Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що її рідна баба, [PERSON] , склала заповіт, посвідчений 01.03.2011 року державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, реєстр № 1-292, за яким вона заповіла: будинок та земельну ділянку [ADDRESS] , вклади у філіях та відділеннях АТ «Ощадбанк» батьку позивача, [PERSON] ; кв. [ADDRESS] сестрі позивачки, [PERSON] ; кв. [ADDRESS] [PERSON] , по-батькові якого в заповіті була допущена помилка. [INFO] помер батько позивачки, а [INFO] померла [PERSON] , яка була на день смерті зареєстрована в [ADDRESS] , після смерті якої 2 липня 2019 року заведена спадкова справа № 258/2019. Позивачкою прийнята спадщина [PERSON] за законом шляхом подання 23 липня 2019 року відповідної заяви до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори. При цьому зауважувала, що спірний заповіт є нікчемним в силу закону. Так у тексті заповіту від 1 березня 2011 року відсутній час його складання, тобто години і хвилини, через що такий заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тому він є нікчемним в силу закону. Також вказувала, що незважаючи на те, що [PERSON] написала фразу про прочитання нею заповіту в голос, бо переписала це зі зразка, така обставина не відповідає дійсності, оскільки заповідач не володіла українською мовою, про що державний нотаріус зазначив у посвідчувальному написі, вказавши, що усний переклад з української мови на російську мову зроблено нотаріусом. Якби спадкодавець дійсно володіла українською мовою, то у нотаріуса були б відсутні підстави робити переклад заповіту. Отже для того щоб заповідач зміг вголос прочитати заповіт російською мовою, якою вона володіла, нотаріус повинен був здійснити письмовий переклад з української мови на російську, який повинен був бути оформлений відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Однак спірний заповіт не містить письмового перекладу з української мови на російську, через що вимоги ст. 1248 ЦК не були дотримані, що є порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тому він є нікчемним в силу закону. При цьому через те, що заповіт є нікчемним в силу закону, визнання недійсним його законом не передбачено, як й встановлення нікчемності цього заповіту. Застосування наслідків нікчемності заповіту від 1 березня 2011 року є позбавлення права спадкування за ним осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців. На підставі переліченого просила суд застосувати наслідки нікчемності заповіту [PERSON] від 1 березня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом, реєстр № 1-292, шляхом позбавлення права на спадкування за ним [PERSON] та [PERSON] . За відзивом на позовну заяву [PERSON] вбачається, що остання заявлені вимоги [PERSON] визнає частково. Так відповідно до ст. 1247 ЦК та п. 157 розділу 17 глави III Інструкції нотаріальних дій заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. За ст. 1248 ЦК та п. 157 розділу 17 глави III згаданої Інструкції нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. При цьому час складання заповіту (години та хвилини) має бути зазначений в самому тексті заповіту (до підпису заповідача). Зазначала, що посвідчувальний напис не належить до форми та змісту заповіту. Зазначення часу підписання заповіту у посвідчувальному написі нотаріуса встановлено тільки у формах № 45, 46, а у формах № 47, 48, 49 час підписання заповіту не зазначається, хоча ці всі форми застосовуються нотаріусами при посвідчення заповітів. Таким чином в тексті заповіту відсутній час його складання, а саме години і хвилини. Тому [PERSON] погоджувалась із позивачем, що заповіт від 1 березня 2011 року складений із порушенням вимог щодо його форми, тому є нікчемним в силу закону. Також вказувала, що вона з 1998 року по 2008 рік проживала разом з [PERSON] , тому підтверджує, що заповідач не знала та не розуміла українську мову, бо спадкодавець читала та писала виключно російською мовою. У спірному заповіті [PERSON] зазначила своє прізвище, ім`я та по батькові російською мовою, тобто підписала його тією мовою, якою володіє. Натомість державним нотаріусом Одерій Г. В. не здійснювався письмовий переклад заповіту на російську мову, тому у заповідача [PERSON] була відсутня можливість самостійно прочитати його російською мовою. При цьому у договорі дарування квартири, реєстр № 661, посвідченого 21 червня 2012 року приватним нотаріусом Ніколаєнко Т. І., яким також було зроблений усний переклад з української мови на російську мову, про що зазначила в посвідчувальному написі, що в свою чергу доводить, що [PERSON] не знала української мови. Таким чином ст. 1248 ЦК щодо прочитання заповідачем заповіту вголос не дотримано, тому він є нікчемним в силу закону. Також погоджувалась із позивачкою щодо застосування наслідків нікчемності заповіту від 1 березня 2011 року шляхом позбавлення права спадкування за ним [PERSON] Натомість [PERSON] вказувала, що кв. [ADDRESS] була після складення заповіту була подарована [PERSON] на користь [PERSON] , тому вона не входила до складу спадщини. Додавала, що нею як спадкоємицею [PERSON] була прийнята спадщина шляхом подання 15 жовтня 2019 року заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Саме тому вона не згода із застосуванням наслідків нікчемності заповіту від 1 березня 2011 року шляхом позбавлення її права на спадкування, бо вона не є спадкоємцем за цим заповітом. Таким чином просила суд задовольнити позов в повному обсязі до [PERSON] , застосувавши наслідки нікчемності заповіту від 1 березня 2011 року, та відмовивши в задоволенні позову до неї. У відзиві на позов представник [PERSON] , який діє на підставі договору, адвокат Гуртовий М. Б., не погоджуючись із заявленими позовними вимогами [PERSON] , вказував, що 1 березня 2011 року бабуся [PERSON] , [PERSON] , за власної волі в нотаріальній конторі склала заповіт, яким визначила спадкоємців її майна в разі її смерті. При цьому зазначав, що закон вимагає вказівки у заповіті часу його складання Однак ані положення ст. 1247 ЦК, ані інші нормативно-правових акти не вимагають від нотаріуса зазначати в заповіті години та хвилини для визначення такого часу складення заповіту, бо час складання стосується дня, місяця та року його складання. Разом з тим «Правила ведення нотаріального діловодства», які діяли на момент складання заповіту, передбачали зазначення годин і хвилин в посвідчувальному написі на заповіті за формою № 45. Як вбачається з тексту оскаржуваного заповіту в посвідчувальному написі було зазначено години та хвилини складання заповіту. Тому заповіт від 1 березня 2011 року був складений відповідно до діючих на час його складення норм та правил. Отже він ґрунтується на законі, а твердження позивача не відповідають фактичним обставинам справи. Також не погоджувався із тим, що заповідач не володіла українською мовою. Так [PERSON] була громадянкою України та українкою за національністю, а також народилась та мешкала тривалий час в Хмельницькій області. При цьому в спірному заповіті заповідачем власноруч здійснено записи на українській мові. Тому факт підписання [PERSON] заповіту російською мовою не може свідчити про те, що заповідач взагалі не володіла мовою, якою було складено заповіт. Також не погоджувався із тим, що заповіт був складений зі слів спадкодавця, однак не зачитаний нею в голос, оскільки в такому заповіті є запис, здійснений заповідачем, що текст заповіту нею був прочитаний вголос та власноручно підписаний. З урахуванням викладеного просив суд відмовити [PERSON] у задоволені позову повністю. За поясненнями третьої особи щодо позову [PERSON] , представник 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя, Одерій Г. В., не погоджуючись із заявленими вимогами, вказувала, що 1 березня 2011 року нею була перевірена дієздатність [PERSON] , встановлено її особа, та

Outcome: dismissed