Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 615,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн., посилаючись на те, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011 року за її позовом до ДПІ в Тисменицькому районі про стягнення надміру сплаченого податку в розмірі 615 грн. та штрафу за несвоєчасне його повернення в розмірі 984 грн., а разом 1 599 грн. стягнуто з Державного бюджету України через [PERSON] управління державного казначейства в Івано-Франківській області на її користь суму надміру сплаченого податку на доходи фічних осіб в розмірі 615 грн. та штраф за завищення податку на доходи фізичних осіб за 2010 рік в розмірі 615 грн. На виконання вказаної постанови 03.11.2014 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд видав два виконавчі листи. Виконавчий лист про стягнення штрафу за завищення податку на доходи фізичних осіб за 2010 рік в розмірі 615 грн. Тисменицька ОДПІ ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області виконала в добровільному порядку. Однак, надміру сплачений податок в розмірі 615 грн. відповідачем так і не повернутий. Внаслідок бездіяльності відповідача позивачці була завдана моральна шкода, що полягає в душевних, психічних стражданнях, заподіяних порушенням законних прав, що призвели до приниження честі, гідності, репутації, ушкодження здоровя, порушення нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного суспільного життя, порушення спілкування із оточуючими людьми, вимушених змін або обмежень у виборі активної діяльності, звичайного кола спілкування та інших негативних наслідків. Позивачка в судове засідання не зявилась, в прохальній частині позовної заяви просила здійснювати розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.29, 35, 39, 43). 14.07.2015 року представником відповідача було надано суду копію платіжного доручення №705 від 19.06.2015 року про перерахунок позивачці [PERSON] 615,00 грн. - повернення надмірно сплаченого податку на доходи фізичних осіб (а.с.37). Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 29.08.2011 року позивачка звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ в Тисменицькому районі про стягнення надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб в розмірі 615 грн. та штрафу за завищення податку на доходи фізичних осіб за 2010 рік в розмірі 984 грн. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011 року позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України, через [PERSON] управління державного казначейства в Івано-Франківській області суму надміру сплаченого податку на доходи фічних осіб в розмірі 615 грн. та штраф за завищення податку на доходи фізичних осіб за 2010 рік в розмірі 615 грн. (а.с.4-9). Вказана постанова ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 року залишена без змін (а.с.10-15). 03.11.2014 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд на виконання постанови суду від 19.10.2011 року видав два виконавчі листи, які позивачкою були подані разом із заявою про примусове виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011 року (а.с.16-19). Листом від 24.11.2014 року №04-05/1021 Управління Державної казначейськиї служби України у Тисменицькому районі Івано-Франківської області повідомляє, що Тисменицька ОДПІ ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області виконала в добровільному порядку виконавчий лист №2а-2839/11/0907 Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011 року. Кошти в сумі 615,00 грн. (штраф за завищення податку на доходи фізичних осіб за 2010 рік) перераховані на рахунок №2620800019087 в ПАТ Ідея банк, МФО 336310, ідентифікаційний код ДРФО [NUMBER], [PERSON] до вказаного листа долучено копію квитанції в розмірі 615,00 грн. (а.с.21, 22). Відповідно до п.48 Постанови КМУ від 03.08.2011 року №845 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей. Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №7710101114883 виконавчі листи із заявою про примусове їх виконання на адресу казначейства надійшли 10.11.2014 року(а.с.20), однак станом на дату подання позову до суду 615,00 грн. - повернення надмірно сплаченого податку на доходи фізичних осіб позивачці на поточний рахунок не перераховано. Проте, представником відповідача було надано суду копію платіжного доручення на суму 615,00 грн. №705 від 19.06.2015 року відповідно до якого платником є УК у Тисменицькому районі, банк платника ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код 836014, отримувач [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], банк отримувача ПАТ Ідея Банк, код 336310, поточний рахунок №26208000190987 призначення платежу повернення надмірно сплаченого податку на доходжи фізичних осіб (а.с37). Отже, відповідачем [PERSON] управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2011 року виконано в повному обсязі, а отже вимога позивачки про стягнення з відповідача 615,00 грн. - повернення надмірно сплаченого податку на доходи фізичних осіб не підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення 20 000,00 грн. то вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Позивачкою [PERSON] до матеріалів справи не долучено жодних доказів які б підтверджували заподіяння їй моральної шкоди відповідачем у звязку з невчасним виконанням постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Суд сприяє сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть отримати самостійно, однак, не наділений повноваженнями збирати докази самостійно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди є не обґрунтованими та не доведеними, а тому позов в цій частині не підлягає до задоволення. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного, відповідно Постанови КМУ від 03.08.2011 року №845 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, ст. 23 ЦК України,

Outcome: dismissed