Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування вимог зазначає, що 27 лютого 2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 293. Матеріальної допомоги батько дитині не надає, інших утриманців у нього немає. Відповідач працевлаштований (неофіційно), заробітну плату отримує вчасно, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Ухвалою судді від 20 листопада 2019 року у справі відкрито провадження і постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11 жовтня 2017 року (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки малолітньої дитини [PERSON] зобов`язані утримувати сина до досягнення ним повноліття. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Неповнолітня дитина сторін проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою комунального підприємства «Керуюча компанія по обслуговуванню житлового фонду Подільського району міста Києва» № 25 від 1 листопада 2019 року. Між сторонами немає домовленості про спосіб, розмір і порядок сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, зокрема і відсутність даних про наявність у нього інших утриманців, матеріальне становище дитини сторін та стан здоров`я останньої, який є задовільним, а також те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на матір, так і на батька, дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved