Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказали, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 1970 року, зареєстроване у реєстрі за № 777/Д, після смерті 18 листопада 1969 року [PERSON] спадкоємцями половини будинковолодіння по [ADDRESS] є його дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], та неповнолітня на той час дочка [PERSON] в особі законного опікуна [PERSON], - всі в рівних долях. Друга половина цього ж будинку належить [PERSON] на підставі ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР, що належало померлому на підставі договору про надання земельної ділянки, посвідченого Івано-Франківською нотконторою 13.06.1958 року за реєстром № 582/Д та зареєстрованого в Івано-Франківському бюро технічної інвентаризації за № 2063. 28.09.2010 року право власності на зазначене будинковолодіння у відповідних ідеальних частках, номер запису 2063 в книзі 15. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.08.2011 року, на підставі заповіту, посвідченого Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 07.12.2005 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-242, спадкоємцями зазначеного у заповіті майна [PERSON], яка померла [INFO], є [PERSON] на 1/2 частку, [PERSON] на 1/4 частку та [PERSON] на 1/4 частку. Позивачам видано свідоцтво про право на спадщину відповідно на 3/16 часток домоволодіння, зареєстровано в реєстрі №5-1116 та за № 5-1121.Таким чином, позивачі є співвласниками будинковолодіння по 5/16 частки, а разом 10/16 частки, а відповідач [PERSON] -6/16 частки у будинковолодінні. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.08.2011 року на 1/3 частку земельної ділянки видано позивачам [PERSON] зареєстровано у реєстрі №5-1118, та [PERSON] - на 1/3 частки земельної ділянки, зареєстровано у реєстрі № 5-1123. Відмітка у Державному акті на право приватної власності на землю про розподіл земельної ділянки не зроблено, оскільки відповідач заявляв, що має намір звернутися до суду. До суду він не звертається, позивачів, як співвласників майна не допускає до спадкового майна та чинить перешкоди у реалізації прав власників. Розпочавши без їх згоди реконструкцію входу до будинку, він її не завершив, внаслідок чого майно втрачає товарний вигляд та матеріальну цінність. Звернення до MB УМВС в Івано-Франківській області про протиправну поведінку відповідача залишено без реагування, рекомендовано звернутись до суду. Також зазначають, що до спадкового майна входить цегляний будинок житловою площею 37,9 кв.м, загальною площею 75,0 кв.м, колодязь та огорожа метал, загальною площею 87,5 кв.м. Відповідно до довідки Івано-Франківського ОБТІ від 14.09.2010 року самочинно збудовані сарай літ. «Б» та гараж літ. «В» здійснено без порушень санітарних, екологічних, протипожежних та будівельно-архітектурних норм. Вартість зазначених споруд складає 61612 грн.(Витяг з реєстру № 27461755 від 28.09.2010 р. додається) Відповідач у час даного будівництва проживавав за межами України. За останні роки відповідач розпродав майже усі предмети звичаєвої обстановки, які залишилися після смерті батьків, а також намагався продати будівельні матеріали, що належать позивачам. З посиланням на норми ст.. 358, 359, 364-370, 391, 392 ЦК України просили суд постановити рішенням, яким визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних долях на самовільно збудовані господарські споруди : сарай літ. Б та гараж літ. В, що розміщені на земельній ділянці по [ADDRESS], визнати незаконними дії відповідачів щодо позбавлення права позивачів [PERSON] та [PERSON] у здійсненні та реалізації правомочностей співвласників будинковолодіння та земельної ділянки по [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не чинити їм перешкод у користуванні будинком та господарськими спорудами, а також земельною ділянкою, на якій вони розміщені по [ADDRESS], а також продати свою частку у спільному майні з отриманням грошової компенсації після реалізації спільного майна на прилюдних торгах, понесені судові витрати по справі стягнути з відповідача [PERSON]. В судовому засіданні сторона позивача позов підтримала та просила його задовольнити, з підстав, що у ньому зазначені. Відповідач [PERSON], з тих пояснень, що були надані в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив відмовити у його задоволенні, а надалі в судові засідання не з'являвся. Представника відповідача Івано-Франківської міської ради не визнала вимоги позову та просила суд відмовити у їх задоволенні. В подальшому позивач по справі [PERSON] помер [INFO], про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 67), а провадження по справі за заявою іншого позивача [PERSON] (а.с. 66) було зупинено ухвалою суду від 21.02.2013р. (а.с.69) до вирішення питання правонаступництва після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 10.02.2014р. провадження в справі було відновлено після отримання відповідних даних від державного нотаріуса про осіб, які прийняли/відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Так, встановлено, що спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла його дочка- [PERSON], [INFO] та дочка- [PERSON], [INFO], а дружина спадкодавця-[PERSON], [INFO] відмовилася від спадщини на користь дочки [PERSON]. Від останньої на адресу суду надійшла заява від 12.03.2014р., за змістом якої [PERSON] просила не залучати її до розгляду вказаної справи (а.с.103), натомість від [PERSON] надійшла заява від 12.03.2014р. про залучення її до участі в справі, та ухвалою суду від 12.03.2014р. [PERSON] було залучено до участі в справі, як позивача. Надалі відповідач в судові засідання не з'являвся, що розцінюється судом, як спроби спрямовані на затягування розумного строку розгляду справи, а тому з урахуванням що сторони брали участь у судових засіданнях, висловлювали свою позицію з приводу даного спору, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі то суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті спору, що узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Суд роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, а також наслідки їх невиконання і постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши таким чином фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносни, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: partial