Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]С про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13.08.2011 року. Мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося, оскільки між ними постійно виникали сварки, непорозуміння, мають різні погляди на життя, через що шлюбні відносини тривали лише 5 років. Останній час мають взаємну неприязнь один до одного, спілкуються лише з питань спільної дитини. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2016 року, з того часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Між ними втрачено почуття взаємної любові та поваги. Відповідач давно перебуває в стосунках з іншою жінкою. Вважає, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Спір про поділ майна, яке є їх сумісною власністю, на теперішній час відсутній. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2011 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.08.2011 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2011 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з березня 2016 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання малолітньої дитини вирішено, питання утримання малолітньої дитини вирішується в судовому порядку, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved