Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання за ними, кожним окремо у відповідних частках, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначали, що їх матері [PERSON] , померлій [INFO] , за життя на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння , виданого виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області 27 липня 1990 року на підставі рішення виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів від 30.11.1988 року за № 388/2 , належав житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 8,187 га, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 122878 від 05.06.2001 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла позивачці [PERSON] , яка, в свою чергу, у встановленому законом порядку шляхом подання відповідних заяв нотаріусу відмовилась від прийняття спадщини за заповітом та прийняла всю спадщину за законом після смерті матері. Позивач [PERSON] також подав нотаріусу заяву про прийняття всієї спадщини за законом. Натомість син померлої [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] на користь [PERSON] , подавши відповідну заяву нотаріусу, а відтак, наразі спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, є позивачка [PERSON] в розмірі 1/3 частки та позивач [PERSON] в розмірі 2/3 частки спадкового майна. Приватним нотаріусом Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`євою О.Л. після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 18/2021. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`євої О.Л. позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлої матері у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , з огляду на те, що правовстановлюючі документи на зазначений будинок мають недоліки, так як не містять обов`язкових реквізитів документа, а зокрема в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння відсутній підпис голови виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області та відсутній відбиток печатки виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області. Відтак, позивачі не можуть оформити спадкові права на вищевказане домоволодіння, в зв`язку з чим змушені звертатися до суду. На підставі викладеного, посилаючись на ст. ст. 3-5,1 75 ЦПК України позивачі просили визнати за ними, кожним окремо, у відповідній частці, а зокрема за [PERSON] 2/3 частки, за [PERSON] - 1/3 частка, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м. , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, при цьому представник останніх адвокат Ільченко І.В. надала суду заяву про розгляд справи за її та позивачів відсутності, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі та прохаючи такі задовольнити (ас. 40,41,129). Судові витрати позивачі просили залишити за ними, зазначивши про дане в п.7 прохальної частини позовної заяви (ас.8). Відповідач по справі Перещепинська міська об`єднана територіальна громада в особі Перещепинської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, при цьому надали заяву про розгляд справи в їх відсутності із зазначенням про те, що позовні вимоги по даній справі повинні бути вирішені на розсуд суду згідно з чинним законодавством (ас.118,128). Третя особа по справі приватний нотаріус Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`єва О.Л. в судове засідання не з`явилася, надала суду телефонограму про розгляд справи в її відсутності та проти заявлених вимог не заперечувала (ас. 126). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 29.07.2021 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 45-47); - 29.07.2021 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас. 48-49); - 23.08.2021 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас. 120-121). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного: - так, з копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 26.05.2021 року, виданого повторно відділом ДРАЦС по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON] (ас.17). З копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] від 10.10.1962 року, виданого Чернявщанським сільським РАЦС Перещепинського району Дніпропетровської області та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.09.1981 року, виданого Чернявщанською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, вбачається, що матір`ю позивачки [PERSON] є [PERSON] , при цьому після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивачці присвоєно прізвище » [PERSON] » (ас.15,16). \~ Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2020 року, виданого виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області мати позивачів [PERSON] померла [INFO] (ас.18). \~З копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Павлоградської районної ради народних депутатів 27.07.1990 року вбачається, що матері позивачів [PERSON] за життя на праві особистої власності належало домоволодіння, розташоване в селі Шандрівка Павлоградського району Дніпропетровської області (ас.19), право власності на яке, на підставі вищевказаного свідоцтва , зареєстроване за останньою в КП «Павлоградське МБТІ» 27.07.1990 року, про що свідчить і відповідний лист КП Павлоградське МБТІ № 5257 від 07.07.2021 року направлений на ім`я позивача [PERSON] (ас.20). Відмітка про реєстрацію за [PERSON] права власності на спірне домоволодіння в КП Павлоградське МБТІ за реєстровим номером 2-112/112 міститься і на самому свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 27.07.1990 року (ас.19 на звороті). При цьому, згідно довідки № 140, виданої 17.06.2021 року відділом ЦНАП ВРМ с. Шандрівка Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області житловому будинку, який належить [PERSON] присвоєна адреса - [ADDRESS] (ас. [ADDRESS] ). Згідно довідки від 09.07.2021 року № 166, виданої відділом ЦНАП ВРМ с. Шандрівка Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вбачається, що за відомостями по господарських книг власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] (ас.25). Окрім того, саме на ім`я власника [PERSON] 30.06.1989 року виготовлений і технічний паспорт на вказаний житловий будинок, який, в свою чергу складається з : А житловий будинок, а - сіни, Б - сарай/літня кухня, пд - погріб, В- сарай, Г- сарай, № 1- ворота, № 2- хвіртка, № 3 огорожа, № 4 - огорожа (ас.21-23). Разом з тим, на території вказаного домоволодіння , станом на 04.02.2009 року, наявні і самочинно збудовані споруди, а зокрема - сарай під літ. »І», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», гараж під літ.»З», про що зазначено в технічному паспорті на будинок (ас.21) та довідці КП Павлоградстьке МБТІ № 5257 від 07.07.2021 року (ас.20). З рішення виконавчого комітету Павлоградського району Ради народних депутатів від 30.11.1988 року № 388/2 «Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами Чернявщинської сільської ради Павлоградського району», архівний витяг з якого міститься в матеріалах справи (ас.32), вбачається, що відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР № 105 від 11.03.1985 року «Про порядок державного обліку житлового фонду», на підставі наданих документів міським бюро технічної інвентаризації та погосподарських книг Чернявщинської сільської ради, виконком районної ради народних депутатів вирішив визнати право власності на житлові будинки за громадянами сіл Шандрівка Чернявщинської сільської ради Павлоградського району, згідно доданого списку в якому за № 191 зазначена і [PERSON] . Враховуючи, що право власності матері позивачів [PERSON] на спірний житловий будинок, 1963 року забудови (ас.23), стверджується і записами в по господарських книгах колишньої Чернявщинської сільської ради Юр`ївського району до адміністративної території якої відносилося в свій час і с. Шандрівка (ас.25, 32), при цьому будь-яких інших осіб, яким би належав вказаний будинок, в судовому засіданні не встановлено (ас.30), суд вважає, що у померлої [PERSON] виникло право власності на спірний житловий будинок до проведення інвентаризації житлового фонду в\~ сільській \~місцевості\~, відповідно\~ до діючого\~ на \~даний\~ період\~\~ЦК України 1963 року\~ та підзаконних \~нормативних актів,\~ в\~ тому числі \~Інструкції\~ про\~ порядок\~ реєстрації \~будинків\~ та домоволодінь\~ у\~ містах \~і селищах\~ міського \~типу Української РСР,\~ затвердженої\~ заступником\~ Міністра комунального господарства\~ Української \~РСР\~ 31\~ січня\~ 1966\~року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~ якими\~ не було \~передбачено\~ реєстрації \~права \~власності\~ на \~житлові будинки\~ у \~сільській\~ місцевості,\~за виключенням\~ міст\~ та \~селищ\~ міського\~ типу,\~ а право власності \~виникало\~ на \~підставі\~ записів\~ у\~ по\~ господарських\~ книгах \~ місцевих \~рад, відповідно\~ до Вказівок\~ по\~ веденню\~ по\~ господарського\~ обліку \~в \~сільських\~ Радах народних\~ депутатів,\~ затвердженими\~ ЦСУ\~ СРСР\~ 13 \~квітня 1979\~року\~ за № 112/5 та \~ в\~ послідуючі\~ роки,\~ при \~цьому\~ до \~введення\~в \~ дію з \~01 \~січня 2004 \~року \~ЦК\~ України \~2003 \~року \~момент\~ права власності \~на нерухоме\~ майно,\~ в\~ тому числі \~і\~ на \~житлові\~ будинки,\~ не залежав від \~проведення\~ державної \~реєстрації \~такого права. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що за життя матері позивачів [PERSON] дійсно на праві особистої власності належав житловий будинок [ADDRESS] , який, в свою чергу, був зареєстрований за нею в органах МБТІ на праві власності на підставі вимог діючого на той час законодавства. З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 18/2021, наданої приватним нотаріусом Григор`євою О.Л. (ас.61-107), вбачається, що спадкоємцями за законом першої черги є позивач [PERSON] (ас.62) та позивачка [PERSON] , яка в свою чергу, відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, складеним на її користь [PERSON] (ас.64 на звороті) та посвідченим 12.02.2015 року секретарем виконкому Шандрівської сільської ради Юр`ївського району Десятерик І.А. , зареєстрованого в реєстрі за № 06 та прийняла всю спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (ас.72). Спадкоємець [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] на користь сина померлої [PERSON] (ас.75 на звороті). З огляду на дане позивач [PERSON] прийняла спадщину у розмірі 1/3 частки, позивач [PERSON] у розмірі 2/3 частки спадкового майна після смерті [PERSON] 15.06.2021 року позивачі подали приватному нотаріусу Григор`євій О.Л. заяву про прийняття спадщини, в тому числі, і у вигляді належного померлій матері житлового будинку [ADDRESS] (ас.77,78). Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2021 року (ас.100), позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлої [PERSON] , з огляду на те, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння видане виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів 27 липня 1990 року на підтвердження права власності спадкодавця на майно, не містить обов`язкових реквізитів, а саме відсутній підпис голови виконавчого комітету Павлоградської районної ради та відсутній відбиток печатки органу місцевого самоврядування. Доводи зазначені приватним нотаріусом Юр`ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григор`євою О.Л. в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2021 року про те, що в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, виданого на ім`я [PERSON] , відсутній підпис голови виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області та відсутній відбиток печатки виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, на думку суду, не можуть позбавити позивачів права на спадкування спірного будинку, оскільки як зазначено вище органами МБТІ право власності на вищевказаний будинок зареєстроване за спадкодавцем [PERSON] саме на підставі свідоцтва про право власності, виданого 27.07.1990 року виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області (ас.20). Крім того, саме по собі свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак, свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину. Підставою видачі свідоцтва про право власності є рішення ради, тобто видача свідоцтва є дією з оформлення права власності на підставі рішення. Як зазначалося вище рішення про визнання за спадкодавцем [PERSON] права власності на спірний житловий будинок прийнято відповідним органом 30.11.1988 року за № 388/2 , з огляду і на записи в по господарських книгах щодо власника вказаного будинку (ас.32). Отримати дублікат вказаного свідоцтва з наявними всіма реквізитами позивачі в даний час не можуть, оскільки відсутній орган, що видавав останнє [PERSON] (ас.34). Суд вважає необхідним зауважити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. ст. 321,\~ 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивачів перейшло право власності на житловий будинок, що належав спадкодавцеві [PERSON] за життя, але позивачі не мають можливості подати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на житловий будинок належний спадкодавцю, який би містив всі необхідні реквізити для документу, як того вимагає нотаріус, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Беручи до уваги, що позивачі, як спадкоємці за законом, мають право на набуття права власності на житловий будинок після смерті матері [PERSON] , а також те, що вони мають право на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, однак не змогли їх отримати з незалежних від них причин, - позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері є обгрунтованими . \~\~Відтак,\~ право\~ позивачів\~ \~підлягає \~захисту,\~ шляхом\~ визнання\~ за\~ ними\~ права\~ власності\~ на\~ належний\~ \~спадкодавцю \~ житловий\~ \~будинок \~з \~господарськими \~будівлями \~та \~ спорудами\~ [ADDRESS] ,\~ який\~ \~складається \~з : А житловий будинок, а - сіни, Б - сарай/літня кухня, пд - погріб, В- сарай, Г- сарай, № 1- ворота, № 2- хвіртка, № 3 огорожа, № 4 - огорожа , загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м. \~Разом \~з \~тим,\~ у\~ визнані\~ за\~ \~позивачами \~права \~власності \~на \~наявні \~на \~території житлового\~ \~будинку \~самочинно \~ зведені\~ господарські\~ споруди,\~ а\~ саме\~ сарай\~ під\~ літ.\~»І»,\~ сарай\~ під\~ літ.\~ «Д»,\~ сарай\~ під\~ літ.\~ «Е»,\~ сарай\~ під\~літ.\~ «Ж»,\~ гараж\~ під\~ літ.»З», ,\~слід відмовити,\~ оскільки визнання права власності на самочинно збудовані споруди законодавством не передбачено. Суд зауважує, що наявність господарських приміщень без належного їх технічного оформлення\~ не може бути підставою\~ для включення їх до складу майна спадкодавця та відповідно передаватись у спадщину. Отже, позов слід задовольнити частково. Враховуючи волю позивачів, суд знаходить можливим судові витрати по справі залишити за останніми.

Outcome: partial