Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів: Ягільницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою. В позовній заяві позивачі вказали, що кожен є власником 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Даний об`єкт нерухомого майна був виділений в натурі із спільної часткової власності з відповідачем [PERSON] .. Будинку позивачів присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] , будинку відповідача - [ADDRESS] . Будинки сторін розташовані на спільній земельній ділянці розміром 0, 1543 га. Між власниками вже окремих будинків існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] бажають скористатись своїм правом на безкоштовну приватизацію присадибної земельної ділянки, яка перебуває у їхньому користуванні, і між сторонами виник спір про порядок користування присадибною земельною ділянкою для отримання її у власність. Позивачі вказали, що оскільки вони є власниками 63/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, то мають право на отримання у користування земельної ділянки у розмірі 0,0972 га, а [PERSON] , як власник 37/100 частин будинковолодіння - 0,0571 га. Просять встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,1543 га, що розташована по [ADDRESS] та [ADDRESS] , виділивши у користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 0,0972 га, вказаної земельної ділянки. В червні 2018 року представником [PERSON] адвокатом Волинцем С. А. було подано зустрічну позовну заяву про виділення ідеальної частки земельної ділянки в натурі. Згідно зустрічного позову [PERSON] просить провести поділ спірної земельної ділянки та виділити йому 37/100 ідеальної частки спірної земельної ділянки площею 0,0571 га, шляхом формування в окрему земельну ділянку з відповідним встановленням меж нової ділянки з присвоєнням кадастрового номера та визнати право власності на виділене майно. В судовому засіданні представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Калінніков М. О. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві та встановити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до варіанту № 2 висновку експерта №894/18-22 від 30.10.2018; стягнути в їхню користь судові витрати. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просить відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Захарчук Ю.В. просять встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до схеми «Розмежування - плану земельної ділянки з нанесенням проектної господарської будівлі (літня кухня КН М 1:2000)», розробленої ФОП [PERSON] .. Позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - не визнають. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів Ягільницька сільська рада Тернопільської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвоката Каліннікова М.О., Туктамишева О.В., його представника - адвоката Захарчука Ю.В., експерта Походай І. П., спеціаліста [PERSON] , які були допитані в ході судового розгляду справи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 1996 року житловий будинок [ADDRESS] , належав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Право власності на одну четверту частку кожного жилого будинку зареєстроване в Чортківському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 27 від 17 грудня 2014 року. В подальшому, рішенням Чортківського районного суду від 09 лютого 2016 року, між сторонами було проведено виділ часток житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було виділено у власність 63/100 долей, а [PERSON] - 37/100 долей. Рішенням виконавчого комітету Ягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 25 травня 2016 року № 17 «Про переведення житлового будинку по [ADDRESS] » 63/100 частини із будинковолодіння [ADDRESS] було виділено в окремий об`єкт з присвоєнням нової поштової адреси: [ADDRESS] . На підставі досліджених судом документів, був виданий технічний паспорт на садибний житловий будинок [ADDRESS] , власниками якого по одній третій частині кожен є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Згідно довідки Ягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області № 955 від 29.12.2014 року, в користуванні сторін по справі до 2004 року перебувала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1543 га, яка знаходиться в межах населеного пункту [ADDRESS] . Дана земельна ділянка обліковується у земельно - кадастровій книзі за сторонами по справі. Рішення стосовно передачі земельної ділянки у власність в сільській раді відсутнє. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають намір скористатись своїм правом на безкоштовну приватизацію присадибної земельної ділянки, яка перебуває у їхньому користуванні, через що у них із [PERSON] виник спір про порядок користування присадибною земельною ділянкою. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2018 року за клопотаннями представників сторін адвокатами Калінніковим М. О. та [PERSON] у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 09 листопада 2018 року до Чортківського районного суду надійшов висновок експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи за № 894/18-22 від 30.10.2018. Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2018 року у справі поновлено провадження. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 894/18-22 від 30 жовтня 2018 року, на додатках №№ 2, 3 відображено можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою, площею 0. 1654 га у відповідності до варіантів розподілу часток 37/100 та 63/100 житлового будинку згідно Висновку будівельно -технічної експертизи. При обидвох варіантах знаходиться земельна ділянка у спільному користуванні. На всіх додатках порядку користування земельною ділянкою показано лінійні проміри з прив`язкою до меж земельної ділянки та житлового будинку. В ході проведення підготовчого засідання представником [PERSON] адвокатом Захарчуком Ю. В. було заявлено клопотання про проведення додаткової земельно - технічної експертизи з урахуванням пропозицій варіантів розподілу користування земельної ділянки [PERSON] та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по [ADDRESS] . 06 вересня 2019 року до суду надійшло повідомлення експерта КНДІСЕ Міністерства юстиції України Походай І. П. №1077/19-22 від 23.08.2019 про неможливість надання висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи, в зв`язку з тим, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по [ADDRESS] , з урахуванням якої [PERSON] просив провести експертизу, не завершена, реєстрація земельної ділянки не проведена. Тому експертом при розробці варіантів користування земельною ділянкою технічна документація не могла розглядатись та не бралась до уваги. 04 серпня 2020 року представником [PERSON] адвокатом Захарчуком Ю.В. повторно було заявлено клопотання про проведення додаткової земельно - технічної експертизи експертами КНДІСЕ згідно схеми «Розмежування - плану земельної ділянки з нанесенням проектної господарської будівлі (літня кухня КН М 1:2000)», розробленої ФОП [PERSON] .. 16 листопада 2020 року надійшов висновок експерта КНДІСЕ Бікуса Ю. №8802/20-41 від 09.11.2020, згідно якого провести розподіл земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , не представляється можливим, оскільки, згідно із статтями 364, 370 ЦК України поділ можливий тільки того майна, яке перебуває у власності (частковій чи сумісній) фізичних та юридичних осіб, а спірна земельна ділянка перебуває у користуванні, а не у власності громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Визначити порядок користування вказаною земельною ділянкою за варіантом відображення на схемі «Розмежування - плану земельної ділянки з нанесенням проектної господарської будівлі (літня кухня КН М 1:2000)», розробленої ФОП [PERSON] , також не вбачається можливим, оскільки цей варіант розроблений з урахуванням не існуючої на час проведення експертизи будівлі (літньої кухні), а згідно вимог Закону, поділ забудованої земельної ділянки та встановлення порядку користування забудованою земельною ділянкою повинні проводитися з урахуванням існуючої забудови, без врахування існуючих самочинно збудованих будівель і споруд. Поділ забудованої земельної ділянки та встановлення порядку користування забудованою земельною ділянкою із врахуванням існуючих самочинно збудованих будівель і споруд або із врахуванням не існуючих будівель і споруд, але будівництво яких передбачається в майбутньому, можливе лише виключно за наявності відповідної угоди сторін, яка на момент розгляду справи відсутня. Під час судового розгляду справи судовий експерт [PERSON] додатково обґрунтував та надав пояснення щодо варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою між сторонами. Під час проведення експертизи він керувався відповідним законодавством та методиками, будівельними нормами. Він розробив варіанти поділу земельної ділянки відповідно до часток будинковолодіння, що належать сторонам. Оскільки, спірна земельна ділянка не приватизована, тому при проведенні земельно-технічної експертизи технічна документація не бралася до уваги. Вважає, що він мав врахувати бажання сторони в майбутньому побудувати господарську будівлю. Місця для такого будівництва є достатньо, при цьому для проведення такого будівництва для заїзду потрібно було би встановити строковий земельний сервітут. Допитаний в судовому засіданні спеціаліст [PERSON] суду пояснив, що є фізичною особою підприємцем, яка надає послуги в сфері містобудівної діяльності. До нього звернувся [PERSON] з клопотанням про надання висновку про поділ земельної ділянки з нанесенням проектної господарської будівлі. Йому було надано план земельної ділянки в розмірах. На представленому плані він винайшов варіант розташування господарської будівлі згідно державних будівельних норм, який би мав право на існування. Цей план не порушує також будівельних норм і по відношенню до вже існуючого будинку. При наданні висновку містобудівної документації він не мав. Також він не досліджував висновок земельно-технічної експертизи, оскільки, не є фахівцем в земельних питаннях. Зазначив суду, що вказаний висновок є проектною пропозицією, так як земельна ділянка не перебуває у власності сторін по справі і не внесена в земельний кадастр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просять встановити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до варіанту № 2 висновку експерта №894/18-22 від 30.10.2018. В свою чергу, [PERSON] просить встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до схеми «Розмежування - плану земельної ділянки з нанесенням проектної господарської будівлі (літня кухня КН М 1:2000)», розробленої ФОП [PERSON] .. Частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статей 364, 367 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу. Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 Земельного кодексу України. Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Оскільки, володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилі будинки, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 Земельного кодексу України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. За правилом ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. При відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка розглядається, слід враховувати наступне. Частина четверта статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При цьому при застосуванні положень статті 120 Земельного кодексу України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак, земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 318 Цивільного кодексу України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема, до права користування земельною ділянкою). Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пунктах 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Таким чином, при вирішенні даного спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд виходить з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності встановленого порядку користування нерухомим майном, і встановлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном згідно варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи №894/18-22 від 30.10.2018, оскільки за цим варіантом земельні ділянки сторін відповідають їх часткам в праві власності на будинковолодіння, права співвласників щодо користування власністю (нерухомим майном (будівлями і спорудами)) не порушуються. В зустрічному позові [PERSON] про виділення ідеальної частки земельної ділянки в натурі слід відмовити, оскільки з огляду на вищезазначене спірна земельна ділянка не приватизована, не перебуває у будь чиїй власності, а отже поділу не підлягає. Судові витрати по справі суд покладає на сторони, в межах ними понесеними.

Outcome: dismissed