Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.04.2011року визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] та право власності на цей будинок на даний час належить позивачам. 22.10.2018року дізнались, що земельна ділянку під їх нерухомістю є власністю відповідача. Позивачам не відомо, що відповідач оформив своє право власності на земельну ділянку та отримав відповідний державний акт на праві власності на земельну ділянку серії ЯЕ№937586. Просять визнати недійсним державний акт серії ЯЕ№937586 виданий 12.05.2008року [PERSON] [PERSON] згідно рішення Херсонської міської ради від 31.01.2008року за №731 на право власності на земельну ділянку площею 0,0507га, розташовану за адресою [ADDRESS] ; скасувати реєстрацію права власності [PERSON] в усіх Державних реєстрах нерухомості на зазначену вищу земельну ділянку. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, оскільки вони є власниками житлового будинку Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, судом встановлено, що відповідно до заочного рішення Суворовського районного суду м. Херсона №2-1337/11 від 11.04.2011року визнано договір купівлі-продажу житлового будинку, що має саманні стіни, жилою площею 39,0кв.м., загальною площею 61,8кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літ. «А», при ньому літня кухня під літ. «Б», туалет під літ. «В», гараж під літ. «Г», водопровід №1, огорожа №2,3, мостіння І, під номером [ADDRESS] , укладений 15.10.2003року та посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М., зареєстрованому у реєстрі за №199770, недійсним; визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок, має саманні стіни, жилою площею 39,0кв.м., загальною площею 61,8кв.м., позначений на плані присадибної ділянки літ. «А», при ньому літня кухня під літ. «Б», туалет під літ. «В», гараж під літ. «Г», водопровід №1, огорожа №2,3, мостіння І, під номером [ADDRESS] , яке зареєстровано в Херсонському державному БТІ в книзі №114 за №19770. Відповідно до державного акту на земельну ділянку серії ЯЕ №937586 виданий 12.05.2008року, виданий 12.05.2008року [PERSON] [PERSON] згідно рішення Херсонської міської ради від 31.01.2008року за №731 на право власності на земельну ділянку площею 0,0507га, розташовану за адресою [ADDRESS] , яке зареєстровано в державному земельному кадастрі. Згідно ч. 1\~ст. 377 ЦК України\~до особи,яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного),будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку,на якій вони розміщені,без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах,встановлених для попереднього землевласника(землекористувача). Відповідно до ст.120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). Відповідно до частини 1 статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення право відношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно із частиною 3 статті 152\~ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Порядок видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (на момент видачі такого державного акту) передбачалось Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомітету України по земельним ресурсам №43 від 04 травня 1999 року, зареєстрованої в МЮ України 04 червня 1999 року за №354/3647) з послідуючими змінами, у редакції, чинній на час отримання останніми права власності. Відповідно до ч. 1ст.\~155\~ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до\~ст. 1 Закону України « Про Державний земельний кадастр»\~державний земельний кадастр\~єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Відповідно до ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~\~державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Як встановлено в судовому засіданні оспорюваний державний акт був виданий 12.05.2008 року на підставі рішення Херсонської міської ради від 31.01.2008р. за №731. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. Позивачем не доведено, що державний акт виданий усупереч закону на час його видачі у 2008 році. Отже, спірний державний акт виданий органом, який мав на це законні повноваження, тому відсутні підстави для визнання його недійсним. За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню судом, оскільки відсутні підстави для визнання держаного акту на право власності на земельну ділянку недійсним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Доводи позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо набуття ними права власності на земельну ділянку, оскільки є власниками житлового будинку не приймаються судом до уваги, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, право власності відповідача на земельну ділянку підтверджено державним актом, який видано на підставі рішення Херсонської міської ради від 31.01.2008р. за №731, яке не оспорене, не підлягає задоволенню і вимога позивача про скасування реєстрації права власності, яка має похідний характер.

Outcome: dismissed