Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 07.10.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Шевченкове /Дмитрівська сільська рада/ Великописарівського району Сумської області у віці 91 років померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку /пай/ розміром 4, 56 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ імені Шевченка, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Крім того, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входить земельна частка / пай/ розміром 4, 56 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ імені Шевченка, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить її рідній сестрі [PERSON], померлій [INFO], яку вона прийняла фактично спільного проживання разом з померлою на день її смерті відповідно до ст.549 ЦК УРСР /в редакції 1963 р./, яке діяло на той час. Вона являється спадкоємцем за законом п'ятої черги як племінниця померлої по батьківській лінії, оскільки її батько [PERSON], померлий [INFO], є рідним братом [PERSON] та [PERSON]. Спадщина після смерті [PERSON] ніким із спадкоємців прийнята не була, заповіту та на випадок своєї смерті не залишала, вона на час відкриття спадщини не мала права на спадкування. Проте, відповідно до п. 5 Перехідних положень ЦК України /в редакції 2004 р./. На даний час оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо через відсутність оригіналів сертифікатів на право на земельні частки /паї/ та документів, які б підтвердили її з померлою родинні стосунки. Тому прохає встановити факт родинних стосунків між померлими та нею і визнати право власності за нею на дане майно у судовому порядку за рішенням суду. Представники позивачки [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.7-9/, та [PERSON], що діє на підставі договору /а.с.45-46/ в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали аналогічні пояснення. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.44/. Представник третьої особи Ароян С.Х., що діє на підставі довіреності /а.с.47/, в судовому засіданні проти позову не заперечує. Суд з урахуванням думки представників позивача, третьої особи вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Шевченкове Великописарівського району Сумської області у віці 83 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.11/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ розміром 4,56 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ імені Шевченка, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлій відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], зареєстрованого за № 308 від 27.03.1997, який власниця за життя не отримала, сертифікат перебуває на зберіганні у відділі Держгеокадастру у Великописарівському районі /а.с.13, 55/; вартість земельної ділянки становить 16 391 гривень /а.с.14-16/. Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради [PERSON] була постійним жителем с. Шенченкове Великописарівського району Сумської області, проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] разом з [PERSON]; заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався /а.с.21/. [PERSON] померла [INFO] в с. Шевченкове Великописарівського району Сумської області у віці 91 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.12/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ розміром 4,56 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ імені Шевченка, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлій відповідно до втраченого сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], зареєстрованого за № 307 від 27.03.1997, вартість земельної ділянки становить 29 738 гривень /а.с.17-19, 29-30, 48/. Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради [PERSON] була постійним жителем с. Шевченкове Великописарівського району Сумської області, проживала та була зареєстрована одна по [ADDRESS]; заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався /а.с.20/. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] в с. Шевченкове Великописарівського району Сумської області, її батьками є - [PERSON] та [PERSON] /а.с.5-6, 23-24/. [PERSON] народився [INFO] в с. Шевченкове Харківської області, його батьками є - [PERSON] та [PERSON] /а.с.22/; помер [INFO] у віці 65 років в с. Шевченкове Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.10/. Відповідно до довідок Державного архіву Сумської області метричні книги Катерининської церкви с. Бабівка Богодухівського повіту Харківської губернії за 1907 та 1910 роки на зберігання до архіву не надходили, їх місцезнаходження архіву не відомо, тому підтвердити дати народження [PERSON] та [PERSON] не має можливості /а.с.25-26/. Державний нотаріус Перлік Т.М. відмовив позивачці у письмовій формі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] через відсутність оригіналів правоустановчих документів на спадкове майно /а.с.27-28/. Згідно інформаційних довідок із Спадкового реєстру заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] відсутні, спадкові справи після їх смерті не реєструвалися /а.с.40-43/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали кожен окремо, що вони є постійними жителями с. Шевченкове Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Добре знали сім'ю [PERSON], який проживав з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON]. Крім того, в господарстві проживали дві його рідні старші сестри - [PERSON] та [PERSON]. В господастві було дві хати - нова та стара, [PERSON] з родиною жили в новій, а сестри - окремо у старій хаті. Після смерті у 1993 році [PERSON], за його сестрами доглядала дружина померлого, яка і їх поховала. Своїх сімей ні [PERSON], ні [PERSON] не мали, заміж не виходили, дітей не мали. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних стосунків між фізичними особами. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] та [PERSON], померла [INFO], є рідними сестрами [PERSON], [INFO], померлого [INFO] та тітками по батьківській лінії [PERSON], [INFO]. Оформити спадщину без встановлення факту родинних стосунків позивачці неможливо. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] після смерті [PERSON]. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до статті 530 ЦК УРСР при відсутністю спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги не призиваються до спадкування, спадкують у рівних долях брати та сестри померлого, а також дід і баба померлого як з боку батька, так і з боку матері /друга черга/. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як слідує з матеріалів цивільної справи після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємці першої черги за законом були відсутні. Тому спадщину прийняла її сестра [PERSON], як спадкоємець другої черги за законом шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, так як постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на день її смерті в одному жилому будинку. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадщина на належне їй майно, яка ніким не була прийнята через відсутність заповіту та спадкоємців першої і другої черги відповідно до діючого на той час ЦК УРСР /в редакції 1963 р./. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України /в редакції 2004 р/ правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивачка має право на спадкування майна після смерті [PERSON], померлої [INFO], як спадкоємець п'ятої черги за законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та встановлення факту родинних стосунків, визнання за позивачкою права власності на дві земельні частки /паї/, так як у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивачка є спадкоємцем за законом п'ятої черги, спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в зв'язку з тим, що відсутні оригінали правоустановчих документів на земельні ділянки. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved