Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що в липні 1997 року померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельні ділянки площею 3,8641 та 0,1325 га, які належали останній на підставі Державних актів на право приватної власності на землю; земельні ділянки площею 3,864 і 0,1325 га, які належали їй в порядку спадкування після померлого сина [PERSON] та земельні ділянки площею 3,864 га і 0,1325 га, які належали їй в порядку спадкування після померлої невістки [PERSON] , проте не були юридично оформлені. За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно якого заповідала все своє майно трьом онукам - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. У грудні 2014 року померла [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлої [PERSON] , проте спадкових прав не оформила. Спадкоємцями після її смерті є позивачі. Спадщину вони прийняли шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак оформити свої спадкові права позбавлені можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Рішенням суду від 07.08.2019 року за одним із спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] - [PERSON] було визнано право власності на 1/3 частину вказаних вище земельних ділянок. Посилаючись на ці обставини, позивачі просять визнати за ними право власності на 1/6 частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району площею 3,8641, 0,1325, 3,864, 0,1325, 3,864 та 0,1357 га, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судове засідання позивачі не з`явилися, направили заяви, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та провести розгляд справи без їх участі. Від відповідача по справі - Миколаївської сільської ради надійшов відзив на позовну заяву, проти позову не заперечують, просять справу розглянути без участі їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9) та після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно, в тому числі на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району площею 3,8641 та 0,1325 га, які належали їй на підставі Державних актів на право власності на землю та на земельні ділянки площею 3,864 і 0,1325 га, 3,864 га і 0,1325 га, які успадковані нею після померлих сина [PERSON] та невістки [PERSON] . За життя, 26 лютого 1997 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала онукам - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному, тобто по 1/3 частині (а.с. 16). [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). Спадкоємцями після її смерті є чоловік [PERSON] та донька [PERSON] , позивачі по справі, які в установленому законом порядку звернулися до приватного нотаріуса, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки 3,8473 га та 0,0167 га багаторічні насадження; 0,1323 га сіножаті; 3,8473 га рілля та 0,0167 га багаторічні насадження; 3,8473 га рілля та 0,0168 га багаторічні насадження 0,1325 га сіножаті у розмірі 1/3 частки (по 1/6 частці кожному) після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 24). Згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 07.08.2019 року за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частку земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області: площею 3,8641 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 042936 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1357, прово на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033032; площею 3,864 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 042935 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1325 га, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033031 від 13 квітня 2002 року; площею 3,864 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-CM № 016400 від 11 квітня 2002 року та_площею 0,1357 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серїї ІІІ-СМ № 033030, в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 22-23). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З матеріалів справи вбачається, що згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії III-СМ № 033030 та IV-СМ № 016400 [PERSON] належали земельна ділянка площею 0,1325 га та земельна ділянка площею 3,864 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кекінської сільської ради Сумського району (а.с. 10,11), які після її смерті були успадковані її чоловіком [PERSON] , проте не оформлені ним, і в подальшому, після його смерті, успадковані [PERSON] . Також відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю серії II-СМ № 042935 та III-СМ № 033031 [PERSON] належали на праві власності земельна ділянка площею 3,864 га та земельна ділянка площею 0,1325 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кекінської сільської ради Сумського району (а.с. 12,13), які були успадковані після його смерті [PERSON] . Згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії III-СМ № 033032 та II-СМ № 042936 [PERSON] на праві приватної власності належали земельна ділянка площею 0,1325 га та земельна ділянка площею 3,8641 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кекінської сільської ради Сумського району (а.с. 14,15). Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володіла спадковим майном на законних підставах. А тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачів, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ними права власності на земельні ділянки.

Outcome: approved