Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання після досягнення повноліття. Позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що вона є студенткою першого курсу Київського університету культури за спеціальністю «Менеджмент соціокультурної діяльності», форма навчання денна, за контрактом, термін навчання з 15.09.2020 року по 30 червня 2024 року, сума оплати за семестр складає 14500 грн, відповідно загальна сума за навчання дорівнює 116000 грн. Відповідач по справі є її рідним батьком, який до повноліття позивачки сплачував аліменти на її утримання та на утримання сестри. На даний час останній працює, має постійний дохід, проте матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням доньки добровільно не надає. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання або до досягнення 23-х років. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком позивачки [PERSON] , що підтверджується долученою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 березня 2003 року (а.с.4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки № 190 від 17 лютого 2021 року [PERSON] на даний час є студентом 1-го курсу, групи МФБ-20, денної форми навчання на контрактній основі, Київського університету культури, IV рівня акредитації, термін навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року (а.с.5). Окрім того, факт того, що позивачка є студентом Київського університету культури підтверджується копією договору про підготовку фахівця з вищою освітою № 35746 (а.с.6). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. За вказаних обставин, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, при цьому аліменти слід стягувати з відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 19 березня 2021 року. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання, позивачка була звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved