Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що 9 січня 2008 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, в тому числі на нерухоме майно. Державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] письмово відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,771 га, зважаючи на те, що на день смерті їх батька була жива дружина спадкодавця [PERSON], яка за життя не встигла оформити документи на свою частку у спільному майні подружжя. 4 грудня 2011 року померла мати позивачів - [PERSON], після смерті якої також відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку та на ? частину земельної ділянки, які належали померлій як частка у спільному майні подружжя. [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], а позивач [PERSON] був непрацездатним на час смерті спадкодавця, а тому набув право на обовязкову частку у спадщині. Позивачі звернулись з заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, але нотаріус письмово відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [PERSON], оскільки остання за життя не оформила своє право власності на нерухоме майно. Враховуючи викладене, позивачі просять визнати за ними право власності на спадщину в судовому порядку. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не зявились, надіслали до суду заяви в яких підтримали позовні вимоги, посилаючись на вищевказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявився,про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 9 січня 2008 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Малополовецьке Фастівського району Київської області, вул. Якіра,29 та на ? частину земельної ділянки площею 0,771 га в межах згідно з планом (для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства), яка розташована за адресою: с. Малополовецьке Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області (належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 096080, виданого 17 квітня 2002 року Малополовецькою сільською радою Київської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 272). 10 липня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів по ? позивачам [PERSON] та [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 192). У встановлений 6 місячний строк позивачі звернулись з заявами про прийняття спадщини до районної державної нотаріальної контори, а тому відповідно до ст. ст. 1268-1270 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Нотаріусом позивачам видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом (реєстраційні номери 2581, 2586) на частину спадкового майна, але разом з тим письмово відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,771 га, зважаючи на те, що на день смерті спадкодавця була переживша його дружина, яка мала право на ? частку в спільному майні подружжя, але за життя вона не оформила документально свою частину майна і 4 грудня 2011 року померла. Нотаріусом розяснено їх право звернутися до суду з позовом про спадкування в судовому порядку. 4 грудня 2011 року померла [PERSON], після смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке належало померлій як частка у спільному майні подружжя. 24 березня 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 08). На час смерті [PERSON] її син - [PERSON] був непрацездатним, а тому, відповідно до ст. 1241 ЦК України, набув право на обовязкову частку у спадщині в розмірі ? частини. З метою реалізації свого права на спадщину після смерті [PERSON] позивачі звернулись з заявами про прийняття спадщини до Фастівської районної державної нотаріальної контори. 14 грудня 2013 року державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом (реєстр № 2170), відповідно до якого він набув у власність ? частини земельної ділянки площею 2,408 га (кадастровий номер 3224984000:01:003:0082) та 5 грудня 2013 року державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстр № 1913), відповідно до якого він набув у власність ? частину земельної ділянки площею 2,408 га (кадастровий номер 3224984000:01:003:0082). 4 липня 2013 року нотаріус письмово відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,771 га, після смерті [PERSON] (спадкова справа № 151/2012), мотивуючи своє рішення тим, що за життя спадкодавець не отримала свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя. Враховуючи положення ст. ст. 1266, 1268, 1269 ЦК України позивачі є такими, що прийняли спадщину, але реалізувати своє право на спадкування у нотаріуса не можуть. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.3.1 Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя набули у власність по ? частині житлового будинку № 29 по вул. Якіра в с.Малополовецьке Фастівського району Київської області та земельної ділянки площею 0,771 га за цією ж адресою, але за життя [PERSON] її частка у спільному майні подружжя не була виділена та зареєстрована. Позовні вимоги підтверджуються письмовими доказами, оглянутими в судовому засіданні, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON], заповітом від 10 липня 2007 року, свідоцтвом про смерть [PERSON], заповітом від 24 березня 2009 року, свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], посвідкою про шлюб № 33, паспортом [PERSON], паспортом [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (№ 2581), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (№ 2586), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (№ 2170), свідоцтвом про право на спадщину за законом (№ 1913); свідоцтвом про право особистої власності на будинок від 18 квітня 1989 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 29268866, технічним паспортом на будинок, державним актом серії ІV-КВ № 096080, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, листом № 559/02-14 від 04.07.2013 року, копією спадкової справи. Суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову шляхом визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] права власності на спадкове майно. Враховуючи викладене,

Outcome: approved