Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 11.02.2003 року, право власності на земельну ділянку площею 2,4965 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, та яка належала померлому спадкодавцю [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №227250, виданого 10.10.2003 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 11.02.2003 року, однак право на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки вона не може оформити у нотаріальній конторі тому, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті спадкодавця, коли цивільна правоздатність [PERSON] була припинена внаслідок смерті, і це є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі і зазначила, що позов підтримує. Відповідач Вільховецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Третя особа відділ Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області свого представника в судове засідання не направив, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 11.02.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 05 липня 1995 року секретарем виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Богуславського району, Київської області та матеріалами спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи №177/2016 вбачається, що спадкоємцем за заповітом на майно [PERSON], яка померла 11 лютого 2003 року, являється [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки згідно довідки Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області №180 від 08.06.2016 року вона фактично вступила в управління спадковим майном. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 02-31/1368 від 10.09.2016 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 2,4965 га, що розташована на території Вільховецької сільської ради, яка належала [PERSON], яка померла 11.02.2003 року, не може бути видане, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №227250 був виданий 10.10.2003 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області, тобто вже після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, який посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 227250 на імя [PERSON] вбачається, що державний акт був виготовлений на імя спадкодавця вже після її смерті і як наслідок не може бути прийнятий державним нотаріусом як належний правовстановлюючий документ. Натомість, право на земельну частку (пай) на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області [PERSON] мала, що видно із копії виданого на її імя державного акту на право приватної власності на землю, в якому зазначено, що розпорядженням Богуславської районної державної адміністрації №340 від 29 серпня 2003 року [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,5 га на території Вільховецької сільської ради пай №260. Тобто з викладеного вбачається, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), яке підтверджувалось відповідним сертифікатом. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 п. 24, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що спадкодавець за життя не отримала правовстановлюючий документ за спадкову земельну ділянку, для захисту прав позивачки на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved