Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за кожним із них право власності на ? частину житлового будинку, загальною площею 50,4 кв. м. з надвірними господарськими спорудами, а саме: літня кухня, три сараї, погріб, туалет і колодязь, що розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що після смерті батька вони звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак, нотаріусом було відмовлено в оформленні права власності на домоволодіння, оскільки у них відсутній правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно. [PERSON] також є спадкоємцем майна померлого, як його дружина, проте вона відмовились від спадщини. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Вислухавши пояснення представника позивачів та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із змісту позовної заяви встановлено, що [PERSON] було передано у користування земельну ділянку, площею 0,1305 га за адресою: [ADDRESS], на якій в подальшому він побудував житловий будинок з господарськими спорудами. З копії технічного паспорта на житловий будинок (домоволодіння) [ADDRESS], зареєстрованого у Фастівському міському бюро технічної документації 25.11.1980 року, вбачається, що вказаний будинок з надвірними господарськими спорудами, а саме: літня кухня, три сараї, погріб, туалет і колодязь, належав [PERSON] (а.с. 5 - 8). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 13). З копії матеріалів спадкової справи № 34/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що його спадкоємцями за законом є його діти [PERSON] і [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с. 30 - 36, 42 - 43). [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачів (а.с. 41). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У встановлений законом строк позивачі звернулися із відповідними заявами про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] від 01.11.2014 року за Вих. № 165/02-31, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з тих підстав, що право власності на вказане нерухоме майно за [PERSON] не зареєстроване (а.с. 71). Частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Зазначений закон набрав чинності в серпні 2004 року. Тобто, на момент виникнення у померлого [PERSON] прав на спірне домоволодіння - 1980 рік, діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, положення якого не передбачали обов'язкової реєстрації прав на нерухоме майно. Отже, суд приходить до висновку, що права [PERSON] на нерухоме майно у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - були дійсними, оскільки на момент виникнення вказаних прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Крім того, пункт перший Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, що діяла станом на час набуття спадкодавцем домоволодіння, передбачав, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. На копії технічного паспорта на житловий будинок (домоволодіння) [ADDRESS], що міститься в матеріалах справи, є відмітка про його реєстровацію у Фастівському міському бюро технічної документації 25.11.1980 року. Згідно листа Вищодо спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. До складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Оскільки спадкоємцям померлого відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне домоволодіння, яке було належним чином створене і оформлене померлим в передбаченому законом порядку, який діяв на той час, суд приходить до висновку, що право позивачів на спадкування підлягає захисту шляхом визнання за кожним з них права власності на 1/2 частину домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved