Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідачів - Великощимельської сільської ради Щорського району Чернігівської області, Головного управління Держземагенства України у Чернігівській області та ПСП «Промінь» про визнання права власності на обєкти нерухомості, припинення права колективної власності на земельні ділянки та переведення цих земельних ділянок до земель запасу державної власності. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вони - подружжя, є власниками майнових паїв КСП «Промінь» на суму 7271 грн. 00 коп.В рахунок майнових паїв їм було передано у власність майно бувшого КСГП «Промінь»: гараж для 3-х автомобілів, кузню, склад запчастин та гараж для автомобілів, загальною вартістю на момент розпаювання 7271 грн. 00 коп., яким присвоєно адресу: с. В.Щимель Щорського району Чернігівської області, вул. Щорса, 18к. Приміщення кузні прийшло в непридатний стан, розвалилося. Головне управління Держземагенства у Чернігівській області, яке відає категорією земель, на якій розміщені ці обєкти нерухомості, відмовляє у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Площа земельної ділянки становить 1,4260 га для ведення особистого селянського господарства: розміщення та обслуговування господарських будівель. В звязку з цим вони не можуть, як власники будівель, зареєструвати за собою право власності та розпорядитися своєю власністю, оскільки будівлі в даний час не зареєстрована ні за ким, чим порушуються їх права як власників. КСГП «Промінь», якому раніше належали будівлі, в подальшому було реорганізовано в ПСП «Промінь» без правонаступництва. Однак, земельна ділянка, на яких розміщені ці будівлі та споруди, до цих пір числяться за неіснуючим підприємством фірмою «Агрогазсинтез». В судовому засіданні сторони відсутні. Від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачі підтримують позов. Відповідачі позов визнали, не заперечують проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Позивачі є власниками майнових паїв КСП «Промінь» на суму 7271 грн. 00 коп.У відповідності до Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, який затверджено наказом Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 року за № 62, згідно з рішенням зборів колишніх членів КСГП «Промінь» від 26 березня 2012 року в рахунок майнових паїв їм було передано у власність майно бувшого КСГП «Промінь»: гараж для 3-х автомобілів, кузню, склад запчастин та гараж для автомобілів, загальною вартістю на момент розпаювання 7271 грн. 00 коп., яким присвоєно адресу: с. В.Щимель Щорського району Чернігівської області, вул. Щорса, 18к. Приміщення кузні прийшло в непридатний стан, розвалилося. На інші приміщення на їх замовлення Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 17 липня 2014 року було виготовлено технічний паспорт з уточненими даними, а саме: будівля А-1, в яку входять 12 приміщень гаражів загальною площею 626,10 кв. м.; будівля Б-1 з приміщенням 1 (гараж) площею 52, 10 кв.м. та приміщенням 2 (гараж) площею 27,10 кв.м.., будівля В-1 з приміщенням 1 (кімната для складування) площею 36,60 кв.м. та приміщенням 2 (кімната для складування) площею 5,40 кв.м. Головне управління Держземагенства у Чернігівській області, яке відає категорією земель, на якій розміщені ці обєкти нерухомості, відмовляє у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Площа земельної ділянки становить 1,4260 га для ведення особистого селянського господарства: розміщення та обслуговування господарських будівель. В звязку з цим вони не можуть, як власники будівель, зареєструвати за собою право власності та розпорядитися своєю власністю, оскільки будівлі в даний час не зареєстрована ні за ким, чим порушуються їх права як власників. КСГП «Промінь», якому раніше належали будівлі, в подальшому було реорганізовано в ПСП «Промінь» без правонаступництва. Однак, земельна ділянка, на яких розміщені ці будівлі та споруди, до цих пір числяться за неіснуючим підприємством фірмою «Агрогазсинтез», якій згідно Державного акту на право колективної власності на землю вони були передані у колективну власність ще 28 листопада 1995 року. Ця фірма вже давно не існує і жодного правонаступника її немає. Відповідно до наявної інформації в Головному управлінні Держземагентства у Чернігівській області земельна ділянка, на якій розташовані будівлі, включені до державного акту на право колективної власності колишнього фірми «Агрогазсинтез», який на сьогоднішній день не скасовано, тобто право власності не припинено. Виходячи з вимог пункту 4 статті 122 Земельного кодексу України розпорядження земельними ділянками із земель колективної власності не входить до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. Згідно із статтею 22 Земельного кодексу України землі під господарськими будівлями і дворами є землями сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя). Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720 землі сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя) паюванню не підлягали. Частиною першою статті 30 Земельного кодексу України передбачено, що при ліквідації сільськогосподарських підприємств несільськогосподарські угіддя, що перебували у їх власності, розподіляються відповідно до установчих документів цих підприємств або за згодою власників земельних часток (паїв). У разі не досягнення згоди це питання вирішується у судовому порядку. Зважаючи на вищевикладене та розяснення Держземагентства України від 29.07.2013 року № 13550/17/7-13 у разі відсутності рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про припинення права колективної власності на земельні ділянки (несільськогосподарські угіддя) реформованих колективних сільськогосподарських підприємств, при розпорядженні земельними ділянками сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями та дворами, необхідно керуватися статтею 30 Земельного кодексу України. Окрім того, чинною редакцією ст. 120 ЗК передбачено, що з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багато\-квартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земель\-ну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ст. 377 ЦК і ст. 120 ЗК в ре\-дакції Закону від 5 листопада 2009 р. № 1702-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю»). Пленуму Верховного Суду України від 16 квіт\-ня 2004 р. № 7 «Про практику застосування су\-дами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду Украї\-ни від 19 березня 2010 р. № 2; далі постанова Пленуму Верховного Суду України від 16 квіт\-ня 2004 р. № 7) вказує на те, що судам при вирішенні справ зазначеної кате\-горії слід застосовувати закон, що діяв на час ви\-никнення спірних правовідносин. Вирішуючи спори про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслугову\-вання житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні пере\-йшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд повинен зясо\-вувати, зокрема: чому це питання не було ви\-рішено в договорі; можливість укладення між відчужувачем і набувачем додатка до цього договору щодо права набувача на земельну ді\-лянку; чи не свідчить реальна можливість ви\-користання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будин\-ку, будівлі або споруди, який існував до їх від\-чуження. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з урахуванням чинних нормативних документів у галузі будів\-ництва, санітарних норм та правил тощо. Відповідно до ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ч. 1 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права… (ст. 16 ч. 2 п. 1 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності позивачів на придбані ними обєкти не визнано і оспорюється, в звязку з чим вони не можуть скористатися правом власника щодо розпорядження придбаним майном, чим порушуються їх права. Оскільки фірма «Агрогазсинтез» ліквідована без правонаступництва, земельні ділянки, надані цьому підприємству у колективну власність, крім розпайованих, мають бути згідно чинного законодавства зараховані до земель державної власності. Щодо земельної ділянки, на якій розміщені будівлі позивачів, право власності на які визнається судом за позивачами, то ця земельна ділянка має бути надана позивачу в оренду уповноваженим на це органом. За таких обставин, позов слід задовольнити.

Outcome: approved