Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначила, що 21.02.1988 року між нею та відповідачем зроблений актовий запис №450 в Книзі реєстрації шлюбів Виконавчого комітету Львівської міської ради, Палаці урочистих подій м. Львова. Від шлюбу мають дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітніх [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що сторони не зійшлись характером, поглядами на життя виникали суперечки та сварки зникло почуття любові та поваги. Примирення та збереження сім`ї не можливо. Позивачка просить шлюб розірвати та змінити їй шлюбне прізвище на дівоче « [PERSON] ». До початку судового засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності ,позовні вимоги підтримала в повному обсязі Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 1988 року у Палаці урочистих подій м. Львова, актовий запис № 450 (а.с.2, 24). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 березня 2010 р. (а.с.6, 25) Спільне життя між подружжям не склалося через відсутність взаєморозуміння. У зв`язку з різними поглядами на життя виникали суперечки та сварки, зникло почуття любові та поваги. Сторони спільне господарство не ведуть, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати, примирення не прагне. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю І та ІІ группи. Оскільки позивачка згідно діючого законодавства звільнена від сплати судового збору, тому сума судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. повинна бути стягнена в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved