Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому просять визнати неправомірною відмову щодо здійснення приватизації, визнати за ними право на приватизацію , та зобов'язати відповідача провести приватизацію і передати у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] у відповідності до вимог Закону України ««Про приватизацію державного житлового фонду». У позові зазначили, що [PERSON] з 1976 року проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] та є основним наймачем зазначеної квартири. Разом з нею у квартирі проживає та зареєстрована з нарождення її донька [PERSON] 13.07.2017 року вони звернулися до органу приватизації районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району з заявою про оформлення квартири у спільну часткову власність, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», але листом від 18.07.2017 року, їм було відмовлено у здійсненні приватизації у зв'язку з тим, що до заяви не було додано ордер про надання жилої площі. Ордер про надання жилої площі позивачами не збережено. Просили позов задовольнити. У судове засідання позивачі не з'явилися, суду надали письмові заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, позов просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією довідки КП «Наше місто» № 86 від 13.07.2017 року . З метою приватизації житлового приміщення 13.07.2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до органу приватизації з заявою про переоформлення передачі у спільну часткову власність квартири, однак отримали відмову у здійсненні приватизації у зв'язку з відсутністю ордера на зазначену квартиру, листом № Є-88 від 18.07.2017 року (а.с. 6). Відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується. Позивачі мали ордер на квартиру на момент вселення. На момент вселення позивачів діяли нормативно-правові акти, відповідно до яких ордер на приміщення був дійсний протягом 30 днів, а при вселенні в надане жиле приміщення громадяни здавали ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Довідкою КП «Наше місто» про склад сім'ї підтверджено, що позивачі зареєстровані у квартирі, законно займають житлову площу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved