Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи органу опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, а саме в житловому будинку №114 по вул.. Лопатинського в с. Грабовець Стрийського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що позивачам на підставі договору дарування належить житловий будинок №114 по вул.. Лопатинського в с. Грабовець Стрийського району Львівської області. Відповідачі по справі, це колишня дружина їхнього брата та її неповнолітні діти: [PERSON], - син від першого шлюбу, [PERSON], син від шлюбу з їхнім братом, [PERSON], - донька, яка зареєстрована за даним адресом вже після розірвання шлюбу з їхнім братом. 16.04.2013р., рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області був розірваний шлюб між їхнім братом [PERSON], та відповідачем по справі [PERSON] Ще до розірвання шлюбу, в 2011 році, [PERSON], забравши усі свої особисті речі, покинула дане житло та з того часу жодного дня разом з неповнолітними дітьми, у вказаному житловому будинку не проживала. Відповідач жодних коштів на оплату комунальних послуг не надає, не проживає у зазначеному будинку разом з дітьми, однак залишаються там зареєстрованими, що перешкоджає позивачам в оформленні документів на отримання субсидії. Таким чином, вважають, що відповідачі втратили право на користування житлом по вул.. Лопатинського, 114 в с. Грабовець Стрийського району Львівської області. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги задоволити, не заперечувала проти прийняття заочного рішення по справі. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилась, однак представник [PERSON], - [PERSON], подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги задоволити, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надали, повідомлені через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, згідно якої пролила розгляд справи проводити за відсутності представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог п.9 Перехідних положень справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного. \~У відповідності до ч. 1 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.. 391 ЦК України Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні згідно договору дарування частини житлового будинку від 16.11.2000р., [PERSON], є власником 1/2 частини житлового будинку №114 по вул.. Лоптинського в с. Грабовець Стрийського району Львівської області. Згідно договору дарування частини житлового будинку від 25.12.1999р., [PERSON], є власником 1/2 частини житлового будинку №114 по вул.. Лоптинського в с. Грабовець Стрийського району Львівської області. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Грабовецьї сільської ради Стрийського арйону Львівської області від 13.08.2015р., за №310, [PERSON] вбачається, що по вул.. Лопатинського, 114 в с. Грабовець Стрийського району Львівської області зареєстровані: сестра [PERSON], дочка сестри [PERSON], син сестри [PERSON], мати [PERSON], колишня дружина [PERSON], син дружини [PERSON], син [PERSON], брат [PERSON], дочка колишньої дружини [PERSON] Згідно відповіді на запит, щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в картотеці реєстраційного обліку відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 09.03.2018р., вбачається, що по вул.. Лопатинського, 114 в с. Грабовець Стрийського району Львівської області, зареєстровані [PERSON], 02.03.1985р. народження та [PERSON], 13.05.2001р. народження , який на даний час є неповнолітнім. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що оскільки, відповідач [PERSON], не проживає в житловому будинку №114 по вул. Лопатинського в с. Грабовець Стрийського району Львівської області з 2011 року, позивачі несуть зайві матеріальні витрати, так як сплачують комунальні платежі, не можуть в повній мірі розпорядитись належним їм майном, відповідач добровільно знятись з реєстрації відмовляється, що ставить позивачів у скрутне матеріальне становище, а тому позов в цій частині слід задоволити. В задоволенні позову в частині визнання [PERSON], та [PERSON], такими, що втратили право на користування житлом, слід відмовити, оскільки згідно відповіді на запит, щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в картотеці реєстраційного обліку відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 09.03.2018р., вбачається, що по вул.. Лопатинського, 114 в с. Грабовець Стрийського району Львівської області [PERSON] та [PERSON] не числиться, а відтак заявлена вимога безпідставна. Щодо позовних вимог про визнання неповнолітнього [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням суд прийшов до такого. Відповідно до ст.ст.\~8,\~18 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти членів сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Як зазначено у\~статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року № 44/25, ратифікованої\~Постановою Верховної [PERSON] України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень\~статті 3 Конвенції «Про права дитини»\~пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, визнання неповнолітнього [PERSON], таким, що втратив право користування житлом порушує його право на житло, що є неприпустимим, тому в задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed