Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання договору піднайму житлового приміщення недійсним, виселення та зняття з реєстрації місця проживання, з урахуванням уточнених вимог просили суд: визнати недійсним договір піднайму житлового приміщення № 1 від 10.01.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] відповідно до якого [PERSON] надає [PERSON] в користування строком на 5 років 40/ 100 частини квартири загальною площею 50,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS]; виселити [PERSON] та [PERSON] з займаного ними приміщення, а саме квартири [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення; зняти з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]; стягнути в рівних долях з відповідачів на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 653,60 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. У обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що позивачам на праві спільної часткової власності належить 60/ 100 приміщення у квартирі спільного заселення [ADDRESS] Власником іншої частини квартири, а саме 40/ 100 є відповідач 1 [PERSON] 10 січня 2014 року між відповідачем 1 [PERSON] та відповідачем 2 [PERSON] було укладено договір піднайму житлового приміщення, відповідно до умов якого наймодавець ([PERSON]) надає піднаймачу ([PERSON].) в користування строком на 5 років 40/ 100 частини квартири «загальною площею 50,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Договір піднайму житлового приміщення укладений відповідачем 1 без згоди позивачів, як співвласників спільної сумісної власності, при цьому інший порядок користування таким майном співвласниками не встановлювався. На підставі оспорюваного Договору піднайму відповідач 2 зареєструвалася у квартирі, що належить на праві спільної сумісної власності позивачам та відповідачу 1 та зареєструвала там свою дочку - [PERSON] без згоди позивачів. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, їхній представник надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, підтримавши позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представники третіх осіб до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивачів проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.12.2003 року Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва, нам [PERSON] та [PERSON] (позивачі) на праві спільної часткової власності належить 60/ 100 приміщення у квартирі спільного заселення [ADDRESS] (а.с.9-10). Власником іншої частини квартири, а саме 40/ 100, є відповідач 1 [PERSON] (а.с.36-38). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. 10 січня 2014 року між відповідачем 1 [PERSON] та відповідачем 2 - [PERSON] було укладено договір піднайму житлового приміщення [ADDRESS] відповідно до умов якого наймодавець ([PERSON]) надає піднаймачу [PERSON] в користування строком на 5 років 40/ 100 частини квартири загальною площею 50,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.39). На підставі наведеного договору відповідач [PERSON] разом зі своєю дитиною [PERSON] зареєстрували своє місце проживання за вищевказаною адресою. Згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Судом встановлено, що оспорюваний договір від 10.01.2014 укладено без згоди позивачів як власників 60/ 100 частини квартири, а відповідно до цивільного законодавства право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи те, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір піднайму житлового приміщення № 1 без згоди позивачів, які є власниками 60/ 100 частини квартири, інша 40/ 100 частини квартири [PERSON] в натурі не виділялась, суд вирішує позовні вимоги щодо визнання договору недійсним та виселення [PERSON] разом зі свою дитиною [PERSON] задовольнити. Щодо задоволення позовних вимог про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку суд вважає необхідним відмовити у зв'язку з наступним. Згідно ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Тобто зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі її заяви або остаточного рішення суду відповідним органом спеціально уповноваженого центральним органом виконавчої влади з питань реєстрації у м. Києві, а не судом. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вбачає необхідним стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам судовий збір у розмірі 1 102,40 грн (по 551,20 грн з кожного) та витрати на правову допомогу у розмірі 3 333,33 грн (по 1 666,58 грн з кожного). На підставі ст.ст. 215, 356, 358, 369 ЦК України, ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»;

Outcome: partial