Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивують тим, що являються власниками квартири [ADDRESS]. 27.07.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після чого остання, зі згоди всіх співвласників квартири була приписана та проживала в належній їм квартирі. В лютому 2011 року вищезазначений шлюб було розірвано, жодних стосунків сторони не підтримують, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] залишились проживати з [PERSON] Після розірвання шлюбу [PERSON] покинула квартиру і з того часу проживає в [ADDRESS]. Реєстрація відповідачки порушує їхні права, як власників, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їм майном, що стало причиною звернення до суду зданим позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала викладені в позовній заяві вимоги, просила позов задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги просив задоволити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги просила задоволити. Відповідачка в судове засідання на повторний виклик суду не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про виклик [PERSON] та оголошення в газеті «Галичина» від 14.08.2014 року № 120-121 (4873-4874). Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Копія свідоцтва про право власності на житло від 22.07.2004 року підтверджує, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та її членам сім»ї [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] Згідно рішення Долинського районного суду від 02.02.2011 року ,шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Про те, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в належній позивачам квартирі [ADDRESS] свідчить довідка № 3717 від 02.07.2014 року, видана ТзОВ Фірма «Долина-Сервіс». Допитаний свідок в судовому засіданні [PERSON], який являється сусідом позивачів, суду пояснив, що відповідачка [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з 2011 року. Таким чином, враховуючи надані докази, суд приходить до переконання, що відповідачка не проживає в квартирі [ADDRESS] та належить позивачам на праві спільної сумісної власності, більше одного року без поважних причин, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням. На підставі викладеного та ст.405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved