Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований міським відділом ЗАГС, запис № 236. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що їх сімя розпалася та існує формально, оскільки вона з відповідачем не підтримує жодних стосунків, в тому числі і подружніх. Причиною розпаду їх сімї послужило те, що відповідач зловживає спиртними напоями, приходить додому в нетверезому стані. В неї є підозра, що чоловік зраджує їй у подружній вірності. Доля сімї йому байдужа. Вона намагалася зберегти сімю, але це не привело до позитивного результату. Сімейне життя стало нестерпним. Переконана, що здорової та міцної сімї у них давно нема і вже не буде, тому вирішила розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 09.06.1990 року, який був зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Стрий Львівської області, актовий запис № 236, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-СГ № 420177 від 09.06.1990 року. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Сімя фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, чого вони самі не заперечили в судовому засіданні. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сімї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved