Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №4 по вул. Поповича в смт. Карнаухівка в м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] 2-ї Дніпродзержинської державної нотаріальної контори. У вказаному житловому будинку крім неї зареєстрована її племінниця [PERSON] та її син [PERSON] Як вбачається з акту про не проживання від 06.07.2018 року, виданого головою квартального комітету №9, відповідачі не проживають у будинку з січня 2011 року. Мають інше постійне місце проживання. За комунальні послуги не сплачують, витрат по утриманню майна не несуть. Вона є пенсіонером, їй 95 років, дітей та чоловіка в неї не має, її пенсія є єдиним джерелом для існування, всі кошти йдуть на ліки та комунальні послуги. У зв'язку з тим, що відповідачі зареєстровані у її будинку, у неї відсутня можливість звернутися з заявою про отримання субсидії на комунальні послуги. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачці належить будинок №4 по вул. Поповича в смт. Карнаухівка в м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] 2-ї Дніпродзержинської державної нотаріальної контори. Відповідно до акту про не проживання від 06.07.2018 року, виданого головою квартального комітету №9 [PERSON] відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають у будинку з січня 2011 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~статті 383 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі\~статтею 391 ЦК\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності зі\~статтею 156 Житлового кодексу України\~члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою\~статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі, не мешкають у будинку 7 років, що належить позивачу на праві власності, не сплачують за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратили право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідачів не існує. Враховуючи вищевикладене, а також заяву відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання позовних вимог, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved