Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Червонослобідської сільської ради Макарівського району Київської області, посилаючись на те, що 05.07.2000 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалася з належного йому житлового будинку та господарських споруд, який розташований по вулиці Набережній, 14, в селі Червона Слобода Макарівського району Київської області. Оскільки на час відкриття спадщини, разом з померлим постійно проживала його дружина, а її, позивачки мати - [PERSON], тому вважається, що вона спадщину прийняла, але право на спадщину в органах нотаріату не оформила. 12.03.2015 року померла її, позивачки мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з прийнятого нею в порядку спадкування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Червона Слобода по вулиці Набережній за номером 14, та земельних ділянок площею 0.250 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та площею 0.0949 га, з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки були набуті померлою у власність на підставі рішення Червонослобідської сільської ради та розташовані по вулиці Набережній, 14, в селі Червона Слобода, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 398590 та ЯЛ № 398591. На час смерті [PERSON] вона, позивачка постійно проживала разом з останньою, що свідчить про прийняття нею спадщини, проте державний нотаріус Макарівської районної державної нотаріальної контори відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не надала доказів реєстрації разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Окрім того, вона, позивачка не може оформити свої спадкові права у нотаріуса, в звязку з тим, що на житловий будинок, земельні ділянки за життя батьків не були належним чином оформленні правовстановлюючі документи на це майно. Позивачка просить: - встановити факт прийняття померлою 12.03.2015 року [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], померлого 04.07.2000 року, яка складалася з належного йому на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Набережній,14, в селі Червона Слобода Макарівського району Київської області; - встановити факт постійного проживання її, [PERSON] та померлої [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на 12.03.2015 року в житловому будинку №14, по вулиці Набережній в селі Червона Слобода Макарівського району Київської області; - визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 12.03.2015 року на розташований по вулиці Набережній, 14, в селі Червона Слобода Макарівського району Київської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 78.0 кв м, житловою площею 37.5 кв м (літ.А), прибудову (літ.а), ганок (без літ.), теплицю (літ.Б), сарай (літ.В), гараж (літ.Г), сарай (літ.Д), погріб (літ.під Д), вхід в погріб (літ.Ж), убиральню (літ.З), колодязь (літ.№1) та огорожу (літ.№2-5); - визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 12.03.2015 року право на завершення процесу приватизації земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3222788201:00:006:0061; та площею 0.0949 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222788201:00:006:0060, які розташовані по вулиці Набережній, 14, в селі Червона Слобода Макарівського району Київської області, та були передані у власність померлої [PERSON] відповідно до рішення Червонослобідської сільської ради Макарівського району Київської області. В судовому засіданні представники позивачки адвокат [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали з посиланням на вимоги викладені в позові, просили їх задовольнити. Представник Червонослобідської сільської ради Макарівського району Київської області, будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що знайомі з позивачкою з дитинства, жили по сусідству, навчалися в одній школі. Свідки знали батьків позивачки: мати [PERSON] та батька [PERSON], а [PERSON] їх єдина донька. Після смерті батька [PERSON], його дружина [PERSON] залишилися проживати в будинку, де проживала з чоловіком. Позивачка постійно проживала з батьками, доглядала їх, займалася їхніми похоронами В судовому засіданні встановлено, що 05.07.2000 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №248769, виданим 07.07.2000 року Червонослобідською сільською радою Макарівського району Київської області, актовий запис №8 (а.с.9), який є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №343522, виданого повторно 14.12.2016 року Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради (а.с.11). Згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії І-БК №426309, виданого 07.08.1975 року Палацом одруження «Жовтневий», [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.08.1975 року, про що складений актовий запис №2173, прізвище дружини [PERSON] (а.с.12). Відповідно технічному паспорту, виготовленого ТОВ «Мбудтехексперт», до складу домоволодіння за адресою: село Червона Слобода, вул..Набережная, 14, входять: житловий будинок під літерою «А» 1956 року побудови, загальною площею 78 кв м, жилою 37,5 кв м; прибудова «а», ганок, теплиця «Б», сарай «В», гараж «Г», сарай «Д», погріб « під Д», вхід в погріб «Ж», вбиральня «З», колодязь №1, огорожа №2-5, вартістю 140160,00 гривень (а.с.15-23). Відповідно виписки з погосподарської книги Червонослобідської сільської ради №3 за 2011-2015 роки в господарстві №0254-1 (о/р) по вулиці Набережній, 14, в селі Червона Слобода, житловий будинок значиться за [PERSON], який помер 04.07.2000 року, разом з ним на день смерті була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] (а.с.13). Відповідно до вимог ст.527 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадкоємцями можуть бути особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також діти померлого, які були зачаті за його життя і народженні після його смерті. Згідно ст.529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, спадкоємцями першої черги за законом є в рівних долях діти, дружина та батьки померлого. Згідно ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є наступні. Так, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в правління чи володіння спадковим майном; якщо він подав до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Викладені в даній статті дії мають бути вчиненні на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини. Дружина померлого [PERSON] належить до спадкоємців першої черги за законом, заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не подавала, що підтверджується відповіддю Макарівської районної державної нотаріальної контори №504/01-16 від 05.04.2017 року, звідки вбачається, що спадкова справа до майна померлого 05.07.2000 року [PERSON] не заводилась (а.с.36). [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] спадщину прийняла шляхом фактично вступив в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується показами свідків. 12.03.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №337945, видане 13.03.2015 року Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради (а.с.10), та яка є матірю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії І-ОК №343522, виданого повторно 14.12.2016 року Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з прийнятого нею в порядку спадкування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Червона Слобода по вулиці Набережній за номером 14, та земельних ділянок площею 0.2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 3222788201:00:006:0061), та площею 0.0949 га, з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 3222788201:00:006:0060), що розташовані по вулиці Набережній, 14, в селі Червона Слобода Макарівського району. На підставі рішення Червонослобідської сільської ради на імя [PERSON] виготовлені державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №398590, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №398591 (а.с.25, 26). Позивачка [PERSON], будучи дочкою померлої [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України належить до спадкоємців за законом першої черги, в звязку з чим звернулась до Макарівської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про розяснення порядку оформлення спадщини. У відповідь на її заяву завідувачем нотаріальної контори надана відповідь за №1177/02-31 від 27.07.2016 року про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки позивачкою не надано доказів спільного проживання зі спадкодавцем (реєстрації разом із спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини) (а.с.27). Відповідно довідки №56, виданої 13.03.2015 року Червонослобідською сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON] на момент смерті матері [PERSON], яка померла 12.03.2015 року, проживала разом з нею за адресою: село Червона Слобода, вул.Набережна, 14, та вели спільне господарство (а.с.14). Наведе вище, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України в редакції 2003 року, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], свідчать про прийняття позивачкою [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] Проте, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті матері також у звязку з тим, що спадкодавець за життя належним чином не оформила правовстановлюючий документ на житловий будинок в селі Червона Слобода по вулиці Набережна, 14, а державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,0949 га та площею 0,2500 га, виготовлені на імя [PERSON] не зареєстровані у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлені, що підтверджується відповіддю Макарівської районної державної нотаріальної контори №505/01-16 від 05.04.2017 року, звідки вбачається, що спадкова справа до майна померлої 12.03.2015 року [PERSON] не заводилась (а.с.35). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.3.2 наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» із змінами та доповненнями, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. У відповідності до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, який затверджений Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 13.06.2012 року №304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; 2) виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; 3) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 4) одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; 5) реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Так, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то до спадкоємців переходить право на завершення приватизації та одержання відповідного правовстановлюючого документу на землю на імя спадкоємців, а не право власності на земельну ділянку. Як встановлено судом, на підставі рішення Червонослобідської сільської ради [PERSON] передана у власність земельну ділянку площею 0.2500 га та земельну ділянку площею 0.0949 га, що розташовані по вулиці Набережній, 14, в селі Червона Слобода Макарівського району. На підставі цього рішення на її імя виготовлені відповідний державний акт на право власності серії ЯЛ №398591, на земельну ділянку площею 0.2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 3222788201:00:006:0061), та державний акт на право власності серії ЯЛ №398590 на земельну ділянку площею 0.0949 га, з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 3222788201:00:006:0060). Проте, за життя [PERSON] не встигла отримати вказані державні акти на руки та зареєструвати своє право власності на дані земельні ділянки та 12.03.2015 року померла. Тобто, на момент смерті [PERSON] не набула права власності на земельні ділянки, а тому до спадкоємців переходить саме право на завершення приватизації вказаних земельних ділянок. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка-спадкоємиця прийняла спадщину, до якої увійшов житловий будинок та земельні ділянки, правовстановлюючі документи на які на імя померлого не оформлені належним чином.

Outcome: approved