Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви, позивачі вказують, що 15.02.2018 року в м. Кілія Одеської області внаслідок ДТП, яке сталося з вини відповідача [PERSON] , позивачу була завдана матеріальна шкода, а саме: пошкоджено автомобіль марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер « [NUMBER] », яким керував [PERSON] . Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а отже факт порушення відповідачем правил дорожнього руху і вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доказуванню не підлягають, так як це встановлено вищевказаною постановою. Цивільна відповідальність винуватця ДТП застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». В день ДТП, а саме 15.02.2018 року [PERSON] подав до вказаної страхової компанії Заяву про страхове відшкодування зі всіма необхідними документами та страховим агентом ПрАТ «СК «Провідна» був здійснений поверхневий огляд пошкодженого авто. Як вказують позивачі, огляд проводила особа, яка не уповноважена надавати висновок щодо пошкодженого авто, оскільки вона не має спеціальних знань в цієї галузі та не є експертом. 07.03.2018 року на станції технічного обслуговування автомобілів ПП « [PERSON] », позивачем було проведено технічне обстеження належного йому на праві власності автомобілю, про що був складений відповідний Акт обстеження транспортного засобу, згідно якого загальна сума по роботі із запчастинами та матеріалами склала 54 800 гривень. Після чого ПрАТ «СК «Провідна» повідомила позивача про те, що сума належної йому страхової виплати сягає 19 853 гривні 65 копійок. Категорично не погодившись із вказаною сумою, 19.03.2018 року [PERSON] надав ПрАТ «СК «Провідна» заяву з проханням переглянути суму виплат з метою її збільшення. До заяви був доданий вищевказаний Акт технічного обстеження транспортного засобу від 07.03.2018 року. Однак, незважаючи на це, 20.03.2018 року страховик ПрАТ «СК «Провідна» відшкодував [PERSON] , лише 19 853 гривень 65 копійок, а винуватець ДТП взагалі нічого не відшкодував. Не погодившись із зазначеним збитком, що був розрахований відповідачем та виплаченою сумою, [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з відповідною Претензією, в якій детально виклав суть свого непогодження, повідомив про значні моральні страждання, а також просив надати копію експертизи та розрахунки щодо відновлення автомобілю. 10.05.2018 року відповідач надав відповідь, в якій чітко зазначив, що рішення страхового відшкодування може бути переглянуто ПрАТ «СК «Провідна» у випадку надання документів, що підтверджують вартість відновлювальних робіт з ремонту транспортного засобу та факту оплати таких робіт. Однак, витребуваних документів позивачу надано не було. В результаті чого, 08.06.2018 року позивач змушений був звернутися до належного судового експерта. Висновком судового експерта [PERSON] за № 70/18 від 28.06.2018 року, вартість матеріальної шкоди спричиненої позивачу на момент складання висновку визначено в розмірі 29 202 гривні 21 копійка. З метою досудового врегулювання спору, 17.07.2018 року позивач знову звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з Претензією № 2, щодо відшкодування різниці між виплаченими страховими сумами та реальною шкодою встановленою експертом, а також просив повернути сплачені кошти в розмірі 2000 гривень за проведення експертизи. Однак, 31.07.2018 року ПрАТ «СК «Провідна» знову відмовила у відшкодуванні завданої шкоди. У зв`язку з відсутністю достатньої суми грошей, ремонт автомобілю було розпочато 25.01.2019 року та закінчено 26.02.2019 року, що підтверджується Заказ-нарядом на виконання відновлювальних робіт ПП « [PERSON] », за яким позивачами було сплачено грошові коти в розмірі 17 000 гривень. На придбання матеріалів та комплектуючих запчастин було витрачено 30 252 гривні, що підтверджується відповідними закупочними Актами та накладною з розрахунком. Оскільки регламентну виплату було здійснено лише частково в розмірі 19 853 гривні 65 копійок замість реально понесених витрат, то пеню необхідно розраховувати на 91-день з дати подання документів до страховика, тобто з 16.05.2018 року по день подання позовної заяви до суду. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені складає 8572 гривні 30 копійок. Внаслідок злісного ухилення страхової компанії від здійснення позивачу матеріального відшкодування, він вимушений був збирати велику кількість документів, звертатися за юридичною допомогою, багаторазово звертатися до страхової компанії, що позначилося на його душевному стані та призвело до погіршення взаємовідносин у сім`ї, внаслідок чого позивач зазнав моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 15 000 гривень. На підставі вищезазначеного позивачі просили суд стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] суму матеріальних збитків у розмірі - 27 398 гривень 35 копійок; стягнути солідарно з відповідачів суму пені у розмірі 8572 гривень 30 копійок; стягнути солідарно з відповідачів суму вартості експертизи у розмірі - 2000 гривень; стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень та судові витрати по справі у розмірі судового збору. Після відкриття провадження у справі, 22.11.2019 року відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач у повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 29.08.2017 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до полісу № АМ/0990240, строком дії з 06.09.2017 року по 05.09.2018 року, згдіно якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «Сhevrolet Аveo», державний номерний знак « [NUMBER] ». 15.02.2018 року у м. Кілія Одеської області по вул. Миру/Торгова, сталося ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Polo», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом № АК/8293178. 16.02.2018 року до ПрАТ «СК «Провідна» звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування по системі прямого врегулювання, в зв`язку з чим страховиком було зареєстровано страхову справу № 2300207767. Отже, оскільки позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування по системі прямого врегулювання до страховика, тому врегулювання заявленого позивачем випадку проводилося згідно Положення «Про пряме врегулювання збитків». ПрАТ «СК «Провідна», яке уклало з [PERSON] поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності, поклало на себе виконання обов`язків страховика винуватця події. Також відповідач зазначає, що при прямому врегулюванні, потерпілому відшкодовується тільки шкода, завдана майну. Таким чином, ПрАТ «СК «Провідна» в порядку системи прямого врегулювання збитків виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 19 853 гривні 65 копійок, що підтвердив сам позивач у тексті позовної заяви, а тому факт виплати страхового відшкодування не потребує додатковому доказуванню. В заяві про виплату страхового відшкодування позивач зазначив, що бажає отримати відшкодування по калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст. 36.2 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком страховика згоден. На виконання вимог ст. 34 вказаного Закону, в присутності [PERSON] із застосуванням фотозйомки, було проведено огляд пошкоджень автомобіля «Сhevrolet Аveo», державний номерний знак « [NUMBER] », за результатами якого складено Акт огляду транспортного засобу від 18.02.2018 року, який підписаний позивачем, заяв та зауважень від нього не надходило, що свідчить про те, що він погодився з даним актом, з правильністю та достовірністю даних, позивач погодив своїм підписом. На виконання вимог Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» та з метою визначення розміру збитків завданих позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу, спеціалістом Страховика було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Сhevrolet Аveo» склала 30 234 гривні 33 копійки. Як вказує відповідач, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля «Сhevrolet Аveo» складає 19 853 гривні 65 копійок. 20.03.2018 року позивачу було перераховано страхове відшкодування у вищевказаному розмірі. Таким чином ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виконало свої зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належним чином у строк та в повному обсязі. В свою чергу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», згідно з Положенням «Про пряме врегулювання збитків», здійснило компенсацію виплаченого страхового відшкодування за заявленим страховим випадком до МТСБУ (Моторно-транспортного страхового бюро України). Тобто, взаєморозрахунки між ПрАТ «СК «Провідна» та ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» по прямому врегулювання вже проведено. Таким чином ПрАТ «СК «Провідна» виконало свої зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0990240 перед Страхувальником, [PERSON] , ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та МТСБУ належним чином та в повному обсязі. Відповідач не погоджується з Висновком №70/18 від 26.06.2018 р., оскільки висновок складений ФОП [PERSON] не є судовою експертизою так як він складався на замовлення Позивача в досудовому порядку, а не за ухвалою суду. ПрАТ «СК «Провідна», вважає, що вищезазначений Висновок складений з порушенням Методики товарознавчих експертиз та оцінки дорожніх транспортних засобів входить до переліку рекомендованих джерел для експертів при розрахунку вартості відновлювального ремонту та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» і не є належним доказом в розумінні положень ЦПК України. ФОП [PERSON] характер та обсяг пошкоджень транспортного засобу в результаті ДТП, яка сталась 15.02.2018 року у м. Кілія Одеської області по вул. Миру/Торгова, не встановив, матеріалів адміністративної справи не досліджував, перед спеціалістом таке питання не ставилось. Відповідно до наданого Позивачем Висновку №70/18 від 26.06.2018 р. вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля, склала 29 202,21 грн., при цьому вказаний експерт не вирахував податок на додану вартість (ПДВ) на частини, які підлягають заміні. Також, відповідач не погоджується із доводами позовної заяви, що Позивачу завдано збитків у розмірі 47 252,00 грн. Як зазначає відповідач, згідно чинного законодавства, відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою необхідно покласти на особу винну в настанні ДТП, а саме на [PERSON] . На підставі вищезазначеного, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог позивачів до ПрАТ «СК «Провідна» відмовити повністю. 20.12.2019 року від позивачів надійшла відповідь на відзив відповідача ПрАТ «СК «Провідна», в якій зазначено, що позивачі вважають доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та є безпідставними, виходячи з наступного. Позивачем неодноразово були подані претензії до відповідача з приводу відновлення транспортного засобу позивача, а саме зазначався той факт, що «Сhevrolet Аveo» ніяким експертом не оглядався, чим були порушені вимоги чинного законодавства у сфері страхування, на питання звідки взялась сума страхової виплати в розмірі 19 853 гривні, відповіді позивач не отримав. Позивачем було надано довідку щодо оцінки робіт і матеріалів для відновлення його автомобіля, станом на березень 2018 року, в якій зазначено суму відновлення його автомобіля, але відповідачем це не було враховано та проігноровано довідку із СТО, яка не була взята до уваги при розрахунку до виплати. Також позивачі вказують, що відношення ПрАТ «СК «Провідна» до його справи, не тільки забирало багато їх робочого часу, а й негативно впливало на стан їх здоров`я, самопочуття, що відповідно викликало занепокоєння родини та близьких, погіршилися гармонійні адаптовані умови життєдіяльності, у зв`язку з чим позивачі просили задовольнити позовну заяву у повному обсязі. 27.12.2019 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву датований 09.12.2019 року, в якому зазначено, що відповідно до полісу № АК/8293178 від 01.02.2018 року про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер « [NUMBER] », розмір страхової виплати за спричинення матеріальної шкоди в результаті ДТП складає 100 000, 00 гривень, франшиза складає - 0, 00 гривень, строк дії полісу з 12.02.2018 року до 11.02.2019 року. Оскільки сума заявлених вимог розміру майнової шкоди не перевищує ліміт страхового відшкодування вищезазначеним полісом, то відповідач вважає вимоги позивачів до нього про стягнення 13 699 гривень 17 копійок та витрат за проведення експертизи в сумі 1000, 00 гривень такими, що не підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення пені, відповідач вказує, що лише у разі доведення позивачами їх вимог про невідповідність розміру виплаченого страхового відшкодування реально понесеним збиткам, вимоги про стягнення пені можуть пред`являтися і тільки до страховика. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди відповідач зазначає, що позов подано від двох позивачі та хто з них зазнав душевних страждань чи переживань в результаті ДТП, у позові не зазначено. Крім того, автомобілем «Сhevrolet Аveo» керував [PERSON] , а доказів того, що власником даного автомобіля є [PERSON] , які б надавали йому право на звернення до суду за захистом його прав до позову не додано. Також вказує, що до моральної шкоди не можуть включатися витрати на правову допомогу, відшкодування яких регулюються іншими нормами законодавства та мають підтверджуватися належними доказами. З урахуванням викладеного, відповідач просив позовні вимоги позивачів залишити без задоволення. 20.12.2019 року до суду від позивачів надійшла відповідь на відзив [PERSON] , в якій зазначено, що позивачі є потерпілими у вказаній адміністративній справі та їхньому майну дійсно завдана шкода, яку у відповідності до ЦК України має відшкодувати саме [PERSON] . Також вказують, що розмір страхової виплати не залежить від ліміту страхового відшкодування. Оскільки вина відповідача, щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, а при розрахунку страхової виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, тобто виплата страховиком не в повній мірі покриває витрати на ремонт, позивачі вважають, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між сумою страхової виплати та реальними витратами позивачів, у зв`язку з чим просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши заяви по суті справи, подані учасниками справи, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 15.02.2018 року о 11 годині 50 хвилин [PERSON] , в м. Кілія Одеської області, керуючи автомобілем «Volkswagen Polo», реєстраційний номер « [NUMBER] » на перехресті вулиць Торгова-Миру, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Сhevrolet Аveo», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з зазначеним автомобілем. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року по справі № 496/977/18 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, /а. с. 10/. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Сhevrolet Аveo», реєстраційний номер « [NUMBER] », було застраховано в ПрАТ «СК «Провідна», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0990240, строком дії з 06.09.2017 року по 05.09.2018 року, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн., /а. с. 49/. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 35 вищезазначеного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 16.02.2018 року [PERSON] на адресу ПрАТ «СК «Провідна» було подано Заяву про виплату страхового відшкодування по системі прямого врегулювання збитків за участю автомобіля «Сhevrolet Аveo», реєстраційний номер « [NUMBER] » та автомобілю «Volkswagen Polo», реєстраційний номер « [NUMBER] », /а. с. 50-51/. Відповідно до вимог ст. 34.2, 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» надав копію Акту № 2300207767 огляду транспортного засобу, складеного 18.02.2018 року за наслідками огляду транспортного засобу «Сhevrolet», моделі «Аveo», реєстраційний номер « [NUMBER] », /а. с. 52/. При цьому, судом, у зв`язку з наявністю у позивача обґрунтованих сумнівів щодо справжності підпису [PERSON] на відповідному акті та його участі у огляді транспортного засобу, що має суттєве значення для встановлення обставин проведення відповідного огляду та визначення розміру відшкодування збитків завданих транспортному засобу внаслідок ДТП, витребовувались від відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» оригінал письмового доказу - Акта 2300207767 огляду транспортного засобу, складеного 18.02.2018 р. за наслідками огляду транспортного засобу «Chevrolet» моделі «Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , проте станом на день постановлення рішення відповідач, документів так і не надав. Враховуючи вищенаведене, суд з урахуванням приписів ч. 6 ст. 95 ЦПК України суд не бере до уваги вказаний доказ та вважає недоведеним належним чином факт, викладений відповідачем у відзиву до позовної заяви, щодо проведення огляду 18.02.2018 року транспортного засобу «Chevrolet» моделі «Aveo» в присутності позивача, за результатами якого складено відповідний акт та відсутності зауважень зі сторони позивача при проведенні такого огляду. З огляду на вищенаведене, суд вважає недоведеним факт проведення представником страхової компанії-відповідача в порядку, передбаченому законодавством, огляду пошкодженого транспортного засобу позивача, який мав бути перебудовою для визначення розміру збитків, які підлягали відшкодуванню. Відповідно до Акту технічного огляду транспортного засобу складеного станцією технічного обслуговування автомобілів ПП « [PERSON] » від 07.03.2018 року встановлено, що в результаті огляду автомобілю «Сhevrolet Аveo», реєстраційний номер « [NUMBER] », належному [PERSON] загальна сума по роботі з запчастинами та матеріалами складає - 54800, 00 гривень, /а. с. 11/. 19.03.2018 року [PERSON] звернувся з заявою до Директора департаменту клієнтського сервісу ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про перегляд суми виплати по справі № 2300207767, оскільки сума 19853 гривні 60 копійок його категорично не влаштовує, так як ця сума не перекриває витрати на ремонт навіть на 50 %, /а. с. 12/. 22.03.2018 року [PERSON] звернувся до Директора департаменту клієнтського сервісу ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про необхідність організації виїзду експерта до м. Кілія Одеської області, за місцем знаходження автомобіля, оскільки технічний стан автомобілю не дозволяє подолати шлях з м. Кілія до м. Одеса, /а. с. 12/. Відповідно до претензії направленої [PERSON] на ім`я Директора департаменту клієнтського сервісу ПрАТ «СК «Провідна», яку отримано 19.04.2018 року, заявник зазначив, що йому незрозуміло з яких підстав виведено виплату в сумі 19853, 00 гривень, так як в матеріалах справи № 2300207767 відсутні будь-які розрахунки щодо відновлення його автомобілю та проведення будь-яких експертиз. Також повідомив, що він не має можливості транспортувати автомобіль до м. Одеси, а саме на сервісний центр «Одеса-Авто» з причини того, що даний автомобіль дуже пошкоджений. У зв`язку з чим просив надати відповідну письмову відповідь, /а. с. 13/. 24.04.2018 року за вих. № 17-12/5071 від ПрАТ «СК «Провідна» на адресу [PERSON] направлено лист щодо страхового відшкодування по справі № 2300207767 в якому вказано, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого «Сhevrolet Аveo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було визначено ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року. Так, вартість відновлювального ремонту становила 30 234, 33 грн., в тому числі вартість робіт - 9 690, 00 грн., вартість матеріалів - 5 385, 63 грн., вартість деталей, що підлягають заміні - 15 158, 70 грн. (з урахуванням зношення - 4778, 02 грн.). Таким чином, розмір завданого збитку становить 19 853, 65 гривень. Зазначена сума була перерахована через платіжну систему ПриватМані ЗАТ КБ «ПриватБанк» 20.03.2018 року. Також повідомлено, що рішення щодо страхового відшкодування може бути переглянуто ПрАТ «СК «Провідна» у випадку надання документів, що підтверджують вартість відновлювальних робіт з ремонту транспортного засобу та факт оплати таких робіт, /а. с. 15/. 10.05.2018 року за вих. № 17-17/5601 від ПрАТ «СК «Провідна» на адресу [PERSON] направлено лист щодо страхового відшкодування по справі № 2300207767 в якому зазначено, що в заяві про виплату страхового відшкодування по системі прямого врегулювання збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] зазначив, що згоден з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком Страховика, у відповідностей до вимог ст. 36.2 Закону України. Таким чином, розмір страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» було визначено у відповідності до умов Закону та на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України, 24.07.2009 року, /а. с. 15/. Згідно претензії № 2 направленої [PERSON] на ім`я Директора департаменту клієнтського сервісу ПрАТ «СК «Провідна», яку отримано 17.07.2018 року, він зазначив, що згідно відповіді від 24.04.2018 року за вих. № 17-12/5071, він нібито надав згоду у своїй заяві на той розмір виплат, який встановлено, однак жодної згоди він не надав, а навпаки 19.03.2018 року він звернувся з відповідною заявою до страховика, де чітко зазначив, що не згоден з виплатою в розмірі - 19853, 00 гривні. Так як співробітниками ПрАТ «СК «Провідна» тривалий час не проведено відповідної експертизи, то він за власний рахунок її замовив для надання страховій компанії, яку зробив незалежний судовий експерт [PERSON] від 26.06.2018 року щодо відновлення транспортного засобу марки «Сhevrolet Аveo», з якої вбачається, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП складає 29202 гривні 21 копійку. У зв`язку з чим просив повернути сплачені кошти за проведену судову експертизу в сумі 2000, 00 гривень та повторно переглянути рішення щодо різниці розміру страхового відшкодування відповідно до наданої судової експертизи, /а. с. 14/. Оскільки, закон не забороняє потерпілому самостійно обирати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Відповідно до матеріалів справи, позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження у судового експерта [PERSON], який має відповідне свідоцтво для проведення даного виду експертиз. 14.06.2018 року ФОП « [PERSON] » було оглянуто автомобіль «Сhevrolet Аveo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », про що складено відповідний Протокол огляду транспортного засобу в якому визначено вартість ремонту - 37 694, 57 грн., /а. с. 17-18/. Відповідно до Висновку № 70/18 від 26.06.2018 року експертного автоторознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненої володільцю автомобілю «Сhevrolet Аveo», державний номер « [NUMBER] » визначена вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля «Сhevrolet Аveo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » на момент дослідження складала - 29202 гривні 21 копійка, /а. с. 19/. Згідно квитанції № 70/18 від 26.06.2018 року встановлено, що [PERSON] , сплатив на користь ФОП « [PERSON] » грошові кошти в розмірі 2000, 00 гривень за визначення збитків по автомобілю «Сhevrolet Аveo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », /а. с. 20/. 31.07.2018 року за вих. № 17-12/8543 від ПрАТ «СК «Провідна» на адресу [PERSON] направлено лист щодо страхового відшкодування по справі № 2300207767 в якому рекомендовано [PERSON] , щодо можливого перегляду страхового відшкодування звернутися безпосередньо до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», /а. с. 16/. Відповідно до закупочного акту № 3 від 09.01.2019 року встановлено, що [PERSON] закупив у ФОП « [PERSON] » фарбу, лак та розчин до фарби на загальну суму 3534, 00 гривні, /а. с. 20/. Згідно закупочного акту № 2 від 05.01.2019 року встановлено, що [PERSON] закупив у ФОП « [PERSON] » товар на загальну суму 2968, 00 гривень, /а. с. 21/. Відповідно до замовлення-наряду № 123 від 25.01.2019 року встановлено, що ПП « [PERSON] » здійснювало ремонт автомобілю «Сhevrolet Аveo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » в період з 25.01.2019 року по 26.02.2019 року. Загальна сума ремонтних робіт склала 17000, 00 гривень, /а. с. 22/. Згідно до рахунку № 015 від 04.02.2019 року встановлено, що [PERSON] сплатив ФОП « [PERSON] », грошові кошти за автозапчастини на «Сhevrolet Аveo», на суму 23 750, 00 гривень, /а. с. 24/. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону). Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст. 12 Закону). Сторонами не оспорюється факт відшкодування відповідачем ПрАТ «СК «Провідна» страхової виплати на користь позивача в розмірі 19 853 гривні 65 копійок. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що загальна сума матеріальної шкоди завдана автомобілю марки «Сhevrolet Аveo», державний номерний знак « [NUMBER] », відповідно до висновку експерта № 70/18 від 26.06.2018 року становить 29 202, 21 грн., та з урахуванням фактично виплачених страховою компанією коштів в розмірі 19853, 65 грн., суд приходить до висновку про стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача [PERSON] суми в розмірі (29 202, 21 грн. - 19853, 65 грн.) - 9348, 56 грн., як різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою лише на користь власника майна, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України лише власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є взагалі необґрунтованими. Щодо вимоги про стягнення пені з відповідачів, слід зазначити наступне. Положення ст. 992 ЦК України визначено, що в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України). Правовідносини, які склались між сторонами з приводу відшкодування страхового зобов`язанням, за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у разі прострочення Страховиком виплати належної суми страхового відшкодування, Страхувальник має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Суд перевіряючи розрахунки позивача в частині нарахування пені за весь час прострочення виплати страхового відшкодування прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки розрахунок позивачем проведено з 15.02.2018 року, однак страхувальник звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування - 16.02.2018 року. Судом встановлено, що різниця вартості матеріального збитку становить 9348, 56 гривень, а тому пеня нараховується саме з цієї суми. Так, розрахунок пені виконується за формулою: пеня = С х 2ОСД х Д / 100, де С сума заборгованості за період; 2ОСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення; Д - кількість днів прострочення. Таким чином, оскільки страховою компанією порушено строки виплати страхового відшкодування, саме ПрАТ «СК «Провідна» повинна сплатити позивачу [PERSON] пеню за весь час прострочення виплати страхового відшкодування, а саме з 17.05.2018 року по 02.08.2019 року (день звернення до суду з такими вимогами ) та становить 4011, 70 гривень. Окрім відшкодування майнової шкоди, позивачі просять суд стягнути солідарно з відповідачів також моральну шкоду у розмірі 15 000, 00 грн. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 18 Постанови Пленуму передбачено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з`ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди. Тобто, умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. (ч. 4 ст. 27 ЦК України) Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 5 ст. 27 ЦК України) Статтею 280 ЦК України встановлено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Так, суд погоджується із доводами позивача [PERSON] про спричинення йому моральної шкоди, яка полягала в порушенні звичайного укладу життя через необхідність ремонту пошкодженого транспортного засобу, власником якого він є, отриманому стресі, незручностях в експлуатації автомобіля, витрачанні часу на звернення до страхової компанії та до суду за захистом порушеного права. Враховуючи характер правопорушення, ступінь душевних страждань позивача [PERSON] та

Outcome: partial