Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач ІП «Аграрпродукти Вільд-Україна» звернулося до суду з позовом до відповідача - [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 18 квітня 2007 року між ІП «Аграрпродукти Вільд-Україна» та громадянкою [PERSON] був укладений договір оренди землі, зареєстрований 25 квітня 2007 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис за №040778200099 (далі Договір 1). Відповідно до положень Договору 1 [PERSON] передала у строкове платне користування позивачу земельну ділянку площею 3,3937 га, яка знаходиться в адміністративних межах Конельської сільської ради Жашківського району Черкаської області і належала [PERSON] на праві власності згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №176867. Термін дії Договору 1- до 01.01.2020 року. 22.07.2010р. [PERSON] померла, а власність на згадану земельну ділянку перейшла до малолітньої доньки померлої - [PERSON]. Отже, з 06.07.2011 року до [PERSON] перейшли всі права й обовязки орендодавця за Договором 1, при цьому договір не був розірваний чи припинений. Не зважаючи на те, що Позивач не був повідомлений про зміну власника земельної ділянки, протягом 2011-2014 років орендна плата по Договору 1 надсилалась поштовим переказом, однак для її отримання до поштового відділення ніхто не звертався. 30.07.2010року над власником земельної ділянки [PERSON] згідно з розпорядженням Жашківської РДА №191 встановлено опіку та призначено опікуна - [PERSON] (далі - відповідач 1). 10.06.2015 року, відповідач 1 звернулась до позивача з пропозицією укласти від імені неповнолітньої [PERSON] договір оренди земельної ділянки площею 3,3937 га, яка знаходиться з адміністративних межах Конельської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Відповідачу 1 було повідомлено, що вказана земельна ділянка є предметом Договору 1, термін дії якого закінчується 01.01.2020 року, та запропоновано як представнику орендодавця за Договором отримати орендну плату за попередні роки і підписати додаткову угоду про продовження терміну дії Договору 1. Відповідач 1 отримала орендну плату за 2011-2014 роки, підписала додаткову угоду про продовження терміну дії Договору 1. Але, як виявилося, між [PERSON] в особі відповідача 1 та фізичною - особою підприємцем [PERSON] (далі - Відповідач 2) у 2012 році був укладений договір оренди цієї самої земельної ділянки, зареєстрований у відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області 22.11.2012 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис №712090004002610 (далі - Договір 2). Даний факт є перешкодою для реєстрації права оренди позивача за укладеною додатковою угодою про продовження терміну дії Договору 1. Враховуючи, що предметом Договору 2 та Договору 1 є одна і та ж земельна ділянка, тобто має місце факт подвійної реєстрації договорів оренди землі, Позивач позбавлений також можливості реалізувати своє переважне право на поновлення Договору 1 у порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому, як зазначалось вище, на момент реєстрації Договору 2 (22.11.2012 року) строк дії Договору 1 не закінчився, Договір 1 не був достроково розірваний, сторони Договору 1 одна до одної жодних претензій не мали, а земельна ділянка постійно використовувалась позивачем. Оскільки укладення Договору 2 призвело до порушення права Позивача на продовження терміну дії Договору 1 та на поновлення терміну дії Договору 1, в силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору 2 оренди земельної ділянки недійсним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідач 1 [PERSON], в судове засідання не зявилася, але подала заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач 2 [PERSON], позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки визнав повністю, а в частині стягнення з нього судових витрат заперечував. В судовому засіданні представник відповідача 2 [PERSON], позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки визнала повністю, а проти стягнення з [PERSON] судових витрат заперечувала, посилаючись на те, що не [PERSON] укладав договір оренди з [PERSON], а навпаки [PERSON] укладала договір оренди з [PERSON]. Третя особа представник відділу Держгеокадастру у Жашківському району Черкаської області [PERSON], в судове засідання не зявилася, але надіслала заяву. В якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 18 квітня 2007 року між ІП «Аграрпродукти Вільд Україна» та громадянкою [PERSON] був укладений договір оренди землі, зареєстрований 25 квітня 2007 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис за №040778200099, термін дії якого закінчується 01 січня 2020 року. Згідно копії свідоцтва про смерть судом встановлено, що 22 липня 2010 року, [PERSON] померла, актовий запис про смерть № 9, зареєстрований Конельською сільською радою Жашківського району Черкаської області 23 липня 2010 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1687, виданого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON], 06 липня 2011 року та копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №438218 встановлено, що спадкоємцем та власником земельної ділянки, площею 3,3937 га, яка залишилася після смерті [PERSON], є її дочка [PERSON]В, 06 травня1999 року народження. Відповідно розпорядження Жашківської районної державної адміністрації № 191 від 30 липня 2010 року, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], призначено опікуном над малолітньою [PERSON]. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Судом встановлено, що [PERSON] від імені неповнолітньої [PERSON], на земельну ділянку площею 3,3937 га, яка знаходиться в адміністративних межах Конельської сільської ради Жашківського району Черкаської області, 22 листопада 2012 року уклала договір оренди землі № 712090004002610 з фізичною - особою підприємцем [PERSON], строк дії якого закінчується 01 січня 2023 року. 10 червня 2015 року, [PERSON] від імені неповнолітньої [PERSON], уклала з Інозомним підприємством «Аграрпродукти Вільд-Україна», додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки №040878200099, укладеного 18 квітня 2007 року з [PERSON]. Враховуючи, що предметом обох договорів є одна і та ж земельна ділянка, тобто має місце факт подвійної реєстрації договорів оренди землі, позивач позбавлений можливості реалізувати своє переважне право на поновлення договору 1 у порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Крім того на момент реєстрації Договору оренди землі № 712090004002610 з фізичною - особою підприємцем [PERSON], строк дії Договору оренди земельної ділянки з Іноземним підприємством «Аграрпродукти Вільд-Україна» №040878200099 не закінчився, він не був достроково розірваний, сторони Договору одна до одної жодних претензій не мали, а земельна ділянка постійно використовувалась позивачем. Відповідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України говорить, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Ч.1 ст. 210 Цивільного кодексу України встановлює правило, згідно з яким правочин підлягав державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом; такий правочин є вчиненим з моменту його) державної реєстрації. Обовязкова державна реєстрація договору оренди землі була передбачена ст. 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент реєстрації Договору оренди землі № 712090004002610 з фізичною - особою підприємцем [PERSON]. Єдиним нормативним актом, який регулював процедуру реєстрації договорів оренди землі станом на день реєстрації вказаного договору, був Порядок ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою; договорів оренди землі, затверджений Постановою Кабінету міністрів України №1021 від 09.09.2009 року. Вказаний Порядок, як і Закон України «Про оренду землі» та Цивільний кодекс України, не передбачали подвійної реєстрації договорів оренди землі, адже така реєстрація суперечила б змісту відносин оренди землі та могла призвести до наявності багатьох повноправних і законних користувачів однієї і тієї ж земельної ділянки. Зважаючи не те, що реєстрація договору оренди землі станом на 22.11.2012 року передбачалась як обовязкова умова для визначення договору укладеним, а право оренди на земельну ділянки таким, що виникло в орендаря по договору, то така реєстрація була невідємною складовою процесу укладення договору оренди землі (правочину). Суд вважає, що договір оренди землі № 712090004002610, укладений з фізичною - особою підприємцем [PERSON], суперечить Цивільному кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженому Постановою Кабінету міністрів України №1021 від 09.09.2009 року, постільки цими законодавчими актами не передбачена подвійна реєстрація договорів оренди землі, а тому це є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки № 712090004002610, укладеного з фізичною - особою підприємцем [PERSON] недійсним. Враховуючи встановлені обставини подвійної реєстрації договору оренди земельної ділянки, а саме, те, що вини в цьому відповідача [PERSON] не має, суд не вбачає підстав для стягнення з нього судових витрат на користь позивача На підставі викладеного та

Outcome: dismissed