Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до сина [PERSON] , 3 особа-Жовтневий РВ ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та просили перереєструвати його за місцем фактичного проживання [ADDRESS] за згодою власників цього житла. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що в 2011 р., після за реєстрації шлюбу, відповідач забрав свої документи, особисті речі, залишив ключі і з того часу в квартирі не проживає, не бере участі в оплаті комунальних послуг. Позивачі стверджують, що син у різних банках бере кредити та їх не погашає, не працює, був відрахований з університету цивільного захисту, тому як не відвідував заняття. Маючи батьківські почуття позивачі погасили за відповідача дев'ять кредитів на суму близько 40 тис. грн., оскільки постійно на їх адресу приходять претензії від банків, представників колекторських фірм , які постійно дзвонять і вимагають погасити заборгованість, інакше погрожують забрати квартиру та майно. Незважаючи на те, що відповідач пообіцяв не брати кредити, факти знову повторилися. Позивачі пояснили, що син з ними припинив спілкування, телефонує переважно у нічний час і нецензурно ображає, свою поведінку і негативне ставлення не батьків не змінює. В судовому засіданні позивачі підтримала свої вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та не наполягали на вимогах щодо перереєструвати відповідача за місцем його фактичного проживання [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, про причини неявки не сповістив, заперечень не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник 3 особи-Жовтневий РВ ГУ ДМС України в Харківській області направив до суду заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Власниками спірної квартири [ADDRESS] є позивачі-[PERSON]. і [PERSON] у рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 02.08.2010 р. Головним управління МНС України в Харківській області. В квартирі зареєстровані власники, їх син [PERSON]- відповідач по справі. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З пояснень позивачів випливає, що в 2011 р. відповідач одружився, забрав всі свої особисті речі, залишив ключі від квартири та переїхав до дружини і став проживати в [ADDRESS]. З того часу [PERSON] без поважних причин спірною квартирою не користується, нею не цікавиться, витрат по оплаті не несе, ніяких перешкод в користуванні жилою площею у нього не було, але добровільно він з реєстраційного обліку не знімається. Факт не проживання відповідача зафіксовано в актах, складених мешканцями будинку [ADDRESS]. З наданих суду документів та інформації вбачається, що на адресу сторін приходили претензії та вимоги різних банків погасити заборгованість за кредитами, які були видані [PERSON], а також відповіді на звернення позивача [PERSON] до відділень банків стосовно ненадання кредиту відповідачу через його не проживання за адресою реєстрації. Згідно зі ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими ,що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що ці особи не проживають в ньому без поважних причин понад шести місяців. Ці положення кореспондуються з вимогами ч.2 ст. 405 ЦК України про втрату членом сім'ї власника житла права на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що [PERSON] з 2011 р. в спірній квартирі не проживає, нею не цікавиться, витрати по оплаті і комунальним послугам не несе, ніяких дій, що свідчать про те, що він бажає зберегти за собою жиле приміщення, їм не здійснювалося, перешкод в користуванні житловим приміщенням у нього не було. Підстав для продовження строку відсутності, при якій житлове приміщення зберігається на триваліший термін, у суду не має. Тому суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved