Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивачі в квітні 2018 року звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з даним позовом, посилаючись на те, що 06.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Підчас шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO] . 24.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дитина проживає разом з матір`ю. Починаючи з листопада 2016 року відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] у спілкуванні з дитиною, заважає їх вільному спілкуванню, тому він позбавлений можливості бачитися з донькою і приймати участь у її вихованні. Також заборонено спілкування з донькою по телефону. [PERSON] неодноразово просив відповідача надати йому змогу побачитися з дитиною, поговорити з нею по телефону, однак відповідач перешкоджає в цьому. За період з листопада 2016 року по даний час відповідач надала змогу [PERSON] лише двічі побачитися з донькою протягом кількох годин. Позивач [PERSON] зазначає, що коли він приїжджає побачитися з дитиною, відповідач не відчиняє двері, не відповідає на телефонні дзвінки, не повідомляє який навчальний заклад відвідує дитина. Не маючи змоги бачитися з дитиною позивач [PERSON] надсилає кошти для задоволення потреб дитини та виявив добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини, у зв`язку з цим просив відповідача повідомити банківський рахунок, однак нею це прохання було проігноровано. При цьому, позивач зазначає, що він не зловживає спиртними напоями, не страждає психічними захворюваннями, має позитивну характеристику, є співвласником житла, де обладнане дитяче місце, має змогу відвідувати з дитиною розважальні центри, тому його спілкування з донькою піде їй на користь. У зв`язку з перешкодами, що чиняться відповідачем, [PERSON] звертався до служби у справах дітей. Подібна ситуація склалася і щодо спілкування дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] з їх онукою, які з початку окремого проживання батьків дитини жодного разу не бачилися з онукою. Спілкування дитини з дідусем та бабусею піде на користь дитині, дасть змогу спілкуватися з родичами, перейняти традиції родини. А оскільки позивачі не дійшли згоди з відповідачем щодо способу участі у вихованні дитини вони змушені звернутися до суду з жданим позовом. На підставі вищевикладеного та з урахуванням поданої позивачами 27.06.2019 року заяви про уточнення позовних вимог просили суд, 1) визначити [PERSON] наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітньої [PERSON] : кожні другий та четвертий вихідні місяця з 10-00 год. суботи до 20-00 год. Неділі без присутності матері. Місце передачі дитини батькові та повернення матері визначити за місцем фактичного проживання матері дитини. В разі хвороби дитини, що може унеможливити [PERSON] використати визначений за графіком час на спілкування з дитиною, [PERSON] повинна повідомляти [PERSON] не пізніше 24 год. Телефонним способом зв`язку за допомогою смс повідомлення. Факти хвороби дитини має бути підтверджений довідкою закладу охорони здоров`я; - необмежене спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON] засобами телефонного зв`язку; - спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON] через мережу Інтернет та відео додатки Скайп та Вайбер кожний вівторок першого, другого, третього, четвертого тижня місяця з 19-30 год. до 20-30 год.; - спільний відпочинок [PERSON] з дочкою [PERSON] без присутності матері не менше двох разів на рік під час літніх канікул з 01 по 15 серпня кожного року на оздоровлення з батьком та підчас зимових канікул кожна перша половина канікул; - безперешкодне побачення з 12-00 год. до 17-00 год. в день народження дитини, день Святого Миколая, Новий Рік, православне Різдво та Пасха; - повідомляти [PERSON] про хвороби доньки [PERSON] невідкладно. 2) Визначити [PERSON] наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні онуки [PERSON] : - без присутності матері кожен перший вівторок та кожна третя п`ятниця місяця з 16 до 18 год. (за виключенням тих днів, що припадають на час спілкування дитини з батьком [PERSON] ). Місце передачі дитини батькові та повернення матері визначити за місцем фактичного проживання матері дитини. В разі хвороби дитини, що може унеможливити [PERSON] використати визначений за графіком час на спілкування з дитиною, [PERSON] повинна повідомляти [PERSON] не пізніше 24 год. телефонним способом зв`язку за допомогою смс повідомлення. Факти хвороби дитини має бути підтверджений довідкою закладу охорони здоров`я; - необмежене спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON] засобами телефонного зв`язку; - інші зустрічі з дитиною - за попереднім погодженням з [PERSON] 3) Визначити [PERSON] наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні онуки [PERSON] : - без присутності матері кожен другий вівторок та кожна четверта п`ятниця місяця з 16 до 18 год. (за виключенням тих днів, що припадають на час спілкування дитини з батьком [PERSON] ). Місце передачі дитини батькові та повернення матері визначити за місцем фактичного проживання матері дитини. В разі хвороби дитини, що може унеможливити [PERSON] використати визначений за графіком час на спілкування з дитиною, [PERSON] повинна повідомляти [PERSON] не пізніше 24 год. телефонним способом зв`язку за допомогою смс повідомлення. Факти хвороби дитини має бути підтверджений довідкою закладу охорони здоров`я; - необмежене спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON] засобами телефонного зв`язку; - інші зустрічі з дитиною - за попереднім погодженням з [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.06.2018 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання (т. 1 а.с. 45). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.10.2018 року дану цивільну справу направлено для розгляду до Вишгородського районного суду Київської області (т. 1 а.с. 64-65). Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 21.01.2019 року дану справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання (т. 1 а.с. 91-92). 12.08.2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Обґрунтовує тим, що у період їх спільного проживання з [PERSON] шлюбне життя не склалося у зв`язку з тим, що [PERSON] нехтував родинними цінностями, витрачав вільний час на друзів та власні потреби, рідко бував вдома, не спілкувався та не цікавився дитиною, виникали дуже часті сварки, свідком яких була донька. Протягом 2016-2018 років [PERSON] не приймав участі у вихованні та житті доньки, все це призвело до повної відсутності прихильності дитини до біологічного батька, є повна відсутність в її житті. Відповідач вказує, що донька [PERSON] є інвалідом та іі стан здоров`я не дозволяє дитині перебувати разом з [PERSON] без присутності матері, вона не бажає ходити на зустрічі з батьком, оскільки після таких зустрічей вона відчуває психологічний тиск і дискомфорт, що впливає на її нормальний психічний розвиток. Вважає, що приводом звернення [PERSON] до суду з даним позовом є лише особиста образа по іі відношенню, оскільки після припинення шлюбних відносин [PERSON] у 2017-2018 роках взагалі не цікавився долею та станом здоров`я доньки. І лише після того, як відповідач створила нову сім`ю, про що довідався [PERSON] він згадав, що в нього є донька та почав просити зустрічі, проти яких вона не була проти. Також вказала, що позивачі [PERSON] та [PERSON] почали цікавитись онукою вже після того, як [PERSON] звернувся до суду і просять про такі зустрічі виключно з причин того, що їх про це просить [PERSON] . Зазначає, що донька повністю гармонійно сприйняла життя в новій родині, вітчима називає татом, з яким у них утворився тісний зв`язок. Коли приходить час зустрічі з біологічним батьком, дитина повністю відмовляється добровільно йти з ним на ці зустрічі. При зустрічах [PERSON] з дитиною спілкується грубо, застосовує сленгові вирази, які дитині не йдуть на розвиток. Тому вважає, що спілкування дитини з батьком не принесе ніякої користі. А тому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (т. 2 а.с. 12-14). 27.08.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивачів - Шарлай Т.О. , в якій позивачі зазначають, що твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву є надуманими, голослівними та не відповідають дійсним обставинам справи. Вказують, що [PERSON] жодного разу не дозволяв собі в присутності дитини, ні без неї жодним чином вчиняти тиск на відповідача. Відповідачем не надано жодного доказу, які б підтверджувати твердження відповідача про те, що дитина не знає свого біологічного батька та не хоче йти до нього на зустрічі, про те, що не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, а навпаки звертався до відповідача з проханням повідомити банківський рахунок на який перерахувати кошти, визнав позовні вимоги про стягнення аліментів та одразу як дізнався про реквізити для сплати вказаної суми аліментів невідкладно здійснив перерахування. Щодо тверджень відповідача про те, що [PERSON] не цікавиться життям доньки, вказує, що відповідач забрала доньку та поїхала з нею, не повідомивши його про місце проживання, ігнорувала його телефонні дзвінки. Щодо тверджень про те, що дід та баба дитини не цікавляться життям своєї онуки, пояснив, що коли вони проживали однією сім`єю дід та баба весь час турбувалися про онуку, доглядали за нею, купували одяг, іграшки. Після припинення шлюбних відносин відповідач забрала доньку та поїхала проживати до своїх батьків в м. Шпола Черкаської області. А тому внаслідок тривалих неправомірних дій відповідача по чиненню перешкод відповідачем у спілкуванні з дитиною з батьком, дідом та бабусею втрачено тісний родинний зв`язок дитини з ріднею з боку батька. Маніпулювання дитиною з боку відповідача, її акцентування уваги на тому, що в дитини є інший батько та бабуся і дід з боку відповідача та її нової родини, викликають у дитини надмірний стрес. Крім того, вказує, що відповідачем порушено строк подання відзиву на позовну заяву та порядок подання доказів. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі (т. 3 а.с. 1-4). 04.11.2019 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач заперечує проти фактів, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідач заперечує проти позиції позивача про те, що нею пропущені строку на подання відзиву на позовну заяву та порядок подання доказів. Вказує, що кожний пункт доводів позивача [PERSON] аргументує упередженим відношенням до матері його доньки, вказуючи про її умисний вплив на свідомість дитини, посилаючись лише на вигадані ним історії про гарні стосунки дитини та батька. Також вказує, що позивач намагається маніпулювати, коли наводить свої доводи, вказуючи, що він є добросовісним платником аліментів, оскільки останній платіж по аліментам вона отримала в 2017 році, а протягом 2018 року жодних грошових коштів на її рахунок не надходило, як не було і будь-яких спроб передати кошти або речі для дитини під час особистих зустрічах. Вважає, що подані суду докази з місця навчання та додаткових занять дитини, висновків психолога вказують на результати батьківства [PERSON] . Будь яких порушень прав на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] не зазнає, напроти протягом 2019 року він активно приходив на зустрічі з дитиною. Такі зустрічі дійсно проходили в присутності матері дитини через стан здоров`я дитини. А тому просить суд прийняти заперечення та відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.10.2019 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті (т. 3 а.с. 36). Позивач [PERSON] та представник позивачів - адвокат Шарлай Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та з урахуванням відповіді на відзив, надавши суду письмовий виступ у судових дебатах. Відповідач та її представник - адвокат Ганган В.Г. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, просять суд відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву. Третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації у судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа - представник служби у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації Київської області Грищенко К.А. в судовому засіданні 21.01.2020 року просила суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства з урахуванням прав та інтересів дитини, в подальшому надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що знайома з [PERSON] біля трьох років. [PERSON] знає, бачила його один раз. Коли гуляли на прогулянці в літку 2019 року в м. Вишгороді, тоді і побачила [PERSON] з [PERSON] та їхньої дитиною [PERSON] . Під час прогулянки [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною не було. Більше [PERSON] вона не бачила. Заслухавши пояснення позивача та представника позивачів, відповідача та її представника, представника третьої особи, допитавши [PERSON] в якості свідка, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.08.2011 року, який рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 24.01.2018 року розірвано (т. 1 а.с. 9). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 14.04.2017 року (Повторно) (т. 1 а.с. 11). Дитина залишилась проживати зі своєю матір`ю - відповідачкою по справі [PERSON] [PERSON] та дитина [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] з 23.05.2018 року (т. 2 а.с. 19). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] , тобто дідом і бабусею малолітньої [PERSON] , що не заперечували дану обставини сторони по справі. Згідно із характеристики № 9/411 від 13.04.2018 року, виданої Департаментом електрифікації та електропостачання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» позивач [PERSON] характеризується з позитивної сторони, як відповідальний та дисциплінований, користується повагою в колективі (т. 1 а.с. 29). Згідно довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 22.01.2018 року [PERSON] під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває (т. 1 а.с. 20). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] характеризується з місця роботи позитивно, протягом 2016-2017 роки дитина проживала разом з матір`ю в квартирі своїх батьків в [ADDRESS] . Дитина відвідувала різні гуртки. Як встановлено під час розгляду справи, між [PERSON] та [PERSON] виник спір щодо участі у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим він звернувся до служби у справах дітей Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у спілкування та вихованні малолітньої дочки. Згідно витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 20.12.2017 року вирішено: у зв`язку з тим, що батько і мати не дійшли до спільної згоди, [PERSON] рекомендовано звернутись із позовною заявою до суду щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки (т. 1 а.с. 26). З 2018 року відповідач з дитиною проживають у м. Вишгороді. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей від 07.11.2018 року обстежено умови проживання малолітньої [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] разом з матір`ю та вітчимом [PERSON] , з яким відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі. Мати та вітчим дбають про дитину та належно виконують батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дівчинки (т. 2 а.с. 64). Згідно висновку ЛКК № 581 від 03.05.2017 року виданого Києво-Святошинським центром первинної медико-санітарної допомоги [PERSON] , [INFO] , являється інвалідом з дитинства (т. 2 а.с. 91) Опікуном дитини являється [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 9 від 17.01.2019 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом з іі матір`ю [PERSON] (т. 2 а.с. 94). Згідно висновку органу опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації про визначення способів участі батька [PERSON] у вихованні та утриманні доньки [PERSON] від 01.08.2019 року № 7-20/2229, вважає за доцільне визначити години зустрічі [PERSON] з малолітньою [PERSON] , [INFO] таким чином: один раз на тиждень у будній день за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] та щосуботи з 11-00 до 15-00 год. у присутності матері (т. 1 а.с. 161). Відповідно до частин 1, 2 статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі частин 2, 3 статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно частин 1, 2 статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Законом [PERSON] у рівній мірі з матір`ю гарантоване право на особисте спілкування з дитиною. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Аналізуючи встановленні обставини по справі та на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування позивача з дитиною, суд, враховуючи відносини, які склались між батьками, вік дитини та стан здоров`я дитини, певний домашній уклад та режим дня, а також бажання батька на спілкування з дитиною, вважає за доцільне встановити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] : шляхом надання йому можливості побачень за місцем проживання дитини так і поза місцем проживання дитини в присутності матері із врахуванням режиму дня та стану здоров`я доньки у другу та четверту неділю кожного місяця з 12-00 години та до 17-00 години. При цьому, суд бере до уваги на висновок служби у справах дітей та доводи представника даного органу стосовно доцільності спілкування батька з дитиною в присутності матері. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво-важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Водночас, дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною, в тому числі й і без присутності матері. Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимоги про встановлення годин для спілкування батька з дитиною у день її народження, на Пасху й Різдво, та на канікули, оскільки подібний захід є надмірним втручанням у права й інтереси дитини та будуть порушувати права відповідачки, оскільки позбавляє її права бачитися із донькою у ці дні. З огляду на загальний обов`язок відповідача забезпечити позивачеві можливість спілкування з дитиною у день її народження та на Пасху й Різдво, визначення годин спілкування позивача з дочкою у такі дні залишається прерогативою обох батьків з огляду на конкретні життєві обставини та думку дитини. Щодо вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] ,Ю суд приходить до наступного. Враховуючи, що в розумінні статті 257 СК України та частини 1 статті 4 ЦПК України за захистом своїх прав щодо спілкування зі своїми внуками, участі в їх вихованні мають право звернення до суду баба та дід за умови, коли такі перешкоди чиняться їм батьками чи іншими особами, з якими проживають діти, а в даному випадку встановлено відсутність перешкод позивачам [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні з їх онукою та участі в її вихованні, у зв`язку з чим передбачені статтею 257 СК України, права позивачів не можна вважати порушеними зі сторони відповідача, через що вони не підлягають судовому захисту. За наведених обставин вимоги позову суд вважає необґрунтованими і не знаходить підстав для їх задоволення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial