Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 31 грудня 2008 року, на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по вул. Чапаєва, 44, в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, а також на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,13 га, розташовану за цією ж адресою, виділену для обслуговування будинку та господарських споруд і будівель. В обґрунтування своїх вимог вказували, що після смерті бабусі їм у спадок залишилися 1/3 частина зазначеної ділянки та будинку, однак оформити спадщину вони не взмозі в звязку з відсутністю державної реєстрації цього майна за померлою [PERSON], оскільки після того як це майно перейшло до її власність в якості спадщини після смерті її сина [PERSON], вона його в державному органі не зареєструвала. Посилаючись на те, що вони прийняли спадщину після смерті [PERSON], але через зазначену обставину не можуть її переоформити на себе, тому просили визнати за ними право власності на спадкове майно, тобто за кожним по 1/9 частині на будинок та земельну ділянку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від представника позивачів, відповідачки та її представника на адресу суду надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, а позов задовольнити. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. 31 грудня 2008 року в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області померла громадянка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді 1/3 частини будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул. Чапаєва 44 в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, та 1/3 частини земельної ділянки, площею 0,13 га, виділеної для будівництва та обслуговування будинку за цією ж адресою. Раніше будинок мав адресу вул. Чапаєва 36 в с. Мішково-Погорілове, але рішенням місцевої сільської ради № 14 від 5 лютого 2007 року нумерація будинку була змінена на № 44. Це майно вона отримала в порядку спадкування після смерті 4 січня 2003 року свого сина [PERSON], про що їй нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину від 19 липня 2004 року. Проте, після отримання свідоцтва право власності на отриману нерухому спадщину за свого життя вона не зареєструвала. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] як її син. Позивачка [PERSON], згідно зі ст. 1266 ЦК України, є онукою померлої [PERSON] і спадкоємцем за правом представлення, оскільки є дочкою [PERSON] сина померлої, який помер до її смерті 29 березня 2003 року. Позивач [PERSON], згідно за цими ж положеннями закону також є спадкоємцем за правом представлення як син [PERSON], померлого 4 січня 2003 року. Згідно із зазначеними вище положеннями закону вони прийняли спадщину. Проте, при оформлені спадщини на зазначене нерухоме майно вони отримали відмову від нотаріуса, оскільки не представили правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість. Як вже було зазначено вище, [PERSON], після отримання свідоцтва про спадщину на 1/3 частину будинку та земельної ділянки, своє право власності потім належним чином не зареєструвала і правовстановлючих документів на нерухомість на своє імя не оформила. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що 1/3 частина земельної ділянки та 1/3 частини будинку, перейшли в порядку спадкування за життя до [PERSON] і це майно в порядку спадкування, після її смерті повинно перейти до позивачів в порядку спадкування за законом. З врахуванням положень ст. ст. 1266, 1267 ЦК України їх частки у спадковому майні після смерті [PERSON] рівні, тобто кожному з них відходить по 1/9 частині будинку та земельної ділянки. Враховуючи викладене,

Outcome: approved