Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах недієздатного [PERSON] до КС «Супер Кредит» про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування свого позову посилається на те, що [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності безстроково. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 21.12.2000р. у справі №2-2142/2000 [PERSON] визнаний недієздатним, у справі проводилась стаціонарна судово-психіатрична експертиза, якою підтверджено, що [PERSON] страждає психічним захворюванням у формі олігофренії, дебільність глибоко вираженого ступеню з емоційно-вольовими порушеннями середнього ступеню вираженості. Рішенням виконавчого комітету Караяшницької сільської ради №1 від 16.01.2001 року недієздатному [PERSON] призначено опікуна його матір [PERSON]. [PERSON] померла 18.12.2011р., батько недієздатного [PERSON] помер 12.07.1996р. Після їх смерті залишився брат недієздатного [PERSON], який не доглядав недієздатного, у звязку з чим позивачка взяла опіку над її двоюрідним братом недієздатним [PERSON] Рішенням Старобільського районного суду від 18.07.2014р. її призначено опікуном над недієздатним [PERSON] У липні 2012р. у недієздатного [PERSON] зник паспорт, після звернення до Старобільського РВ ГУМВС він отримав новий паспорт серія ЕН №896773 від 19.10.2012р. Недієздатний [PERSON] отримує пенсію в УПФУ в Старобільському районі та у липні 2014р. отримав пенсію не у повному розмірі, з його пенсії проводиться стягнення на підставі виконавчого листа, виданого 29.07.2013р. Печерським районним судом м.Києва №757/12252/13-ц на користь КС «ЦФП» боргу у розмірі 3\~202,43грн. стягувачу КС «Супер Кредит». [PERSON] пояснював позивачці, що свій паспорт нікому не давав, і чи втратив його, чи паспорт було викрадено невідомо, ніколи з банків чи кредитних спілок коштів не отримував, за межі с.Бондарево Старобільського району не виїжджав, ні до КС «Супер Кредит», ні КС «ЦПФ» не звертався, позовних заяв чи судових рішень про стягнення з нього коштів не отримував. Позивачкою було отримано копію кредитного договору №СК-1/0012/12/29/29 від 01.08.2012р., який укладено між КС «Супер Кредит» та начебто членом кредитної спілки [PERSON] На момент укладення цього договору [PERSON] вже був визнаний недієздатним рішенням Старобільського районного суду 21.12.2000р. Вважала, що невідомі недобросовісні особи користуючись тим, що опікун [PERSON] його мати [PERSON] померла у грудні 2011р. і що поряд з ним немає нікого з родичів, хто б міг доглянути за ним, відібрали у нього паспорт та умовили підписати договір. Вважала, що кредитний договір №СК-1/0012/12/29/29 від 01.08.2012р. є нікчемним, оскільки на момент укладення цього договору [PERSON] був визнаний недієздатним рішенням суду від 21.12.2000 року, на виконання нікчемного договору з [PERSON] стягнено кошти у розмірі 3202,43грн. Крім того, посилаючись на те, що неможливо не помітити хворобу [PERSON] та його емоційну неврівноваженість, посилаючись на ч.4 ст.226 ЦК України, вважала, що діями посадових осіб КС «СуперКредит» [PERSON] завдано моральної шкоди, яка виражається у його переживаннях та нервовому неспокої. У звязку з чим просила суд винести рішення, яким стягнути на її користь з КС «СуперКредит» грошову суму, отриману на виконання нікчемного договору у розмірі 3\~202,43грн., та моральну шкоду у розмірі 5\~000грн. До початку судового засідання позивачка [PERSON] подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій посилалась на те, що [PERSON], 02.10.1954р.н., є інвалідом з дитинства, довідкою ЛТЕК №095274 від 12.11.1985р. йому призначено ІІ групу інвалідності безстроково, страждає психічним захворюванням у формі олігофренії, дебільність глибоко вираженого ступеню з емоційно-вольовими порушеннями середнього ступеню вираженості, має значне порушення поведінки, що помітно навіть не спеціалісту: через своє захворювання [PERSON] повільно відповідає, мова його сповільнена та нечітка, має дефекти вимови, має обмежене коло понять, не може відповісти на складні питання, постійно потрібно повторювати питання, память взагалі не розвинена, забуває те що говорив годину тому, дуже схильний до будь-якого стороннього впливу і взагалі не має власної волі, пише неграмотно навіть коли просто переписує текст, читати не може, не може самостійно обслугувати себе в побуті, має постійне дрижання повік та пальців рук. Вважала, що ці зовнішні ознаки захворювання [PERSON] одразу наводять на думку про його розумову відсталість та викликають у будь-кого сумніви у його дієздатності, та вважала, що представник відповідача коли укладав кредитний договір з [PERSON] міг припустити його недієздатність. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мюллер проти Австрії» зазначала, що право на пенсію відноситься до майна і підлягає захисту за ст.1 Першого Протоколу до Конвенції. Вважала, що неправомірними діями відповідача, які виразились в укладенні нікчемного правочину та у неправомірному отриманні з [PERSON] грошових сум, які вираховуються з його пенсії, [PERSON] завдано душевних страждань у звязку з порушенням його права власності на суми з пенсії, і ці страждання виражаються у його переживаннях та нервовому неспокої, оскільки [PERSON] відомо про те, що йому не повністю виплачують пенсію через стягнення за нікчемним договором і ця обставина, викликає у нього занепокоєння та періодичні загострення проявів хвороби. Відповідач не припинив порушувати право власності [PERSON], порушення триває вже рік, і така тривалість позбавлення права власності [PERSON] на його майно, відсутність бажання відповідача повернути [PERSON] належні тому на праві власності грошові суми, продовжує завдавати [PERSON] душевних страждань. У звязку з чим просила винести рішення, яким стягнути на її користь з КС «СуперКредит» грошову суму, отриману на виконання нікчемного договору у розмірі 3\~202,43грн., та моральну шкоду у розмірі 10\~000грн. Представник відповідача КС «Супер Кредит» у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином(а.с.а.с.43,51,57), про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило, у письмових поясненнях (а.с.21) та письмових запереченнях на збільшення позовних вимог (а.с.52) зазначали, що відповідач не знав про психічний розлад [PERSON] та не міг припустити такий стан та вважали, що позивачкою не надано доказів для цього. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд стягнути на її користь з КС «СуперКредит» грошову суму, отриману на виконання нікчемного договору у розмірі 3\~202,43грн., та моральну шкоду у розмірі 10\~000грн. 30 жовтня 2015р. постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, матеріали справи №31/818/14-ц, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Рішенням Старобільського районного суду від 21.12.2000р. (а.с.7) встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, діагноз олігофренія в стадії вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю та [PERSON] визнано недієздатним. Вказане рішення набуло чинності та на його підставі рішенням виконавчого комітету Караяшницької сільської ради від 16.01.2001р. опікуном над недієздатним [PERSON] призначено його матір [PERSON] (а.с.8). Рішенням Старобільського районного суду Луганської області 18.07.2014р. (а.с.9) встановлено, що [PERSON] померла 18.12.2011р., що [PERSON] позбавлений можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення опіки над ним, та заяву [PERSON] задоволено, визнано [PERSON] недієздатним та призначено опікуном над ним [PERSON] Рішення набуло чинності 29.07.2014р. Згідно копії кредитного договору №СК-1/0012/12/29/29 від 01.08.2012р. (а.с.38) Кредитодавець КС «СуперКредит» зобовязується надати позивальнику [PERSON] фінансовий кредит у сумі 1\~000грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості. Постановою державного виконавця органу ДВС Старобільського РУЮ від 21.08.2013р. (а.с.16) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №757/12252/13-ц виданого 29.07.2013р. Печерським судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь КС «СуперКредит» боргу у сумі 3\~202,43грн. Згідно копії довідки УПФУ в Старобільському районі від 04.09.2015р. (а.с.17) за період з серпня 2014р. по серпень 2015р. розмір пенсії призначений [PERSON] складає 1049грн. на місяць, з пенсії провадиться відрахування у розмірі 209,80грн. на місяць, за цей період відраховано всього 2727,40грн. Відповідно до повідомлення УПФУ в Старобільському районі Луганської області від 30.10.2015р. (а.с.61), згідно виконавчого листа №757/12252/13-ц від 29.07.2013р. з пенсії [PERSON] з 01.08.2014р. по 30.10.2015р. проведено утримання у пенсії у розмірі 20%, у тому числі боргу на користь КС «СуперКредит» - 2877,30грн. Відповідно до ч.1 ст.226 ЦК України, опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому ст.221 ЦК України. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Такі ж розяснення містяться в абз.2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. № 9, згідно якого нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи (а.с.а.с.7.8,9,38) було достовірно встановлено, що [PERSON], якого рішенням суду від 21.12.2000р. визнано недієздатним, 01.08.2012р. укладено з КС «СуперКредит» кредитний договір №СК-1/0012/12/29/29, без схвалення цього правочину його опікуном, оскільки раніше призначений над ним опікун [PERSON] померла 18.12.2011р., а [PERSON], яка призначена опікуном над [PERSON] з 29.07.2014р., не схвалила даний правочин і звернулась до суду з даним позовом, у звязку з чим даний правочин - кредитний договір №СК-1/0012/12/29/29 від 01.08.2012р. є недійсним відповідно до ч.2 ст.215, ч.1 ст.226 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.226 ЦК України дієздатна сторона зобовязана повернути опікунові недієздатної фізичної особи все одержане нею за цим правочином, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість майна за цінами, які існують на момент відшкодування. Оскільки дієздатною стороною правочину відповідачем КС «СуперКредит», отримано з недієздатної фізичної особи [PERSON], за недійсним правочином кредитним договором №СК-1/0012/12/29/29 від 01.08.2012р., грошову суму у розмірі 2877,30грн. (а.с.а.с.16,61), а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача КС «СуперКредит» на користь позивачки [PERSON], яка є опікуном недієздатного [PERSON], вказану грошову суму. У звязку з чим позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми отриманої на виконання нікчемного договору підлягають частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного: Відповідно до ч.4 ст.226 ЦК України, дієздатна сторона зобовязана відшкодувати опікунові недієздатної фізичної особи або членам її сімї моральну шкоду, якщо буде встановлено, що вона знала про психічний розлад або недоумство другої сторони або могла припустити такий її стан. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №242 [PERSON], дослідженого у судовому засіданні (а.с.33-35 матеріалів цивільної справи №431/818/14-ц), як вбачається з анамнезу життя, медичної документації, спадковість у [PERSON] обтяжена (двоюрідний брат страждав розумовою відсталістю). В дитинстві страждав енурезом, відставав у фізичному та психічному розвитку від ровесників, не засвоював програму масової школи. Через розумову недорозвинутість не зміг отримати професію, не зміг оволодіти навіть простими видами праці. Перебував на обліку у лікаря-психіатра, визнавався інвалідом ІІ групи безстроково. При даному клінічному психіатричному дослідженні виявлено помірний тотальний недорозвиток психічних функцій, порушення поведінки та емоцій тормозимого кола, порушення критики до наявних психічних розладів. Аналізуючи вищенаведене експертна комісія приходить до висновку, що у [PERSON] виявляються ознаки стійкого психічного розладу у вигляді: легкої розумової відсталості із значними порушеннями поведінки та емоцій (тормозимого кола). Ступінь наявних психічних розладів позбавляє [PERSON] спроможності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] потребує встановлення над ним опіки. Такі значні порушення поведінки та емоцій недієздатного [PERSON], викладені у висновку судово-психіатричної експертизи №242 [PERSON] (а.с.33-35 матеріалів цивільної справи №431/818/14-ц), дають суду підстави вважати, що під час укладення кредитного договору №СК-1/0012/12/29/29 від 01.08.2012р., сторона договору КС «СуперКредит» в особі голови правління [PERSON] могла припустити наявність у [PERSON] психічного розладу. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи було достовірно встановлено, що неправомірними діями відповідача КС «СуперКредит», а саме отриманням з недієздатного [PERSON] грошових коштів на виконання недійсного правочину, [PERSON] завдано моральної шкоди, яка виражається у психічних стражданнях [PERSON] у звязку з позбавленням його права власності на належне йому майно на частину пенсійних виплат, і ці обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (а.с.а.с.7,8,9,16,17,38,61). При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачці [PERSON] відповідачем КС «СуперКредит», відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 зі змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001р. та №1 від 27.02.2009р., суд враховує характер, обєм та тривалість психічних страждань, яких зазнав недієздатний [PERSON] при щомісячному відрахуванні на користь відповідача пятої частини його пенсії на виконання недійсного правочину(а.с.а.с.17,61), та враховуючи, що відповідачем не надано відомостей про його майновий стан, враховуючи тривалість психічних страждань [PERSON], повязаних з позбавленням його права власності - більше року, та виходячи з принципу розумності, зваженості і справедливості, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 10\~000 гривень задовольнити у повному обсязі. До посилань відповідача КС «СуперКредит» на те, що відповідач не знав про психічний розлад [PERSON] та не міг припустити такий стан та що позивачкою не надано доказів для цього(а.с.а.с.21,52) суд відноситься критично, оскільки такі посилання повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (а.с.а.с.7,8,9,16,17,38,61) та висновком судово-психіатричної експертизи №242 [PERSON] (а.с.33-35 матеріалів цивільної справи №431/818/14-ц). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави у вигляді судового збору у розмірі 1\~705,20 гривень, від сплати якого позивачка звільнена.

Outcome: partial