Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] пред`явили до суду позов до відповідача Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] та 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] та 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] .\~Обґрунтовують позов\~тим,\~що зазначені\~житлові будинки\~з надвірними\~будівлями та\~спорудами належали\~на праві\~власності колгоспному\~двору,\~членами якого\~були:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~ [INFO] помер\~ [PERSON] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~спадщину прийняли\~ [PERSON] \~(дружина)\~та [PERSON] \~(дочка)\~шляхом вступу\~в управління\~та володіння\~спадковим майном.\~ [INFO] помер\~ [PERSON] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~спадщину прийняла\~його дружина\~ [PERSON] \~шляхом вступу\~в управління\~та володіння\~спадковим майном,\~однак свої\~спадкові права\~за життя\~не оформила.\~За життя\~ [PERSON] \~склала заповіт,\~яким заповіла\~все належне\~їй майно\~онуці [PERSON] .\~ [INFO] [PERSON] \~померла.\~Після смерті\~ [PERSON] \~позивач [PERSON] \~прийняла спадщину\~шляхом подачі\~до нотконтори\~заяви про\~прийняття спадщини.\~Позивачі звернулися до Тернопільської районної державної нотаріальної контори для формлення спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на спірні будинковолодіння їм відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцям. З цих підстав позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просили суд визнати за ними право власності на відповідну частину спірного нерухомого майна. Ухвалою судді від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 09 листопада 2020 року на 11 год. 30 хв. 26 жовтня 2020 року від представника відповідача Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла заява про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги відповідач визнає та просить задовольнити позов у повному обсязі. За клопотання представника позивачів підготовче судове засідання відкладено на 30 листопада 2020 року на 14 год. 15 хв. У зв`язку з перебуванням головуючої судді Сташків Н.М. у відрядженні підготовче судове засідання відкладено на 07 грудня 2020 року на 10 год. 00 хв. 07 грудня 2020 року від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Фільварочної О.Б. надійшла заява про розгляд справи без її та позивачів участі, згідно з якою позивачі позовні вимоги підтримують. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 10 лютого 1996 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16 лютого 1996 року. Прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2000 року. У графі «Батько» у вказаному свідоцтві зазначено « [PERSON] », у графі «Мати» - « [PERSON] ». 25 серпня 1988 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 серпня 1988 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Рішенням Тернопільського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2000 року встановлено факт належності свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Шевченківської райради м. Львова 25 серпня 1988 року [PERSON] і те, що він і [PERSON] були однією особою. Як слідує з довідки №201 від 06 березня 2020 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району, житловий будинок по [ADDRESS] рахується як колгоспний двір, станом на 01 липня 1990 року членами двору були: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З довідки №200 від 06 березня 2020 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] рахується як колгоспний двір, станом на 01 липня 1990 року членами двору були: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як убачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №803 від 14 червня 2019 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння по [ADDRESS] по обліку бюро рахується за: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, із вказаної довідки убачається, що загальна площа житлового будинку становить 181 кв.м., житлова площа 63,2 кв.м. З технічного\~паспорта на\~будинок садибного\~типу з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~виданого Тернопільським\~районним госпрозрахунковим\~бюро технічної\~інвентаризації вбачається,\~що будинок\~по [ADDRESS] складається\~з: житлового будинку «А» (1988 року побудови), прибудови «а» (1988 року побудови), сходів «а1», цокольного поверху «Ц.п.» (1988 року побудови), господарської будівлі «Б» (1990 року побудови), вбиральні «В» (1990 року побудови), воріт з хвірткою «1», огорожі «2», вимощення «І». Як слідує з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №805 від 14 червня 2019 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння по [ADDRESS] по обліку бюро рахується за: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, із вказаної довідки убачається, що загальна площа житлового будинку становить 33,6 кв.м., житлова площа 26,4 кв.м. З технічного\~паспорта на\~будинок садибного\~типу з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~виданого Тернопільським\~районним госпрозрахунковим\~бюро технічної\~інвентаризації вбачається,\~що будинок\~по [ADDRESS] складається\~з: житлового будинку «А» (до 1939 року побудови), сходів «а», хліва «Б» (1960 року побудови), господарської будівлі (до 1939 року побудови), підвалу «Пд(В) (до 1939 року побудови), хліва «Г» (1962 року побудови). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 липня 1998 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжуються існувати після набрання ним чинності. Тобто, до тих правовідносин, які виникли до прийняття чинного Цивільного кодексу України застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР (1963 року). Згідно зі\~ст.\~549\~Цивільного кодексу\~Української РСР\~(1963\~року)\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: якщо\~він фактично\~вступив в\~управління або\~володіння спадковим\~майном; якщо\~він подав\~державній нотаріальній\~конторі за\~місцем відкриття\~спадщини заяву\~про прийняття\~спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На запит суду Державним нотаріальним архівом Тернопільської області було надано копії матеріалів спадкової справи №19, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою в 2000 році після смерті [PERSON] . Як убачається з матеріалів спадкової справи №19, 11 січня 2000 року [PERSON] , від свого імені та від імені свої неповнолітньої дочки [PERSON] , звернулася до нотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] 11 січня 2000 року завідувачем Тернопільської районної державної нотаріальної контори Стадник Г.В. за реєстровим №68 [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки імені Лесі Українки у с. Миролюбівка Тернопільського району, площею 2,33 в умовних кадастрових гектарах та належала [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийняли у спадщину після померлого [PERSON] належну померлому 1/3 частку спірних будинковолодінь по 1/6 частки кожна, оскільки фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Інші спадкоємці за законом та за заповітом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 червня 1999 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Як убачається з відповіді Тернопільської районної державної нотаріальної контори №1696/01-16 від 20 жовтня 2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Як слідує з довідки №202 від 06 березня 2020 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району, [PERSON] в проживав по [ADDRESS] , на час його смерті з ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) прийняла у спадщину після померлого [PERSON] належні померлому 1/6 частки спірних будинковолодінь, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 січня 2019 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. На запит суду Тернопільською районною державною нотаріальною конторою Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було надано копії матеріалів спадкової справи №223/2019 р., заведеної після смерті [PERSON] . Як убачається з матеріалів спадкової справи №223/2019 р., за життя 26 серпня 2015 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй на праві власності майно онуці [PERSON] . 31 травня 2019 року [PERSON] звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла у спадщину після померлої [PERSON] належні померлій частки спірного будинковолодіння, оскільки подала до нотконтори заяву про прийняття спадщини після її смерті. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Маючи намір отримати свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [PERSON] та за законом після смерті [PERSON] . [PERSON] частково оформила спадкові права після смерті [PERSON] , отримавши 11 січня 2000 року свідоцтво про право на спадщину за законом, видане завідувачем Тернопільської районної державної нотаріальної контори Стадник Г.В., на частину спадкового майна. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 18 липня 2019 року №1991/02-14, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті бабусі [PERSON] , після смерті [PERSON] та після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житлові будинки. Маючи намір отримати свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . [PERSON] частково оформила спадкові права після смерті [PERSON] , отримавши 11 січня 2000 року свідоцтво про право на спадщину за законом, видане завідувачем Тернопільської районної державної нотаріальної контори Стадник Г.В., на частину спадкового майна. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 26 серпня 2020 року №1360/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні будинковолодіння, після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житлові будинки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивачі звернулися до суду за захистом їхніх прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належала 1/3 частка, [PERSON] 2/3 частки спірних житлових будинків, суд виходить із наданих доказів. Як слідує з довідки №201 від 06 березня 2020 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району, житловий будинок по [ADDRESS] рахується як колгоспний двір, станом на 01 липня 1990 року членами двору були: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З довідки №200 від 06 березня 2020 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] рахується як колгоспний двір, станом на 01 липня 1990 року членами двору були: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом установлено, що житлові будинки з належними до них надвірними будівлями по [ADDRESS] належали колгоспним дворам, членами яких були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Відтак, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за життя належало по 1/3 частині вказаних будинків. [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала належну йому 1/3 частину спірного будинковолодіння, однак за життя не оформила своїх спадкових прав. Таким чином, [PERSON] за життя належало 2/3 частини вказаних будинків (1/3 + 1/3 = 2/3) Відповідач права позивача на спірне майно не оспорюють. Однак, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності [PERSON] та [PERSON] на належні їм частки житлового будинку, це стало перешкодою в оформленні позивачами своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину. Аналізуючи в\~сукупності досліджені\~докази,\~встановлені ними\~обставини та\~визначені відповідно\~до них\~правовідносини сторін,\~враховуючи вимоги\~закону,\~які до\~них застосовуються,\~суд приходить\~до переконання\~про порушення прав позивачів [PERSON] та [PERSON] , які підлягають до захисту шляхом задоволення їхніх позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 392, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved