Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до суду до КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, третя особа, що не заявляє вимог щодо предмета спору - [PERSON], посилаючись на наступні обставини. 29 жовтня 2008 року водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ПАЗ-672». державний реєстраційний номер 35109ОВ. допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода призвела до заподіяння певних механічних пошкоджень зазначеній власності [PERSON] Таким чином, позивачі вважають, що відшкодовувати заподіяні матеріальні збитки та компенсувати заподіяну моральну шкоду повинно підприємство-відповідач, оскільки [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» й керував належним підприємству автомобілем. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги також підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» у судові засідання з'явилась , вимоги позивачів визнавала частково. [PERSON] у судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення позивачів, представника відповідача, третьої особи за суттю, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, за самостійним позовом [PERSON] до КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, третя особа, що не заявляє вимог щодо предмета спору -[PERSON] підлягають задоволенню частково - з наступних підстав. Судом встановлено, 29 жовтня 2008 року водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ПАЗ-672», державний реєстраційний номер 35109ОВ, рухаючись по вулиці 25-ї Чапаївської дивізії у місті Одесі, не витримав безпечну дистанцію, не врахував дорожні обставини, що призвело до зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер 8Н5680АТ під керуванням водія [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода призвела до заподіяння механічних пошкоджень автомобілю марки «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вказані обставини й вина водія [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 29 жовтня 2008 року за участю згаданих автотранспортних засобів підтверджується Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2008 |року. Як регламентує ст. 61 ч.ч. 1,3,4 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд переконаний, що відповідна пригода відбулась з вини робітника КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» - [PERSON], який на той момент перебував у трудових відносинах з данним підприємством, та припустив порушення правил дорожнього руху України, що підтверджується вказаною Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 грудня 2008 року. Так, суд визнає вказані факти визнаними та такими, що не підлягають подальшому доказуванню. У відповідності до висновку спеціаліста-оцінника розміру матеріальних збитків №11-006 від 05 листопада 2008 року за визначенням вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля марки «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер [NUMBER], вартість матеріальних збитків внаслідок аварійного пошкодження, складає 7845 гривень 20 копійок. Як зазначає ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, суд вважає вимоги позивача [PERSON] - в частині стягнення з КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» на його користь суму заподіяних матеріальних збитків у розмірі 7845 гривень 20 копійок, - обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 23 ч. 1 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі ч.2 данної норми ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім'ї чи близьких родичів; а також, на ряду з іншим, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно ст. 23 ч.3 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. Як регламентує ч.4 вказаної статті ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 1168 ч.І ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Адже, зважаючи на вимоги позивачів щодо компенсації заподіяної їм моральної шкоди, суд визнає, що [PERSON] неправомірною поведінкою робітника підприємства-відяовідача дійсно було заподіяно певної моральної шкоди. Та, спираючись на принцип виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» на користь позивача [PERSON] суму компенсації заподіяної моральної шкоди, що полягала сукупно у стражданнях, яких останній зазнав у зв'язку з пошкодженням йому автотранспортного засобу - у розмірі 500 гривень. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» на користь позивачів судові витрати.

Outcome: partial