Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначила, що їй на праві власності на підставі договору міни від 14 вересня 1992 року належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка не перебуває з нею в родинних стосунках, фактично з 1992 року в будинку не проживає, участі в утриманні житла та сплаті комунальних платежів не приймає. Реєстрація відповідачки в належному позивачці будинку має наслідком порушення її прав як власниці, у зв`язку з чим [PERSON] просить визнати відповідачку особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Зазначила, що з відповідачкою по справі не знайома, про реєстрацію останньої в належному будинку дізналась нещодавно під час оформлення субсидії. З моменту набуття нею права власності на будинок [ADDRESS] , [PERSON] жодного дня в ньому не проживала. Припускає, що відповідачка по справі мала відношення до колишнього господаря будинку, у зв`язку з чим і була зареєстрована до набуття нею права власності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає в будинку [ADDRESS] з народження. Підтвердила, що жодного разу з моменту придбання [PERSON] будинку [ADDRESS] не бачила [PERSON] за вказаною адресою. З`ясувавши позицію позивачки, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору міни від 14 вересня 1992 року (а.с.6-7). Як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника» від 02 серпня 2021 року № 595, [PERSON] з 15 вересня 1981 року зареєстрована в будинку [ADDRESS] , проте, з 14 вересня 1992 року за вказаною адресою не мешкає, що підтверджується копією акта про перевірку паспортного режиму від 03 серпня 2021 року (а.с.5). Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що [PERSON] членом сім`ї позивачки по справі не являється, з 1992 року в будинку [ADDRESS] без поважних причин не мешкає. Приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS] . В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідачку по справі. На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України,

Outcome: approved