Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 15 березня 2003 року у Хустському районному відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 43. Під час шлюбу у них народилося троє дітей - донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Між нею та відповідачем часто виникали сварки та непорозуміння, через що у грудні 2017 року вона разом з дітьми змушена була переїхати проживати до своєї матері в с. Яблунівка Хустського району. Декілька місяців вона з відповідачем разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків. Відповідач не займається вихованням дітей та у добровільному порядку коштів на їх утримання не надає. Єдиним її доходом є грошова допомога у зв'язку з народженням третьої дитини, а саме 1392 грн. Однак, ця виплата закінчується 17 травня 2018 року. Відповідач є працездатною та здоровою людиною, за місцем свого проживання виконує різні будівельні та ремонтні роботи, хоча офіційно ніде не працює. Позивачка вважає, що аліменти необхідно стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що стверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання по утриманню дітей належно не виконує. Малолітні діти - донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач ніде не працює, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в сумі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial