Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до суду 08.08.2013 року та свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] (мати позивачки) користувалася земельною ділянкою розміром 0,3198 га за адресою вул. Аерофлотська № 49 в м. Суми, яку вона отримала на підставі рішення правління колгоспу від 10.07.1959 року № 22. В 1990 році [PERSON] отримала дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці № 49 по вул. Аерофлотській в м. Суми, який розпочала будувати разом з позивачами. 29.06.1993 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] позивачі продовжили будівництво житлового будинку. На даний час будівництво будинку та прибудинкових споруд завершено. Законом передбачено прийняття його в експлуатацію, але інспекція ДАБК у Сумській області відмовляє в прийнятті завершеного будівництва як самовільно збудованого в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований будинок. Просили визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудований житловий будинок і прибудинкові споруди, які складаються із житлового будинку А-1, прибудови «а», веранди з ганком «а1», погребу п/г, вбиральні «Б», огорожі 1-3 на земельній ділянці за адресою вул. Аерофлотська, 49, м. Суми. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.09.2013 року позовні вимоги були задоволені, визнано за [PERSON] право власності на самочинно збудований житловий будинок і прибудинкові споруди, які складаються із житлового будинку А-1, прибудови «а», веранди з ганком «а1», погребу п/г, вбиральні «Б», огорожі 1-3 на земельній ділянці за адресою: вул. Аерофлотська, 49, м. Суми. За касаційною скаргою [PERSON] рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12.09.2013 року було скасовано ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ. Як вбачається з вказаної ухвали, суди попередніх інстанцій не врахували , не перевірили обставини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], зокрема, не встановили коло спадкоємців після їх смерті, зокрема, чи є спадкоємцем після їх смерті [PERSON], не зясували, чи вчинили такі особи необхідні дії для прийняття спадщини, оскільки вирішення питання про право на спірне майно може вплинути на його право на спадщину та не залучив його до участі у справі. Справу повернуто на розгляд до суду першої інстанції. Протокольною ухвалою головуючого судді в судовому засіданні 01.07.2016 року задоволено заяви [PERSON] та [PERSON] про вступ у справу в якості третіх осіб із самостійними вимогами. Позивачі [PERSON], [PERSON], кожен окремо, заявили вимоги до Сумської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], [PERSON] на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва житлового будинку за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 49, а також право забудовника, право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом обєкт та право одержати на своє імя правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на житловий будинок за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 49 в межах своєї частки у спадщині як спадкоємця за законом після смерті [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні позивачі підтримали в повному обсязі позовні вимоги, які уточнили письмовою заявою від 04.04.2017 року та просили визнати за [PERSON] право власності на збудовані житловий будинок «А-1», з прибудовою «а», верандою з ґанком «а1», та прибудинкові споруди: погріб п/г, вбиральню «Б», огорожу 1-3, що знаходяться за адресою вул. Аєрофлотська, 49 в місті Суми. Тертя особа із самостійними вимогами [PERSON] проти задоволення позову [PERSON], [PERSON] заперечував, пояснив, що після смерті батька [PERSON] має право визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], [PERSON] на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва житлового будинку за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 49, а також право забудовника, право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом обєкт та право одержати на своє імя правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на житловий будинок за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 49 в межах своєї частки у спадщині як спадкоємця за законом після смерті [PERSON], [PERSON]. Третя особа самостійними вимогами [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позові просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], [PERSON] на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва житлового будинку за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 49, а також право забудовника, право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом обєкт та право одержати на своє імя правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на житловий будинок за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 49 в межах своєї частки у спадщині як спадкоємця за законом після смерті [PERSON], [PERSON]. Представник відповідачів в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від Сумської міської ради надійшов письмовий відгук про слухання справи у відсутність його представника, в якому не заперечує проти задоволення первісного позову [PERSON], [PERSON] та просить відмовити за в задоволенні позовних вимог третіх осіб [PERSON], [PERSON] за необґрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні вимог третіх осіб із самостійними вимогами [PERSON], [PERSON] необхідно відмовити за необґрунтованістю, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. 24 серпня 1974 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] ( т. 1, а. с. 9,11). 29.11.1959 року загальними зборами колгоспників колгоспу ім. Сталіна Красносільського с/р Сумського району, Сумської області було затверджено рішення правління цього колгоспу від 10.07.1959 року № 22 про продаж [PERSON] житлового будинку в с. Тимірязівка Сумського району за 5397 крб. 20 коп. Одночасно їй була виділена земельна ділянка розміром 0,31 га., що підтверджується випискою із протоколу № 5 від 29.11.1959 року (т. 1, а.с. 16). 07.10.1971 року Указом Президії Верховної ради Української РСР № 160-Ш «Про включення сіл Василівка та Тимірязівка Сумської області в смугу міста Суми», с. Тимірязівка Червоносільської сільської ради Сумського району Сумської області було включено до територї міста Суми. Рішенням № 992/6 від 23.12.1971 року СМР вул. Тимірязівка села Тимірязівка було перейменовано в вул. Аерофлотську. В 1990 році, на підставі рішення Зарічної районної ради народних депутатів № 281 від 18.12.1990 року, [PERSON] отримала дозвіл на будівництво житлового будинку замість старого розміром 8,0 х 8,0 м. по вул. Аерофлотський № 49 в м. Суми. Строк будівництва нового житлового будинку 3 роки. Після завершення будівництва нового жилого будинку стару частину по вул. Аерофлотській 17 необхідно знести. ( т. 1 а.с.18-20). Будівництво житлового будинку на зазначеній земельній ділянці за адресою вул. Аерофлотська, 49 в м. Суми було розпочато в 1991 році спільними зусиллями [PERSON], [PERSON] та позивачів. 29 червня 1993 року [PERSON] померла, а в березні 1994 року помер [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть ( т. 1, а.с. 14-15). Як вбачається з копії довідки Сумського міського БТІ від 18.10.1994 р., готовність житлового будинку по вул. Аерофлотській в м. Суми складає 16% (т. 1, а.с.219). Після смерті батьків позивачі [PERSON], [PERSON] продовжили будівництво житлового будинку за вказаною адресою. Вказана обставина підтверджується платіжними документами про придбання будівельних матеріалів (т. 1, а.с.49-50). В процесі будівництва був проведений огляд будинку працівниками БТІ та виданий технічний паспорт від 29.09.1994 року (т.1, а.с.26-28, 125). Будівництво будинку фактично було завершено вже після смерті [PERSON], [PERSON] На звернення позивачів інспекція ДАБК у Сумській області відмовила у прийняття в експлуатацію вказаного будинку, пославшись на відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій збудовано житловий будинок (т. 1, а.с.30). На виконання припису інспекції позивачами був отриманий від КП «Сумське міське БТІ» технічний паспорт на завершене будівництво житлового будинку і прибудинкових споруд на земельній присадибній ділянці за адресою: вул. Аерофлотська, 49 м. Суми та здійснено його інвентаризаційну оцінку (технічний паспорт та довідка про інвентаризаційну вартість від 04.07.2013 року). 04.09.2013 року було виготовлено землевпорядною організацією кадастровий паспорт на земельну ділянку, на якій здійснено самочинне будівництво з позначеннями меж та точок координат її в натурі (т. 1, а.с.31, 112). Житловий будинок № 49 по вул. Аерофлотській в м. Суми складається із житлового будинку А-1, прибудови «а», веранди з ганком «а-1» та прибудинкових споруд: погребу п/г, вбиральні «Б», огорожі №1-3. Згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 677 від 07.08.2013 року не здані в експлуатацію: приміщення житлового будинку літ. «А-1», прибудови літ. «а», веранди літ. «а-1», надвірних прибудов: вбиральня літ. «Б», погреб літ. «п/г», огорожа № 1-3, в будинку по вул. Аерофлотська в м. Суми, відповідають державним, будівельним, пожарним і санітарним нормам ( т. 1 а.с. 35-39). Відповідно до листа Сумського міського відділу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області розміщення житлового будинку «А-1», прибудови «а», веранди з ганком «а-1», погребу «п/г» та убиральні «б» по вул. Аерофлотська, 49 в м. Суми не суперечить вимогам норм та правил пожежної безпеки (т.1, а.с.107). Відповідно до листа Державної санітарно-епідеміологічної служби України, питання проведення оцінки санітарно-гігієнічних норм при будівництві житлових будинків не входить до компетенції органів Державної санітарно-епідеміологічної служби України. Дане питання відображено в експертному висновку будівельно-технічного дослідження від 07.08.2013 року № 677 (т.1, а.с.106). Право користування земельною ділянкою по вул. Аерофлотській, 49, яка була виділена [PERSON] для будівництва житлового будинку, виникло на підставі рішення правління колгоспу від 10.07.1959 року № 22 про продаж [PERSON] житлового будинку в с. Тимірязівка Сумського району, та одночасно їй була виділена земельна ділянка розміром 0,31 га., що підтверджується випискою із протоколу № 5 від 29.11.1959 року. В подальшому на підставі рішення Зарічної районної ради народних депутатів № 281 від 18.12.1990 року, [PERSON] отримала дозвіл на будівництво житлового будинку замість старого розміром 8,0 х 8,0 м. по вул. Аерофлотський № 49 в м. Суми. Таким чином судом встановлено, що земельна ділянка [PERSON] була виділена на законних підставах, вона ж отримала дозвіл на будівництво будинку, яке було розпочате за її життя за кошти позивачів, будівництво завершено вже після смерті [PERSON] Збудований будинок разом з господарськими спорудами відповідає нормам ДБН. За життя [PERSON] та [PERSON] ступінь готовності незавершеного будівництвом будинку складала 16%, проте, за їхнього життя право власності на вказане нерухоме майно за ними або за будь-якими іншими особами не було зареєстроване. Згідно ст. 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із спадкової справи, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 17/2 (а.с.99). Як вбачається із копії свідоцтва про народження, [PERSON] не є донькою померлого [PERSON], вона мала право успадкувати майно після смерті матері [PERSON], проте, не зверталася до нотаріальної контори із такою заявою. [PERSON], [PERSON] як діти спадкодавця [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Проте, вони також не зверталися із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. При розгляді справ про спадкування суд має встановити: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року. В зустрічних позовних заявах [PERSON], [PERSON] посилаються на те, що до завершення будівництва будинку особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва, а тому, якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, які були використанні в процесі цього будівництва. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачами [PERSON], [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що батьки позивачів брали участь у здійсненні самочинного будівництва до ступеню готовності 16%, за рахунок придбаних ними будівельних матеріалів. В той же час, встановлено, що самочинне будівництво було здійснено вже після смерті батьків та виключно за рахунок матеріалів, які були придбані за власні кошти позивачів [PERSON] [PERSON], що підтверджується наданими ними та наведеними вище доказами. Згідно з положеннями статей 548, 549, 554 ЦК УРСР, що діяли на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON], для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 553 зазначеного Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не вступав у фактичне володіння або управління недобудованого будинку, адже його будівництво протягом тривалого часу здійснювалось саме позивачами [PERSON] [PERSON] за власні кошти. Крім того, [PERSON] не подавав до державної нотаріальної контори заяви про прийняття даного майна у спадщину. Таким чином, встановлено, що позивачі [PERSON] [PERSON], здійснивши будівництво житлового будинку з прибудовою та господарськими спорудами, не ввели новозбудоване нерухоме майно в експлуатацію у відповідності до норм закону. Проте, з наданих позивачами доказів вбачається, що вказані будівлі, розташовані за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 49, відповідають державним будівельним та пожежним нормам. Крім того, встановлено, що земельна ділянка за адресою м. Суми, вул. Аерофлотська, 49, була відведена на законних підставах саме для цієї мети. Законодавство, що діяло на той час, не передбачало обовязкової державної реєстрації прав на вказану земельну ділянку за особою, що нею користується та яка здійснює на ній будівництво житлового будинку. Отже, суд дійшов висновку, що норма ст. 376 ЦК України у даному випадку підлягає застосуванню, оскільки передбачає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] [PERSON] підлягають повному задоволенню. В той же час, треті особи із самостійними вимогами - позивачі [PERSON]. [PERSON] не надали жодних доказів на підтвердження своїх вимог, отже, суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі у звязку з необґрунтованістю.

Outcome: approved