Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивачка 21.08.2019 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та визначити порядок виконання даного рішення, вказавши, що воно є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] належить на праві приватної власності житлове приміщення у вигляді 794/9000 часток квартири [ADDRESS] , на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2009 року, право власності на зазначені частки було зареєстровано 13.08.2009 року, реєстраційний № 17702150. Наразі, на вказаній житловій площі зареєстрована та проживає позивачка. Окрім неї в квартирі зареєстрований її брат - [PERSON] , який з 10.04.1999 року на вказаній житловій площі не проживає, не з`являється, його особисті речі в квартирі відсутні. З цих підстав, позивач вважає, що відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі, встановлено загальний порядок позовного провадження для її розгляду, призначено підготовче судове засідання на 29.09.2019 року. 26.09.2019 року ухвалою суду в протокольній формі закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 14.11.2019 року. 22.10.2019 року до суду надійшли пояснення представника третьої особи щодо позову, в яких представник зазначив, що зняття [PERSON] з реєстраційного обліку по вказаній адресі можливе, за наявності для цього законних підстав. У судове засідання 14.11.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, зокрема, відповідач через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Від позивачки та представника третьої особи надійшли заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності житлове приміщення у вигляді 794/9000 часток квартири [ADDRESS] , на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2009 року, право власності на зазначені частки було зареєстровано 13.08.2009 року, реєстраційний № 17702150. Наразі, на вказаній житловій площі зареєстрована та проживає позивачка. Окрім неї в квартирі зареєстрований її брат - [PERSON] , який з 10.04.1999 року на вказаній житловій площі не проживає, не з`являється, його особисті речі в квартирі відсутні. Цей факт підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом про не проживання від 18.08.2019 року, що завірений начальником дільниці №7 П ЖКС «Порто-Франківський», довідкою про склад сім`ї від 19.08.2019 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Системний аналіз ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду є безумовною підставою для зняття з реєстрації особу, що визнано судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд при ухваленні судового рішення має вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами. З квитанції №1287073738 від 21.08.2019 року вбачається, що [PERSON] , при зверненні до суду з даним позовом, сплатила судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вимоги позивача задоволені повністю, отже, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved