Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять усунути перешкоди в користуванні належною їм на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS]. Визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Зобов'язати Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] та його дружина [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS]. Дана квартира належить позивачам на праві спільної сумісної власності. В квартирі також зареєстровано відповідача по справі - [PERSON], [INFO], який приходиться онуком [PERSON] та [PERSON] та є сином [PERSON] Відповідач в квартирі на проживає з 2000 року, у зв'язку з його виїздом до Республіки Фінляндія спочатку на тимчасове, а згодом на постійне місце проживання. На даний час відповідач постійно мешкає в іншій країні та не має наміру повертатись до України та проживати за місцем реєстрації. В квартирі відсутні будь-які речі відповідача, він ніколи не сплачував за комунальні послуги. Враховуючи підвищення вартості комунальних послуг, їх сплата із розрахунку на всіх прописаних осіб стає надмірним тягарем для позивачів, враховуючи те, що розмір пенсії на двох складає 2980,00 грн. Реєстрація місця проживання відповідача в належній позивачам квартирі створює перешкоди для охоронюваного законом їх права володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою. Позивачі позбавлені можливості оформити субсидію та користуватись іншими пільгами на які вони мають право. Крім того, між ними, як власниками житла, та відповідачем відсутні будь-які домовленості з приводу збереження за останнім права користування житловим приміщенням. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, відповідно до поданого клопотання слухання справи просили проводити без його участі, позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та докази надані в обґрунтування вимог, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.04.1997 року реєстраційний № [NUMBER] квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 16.04.1997 р. за № 4677, записано в реєстрову книгу за № [NUMBER] від 21.04.1997 року. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс Дільниця № 18» від 08.09.2016 року № 1685 за адресою: [ADDRESS], зареєстровано: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Актом про не проживання від 22.09.2016 року, скріпленого підписами мешканців під'їзду [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що починаючи з 2000 року [PERSON] не проживає сумісно з [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім'ї, інших осіб. На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Підстави для збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, визначені ст. 71 Житлового кодексу України, відсутні. Приписами ст. 72 Житлового кодексу визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до листа Посольства України у Фінляндській республіці від 22.07.2016 р. за № 61214/10-530-873 [PERSON], [INFO], проінформовано про те, що рішенням Посольства України у Фінляндській Республіці від 19 липня 2016 року задоволено клопотання про залишення на постійне проживання у Фінляндській Республіці. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею немає, у спірній квартирі фактично не проживає більше одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачам здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved