Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, з часом уточнивши та доповнивши свої позовні вимоги, в якому просить визнати житловий будинок [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], визнати юридичний факт, що [PERSON], який помер [INFO] на момент смерті фактично володів на праві власності ? частиною житлового будинку з існуючими надвірними будівлями [ADDRESS], визнати за нею - [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], визнати спадковий договір [PERSON], посвідчений 10 травня 2006 року приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. № реєстру 2226 - частково недійсним: в частині передачі [PERSON] у власність набувачу [PERSON] ? частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], скасувати державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна [NUMBER], житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], індексний номер Витягу 23002279 від 14.06.2014 року на ім'я [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору і витрати на юридичну допомогу адвоката. В обґрунтування вимог позову позивачка зазначає наступне. [INFO] у місті Куп'янську померла її мати [PERSON] у віці 79 років, що підтверджує свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03 жовтня 2013 року. Вона є її рідною донькою, що підтверджує свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та довідкою ВРАГС від 10.06.2003 року №236 про зміну дівочого прізвища [PERSON] на подружнє прізвище [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Вона своєчасно у шестимісячний строк звернулася до Куп'янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але заяву у неї не прийняли, нотаріус її повідомив, що спадкова справа вже відкрита, тому що є спадковий договір її матері, який вона уклала з відповідачкою по справі [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. 10.05.2006 року за реєстровим №2226, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 09.10.2013 року. Оскільки її мати знаходилася на обліку у лікаря-психіатра, страждала психічним розладом, що підтверджує довідкою Куп'янської ЦМЛ від 29.10.2013 року №200, то вона вважала, що волевиявлення [PERSON] при укладанні цього спадкового договору не було вільним і не відповідало її волі, оскільки договір був укладений у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними внаслідок свого тривалого захворювання. Захворювання у її матері почалося з 1979 року. Вона мала досить неадекватну поведінку, страждала психічними розладами та лікувалася у психіатра. Її батько - [PERSON] помер у [INFO], що підтверджує свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Вона молодша донька в сім'ї і на сімейній раді було визначено, що житловий будинок [ADDRESS] залишиться їй, бо старші діти мали свої сім'ї, житло, а тому ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Позивачка зазначає, що на момент смерті батька вона була неповнолітньою, проживала разом з батьками і фактично прийняла спадщину після смерті батька і не могла бути позбавлена спадщини після смерті батька, але фактично укладеним спадковим договором її мати розпорядилася і її часткою житлового будинку, яка повинна була бути виділена їй в порядку спадкування за законом після смерті батька. Також позивачка зазначає, що вона вважала, що її мати [PERSON], яка померла [INFO] уклала спадковий договір 10.05.2006 р. не усвідомлюючи значення своїх дій в наслідок тривалого психічного захворювання, бо з 1979 р. вона знаходилася на обліку районного психіатра, але згідно з актом судово-психіатричного експерта №345 від 15.04.2014р. на момент укладення спадкового договору була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Якщо вона свідомо порушила її права, то вважає за необхідне змінити та доповнити свої позовні вимоги з таких підстав. Її батьки - [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1956 року, що підтверджує свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 01.11.1956 р. В період зареєстрованого шлюбу, на ім'я матері [PERSON] був оформлений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки по [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Панасенко Р.Г. від 10.01.1976 р. №24. Згідно з дозвільними документами та проектом, батьки у 1978 році побудували житловий будинок [ADDRESS] та зареєстрували цей будинок в БТІ на ім'я матері, що підтверджує довідкою БТІ від 18.06.2014 р. та матеріалами інвентарної справи БТІ. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] батьки набули за час зареєстрованого шлюбу, то у відповідності до ч.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.368 ЦК України це нерухоме майно є сумісною власністю подружжя, де долі подружжя рівні - по ? частині житлового будинку кожному. Вона з батьками була зареєстрована в цьому будинку, постійно проживали. Її батько [PERSON] помер [INFO], що підтверджує свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER]. За життя батька, долі у власності на житловий будинок батьки не визначали. Після його смерті ніхто не звертався до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, бо вона молодша донька в сім'ї, на момент смерті батька була неповнолітньою і на сімейній раді було визначено, що житловий будинок [ADDRESS], залишиться їй, бо старші діти мали свої сім'ї, житло. Після смерті батька, її мати [PERSON] оформила пенсію у зв'язку з втратою годувальника, бо вона, як неповнолітня донька, знаходилася на його утриманні, про що свідчать матеріали Пенсійної справи [PERSON] від 01.08.1988 року. Але до нотаріальної контори заяву в її інтересах про прийняття нею спадщини, належної її померлому батькові, мати не подавала. Вважає, що на підставі ст. 529, 531, 549 Цивільного Кодексу УРСР /1963 р./, який діяв на момент смерті батька, вона фактично прийняла спадщину після його смерті разом з матір'ю в рівних долях і, як неповнолітня донька, не могла бути позбавлена спадщини після смерті батька. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, де кожен має право на рівні частки, то вважає, що з урахуванням викладених обставин та наданих письмових доказів, на підставі ст. 256 ЦПК України суд може визнати факт володіння [PERSON] на праві власності ? частиною житлового будинку з існуючими надвірними будівлями [ADDRESS]. Позивачка вказує на те, що після смерті її батька [PERSON], відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку [ADDRESS] і вони з матір'ю [PERSON] прийняли спадщину фактично, як спадкоємці 1 черги, в рівних частках - по ? частині кожна. Оскільки мати дійсно страждала психічним захворюванням з 1979 року, а у 2002 р. перенесла онкологічну операцію, вони з братами та сестрами робили все, щоб її вилікувати, вона вважала, що її права не будуть порушені, бо її мати продовжувала наполягати, що весь будинок залишиться їй, умовляла її оформити весь будинок одразу, але фактично укладеним спадковим договором від 10.05.2006 року мати розпорядилася і її частиною житлового будинку, яка повинна була бути виділена їй в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивачка вважає, що її права порушені, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом та вважає, що строк позовної давності почався з вересня 2013 року, коли в державній нотаріальній конторі їй повідомили, що є спадковий договір від 10.05.2006 року на весь житловий будинок і відновити свої порушені права вона може в судовому порядку. Предметом спадкового договору є майно, належне відчужувачу, тому вважає, що її мати достовірно знаючи про її право на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], надала нотаріусу при укладанні спадкового договору, недостовірні відомості щодо відсутності прав третіх осіб на нерухоме майно /п.6 спадкового договору від 10.05.2006 р./ та по п. 1 Договору передала відповідачці [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], що дає підставу відповідності до ст.217 ЦК України визнати цей договір частково недійсним - в частині передачі набувачу [PERSON] ? частини житлового будинку [ADDRESS], оскільки мати мала би право на укладення такого договору тільки на ? частини житлового будинку. Крім того, оскільки відповідачка [PERSON] зареєструвала на своє ім'я спірний житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на реєстрацію права власності від 14.06.2014 року, чим порушено заборону суду на реєстрацію та відчуження спірного житлового будинку, а тому вважає, що державна реєстрація об'єкта нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] підлягає скасуванню. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши до суду телефонограму про розгляд справи без її участі, за участю її представника - адвоката Демянюк Л.М. Представник позивача - адвокат Демянюк Л.М. у судовому засіданні вимоги позову підтримала частково, не наполягаючи на позовних вимогах в частині стягнення з відповідачки на користь позивачки судових витрат та витрат на правову допомогу, в іншій частині позов просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі, у його задоволенні просила відмовити, надавши до суду письмові заперечення. 3-я особа: [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] підтримала у повному обсязі. Представник КП «Куп'янське БТІ» за дорученням у судовому засіданні у вирішенні спору покладався на розсуд суду. 3-і особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовом [PERSON] згодні. 3-я особа: Приватний нотаріус Черняєва А.О. у судове засідання також не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] є її свекрухою. Спочатку вона проживала у них, бачила що мати п'є «еленіум», такі ліки вживала її тітка, яка хворіла на психічну хворобу. Чоловік їй розповідав, що возив матір до лікарні, у неї був страх, втрата пам'яті. Лікар виписав «еленіум». У 2005 році до матері переїхала жити [PERSON], мати сказала, що вона тільки перезимує, а восени поїде шукати житло. Коли матері зробили онкологічну операцію, вони її провідували, приїздили кожен рік на Паску. Після 2006 року мати не мала своєї думки, [PERSON] усім командувала. Після смерті батька, на сімейній раді вирішали, що спадкоємицею буде [PERSON] і все залишиться їй, вони не думали, що мати так поступить. Мати була хвора, [PERSON] на неї вплинула. Мати була не згодна, щоб [PERSON] з нею жила, вона казала, що [PERSON] тільки перезимує, але [PERSON] скористалась тим, що мати хвора і оформила документи. Про хворобу матері нікому не розповідали, тому що батько був директором школи, в сім'ї зберігали тайну, щоб ніхто не знав. Чоловік їй сказав тільки після того, як вона побачила, що мати п'є ліки. Вони були шоковані, що [PERSON] скористалася тим, що мати хвора. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що коли він з мамою жили у бабусі, все було нормально. У 2005 році, коли його мати поїхала до м. Харків, він залишився з бабусею доглядати її. Бабусі доктор виписував заспокійливі ліки. До приїзду тітки [PERSON], він ходив з бабусею в лікарню. Коли приїхала тітка [PERSON], то вона стала ходити з бабусею в лікарню. Коли тітка [PERSON] віддавала свою дочку заміж, його запросили, а тітку [PERSON] ні, після цього посварилися. Раніше до бабусі приходили сусіди, приїжджали родичі, вони з бабусею всюди їздили, він її супроводжував, а з приїздом в будинок тітки [PERSON] все змінилося. Коли переїхала тітка [PERSON] жити до бабусі, то бабуся стала виходила тільки у двір, була постійно вдома. У 2008 році він покинув будинок, тітка [PERSON] забороняла йому спілкуватися з бабусею. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що померлу [PERSON] вона знала з 1983-1984 року. До [PERSON] приїздили [PERSON], [PERSON] з дітьми, [PERSON] держала господарство. Померла приїздила до [PERSON], [PERSON] давала продукти. Вона шокована, що бабусю зробили несвідомою. Бабусі святкували 80 років, вона все розповідала, ніяких розумових відхилень вона не бачила. Взаємовідносини з [PERSON] спочатку були добрі, потім у 2008 р. після Паски баба [PERSON] сказала, що був скандал. Їй невідомо, чи перебувала померла [PERSON] на обліку у лікаря психіатра. Зі слів баби [PERSON] їй відомо, що вони посварились і перестали їздити. Як вона розпорядилась майном, не казала, вона розповідала, що син [PERSON] вимагав спадщину. Чому сина [PERSON] взимку вигнали з хати, їй невідомо, [PERSON] сама його забрала до м. Харкова. Коли померла [PERSON] потрапила у лікарню в хірургічне відділення, її доглядала [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] її сусідка. Була нормальною жінкою. Їй відомо, що останній робили операцію. Коли вона до неї приходила, вони розмовляли, померла говорила, що погано себе почуває. Спочатку всі діти жили з покійною, потім роз'їхались і покинули її. Вона почала просити [PERSON], щоб та з нею жила. Коли до неї переїхала [PERSON], вона почала у будинку робити ремонт, провела воду, ванну зробила. Чи перебувала померла [PERSON] на обліку у лікаря психіатра, їй невідомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що цю ім'ю знає більше 15 років, багатодітна сім'я. Жили бідно, діти виросли, роз'їхалися. Кожен день спілкувалася з бабусею, вона перенесла операцію, коли [PERSON] жила з нею, вона скаржилася, плакала, говорила, що дівчата не хочуть нічого робити, допомагати, у дворі був безлад, за двором бур'ян, [PERSON] кинула дитину та поїхала у м. Харків. Потім помер у неї чоловік, вона дуже переживала. Коли тітка [PERSON] захворіла, вона сказала, буду викликати [PERSON]. Приїхала [PERSON], вона з нею познайомилася. [PERSON] прибрала бур'ян, поставила огорожу, провела воду, відремонтувала будинок, вела господарство, тримала гусей, свиней. Чи перебувала померла [PERSON] на обліку у лікаря психіатра, їй невідомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у його бабусі психічних розладів не було. Відносини між дітьми були напружені, всі бажали командувати бабусею, а вона хотіла спокою. Бабуся просила його мати п'ять років, щоб вона переїхала до неї. Мати спочатку не погоджувалася, а потім вони туди переїхали. Бабуся не знаходила спільної мови з тіткою [PERSON], просила тітку [PERSON], щоб вона купила будинок і поїхала, вона купила будинок і виїхала, в будинку залишилася тітка [PERSON] із сином, але не зійшлися характером. У них був будинок в селі, господарство. 9 років вони прожили з бабусею. Бабуся приїздила до них два рази на місяць і говорила, що тітка [PERSON] її ображає, вони переїхали, перевезли своє господарство, консервацію. Ремонту в будинку не було, шпалери з 1973 року. Вони привезли із села зі свого будинку будівельні матеріали, поставили паркан, вели господарство, зробили ремонт у будинку, пробили свердловину, поставили бойлер, замінили котел, побудували туалет. Він не знав, що бабуся перебуває на обліку у лікаря психіатра. Про договір дізнався 5 років тому від бабусі. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] з 01.11.1956 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. (т. 1 а.с.191-192, 237-238) Позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON] та 3-і особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. (т.1 а.с. 7-10, 74) В період зареєстрованого шлюбу, на ім'я [PERSON] був оформлений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки по [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Куп'янської Державної нотаріальної контори Панасенко Р.Г. від 10.01.1976 р. №24. Згідно з дозвільними документами та проектом, батьки позивачки у 1978 році побудували житловий будинок [ADDRESS] та зареєстрували цей будинок в БТІ на ім'я матері позивачки, що підтверджується довідкою БТІ від 18.06.2014 р. та матеріалами інвентарної справи БТІ, дослідженими у судовому засіданні. (т.2 а.с. 70-74) [INFO] у м. Куп'янську, Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 жовтня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. (т.1 а.с. 6) Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами у справі, на час смерті батька [PERSON], позивачка [PERSON] була неповнолітньою, також була зареєстрована з батьками в спірному будинку та постійно в ньому проживала. Після смерті [PERSON], [PERSON] оформила пенсію у зв'язку з втратою годувальника, оскільки позивачка [PERSON], як неповнолітня донька, знаходилася на його утриманні, про що свідчать матеріали Пенсійної справи [PERSON] від 01.08.1988 року. (т.1 а.с. 189-190) Після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа Куп'янською держнотконторою не заводилась, спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується листом Куп'янської державної нотаріальної контори від 12.08.2014 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. ( т.1 а.с. 219-220) Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] 17.02.2006 року зареєструвала право власності на будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. ( т.2 а.с. 75) [INFO] у м. Куп'янську, Харківської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 жовтня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. (т.1 а.с. 5) Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] своєчасно у шестимісячний строк звернулася до Куп'янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але заяву у неї не прийняли, нотаріус її повідомив, що спадкова справа вже відкрита, тому що є спадковий договір її матері, який вона уклала з відповідачкою по справі [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Черняєвою А.О. 10.05.2006 року за реєстровим №2226, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 09.10.2013 року. (т.1 а.с. 16) Як вбачається із спадкового договору від 10.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Черняєвою А.О., [PERSON] уклала договір із [PERSON] про передачу після її смерті у власність останній, належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. (т.1 а.с. 105) Акт судово-психіатричної експертизи №345 від 15.04.2014 року свідчить про те, що [PERSON] 10.05.2006 року ознак стійкого психічного розладу не виявляла і 10.05.2006 року за своїм психічним станом була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (т.1 а.с. 162-165) Відповідно до ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки спірний житловий будинок [ADDRESS] був набутий за час зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON], то це нерухоме майно є сумісною власністю подружжя, де долі подружжя рівні - по ? частині житлового будинку кожному. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР /1963р./ при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем? вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР /1963р./ до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців, вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР /1963р./ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном? 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. З урахуванням наведених норм, які діяли на момент смерті батька позивачки, суд вважає, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька разом із матір'ю в рівних долях і як неповнолітня донька не могла бути позбавлена спадщини після смерті батька. Враховуючи те, що спірний житловий будинок [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, де кожен має право на рівні частки, то суд приходить до висновку, що з урахуванням викладених обставин та досліджених письмових доказів, на підставі ст. 256 ЦПК України можливим визнати факт володіння [PERSON] на праві власності ? частиною житлового будинку з існуючими надвірними будівлями [ADDRESS]. У відповідності до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ст. 1306 ЦК України предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст.. 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Суд вважає, що мати позивачки - [PERSON], достовірно знаючи про право [PERSON] на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], надала нотаріусу при укладанні спадкового договору недостовірні відомості щодо відсутності прав третіх осіб на нерухоме майно /п.6 спадкового договору від 10.05.2006 р./ та по п. 1 Договору передала відповідачці [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], що дає підставу відповідності до ст.217 ЦК України визнати цей договір частково недійсним - в частині передачі набувачу [PERSON] ? частини житлового будинку [ADDRESS], оскільки мати позивачки мала би право на укладення такого договору тільки на ? частини спірного житлового будинку. Відповідно до п.19 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17 жовтня 2013 року, датою та часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата та час реєстрації заяви про державну реєстрацію у базі даних про реєстрацію заяв і запитів. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєструвала на своє ім'я спірний житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на реєстрацію права власності від 14.06.2014 року (т.1 а.с. 249), чим порушено заборону суду на реєстрацію та відчуження спірного житлового будинку, а тому суд приходить до висновку, що державна реєстрація об'єкта нерухомого майна [NUMBER], житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] підлягає скасуванню. Суд, враховуючи вищевикладене, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved