Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом, в якому просили: визнати за [PERSON] (ІН [NUMBER]), право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 1.8935 га у межах згідно з планом, розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ДП № 070226, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер № 1223284000-02-015-0351, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON], померлої 08 жовтня 2004 року; визнати за [PERSON] (ІН [NUMBER]), право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 1.8935 га у межах згідно з планом, розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ДП № 070226, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер № 1223284000-02-015-0351, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON], померлої 08 жовтня 2004 року.. Позов обґрунтовано тим, що на підставі рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-1591 від 23 жовтня 2003 року, матері позивачів - [PERSON] виділена земельна ділянка площею 1.8935 га у межах згідно з планом, розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ДП № 070226, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер № 1223284000-02-015-0351. 23 жовтня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 1-1592, яким усе своє майно, яке буде їй належати на день її смерті, і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 08 жовтня 2004 року [PERSON], померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки 1.8935 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті матері, [PERSON] є позивачі: син спадкодавця, [PERSON] та донька спадкодавця - [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Спадкоємцем за законом є чоловік спадкодавця, [PERSON], який в установлений законом строк відмовився від прийняття спадщини. В установлений законом строк позивачі звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], після чого заведена спадкова справа за № 303/05. Інших спадкоємців на спадкове майно, належне [PERSON], немає. 16 березня 2011 року позивачі звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON], але державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно, оскільки позивачами не представлений належний правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку, а саме: оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця, в якому відсутні відомості про дату його видачі та реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, що не дало нотаріусу можливості видати свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку після смерті [PERSON] Означена відмова перешкоджає позивачам в реалізації їх спадкових прав та зазначено, як підстава для звернення до суду. До судового засідання надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачів, в якій останні наполягали на задоволенні позову. Представники відповідача, третіх осіб в судове засідання не з'явилися. Надали суду заяви, згідно яких просили розглянути справу за їх відсутності. В зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 2004 року померла [PERSON] /а.с.6/. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-1591 від 23 жовтня 2003 року [PERSON] набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,850 га у межах згідно з планом, розташовану на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну [PERSON] За життя, [PERSON] в процесі оформлення права власності особистої приватної власності на частку отриманої у спадок земельної ділянки, площею 1,8935 га отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ДП № 070226, кадастровий номер № 1223284000-02-015-0351 /а.с.13/. Однак, означений акт не містить відомості про дату його видачі та реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Водночас, означений державний акт та право власності на земельну ділянку площею 1,8935 га [PERSON] зареєструвала в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на землю, про що свідчить наданий суду витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки /а.с.15/. 23 жовтня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 1-1592, яким усе своє майно, яке буде їй належати на день її смерті, і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних частках /а.с.12/. У відповідності до матеріалів спадкової справи, 05 квітня 2005 року позивачі звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 16 березня 2011 спадкоємець за законом - чоловік спадкодавця, [PERSON], подав заяву про відмову від прийняття спадщини. 16 березня 2011 року позивачі звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] 16 березня 2011 року постановою державного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно, оскільки позивачами не представлений належний правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку, а саме: оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця, в якому відсутні відомості про дату його видачі та реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Так, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У відповідності до ст.ст.1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно з ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Оскільки [PERSON] набула права власності на земельну ділянку, площею 1,8935 га у межах згідно з планом, розташовану на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розпочала оформлення права власності, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ДП № 070226, отримала кадастровий номер № 1223284000-02-015-0351, зареєструвала акт в органах, що здійснювали державну реєстрацію прав власності, однак з незалежних від неї підстав смерті, отримати належним чином оформлений правовстановлюючий документ не встигла, доказів відчуження на користь третіх осіб земельної ділянки матеріали справи не містять, інших спадкоємців, окрім позивачів, за законом чи за заповітом, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та які-б звернулися із заявами про прийняття спадщини судом не встановлено, - позивачі мають право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved