Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Правовий захист» про визнання відмови незаконною, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивували тим, що 11.112013р. та 12.12.2013р. вони зверталися з письмовими заявами до керівника ТОВ ЮК «Правовий захист» Шульгіна Є.Г. щодо зберігання та розповсюдження відповідачем відомостей про особу, які зібрані без її відому. На вказані звернення в установленому законом порядку та строки відповіді надані не були. У зв»язку з цим, позивачі змушені звернутися до суду та просять визнати відмову Шульгіна Е.Г. направити на їх адресу відповіді на звернення незаконною , а також зобов»язати відповідача направити на їх адресу законну, повну та об»єктивну відповідь відносно збирання ним даних про особу без її згоди. Заявою від 08.04.2014 року позивачі збільшили свої позовні вимоги та просили суд стягнути з відповідача спричинену [PERSON] моральну шкоду в сум 6090 грн. Свої вимоги мотивують тим, що грубе порушення Закону України «Про звернення громадян» щодо ненадання належної відповіді на письмове звернення спричинило значної шкоди моральному здоров»ю [PERSON] внаслідок перенасичення негативними емоціями та психічними переживаннями. Вважають, що визначений розмір моральної шкоди є мінімальною компенсацією за перенесені душевні страждання. У судовому засіданні позивачі заявлені позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що відповідач грубо порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян», оскільки ніяких відповідей на їх звернення від 11.11.2013р. та 12.12.2013р. надано не було. Вручення представником відповідача в судовому засіданні відповіді від 12.12.2013р. на їх звернення вважають неналежним доказом того, вказані звернення були розглянуті в строки та в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» і що ця відповідь їм надсилалася у грудні минулого року. У подальшому позивачка [PERSON], яка діяла і як представник [PERSON], підтримала і позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 6090 грн. Суду пояснила, що останній зазнав значних душевних страждань та хвилювань внаслідок протиправних дій відповідача. Необхідність особистого звернення до керівника відповідача, підготовка документів для звернення до суду та підготовка до судового розгляду справи завдало [PERSON] хвилювань та душевних страждань, що призвело до погіршання стану здоров»я. Представники відповідача Шахов О.М. та Шульгін Є.Г. проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні. Суду пояснили, що відповідь на звернення позивачів була надіслана їм простим поштовим відправленням у грудні 2013 року. Копія даної відповіді також вручена позивачам під час розгляду справи, безпосередньо в судовому засіданні 08.04.2014р. На всі питання, які поставленні у зверненнях, надано відповіді. Щодо моральної шкоди вважали позов безпідставним, необґрунтованим та просили відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, доходить до наступного. Судом встановлено, що 11.11.2013р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до ТОВ ЮК «Правовий захист» з письмовою заявою. Вказане звернення отримано у цей же день представником юридичної компанії Шульгіним Є.Г., що підтверджується його особистим підписом на другому примірнику звернення. 12.12.2013р. позивачі повторно звернулися до відповідача із заявою, в якій зазначили про неотримання відповіді на попереднє звернення та наполягали на його розгляді. Вказана заява отримана у цей же день представником юридичної компанії Шульгіним Є.Г., що підтверджується його особистим підписом на другому примірнику звернення. Під час судового розгляду справи - 08.04.2014р.представником відповідача подана до суду та вручена позивачам копія відповіді на вище вказані звернення [PERSON] та [PERSON], яка датована 12.12.2013р. При цьому, будь-яких належних та переконливих доказів надіслання на адресу позивачів вказаної відповіді у грудні 2013 року суду не надано і в ході судового розгляду справи не добуто. Відповідно до ст. 1 Закону України «Звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно зі ст. 3 вказаного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Стаття 5 Закону визначає, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства. Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне). Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону. Відповідно до ст. 7 Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. Аналізуючи викладене, судом достеменно встановлено, що позивачі звернулися до відповідача на підставі норм Закону України «Про звернення громадян». Стаття 15 названого Закону передбачає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Враховуючи, що в ході розгляду справи не надано доказів на підтвердження позиції відповідача щодо вчасного направлення на адресу позивачів відповіді на їх звернення від 11.11.2013р. та 12.12.2013р., аналізуючи зміст відповіді відповідача від 12.12.2013р., копія якої подана в судовому засіданні 08.04.2014р., суд вважає, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про звернення громадян» щодо строків, порядку розгляду, вирішення та надання відповіді на звернення громадян. Щодо вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоді. Закону України «Про звернення громадян» (ст.25) передбачено, що у разі задоволення скарги орган або посадова особа, які прийняли неправомірне рішення щодо звернення громадянина, відшкодовують йому завдані матеріальні збитки, пов'язані з поданням і розглядом скарги, обгрунтовані витрати, понесені у зв'язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток. Спори про стягнення витрат розглядаються в судовому порядку. Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом. Таким чином, відшкодування моральної шкоди у разі порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» передбачено при розгляді скарги. Позивач [PERSON] звертався до відповідачі із заявою. Тобто, відшкодування маральної шкоди в даному випадку не передбачено спеціальним законом, який регулює правовідносини, що виникли між сторонами по справі. Щодо вимоги позивачів про визнання відмови Шульгіна Є.Г. направити на їх адресу відповідь на звернення, суд вважає її недоведеною, оскільки будь-яка відмова Шульгіна Є.Г. відсутня, крім того, між ним особисто та позивачами не виникло ніяких правовідносин, оскільки звернення позивачів були скеровані не персонально Шульгіна, а ТОВ ЮК «Правовий захист» - відповідачу по справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає до задоволення частково, а саме: в частині зобов»язання відповідача вирішити звернення позивачів від 11.11.2013 року та 12.12.2013 року в порядку Закону України «Про звернення громадян». На підставі ст.ст. 16, 23 ЦК України, ст.ст. 1, 15, 20, 25 Закону України «Про звернення громадян»,

Outcome: partial