Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка 23 січня 2014 року звернулася до суду з позовом з тих підстав, що разом з нею проживає неповнолітній син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, який не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, не працює, не приймає участі в витратах на лікування дитини. Просила стягнути на утримання сина аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття сином. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, дала згоду на постановляння заочного рішення. Суду пояснила, що відповідач з часу народження сина офіційно не працює, на теперішній час проживає окремо, має неофіційний дохід, винаймає житло в місті Кіровське, однак не надає матеріальну допомогу на його утримання, не приймає участі в витратах на лікування сина, в той час як дитина має вроджену патологію сечостатевої системи, за станом здоров'я постійно потребує дієтичного харчування та лікування, в 2011 році переніс операцію, яка коштувала 10000 гривень, потребує ще однієї, яку будуть робити в 2014 році, зараз проходить планове лікування та обстеження. Вона отримує 130 грн допомоги по догляду за дитиною, яких не вистачає на утримання сина. Відповідач до суду не прибув, будь-яких заяв, клопотань, заперечень проти позову не надав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Дитина має вроджену патологію сечостатевої системи, в 2011 році переніс операцію, ще потребує оперативного лікування, майже щомісяця перебуває на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні ОДКЛ м. Донецька, в проміжку між стаціонарними лікуваннями проходить курси амбулаторного лікування, лабораторного обстеження, про що зазначено в виписках з історій хвороб, що, беззаперечно, постійно вимагає додаткових грошових коштів. Відповідач не має інших осіб, яких він повинен утримувати за законом; є працездатний, фізично здоровий. Добровільно сторони не дійшли згоди про розмір участі відповідача в утриманні дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, у разі спору між батьками, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища та стану здоров'я дитини і платника аліментів, а також з урахуванням наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати, інших обставин, що мають істотне значення. Отже, за встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 в 1032 грн є обґрунтованими. Такий розмір аліментів відповідає нагальним потребам дитини і не створює передумови для використання їх на утримання й інших осіб. Суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, а саме, з відповідача належить стягнути на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з повним задоволенням позову з відповідача належить стягнути за користь держави судовий збір в мінімальному розмірі. Відповідно до ст.ст. 180, 182,183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 213-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд

Outcome: approved