Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суд уз позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем розірвано 14 грудня 2010 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. У вересні 2015 року у сина виявлено кінофотичну поставу та плоско-вальгусну деформацію стоп. У зв'язку з цим йому необхідне лікування, що потребує значних матеріальних ресурсів, вона самостійно не може утримувати дитину. Тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач та її його представник позов визнали частково, не заперечували проти стягнення аліментів в розмірі 436,50 грн., зазначили на те, що відповідач допомагає позивачці утримувати дитину, надає їй матеріальну допомогу. Крім цього на його утриманні знаходиться мати та малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка є інвалідом, він має нерегулярний мінливий дохід, оскільки офіційно ніде не працює. Суд, вислухавши сторони, та представника відповідача, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, виданого 09 серпня 2007 року, серії [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, що не заперечував відповідач, який проживає окремо. Позивачка працює в Інституті освітньої аналітики з 4 вересня 2015 року, її посадовий оклад становить 2815, 00 грн., що підтверджується довідкою № 8 від 20.11.2015 року. Як пояснив відповідач він офіційно ніде не працює, доказів зворотного суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, майнове становище відповідача, те, що він не працює, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. до досягнення ним повноліття.

Outcome: partial