Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їм на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі, крім них, зареєстровані неповнолітні діти [PERSON] - [PERSON], [PERSON], та її колишній чоловік - [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду від 04.08.2011 року шлюб між відповідачем те [PERSON] було розірвано. Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] на користь позивача-2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Вказане рішення відповідач не виконує, в утриманні дітей участі не приймає, комунальні послуги за проживання в спірній квартирі не сплачу, зловживає спиртним. Протягом тривалого часу [PERSON] неодноразово створював сварки, скандали, спричиняв [PERSON] тілесні ушкодження. Позивач-2 неодноразово письмово зверталася до відповідача з вимогою звільнити займане житлове приміщення та знятися з реєстраційного обліку, в добровільному порядку, але він відмовляється. Позивачі просять суд усунути перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] без надання іншого приміщення. В судовому засіданні позивач-2, який також є представником позивача-1, підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.08.2002 за №11029, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки №2697 від 01.10.2013 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] разом з дітьми - [PERSON], [PERSON], та колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду від 04.08.2011 року шлюб між відповідачем те [PERSON] було розірвано. Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] на користь позивача-2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати в квартирі за місцем реєстрації. Протягом тривалого часу [PERSON] неодноразово створював сварки, скандали, спричиняв [PERSON] тілесні ушкодження, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.01.2010 та постановою про закриття кримінального провадження від 19.07.2013, а також висновками спеціалістів про тілесні ушкодження від 20.01.2010 та 10.07.2013. Позивач-2 неодноразово письмово зверталася до відповідача з вимогою звільнити займане житлове приміщення та знятися з реєстраційного обліку, в добровільному порядку, але він відмовляється. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Отже, для виселення відповідача з займаного приміщення необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття та вжиття заходів громадського впливу. Позивачі не надали суду жодних доказів про вжиття заходів до відповідача попередження, що застосовуються, наприклад, судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів тощо, а також заходів громадського впливу, вжитих на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed