Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтовували тим, що [INFO] в с. Гірки Путивльського району Сумської області помер їх батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із землі ЗСАПТ «Соцтруд» на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139857 від 16.09.1996. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла як спадкоємець за заповітом його дружина - [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки була зареєстрована та проживала разом з померлим на день смерті. [INFO] в м. Суми померла [PERSON] , мати позивачів, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із землі ЗСАПТ «Соцтруд» на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належне померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139858 від 16.09.1996, а також право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із землі ЗСАПТ «Соцтруд» на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належне її чоловіку [PERSON] , спадщину після смерті якого вона прийняла, але не оформила за життя. Будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, позивачі прийняли спадщину, але в той же час позбавлені можливості оформити вказане майно в нотаріальному порядку в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Посилаючись на зазначене, просили визнати за ними право власності ( по 1/2 частці за кожним) на належне кожному з батьків право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі ЗСАПТ «Соцтруд», що знаходиться на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , витрати по справі просили покласти на них, а справу просили розглянути за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав, про правові наслідки такого рішення обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Суми (а.с. 11, 12, 19). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання з померлою на день смерті. Позивач [PERSON] прийняв спадщину на підставі ч. 2 ст. 1272 ЦК України зі згоди позивача [PERSON] Сумською державною нотаріальною конторою 21.08.2020 після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 692/2020 (а.с. 21, 22). До спадкового майна входить: - право на земельну частку (пай) із землі ЗСАПТ «Соцтруд» розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 20); - право на земельну частку (пай) із землі ЗСАПТ «Соцтруд» розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] в с. Гірки Путивльського району Сумської області та спадщину після смерті якого прийняла як спадкоємець за заповітом, але не оформила за життя, його дружина - [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки спільно проживала та була зареєстрована з чоловіком на день смерті (а.с. 10, 13, 14, 15-17, 18). Прийнявши спадщину після смерті матері, позивачі в той же час отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно не можуть у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що вбачається з постанови нотаріуса від 03.09.2020 № 4793/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 23). Разом з тим, як вбачається із фотокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139857 від 16.09.1996, його видано на ім`я [PERSON] як члена закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», якому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності зазначеного товариства розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 18). Крім того, із фотокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0139858 від 16.09.1996 вбачається, що його видано на ім`я [PERSON] як члена закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», якому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності зазначеного товариства розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 20). Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Встановивши, що правовстановлюючі документи на право на земельні частки (паї) відсутні, а видача їх дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачами своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, що є підставою для задоволення позову. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивачі просили не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved