Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до [PERSON], з позовом про встановлення режиму окремого проживання між [PERSON] ([INFO], [ADDRESS]) та [PERSON] ([INFO], [ADDRESS]). Позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, що 20 вересня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] На час пред'явлення позову сторони проживали окремо, оскільки відповідач відносився до позивачки з неповагою, не дивлячись на те що вона була вагітною, не надавав їй належної допомоги, не піклувався про неї. Сім'я фактично розпалась. З 26.10.2017 року позивачка з відповідачем проживають окремо. На теперішній час позивачка проживає у своїх батьків за адресою : [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги, правові наслідки встановлення режиму окремого проживання, передбачені ст.120 СК України, їй відомі. Позивачка була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримала, про винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Київським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2295. Згідно довідки від 16.02.2018 року, позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.110 ч 2 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно до ст.119 СК України, За заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. На підставі ст.120 СК України, встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання: майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі, дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню На підставі викладеного та

Outcome: approved