ зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3/ виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору; 4/ по суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Таким чином закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених у ч. 2 ст. 652 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. В судовому засіданні позивачкою [PERSON] не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались під час укладання кредитних договорів. Посилання позивачки в позовній заяві на зріст цін на товари та на житлово-комунальні послуги, відсутність підвищення заробітної плати безпідставне, оскільки під час підписання кредитних договорів позивачка брала на себе певні зобов'язання і певним чином мала б усвідомлювати ризики та можливість зростання цін. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не доведені в судовому засіданні і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed