Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові зазначили, є жінкою і дітьми та спадкоємцями першої черги за законом [PERSON], смерть якого сталася 15 серпня 1994 року. За життя спадкодавцеві належала кооперативна квартира [ADDRESS], пай за яку він повністю сплатив у 1987 році. Після його смерті позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інші позивачі до нотаріуса не зверталися, оскільки вважали себе такими, що прийняли спадщини, так як на час смерті спадкодавця стали до фактичного управління і володіння спадковим майном. Оскільки в силу закону член житлового кооперативу, який повністю оплатив пай, набуває права власності на квартиру, просять визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS], так як, постійно проживаючи разом із своїм чоловіком та батьком на момент його смерті, вони стали до фактичного управління і володіння спадковим майном. Крім того, позивачі [PERSON] і [PERSON] просять встановити факт того, що померлий доводився їм чоловіком і батьком відповідно, оскільки написання прізвища позивачів і спадкодавця в їхніх важливих особистих документах не співпадає: в паспортах громадянина України позивачів воно зазначено як [PERSON] і [PERSON], а документи спадкодавця, в тому числі свідоцтво про смерть, містять посилання на прізвище [PERSON]. Позивачі до суду не зявилася, їх представник надав суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернулась Запорізька міська рада. Представник другого відповідача, належним чином повідомленого про час та місце вирішення спору, до суду не зявився з невідомих причин, заперечень проти позову не надав. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу у відсутність представників сторін, на підставі наявних в ній доказів про права та взаємовідносини сторін. Третя особа до суду не зявилася, надавши заяву з проханням вирішувати спір без її участі, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність третьої особи. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. У відповідності до ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент набуття спадкодавцем права на житло, член житлово-будівельного кооперативу, що повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру, отримує на неї право власності. Зазначені положення узгоджуються із змістом ст. 384 ЦК України, відповідно до якої у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Як випливає із наданої позивачами довідки (а. с. а. с. 18), [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] у сумі 5300 карбованців у 1987 році, що з огляду на наведені положення закону дає суду підстави для безумовного висновку про набуття ним права власності на зазначене житло. За змістом ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, подружжя та батьки померлого Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або, якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт постійного проживання позивачів із спадкодавцем на момент його смерті підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], а також довідка з житлово-будівельного кооперативу-16 «Машинобудівник» (а. с. 24). Таким чином, зясувавши обставини справи та встановивши відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позивачі, які постійно мешкали із спадкодавцями на момент відкриття спадщини, а після його смерті стали до фактичного управління та володіння спадковим майном, вчинили дії щодо прийняття спадщини, що дає суду підстави для задоволення їх вимог про визнання права власності у порядку спадкування на частку у праві спільної власності на обєкт нерухомості. Суд знаходить за можливе задовольнити вимоги і в частині встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки на користь того, що позивачі [PERSON] і [PERSON] доводилися померлому відповідно дружиною і сином, свідчать свідоцтва про акти цивільного стану, а також показання згаданих судом свідків. Від встановлення цього факту залежить реалізація позивачами права на отримання спадщини, а встановити це у позасудовому порядку не сталося можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved