Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивачі звернулись із позовом до суду про визнання за ними в порядку спадкування права на 1/3 частку за кожним, земельної частки (паю) № 9 розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] року помер [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого [PERSON] та діти померлого: [PERSON], [PERSON]. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, оскільки вони до нотаріальної контори не звертались. В 2015 році їм від працівників Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області випадково стало відомо, що при проведенні інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Мазінської сільської ради, відповідно до рішення загальних зборів пайовиків СВК «Мир» № 1 від 11.04.2002 «Про розподіл земельних часток (паїв)» за [PERSON] рахується земельна ділянка № 9 розміром 2,65 га, що також підтверджується довідкою виконкому Мазінської сільської ради від 11.10.2017. Після цього вони звернулись до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області, в зв?язку з чим було заведено спадкову справу № 33/2017 після смерті [PERSON]. Постановою від 10.02.2017 № 127/02-31 їм відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ, що позбавило їх можливості оформити спадщину на своє ім'я. Право на земельну частку (пай) спадкодавця [PERSON] вони підтверджують довідкою комунальної установи «Трудовий архів Переяслав-Хмельницького району», з якої вбачається, що дійсно останній працював в КСП «Мир», яке було реорганізовано в СВК «Мир»; випискою з рішення загальних зборів пайовиків СВК «Мир» № 1 від 11.04.2002 про те, що [PERSON] згідно картосхеми полів розподілено ділянку № 9; довідкою Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 493 від 11.10.2017 про те, що за [PERSON] рахується земельна ділянка № 9 площею 2,65 га на території Мазінської сільської ради. Мотивуючи свої позовні вимоги, посилаються на п.2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Позивачі в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Відповідач - Мазінська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову роз'яснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. [INFO] року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 21.05.2002 за № 59 зроблено відповідний запис відділом реєстрації актів громадянського стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. З довідки Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області № 2565 від 28.08.2017 вбачається, що до дня смерті [PERSON] проживав [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON], сином [PERSON] та дочкою [PERSON]. Спадкоємцями за законом першої черги померлого [INFO] [PERSON] є дружина померлого [PERSON] та діти померлого [PERSON], [PERSON]. Від прийняття спадщини вони не відмовлялись і прийняли її відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, про що подали відповідні заяви до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 33 за 2017 р. після смерті [INFO] [PERSON]. Постановою від 10.02.2017 № 127/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в СВК «Мир» під номером 9, що розташована на території Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала [PERSON] померлому [INFO] року, в зв?язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Правовідносини по прийняттю позивачами спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, а тому до них підлягають застосуванню положення ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що врегульовано ч.3 ст.5 та п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ці положення врегульовані ст.549 ЦК УРСР. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Позивачами додано до матеріалів справи довідку комунальної установи «Трудовий архів Переяслав-Хмельницького району» № 04-04/246 від 02.08.2017, з якої вбачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з січня 1994 року по 10 квітня 1995 року з колгоспом «Мир» с. Мазінки та з 11 квітня 1995 року по березень 1997 року з Колективним сільськогосподарським підприємством «Мир» с. Мазінки. Наявна архівна довідка свідчить не про членство спадкодавця [PERSON] в цьому підприємстві, а про перебування його в трудових відносинах з підприємством. Тому, позивачами не доведено факту, що спадкодавець [PERSON] був членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Мир» с. Мазінки. Право члена колективного сільськогосподарського підприємства на земельну частку (пай) виникає з моменту одержання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю. Приватизація землі, що перебувала у користуванні КСП, здійснювалась не на підставі договору, а на підставі державного акта, згідно з яким держава безоплатно передала у власність колективів землю. Після передачі землі колективному сільськогосподарському підприємству уточнюються поіменні списки осіб, які мають право спільної власності на землю, визначається розмір частки землі, що припадає на кожного, її вартість, здійснюється її виділ в натурі. Після цього членам колективного сільськогосподарського підприємства видається сертифікат, в якому зазначено конкретний розмір земельної ділянки. У зв?язку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності або на його частку в спільному майні. Отже, на момент смерті спадкодавця [INFO] він ще не став власником частки землі, тому спадкоємці не можуть успадкувати те, що не належало спадкодавцю. Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до списків доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, членом якого він є. Наявна у справі виписка з рішення загальних зборів пайовиків СВК «Мир» № 1 від 11.04.2002 «Про розподіл земельних часток (паїв) згідно картосхеми полів між громадянами» не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить даних про те, що розпаюванню підлягала земля КСП «Мир». Новостворений СВК «Мир» не мав права розпоряджатися землею, що йому не належала. З врахуванням вищевикладеного суд відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання суперечить закону. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.3 ст.5 та п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України ( в редакції 2003 року), Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,

Outcome: dismissed