Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, покликаючись на те, що їм на праві спільної часткової власності належить [ADDRESS] Відповідач з 2000 року проживає разом зі своїм батьком [PERSON], на [ADDRESS], участі в сплаті комунальних платежів не бере, особистих речей в квартирі не зберігає. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], зобовязати ГУ ДМС у Львівській області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], [INFO] у квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовній вимоги в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надавши пояснення про те, що він проживає за адресою: [ADDRESS] однак вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки він має право користування спірною квартирою. Відповідач ГУ ДМС у Львівській області у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено що позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності від 20.02.1996 року, [NUMBER] (а.с.5) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.10.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №5-3835 (а.с.6). Згідно довідки з місця проживання про склад сімї №3000 від 03.11.2012 р. (а.с.11) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї №3085 від 14.11.2012 р. (а.с.12) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї від 17.05.2014 р. (а.с.13) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON]. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме актом ЛКП «Княже місто» від 20.11.2014 року, в квартирі [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає. Про факт не проживання відповідача у вищевказаній квартирі свідчить також відомості з листів головного лікаря комунальної 5-ї міської клінічної поліклініки м.Львова від 07.04.2014 року (а.с.16), начальника управління охорони здоровя Львівської міської ради від 10.04.2014 року (а.с.15), та акт обстеження житлово-побутових умов відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації від 11.08.2014 року (а.с.17). Крім того, свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили те, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що позов є підставним, оскільки позивачі повністю довели обставини на які посилаються, відповідач в судовому засіданні підтвердив те, що він проживає на [ADDRESS] жодних доказів на спростування позовних вимог суду не представив, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved