Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів та просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.02.2011 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти в сумі по 290 гривень, щомісячно до повноліття дитини. Вказує, що дочка [PERSON] , [INFO] , проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що на даний час ціни на промислові та продовольчі товари зросли, змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а тому аліментів, які сплачує відповідач, недостатньо для задоволення потреб дитини. З огляду на вищевикладене просила позов задовольнити та, з урахуванням уточнених позовних вимог, змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини на аліменти в розмірі по 1200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, однак 11.06.2019 року через канцелярію суду подала заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, однак 11.06.2019 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Із рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.02.2011 року вбачається, що із відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 290 гривень, щомісячно до її повноліття (а.с.8-9). За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліміентів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року внесено зміни в тому числі до ч.2 ст.182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що дитина має право на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, стану здоров`я дитини, суд вважає, що слід змінити розмір аліментів, що стягуються та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2003 року народження у розмірі по 1200 гривень щомісячно, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Стягнення аліментів проводити з дня набрання рішенням законної сили, оскільки відбувається зміна розміру аліментів, котрі вже були рішенням суду присуджені. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 768,40 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 80,88,180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved