Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3841, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Н.Б. від 19.09.2019 р., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровас Україна» боргу у розмірі 93 070,00 грн; судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Н.Б. був вчинений виконавчий напис за реєстровим № 3841, за яким стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь ТОВ «Ровас Україна» у розмірі 93 070,00 грн. Так, 31.08.2018 р. між відповідачем та позивачем укладено договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. Оспорюваний виконавчий напис № 3841 від 19.09.2019 р. за Договором приватним нотаріусом вчинено за відсутності підтверджуючих первинних документів, які б свідчили про надання ТОВ «Равас Україна» позивачу безпосередньо послуг з посередництва працевлаштування за кордоном водієм вантажного автомобіля. Сума, заявлена до стягнення як борг 93 070,00 грн, не відповідає сумі вартості послуг за п. 4.1 Договору - 99 192,95 грн. Фактично послуги з працевлаштування позивача водієм за кордоном відповідачем, ТОВ «Ровас Україна», за договором про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 31.08.2018 р. позивачу не надавалися, будь-які документи й акти здачі-приймання наданих послуг за договором не підписувалися. Станом на 27.12.2019 р. відповідачу ліцензія на посередництво у працевлаштуванні за кордоном за спеціальністю «водій» не видавалася. Вказаний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Астахової О.О. від 26 лютого 2020 року відкрито провадження у цій цивільній справі, визначено про її розгляд за правилами загального позовного провадження та справа призначена до підготовчого засідання. Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви та додатками до неї відповідач не отримав, а конверт зі вказаними документами повернувся на адресу суду з поміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 35). Треті особи, приватний нотаріус, Черкасова Н.Б. , та державний виконавець, Гусєва Я.А., копію ухвали суду разом з копією позовної заяви та додатками до неї отримали 28.04.2020 р. та 07.05.2020 р. (а.с. 32, 34). Позивач копію ухвали суду отримав 28.04.2020 р. (а.с. 33). 21 травня 2020 року цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровас Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черкасова Наталія Борисівна, старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєва Яна Андріївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, була передана в провадження судді Катющенко В.П., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2020 року. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. від 21 травня 2020 року цю цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черкасової Н.Б. Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову. 23 вересня 2020 року до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черкасової Н.Б. надійшли копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 19 вересня 2019 року реєстровий номер № 3841. 25 листопада 2020 року ухвалою суду закрито підготовчого провадження у даній справы та призначено справу до судового розгляду по суті. 13 січня 2021 року ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, не виходячи до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника позивача та долучено до матеріалів справи документи щодо відсутності у відповідача ліцензії на працевлаштування за кордоном, оскільки стороною до закриття підготовчого провадження суду було повідомлено про намір подати відповідне клопотання. 15 січня 2021 року до суду надійшли пояснення представника позивача, [PERSON] , - [PERSON] . Відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, інших заяв по суті справи від сторін не надійшло. У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У своєму листі від 15.01.2021 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черкасова Н.Б. просила суд проводити розгляд справи у її відсутність, у зв`язку з великим обсягом роботи (а.с. 165). 12 квітня 2021 року представником позивача подано заяву, я кій просить суд розглянути справу у відсутність його та позивача, [PERSON] , позов задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 175). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Як убачається з матеріалів справи, 31 серпня 2018 року між ТОВ «Ровас Україна», в особі директора [PERSON], який діє на підставі Статуту та ліцензії Міністерства соціальної політики України № 1207 від 20.10.2016 р., та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Черкасовою Н.Б., та зареєстрований в реєстрі за № 4153 (а.с.6-11). За умовами договору Клієнт доручає, а посередник приймає на себе зобов`язання надати послуги у працевлаштуванні на роботу за кордоном, а саме: на посаду водія транспортного засобу для міжнародного перевезення вантажів в Литовській Республіці, строком на 24 місяці з доходом перших два місяці 800 євро на місяць, а надалі - не менше 1 000 євро на місяць. Згідно з п. 4.1 Договору загальна вартість послуг, що надаються Клієнту за цим Договором складає 99 192,95 грн. Оплата вартості послуг в розмірі, визначеному в п. 4.1 даного Договору, сплачується Клієнтом Посереднику лише у випадку невиконання зобов`язання Клієнта за цим Договором та/або під час проходження курсів підвищення кваліфікації та/або протягом дії трудового контракту. Пунктом 5.1. Договору передбачена процедура прийняття наданих послуг шляхом підписання обома Сторонами актів здачі-приймання наданих послуг, який сторони підписують в день надання такої послуги. В акті здачі-приймання наданих послуг зазначається найменування (вид) послуги та вартість послуги, яка надана Клієнту. За заявою ТОВ «Ровас Україна» від 19.09.2019 р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Черкасовою Н.Б., 11.10.2019 р. вчинено виконавчий напис за № 3841, за яким пропонується звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 93 070,00 грн. з гр. [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «Ровас Україна». Грошові кошти у розмірі 93 070,00 грн є загальною вартістю послуг (винагородою), що були Надані [PERSON] ТОВ «Ровас Україна» на підставі Договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, посвідченого 31.08.2018 р. Черкасовою Н.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 4153, строк сплати грошових коштів за яким настав 01 грудня 2018 року. За рахунок коштів у розмірі 93 070,00 грн пропонується задовольнити вимоги ТОВ «Ровас Україна» про повернення суми грошових коштів у розмірі 93 070,00 грн За рахунок коштів у розмірі 93 070,00 грн пропонується задовольнити вимоги ТОВ «Ровас Україна» про повернення суми грошових коштів у розмірі 93 070,00 грн за строк прострочки - 292 дні. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення (а.с.79, 91). Згідно з наданими суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Черкасовою Н.Б., копіями документів, на підставі оригіналів яких нею був вчинений спірний виконавчий напис, до заяви ТОВ «Ровас Україна» про вчинення виконавчого напису були долучені: статут ТОВ «Ровас Україна», копія протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «ВЛРТ Груп» від 29.01.2016; копія паспорта громадянина [PERSON] ; копія договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні від 31.08.2018 р.; копії інформаційних довідок з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 149659564, № 149659567, № 149659570 від 19.09.2019 р.; трудовий договір від 05.11.2018 р.; копія наказу директора про звільнення працівника з займаної посади від 26.11.2018 р.; копії виписок з рахунків ТОВ «Ровас Україна»; копія довідки виданої ТОВ «Ровас Україна» 19.03.2019 р.; копія вимоги про сплату винагороди від ТОВ «Ровас Україна» до [PERSON] від 19.03.2019 р.; копія опису вкладення цінного листа на ім`я [PERSON] та копія фіскального чеку від 26.03.2019 р. (а.с. 80-84, 85, 88-90, 92-94, 95-99, 100, 101-124, 125, 126). Вказаний виконавчий напис був пред`явлений стягувачем, ТОВ «Ровас Україна», до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва, Гусєвій Я.А., якою 07.11.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60536201 з виконання виконавчого напису № 3841, виданого 19.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Черкасовою Н.Б., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ровас Україна» боргу у розмірі 93 070,00 грн (а.с. 59-60). 10 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, Гусєвою Я.А. , в рамках виконавчого провадження № 60536201 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 62-63). Згідно з довідкою, виданою 08.07.2020 р. ТОВ «Епіцентр К», [PERSON] з 18.04.2019 р. працює за основним місцем роботи в Департаменті транспорту «Епіцентр К» та станом на дату видачі довідки займає посаду водія автотранспортних засобів (а.с. 64). Згідно з відповіддю Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на адвокатський запит [PERSON] від 23.11.2020 р. № 21ц-К/20, відповідно до наявних даних щодо суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, ТОВ «Ровас Україна» має ліцензію на провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном (рішення про видачу ліцензії від 20.10.2016 р. (наказ Мінсоцполітики № 1207)); строк дії ліцензії - безстроково; країна працевлаштування - Литовська Республіка, спеціалізація - електромонтажник) (а.с. 144-145). У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п. 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пп. 2.1 п. 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). За нормою пп. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. Положеннями ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначений перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. Зокрема, ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності як посередництво у працевлаштуванні за кордоном (п. 20 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону України). За матеріалами справи судом встановлено, що при укладенні договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 31.08.2018 р. між [PERSON] та ТОВ «Ровас Україна», в особі директора [PERSON] , останній, приймаючи на себе зобов`язання надати послуги у працевлаштуванні позивача на роботу за кордоном на посаді водія транспортного засобу для міжнародного перевезення вантажів в Литовській Республіці, діяв, зокрема, на підставі ліцензії Міністерства соціальної політики України № 1207 від 20.10.2016 р. В той же час, вказана ліцензія була надана ТОВ «Ровас Україна» на провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном за спеціалізацією електромонтажник, це свідчить про незаконність діяльності відповідача з працевлаштування позивача водієм у Литовській Республіці та неправомірність укладеного сторонами договору. За вимог ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України. За приписами ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які, зокрема, не відповідають вимогам законодавства. З огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що при вчиненні спірного виконавчого напису не було дотримано передбаченої законодавством процедури вчинення виконавчого напису, зокрема щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровас Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черкасова Наталія Борисівна, старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєва Яна Андріївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved