overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №27 будинку №13 по м-ну Перемоги у м. Кузнецовськ Рівненської області (далі-спірна квартира).В позові вказують, що в серпні 2011 року позивачі зареєстрували брата позивачса [PERSON] - відповідача [PERSON] в спірній квартирі, яка є приватною власністю позивачів. Після реєстрації з серпня 2011 року відповідач не проживав за місцем своєї реєстрації. Місце перебування [PERSON] Джумшуда з 2012 року не відоме. Весь тягар по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг покладений на позивачів. В звязку із формальною реєстрацією відповідача вони не можуть вільно розпоряджатись своїм майном. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились. 14.03.16 від представника позивача поступила заява про розгляд справи без його участі та участі позивачів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення в пресі (газета «Вісті Рівненщини» №7 від 19.02.2016 року). Про причини неявки суд не повідомляв, заперечень проти позову не подавав. Позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд проводиться без фіксування технічними засобами, у відповідності із ч.2 ст.197 ЦПК. За таких обставин суд вважає, що неявка відповідача в судове засідання, незалежно від причини неявки, є достатньою підставою для вирішення справи на підставі наявних доказів та ухвалення заочного рішення, згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК. Дослідивши та оцінивши у сукупності наявні в справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №86 в будинку №32 корпус 1 по мікрорайону Будівельників у місті Вараш Рівненської області (далі - спірна квартира). В обгрунтування позову посилаються на те, що вони є власниками квартири, відповідач не є членом сім»ї позивачів, проте зареєстрований у спірній квартирі, хоча у спірній квартирі відповідач не проживає тривалий час без поважних причин. Під час судового засідання представник позивача просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, просив позов задовольнити та запевнив суд, що наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить його інтересам. Як передбачено ч.4 ст.174 ЦПК, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином, суд прийшов до висновку, що слід визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Вирішуючи питання про судові витрати, згідно із ст.88 ЦПК, суд вважає, що витрати, понесені позивачами у звязку із зверненням до суду підлягають стягненню з відповідача повністю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовували тим, що вони є співвласниками по 1/2 частині будинковолодіння [ADDRESS]. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки [PERSON], шлюб з яким розірвано згідно рішення Тисменицького районного суду від 12.03.2012 р. Після розірвання шлюбу відповідач вибрався з будинку та виїхав на роботу в Російську Федерацію, однак, залишився зареєстрованим у належному позивачам будинку, що створює певні труднощі у користуванні будинком. Тому просили визнати відповідача таким, який втратив право на користування житлом. Позивачі у судове засідання не з'явились, у поданих суду заявах просили справу розглянути в їх відсутності, позов підтримали і просили його задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно у судове засідання не з'явився, не повідомив суду про причини неявки. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідач, який є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] та колишнім зятем позивача [PERSON] - власників житлового будинку [ADDRESS], не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. Відповідач, вибравшись з будинку позивачів, не знявся з реєстрації, що порушує права і інтереси останніх як власників житла. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме витягом Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.05.2010 р. (а.с.4), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2015 р. (а.с.5), копією рішення про розірвання шлюбу від 12.03.2012 р. (а.с.6), довідкою виконкому Тисменицької міської ради (а.с.7). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, який втратив право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що вони є пенсіонерами, отримують незначний розмір пенсії, якої недостатньо для придбання продуктів харчування та ліків. З позивачами проживає син, який є працездатним, отримує заробітну плату, проте не надає їм матеріальної допомоги, не виділяє грошових коштів для ведення господарства. Відповідач немає аліментних зобовязань. Позивачі постійно потребують придбання лікарських препаратів за станом здоровя. На даний час ціни \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що за останній рік двічі перебував у реанімаційному відділенні, має проблеми зі здоровя, потребує спеціального харчування. Щомісячні витрати на придбання ліків становлять не менше 1\~000 грн. Просив задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що ним щомісячно надається матеріальна допомога на утримання доньки Олександри,[INFO] у розмірі 500 грн. Його розмір заробітної плати є достатнім, проте ним не надається допомога батькам - позивачам по справі, оскільки заробітна плата ним витрачається за власним розсудом на свої потреби. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], [PERSON]. Сторони зареєстровані та проживають за адресою [INFO]. Згідно ч.1 ст. 202 ЦПК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі є непрацездатним за віком, отримують пенсію, розмір якої складає у [PERSON] 1\~880.01 грн , у [PERSON] 2\~120.37 грн. Відповідач [PERSON] є працезданим, офіційно працевлаштований, його середньомісячний розмір заробітної плати складає 11\~975. 52 грн. Частиною 1 статті 205 ЦПК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. \~ \~ \~ \~При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги, що відповідачем не заперечувався та підтверджував факт потреби позивачів його батьків у матеріальній допомозі, незадовільний їх стан здоровя, можливість надання відповідачем такої допомоги. \~ \~ \~ \~З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідачки про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовували тим, що відповідачка є дочкою позивача [PERSON], яка зареєстрована у належному позивачам у рівних долях згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом будинковолодінні № 14 по вул. Ювілейна в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області. Протягом пяти років відповідачка не проживає у будинку позивачів, не спілкується з ними, місце її перебування невідоме. Оскільки відповідачка залишилась зареєстрованою у належному їм будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просили визнати відповідачку такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідачка не зявилася ні в підготовче, ні у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши сторону позивача, показання свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що відповідачка як член сімї позивачів співвласників на праві спільної часткової власності будинковолодіння № 14 по вул. Ювілейна в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідачка не знялась з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивачів як власників житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] та наступними письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 11.06.1999 р. з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності (а.с.4), довідками Загвіздянської сільської ради (а.с.5-6), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.19). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Тому відповідачку слід визнати такою, яка втратила право на користування вказаним житлом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до Шипинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їх баба [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: земельних ділянок [NUMBER] площею 0,80 га та ділянки [NUMBER] площею 0,72 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 018679 виданого 19 липня 2002 року на підставі розпорядження Кіцманської РДА від 01 липня 2002 року за № 328, площею 1,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошового вкладу внесеного в ТВБВ №10025/082 АТ «Ощадбанк» на рахунок [NUMBER] із залишком 2789,61 гривень. Зазначають, що вони являються спадкоємцями цього спадкового майна по заповіту від 02 червня 2008 року. Вказують також на те, що своєчасно прийняли спадщину, так як похоронила бабу та розпорядились її майном. Однак, оформити право власності на це спадкове майно не можуть, так як відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку та пропущено встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому просять задовольнити позов. Позивачі в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви про визнання позову та розгляд справи без їхньої участі Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст. ст. 317, 328, 392, 1222, 1233, 1228, 1268, 1299 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом про визнання відповідача [PERSON] та її дочки [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою №10 в будинку №41 по мікрорайону Перемоги в місті Кузнецовську Рівненської області (далі - спірна квартира). В позові вказують, що відповідач та її дочка [PERSON] зареєстровані в спірній квартирі, проте за місцем реєстрації не проживають більше одного року. Фактично відповідач та її неповнолітня дочка проживають в [INFO] але з реєстрації у місті Кузнецовську не зняті, тому позивачі не можуть вільно розпоряджатись спірною квартирою. Позивач [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання повторно не з'явились, від позивача [PERSON] отримана заява про розгляд справи без її участі та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи через оголошення в пресі (газета «Вісті Рівненщини» №20 від 20.05.2016 року). Про причини неявки суд не повідомляла, заперечень проти позову не подавала. Оскільки позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи, суд вважає, що неявка відповідача в судове засідання, незалежно від причини неявки, є достатньою підставою для вирішення справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення, згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК. Позивачі в судовому засіданні просили позовні вимоги задоволити та пояснили, що відповідач та її дочка [PERSON] в спірній квартирі не проживають з липня 2014 року, фактично ці особи проживають в [INFO] без реєстрації. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що відповідач та її дочка [PERSON] у спірній квартирі не проживають більше одного року без поважних причин. Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом квартирою №20 в будинку №18, корпус №3 по м-ну Будівельників в м.Вараш Рівненської області (далі- спірна квартира). В позові вказують, що спірна квартира є спільною частковою приватною власністю позивачів та неповнолітнього сина позивача [PERSON] [PERSON]. Після одруження позивача [PERSON] з відповідачем за згодою інших власників житла відповідач був зареєстрований у спірній квартирі. Шлюб позивача [PERSON] з відповідачем розірвано рішенням Кузнецовського міського суду від 28.02.2014 року, проте відповідач фактично не проживає у спірній квартирі з січня 2014 року. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча була належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» №17 від 28 квітня 2017 року та в газеті «Урядовий курєр» №84 від 06 травня 2017 року, заперечень проти позову не подав, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не подав. Присутні в судовому засіданні позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд вважає, що неявка відповідача, який викликався через оголошення в пресі, в судове засідання, незалежно від причини його неявки, є достатньою підставою для вирішення справи на підставі наявних доказів та ухвалення заочного рішення, згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК. Під час судового засідання позивачі [PERSON],[PERSON], [PERSON] свої вимоги підтримали і просили позов задоволити. Від позивача [PERSON], що відбуває покарання у виді позбавлення волі у Катеринівській виправній колонії №46, 31.03.2017 року надійшла до суду заява, в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та оцінивши у сукупності наявні в справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, посилаючись на те, що, являючись дітьми спадкодавця, про обставини визнання його померлим вони довідалися в серпні 2014 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачки [PERSON] підтримали позовні вимоги, поважність причин пропуску шестимісячного строку прийняття спадщини обґрунтували необізнаністю про обставини смерті спадкодавця. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, визнавши поважність причин пропуску строку позивачами. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання представником відповідачки позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачі звернулись в суд із вищезазначеним позовом та просять зняти арешт, накладений на підставі постанови серії АЕ № 2204030 від 11.01.2007 року, виданої Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції на майно за адресою: [ADDRESS]; [ADDRESS]; м. Кіровоград пров. Аджамський, 16А; м. Кіровоград вул. Луначарського, 46, яке відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить їм. Позов мотивують тим, що вони є власниками вищезазначеного майна. У грудні 2016 року з»ясувалось, що все його майна перебуває під арештом на підставі постанови від 11.01.2007 року. За роз»ясненням він звернувся до відповідача і йому повідомили, що у відділі на виконанні перебувала ухвала суду від 15.12.2005 року про накладення арешту на їх спільне майно та постановою державного виконавця вказаного відділу від 11.01.2007 року накладено арешт на вказане майно. Для зняття арешту рекомендовано звернутись в суд, а тому вони вимушені звернутись в суд за захистом свого порушеного права. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просять задовольнити позов. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому позивачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали, представник відповідача причини неявки не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а ч.1 ст. 321 цього Кодексу визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що позивачам на праві власності належить майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]; [ADDRESS]; м. Кіровоград пров. Аджамський, 16А; м. Кіровоград вул. Луначарського, 46, яке відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з листа начальника Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області від 10.01.2017 року № 110/13.20-29/4 на виконанні у відділі перебувала ухвала № 2-3405 від 15.12.2006 року, видана Ленінським районним судом м. Кіровограда про накладення арешту на спільне майно [PERSON] та [PERSON] Постановою державного виконавця від 11.01.2007 року накладено арешт на майно позивачів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; [ADDRESS]; м. Кіровоград пров. Аджамський, 16А; м. Кіровоград вул. Луначарського, 46. Оскільки арешт накладений постановою суду та позивачу запропоновано звернутись в суд для вирішення питання про зняття арешту з майна. Судом встановлено, що на даний час підстави для накладення арешту на все майно позивачів відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає судові витрати по справі фактично понесеними за рахунок позивача. На підставі викладеного і ст. ст. 319, 321 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачі звернулись в суд із позовом в якому просили визначити, що в приватизованій квартирі [ADDRESS] частки співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рівними та становлять по 1/3 частки кожного. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON] На день її смерті залишилось спадкове майно, до складу якої входить частина приватизованої квартири в [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON]. . Оформити свої спадкові права вони не можуть, тому що в свідоцтві про право власності на житло, яке видавалось 28 липня 1994 року органом приватизації, та яке пройшло реєстрацію в Козятинському БТІ в реєстровій книзі за №14, не зазначені частки власників цієї квартири. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засдання не з'явились, проте подали заяви, в яких просять справу слухати у їхню вдсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Козятинської сільської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає . Дослідивши матеріал справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі. Судом встановлено, що 28.07.1994 року Козятинською дистанцією цивільних споруд [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2013 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права власності на частину квартири [ADDRESS], що належала померлій на праві спільної сумісної власності. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти - позивачі по справі - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.12). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], позивачі не мають можливості, оскільки не виділені частки власників у праві спільної сумісної власності . Відповідно до ст.. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності позивачам [PERSON], [PERSON] та померлій [PERSON], іншої домовленості між ними, щодо права власності на житло , не було то виходячи із змісту ст.. 370 ЦК України , відповідно їх ідеальні частки у праві спільної сумісної власності є рівними і дорівнюють по 1/3 частці на кожного.

Outcome: approved