Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсним. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що спадкодавець позивачів [PERSON] не підписувала договори оренди належних їй земельних ділянок, у зв'язку з цим просили визнати договори від 17.05.2015 року оренди земельних ділянок площею 1,20 га, 1,85 га та 4,01 га., укладені між [PERSON] та СТОВ «Світоч» недійсними. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити. Від позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшли до суду заяви про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності. Представники відповідача позов не визнали, вказали, що примірники оспорених договорів передавались [PERSON] через її родичів, які повернули відповідачу підписані договори. З часу укладення вказаних договорів відповідач виконував умови договору, а спадкодавець позивача отримував орендну плату без будь-яких зауважень. Процесуальні рішення у справі. Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом 10.05.2017 року. Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 10.05.2017 року вказана позовна заява була залишена без руху. 15.05.2017 року після виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху було відкрито провадження у справі. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.06.2017 року провадження у справі зупинено у зв'язку зі смертю позивача [PERSON] 26.12.2017 року ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області провадження у справі поновлено та залучено до участі у справі правонаступників позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 14.02.2018 року ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області за клопотанням позивача [PERSON] по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу та провадження до закінчення проведення експертизи зупинено. 21.05.2018 року провадження у справі поновлено у зв'язку з надходженням до суду висновку експерта. Вислухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], дослідивши наявні у справі матеріали (копію заяви [PERSON] від 06.04.2017 року; копію відповіді СТОВ «Світоч» від 10.04.2017 року №25; копію свідоцтва про смерть [PERSON]; копію державного акту [NUMBER]; копію свідоцтва про право на спадщину від 26.11.2016 року; копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.11.2016 року; копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.11.2016 року; копію свідоцтва про право на спадщину від 26.11.2016 року; копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.11.2016 року; копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.11.2016 року; копію свідоцтва про право на спадщину від 26.11.2016 року; копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.11.2016 року; копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.11.2016 року; копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2016 року; копію акту про встановлення меж земельної ділянки ; копіюб кадастрового плану земельної ділянки; копію плану меж земельних ділянок; договір оренди землі від 17.07.2015 року щодо земельної ділянки площею 1,85 га з додатками; копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2016 року; договір оренди землі від 17.07.2015 року щодо земельної ділянки площею 4,01 га з додатками; копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2016 року; договір оренди землі від 17.07.2015 року щодо земельної ділянки площею 1,20 га з додатками; актовий запис про смерть [PERSON] від 12.06.2017 року №153; копію спадкової справи після смерті [PERSON] №131/2017; висновок експерта №94 від 30.03.2018 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець позивачів [PERSON] на підставі державних актів на право приватної власності на землю мала у власності земельні ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва загальною площею 1,20 га, 1,85 га та 4,01 га, які розташовані на території Новопавлівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. 17.07.2015 року між СТОВ «Світоч» та [PERSON] було укладено три договори оренди належних останній земельних ділянок площею 1,20 га, 1,85 га та 4,01 га. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після якої прийняв [PERSON] [PERSON] [INFO] помер, після нього спадщину прийняли позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до висновку експерта №94 від 30.03.2018 року підписи від імені орендодавця [PERSON] у вказаних договорах оренди землі виконані не [PERSON], а іншою особою. Згідно з пунктом другим частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Частиною четверта статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Статті 14, 15 Закону України «Про оренду землі» визначають, що договір оренди землі укладається в письмовій формі та істотними умовами вказаного договору є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Комплексний аналіз процитованих вище положень закону вказує на те, що у разі, якщо сторона правочину, не підписавши письмовий договір оренди землі, не закріпила належним чином своє волевиявлення в тому числі і щодо істотних умов договору, а відсутність таких істотних умов в договорі оренди, рівно як і відсутність належним чином закріпленого волевиявлення сторони щодо таких істотних умов є підставою для визнання такого правочину недійсним. Дослідженим в судовому засіданні комплексом доказів, які узгоджуються в цій частині між собою, доведено, що під час укладання оспорених договорів, текст договорів було підписано від імені [PERSON] сторонньою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії, а тому, не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою для визнання таких договорів недійсними. За встановлених обставин, позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» про визнання договорів оренди землі недійсними підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору та витрати за проведення експертизи на користь позивача [PERSON], яка відповідно до наявних у справі платіжних документів сплатила 1920 грн. судового збору та 2250,24 грн. витрат на оплату експертизи, обов'язок по сплаті яких саме позивачем [PERSON] був визначений ухвалою суду про призначення експертизи від 14.02.2018 року. На підставі викладеного, ст. 14, 15 Закону України «Про оренду землі», ст. 203, 215 ЦК України,

Outcome: approved