overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30 липня 2018 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]; у цьому будинку з 22 серпня 2011 року зареєстрований брат колишнього чоловіка позивачки [PERSON], але з моменту реєстрації відповідач фактично не проживав у ньому, тому позивачка просить визнати його таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з договору дарування від 12 вересня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу (а.с.6), витягу Березанської філії Миколаївського ММБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 вересня 2003 року (а.с.7), державного акта серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], виданого 28 березня 2008 року Коблівською сільською радою на ім'я позивачки (а.с.8), витягу з погосподарської книги (а.с.9-11), інформації Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 16 серпня 2018 року (а.с.17), позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], у якому з 22 серпня 2011 року зареєстрований відповідач (а.с.17), але не проживає у вказаному житлі з 22 серпня 2011 року без поважних причин, що підтверджується актом про фактичне непроживання та довідкою Коблівської сільської ради Березанського району (а.с.12, 14), показаннями свідка [PERSON], який підтвердив обставини, викладені у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 ЖК України особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації більш як п'ять років без поважних причин, він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30 серпня 2016 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 24 листопада 2007 року, про що зроблено актовий запис №2433 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу 10 січня 2010 року народився син [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом останніх років між ними припинилися шлюбні відносини і вони перестали вести спільне господарство. Проти примирення категорично заперечує, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що мають істотне значення . Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 24 листопада 2007 року, про що зроблено актовий запис №2433 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу 10 січня 2010 року народився син [PERSON], про що зроблено актовий запис № 160 від 23 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України . Внаслідок різних характерів і поглядів на життя та ведення спільного господарства між сторонами припинилися шлюбні відносини, протягом тривалого часу вони не ведуть спільного господарства. При цьому, позивачка категорично заперечує проти примирення, мотивуючи своє рішення тим, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно зі ст. 24 Сімейного\~ кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного\~ кодексу України\~ суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає\~ що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.\~ Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким,\~ що\~ суперечить\~ інтересам позивачки, тому\~ відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Таким чином, вимоги позивачки про відновлення дошлюбного прізвища підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30 червня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на її утримання на період навчання щомісячно у розмірі ? частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно , на період навчання . У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася , про причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи була повідомлена. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним,\~що підтверджується матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив. Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено, що позивачка [PERSON] яка народилася 15.04.1997 року є донькою відповідача по справі [PERSON] (свідоцтво про народження І- КИ № 381954 від 03.07.1997 року , актовий запис № 553) (а.с. 3). 15.04.2015 року позивачці [PERSON] виповнилося 18 років , однак вона продовжує навчання та є студенткою 2 курсу, групи ВС -2013 1/9 денного відділення Криворізького технікуму НметАУ 1 рівня акредитації та навчається за спеціальністю «Виробництво сталі та феросплавів » . Зарахована на навчання згідно наказу № 155 від 10.08.2013 року , запланованою датою закінчення навчання є 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою № 121 від 13.03.2015 року (а.с.4). У відповідності до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.\~183,199 СК України, враховує, що повнолітня позивачка [PERSON] дійсно є студенткою денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, а тому вважає, що на її користь можливо стягнути аліментиурозмірі 1/4частини з всіх видів доходів відповідача щомісячно на час навчання. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.01.2014р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в її користь на утримання та виховання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. на дитину щомісяця, починаючи стягувати від дня пред?явлення позову до суду і до закінчення сином навчання червня місяця 2018 року. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 26 жовтня 1991 року у Пеняківській сільській раді Бродівського району вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей. Відповідно до рішення Бродівського районного суду за 2012 року рік відповідач сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO]. В даний час дочці виповнилося 18 років, однак дочка навчається на 1-му курсі денної форми навчання у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького на фармацевтичному факультеті, закінчує навчання в червні 2018 року. Позивач зазначає, що для навчання дочки постійно потрібні кошти, на прожиття, харчування,одяг, однак добровільно надавати допомогу відповідач не хоче, крім того дочка хворіє і потребує коштів на лікування, але відповідача діти не цікавлять, він не бере ніякої участі у їх утриманні. Їй відомо, що відповідач працює і може допомагати у навчанні дочки, з тих підстав змушена з даною заявою звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що він ніде не працює, веде підсобне господарство, а тому 500 гривень це для нього значна сума і він погоджується на сплату аліментів у розмірі 400 гривень. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.1991 року(а.с5), [INFO] року у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки №360 від 25.11.2013 року виданої Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького, [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за контрактом у медичному університеті ім. Данила Галицького на фармацевтичному факультеті, закінчується навчання у червні 2018 р. (а.с.7). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи всі зазначені докази по справі в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки вона продовжує навчання, а тому у неї виникає право на утримання з боку батьків. Враховуючи, що відповідач позов ніде не працює, а тому його можливість надавати грошову допомогу повнолітній дочці є обмеженою, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно, оскільки сам е таку суму аліментів відповідач зможе сплачувати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.01.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13.08.2005 року .Від шлюбу сторони мають двох дітей : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися з жовтня 2016 року через протилежні погляди на сімейне життя , наявність непорозумінь. Вважає , що відновити шлюбні стосунки вже не можливо, на примирення не погоджується. На підставі зазначеного звернулася до суду та просить суд розірвати шлюб оскільки він носить формальний характер . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути за його відсутності. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 13.08.2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 615. Ст.ст. 105 ч.3, 110,112 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України та стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, за вимогою позивачки [PERSON] суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. що підтверджується оригіналом банківської квитанції яка міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.01.2017р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем по справі 06.11.2015р. зареєструвала шлюб у виконкомі Нараївської сільській раді Бережанського району Тернопільської області. Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], 2016р.н. Донька перебуває на її утриманні, відповідач матеріально доньку не забезпечує, в даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу на дитину, якої не вистачає для належного матеріального утримання їхньої доньки. Відповідач працює в Бродівському ДЛГП «Галсільліс» має постійний заробіток і може сплачувати аліменти на дитину. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у його відсутності, просить позов [PERSON] задовольнити. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач є працездатною людиною, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 від суми сукупного доходу батька, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення донькою повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.01.2017р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В позовній заяві позивач зазначає, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у Гаївській сільській раді Бродівського району. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], 2010р.н. У 2014р. шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу з відповідачем деякий час допомагав дитині матеріально, однак протягом останніх шість місяців не бере ніякої участі в утриманні та вихованні дитини, не цікавиться ним, не навідується до сина, дитина повністю перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач на її звернення про допомогу дитині заявив, щоб вона з даним позовом про стягнення з нього аліментів звернулась до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у його відсутності, просить позов [PERSON] задовольнити. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач є працездатною людиною, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від суми сукупного доходу батька, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.03.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 10.11.2001 року. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося через те, що він зловживає алкогольними напоями, у зв'язку з чим з 29.07.2013 року вони разом не проживають. Посилаючись на викладені обставини, та зазначивши, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка наполягала на розірванні шлюбу без надання строку на примирення (а.с.22), відповідач повідомив суд про визнання ним позову та згоду на розірвання шлюбу (а.с.23). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 10.11.2001 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, і, незважаючи на наданий судом строк на примирення, сторони в подальшому не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею шлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.03.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 02.05.2009 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу в них є спільна малолітня дитина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Сарнівською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області 18.09.2009 року, відповідний актовий запис про народження № 5. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 244/02-23 від 27.03.2014 року, яка видана виконавчим комітетом Сарнівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що подав в суд письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved