Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання недійсним та скасування рішення Любомльської міської ради Волинської області. Свій позов мотивують тим, що після смерті їхнього батька - [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно по [ADDRESS]. Після відкриття спадщини, вони успадкували кожен по 2/9 частки спадкового домоволодіння, 5/9 частки успадкувала батькова сестра [PERSON], а після її смерті - її дочка [PERSON]. Дана обставина підтверджується рішенням Любомльського районного суду від 16.12.2013 року. А тому кожному з них належить право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку по [ADDRESS], пропорційно до часток успадкованого будинку. В зв'язку з чим, вони звернулись до Любомльської міської ради із заявою про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки за вищезазначеною адресою. Однак, листом Любомльської міської ради їм було відмовлено в реалізації їхнього права, на підставі того, що земельна ділянка, яка знаходиться по [ADDRESS] рішенням Любомльської міської ради № 151а від 23.10.1996 року була передана у приватну власність [PERSON]. Оскільки, [PERSON], на момент виникнення спірних правовідносин, набула права власності на земельну ділянку на підставі рішення Любомльської міської ради і запису у земельнокадастровій книзі, тому міська рада не має повноважень розпоряджатись даною земельною ділянкою. Просили визнати недійсним та скасувати рішення Любомльської міської ради № 151а від 23.10.1996 року «Про передачу та надання земельних ділянок у приватну власність» в частині передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0.10 га гр. [PERSON] для обслуговування та будівництва житлового будинку по [ADDRESS] та виключити із земельно-облікового документу - «Книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано земельні ділянки у приватну власність» запис № 225 про те, що на підставі рішення сесії Любомльської міської ради від 23.10.1996 року № 151а «Про передачу та надання земельних ділянок у приватну власність» гр. [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS], площею 0.10 га. В судове засіданні позивачі не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Любомльської місьської ради в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] згідно копії свідоцтва про право власності від 14.05.1951 року належав житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 13). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Сестра спадкодавця [PERSON] на підставі рішення Любомльської міської ради № 151а від 23.10.1996 року «Про передачу та надання земельних ділянок у приватну власність» набула права власності на земельну ділянку площею 0.10 га для обслуговування та будівництва житлового будинку по [ADDRESS] про що зроблено запис в земельно-обліковому документі - «Книзі реєстрації громадян, яким безоплатно передано земельні ділянки у приватну власність» за № 225 (а.с. 12,13). [PERSON] померла [INFO] року. На випадок своєї смерті [PERSON] уклала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Шацького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 27.07.2007 року, яким житловий будинок із надвірними господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 16). Судом встановлено, що рішенням Любомльського районного суду від 16.12.2013 року, яке набрало законної сили, за [PERSON] та [PERSON], кожним зокрема, визнано право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на обов'язкову частку у розмірі 2/9 на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Судом встановлено, що Любомльською міською радою було незаконно передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.10 га для обслуговування та будівництва житлового будинку по [ADDRESS] про що зроблено запис в земельно-обліковому документі - «Книзі реєстрації громадян, яким безоплатно передано земельні ділянки у приватну власність» за № 225, оскільки частина даної земельної ділянки належала іншим спадкоємцям за законом. Отже, суд приходить до висновку, що рішення Любомльської міської ради № 151а від 23.10.1996 року «Про передачу та надання земельних ділянок у приватну власність» згідно якого [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0.10 га для обслуговування та будівництва житлового будинку по [ADDRESS] слід скасувати та виключити із земельно-облікового документа - «Книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано земельні ділянки у приватну власність» запис за № 225. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищенаведене норму закону з відповідча Любомльської міської ради слід стягнути в користь позивача [PERSON] 243 гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Outcome: approved