overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON], 18.05.2017р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання дочки [PERSON],[INFO], сина [PERSON],[INFO], сина [PERSON],[INFO] у розмірі 1/2 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітей повноліття. В позовній заяві позивачка зазначає, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 02.10.2004р. в ВРАЦС Бродівського РУЮ Львівської області. Від даного шлюбу у подружжя народився троє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO], які проживають зі нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку і коштів на утримання дітей не дає. Усі витрати на утримання дітей виконує лише вона одна. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання дітей між ними не досягнуто. Відповідач інших дітей немає, може надавати допомогу їхнім дітям, так як він працює і має досить високу заробітну плату. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився однак подав суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у його відсутності, просить позов [PERSON] задовольнити. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач є працездатною людиною, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 від суми сукупного доходу батька, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.06.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває у цивільному шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи положення ст.180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та ст.183 СК України щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.06.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач перебував із позивачкою у шлюбних відносинах, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дітей, тому на підставі ст.180 СК України він зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дітей, які є малолітніми, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має та що утримання по виконавчих документах з нього не проводяться. Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити у частці від доходу ( заробітку ) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.08.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 17 вересня 1999 року. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та залишити їй теперішнє прізвище. Сторони в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.17-18), позивачка зазначила, що наполягає на розірванні шлюбу без надання строку на примирення, відповідач повідомив суд про визнання ним позову та згоду на розірвання шлюбу без надання строку на примирення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 17.09.1999 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею шлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.09.2014р. звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем 18.08.2006 року. Мотивуючи тим, що на даний час шлюбні стосунки між ними фактично припинені через різницю характерів та відсутність між ними взаєморозуміння і довіри, в зв'язку з чим вони не мають наміру зберігати шлюб, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила відновити їй дівоче прізвище, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 18.08.2006 року (а.с.4). Діти від даного шлюбу у сторін відсутні. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає та в подальшому не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б їх інтересам, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України, ст.ст.10,11,60,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.09.2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те що, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засіданні позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121,122,133,141 СК України є народження від нього дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3) і не оспорюється ним, а також те, що проживання його окремо від дитини, не впливає на обсяг його прав та не звільняє його від обов'язку щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він на своєму утриманні інших дітей не має. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] 18.09.2015 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона\~перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON] [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Оскільки діти знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на\~ утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. \~ \~ Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. \~\~\~\~\~\~ Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~\~\~ \~\~\~\~ Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. \~ \~\~\~\~\~\~\~Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обовязків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач перебуває із позивачкою у шлюбних відносинах, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дітей, тому на підставі ст.180 СК України він зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дітей, які є малолітніми, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має та що утримання по виконавчих документах з нього не проводяться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів \~\~\~визначити у частці від доходу ( заробітку) відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.11.2013 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що діти знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від їх утримання, добровільно їй матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач перебуває із позивачкою у шлюбних відносинах, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дітей, тому на підставі ст.180 СК України він зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дітей, які є малолітніми, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має та що утримання по виконавчих документах з нього не проводяться. Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити у частці від доходу ( заробітку ) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON],18.11.2014 року, звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 20 травня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 156, від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. В позовній заяві позивачка просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через різні погляди на сімейне життя, з лютого 2014 року вони не проживають разом як подружжя, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена, а коштів на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити їх з підстав, викладених нею у позовній заяві, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги позивачки визнав, просив суд розглянути справу без його участі. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, на примирення не погоджуються, а тому цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 286, кожен з них має рівні права щодо її утримання, а тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112,180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.11.2015 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від яких вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від її утримання, і матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву від 15.12.2015 року (а.с.16) про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і наполягає на стягненні аліментів у заявленому розмірі, у випадку неявки відповідача згодна на заочний розгляд справи. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково і зазначив, що згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі, не більше 1/6 частини його доходу, посилаючись на те, що на даний час єдиним працюючим у його новій сім'ї є він, так як його дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, і на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина від другого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши інші докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є спільна дитина: [PERSON], [INFO], і це підтверджується копією рішення Березанського районного суду від 21.11.2012 року (а.с.6) та свідоцтвом про народження дитини [PERSON] (а.с.4), в якому його матір′ю вказано позивачку, а батьком відповідача. На день звернення позивачки до суду неповнолітня дитина знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Краснопільської сільської ради Березанського району від 16.11.2015 року, і що не заперечує відповідач. Отже, між сторонами існують сімейні правовідносини, урегульовані Сімейним кодексом України ( ч.1. ст.2. СК ), та взаємні батьківські обов′язки щодо утримання їхніх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття відповідно до вимог ст.180 СК України. За змістом положень ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов′язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, відповідно до встановлених обставин, враховуючи, що домовленості про утримання неповнолітньої дитини сторони не дійшли, позивачка сама несе весь тягар утримання їх спільної з відповідачем сина, а відповідач свого обов?язку по його утриманню не виконує, чим порушує права і законні інтереси позивачки, суд вважає, що у позивачки є правові підстави вимагати стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.12.2014 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 18 червня 2011 року зареєстрували шлюб, на даний час з червня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні та сімейні стосунки не підтримують. Від дошлюбних стосунків з відповідачем малолітнього сина [PERSON], 2008 року народження, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися з причин того, що в період подружнього життя між ними було відсутнє взаєморозуміння через різні погляди на сімейне життя, на порядок ведення домашнього господарства. Спір про порядок виховання та утримання дитини на даний час відсутній. Питанні щодо розподілу спільного майна подружжя на даний час не вирішується у зв'язку з тим, що кожна із сторін користується своїм власним майном. Підстави для примирення відсутні, рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та надала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден /а.с.9/. Суд, заслухавши думку позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 18 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 250 /а.с.5/. Від дошлюбних відносин сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.6- 7/. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачкою. Спір по утриманню дитини та розподілу спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим.

Outcome: approved