Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення сином навчання до 30 червня 2015 року, посилаючись на те, що їх сину [INFO] виповнилось вісімнадцять років і на даний час він продовжує навчання в Богуславському гуманітарному коледжі ім. І.С. Нечуя-Левицького, який закінчує 30 червня 2015 року. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого обов'язку матеріально допомагати повнолітньому сину, який потребує матеріальної допомоги, позивачка посилаючись на положення ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України просить задовольнити її вимоги. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого Чернишівською сільською радою Роздольненського району АР Крим 12 листопада 1996 року. Із довідки Богуславського гуманітарного коледжу ім. І.С. Нечуя-Левицького № 139 від 10.03.2015 року вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на четвертому курсі денного відділення за кошти обласного бюджету, термін закінчення навчання - 30 червня 2015 року. У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Зважаючи, що згідно ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, то вимоги позивачки про стягнення аліментів з обмеженням - не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не обґрунтовані на вимогах Закону. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою і будь-яких обмежень до праці не має, а тому він може надавати матеріальну допомогу своєму синові [PERSON], який продовжує навчання. Визнання відповідачем пред'явленого позову про стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved