Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: на земельну ділянку, площею 0,74 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області та земельну частку (пай), що знаходиться у власності колишнього КСП «Батьківщина» та розташована в с.Доросині Рожищенського району Волинської області розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька. Інші спадкоємці за законом першої черги, які б мали б право на спадкування після смерті батька - відсутні. Спадщину прийняли шляхом подання до нотаріуса заяв в шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку та земельну часту (пай) не мають можливості, через відсутність правовстановлюючих документів на ім'я померлого, а тому просять визнати за ними право власності по 1/2 частці на вищевказане майно в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Представник позивачів [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, суду надана заява про підтримання позову та проведення підготовчого засідання за її відсутності. Судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за позивачами. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам законодавства, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю Серії [NUMBER], виданого Доросинівською сільською радою Рожищенського району 02.04.1997 року на підставі рішення №17/1 від 09.12.1993 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13 та копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], на праві власності [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,74 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області (а.с.22) та земельна частка (пай) у землі, що знаходиться у колективній власності колишнього КСП «Батьківщина» в с.Доросині Рожищенського району Волинської області (а.с.23). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно, яке успадкували в рівних частках діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.11.2003 року приватним нотаріусом Рожищенського нотаріального округу Матвійчук С.П. (а.с.21). [INFO] [PERSON] помер (а.с.11). Його частку на земельну ділянку та частку на земельну часту (пай) успадкував брат [PERSON]. Дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] на дану часку спадкового майна не претендує. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області (а.с.8). Відповідно до вимог ч.1 ст.1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, що стверджується копіями свідоцтв про народження та копіями свідоцтв про розірвання шлюбу (а.с.13, 14, 17, 18), згідно яких вбачається, що позивачі після розірвання шлюбу відновили своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Спадщину позивачі прийняли відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки подали в Першу Луцьку державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, на підставі яких заведена спадкова справа №55/2015 (а.с.28, 29). Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] набули право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON]. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачам відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я померлого [PERSON] на спадкове майно - на земельну ділянку, площею 0,74 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області та земельну частку (пай), що знаходиться у власності КСП «Батьківщина» та знаходиться в с.Доросині Рожищенського району Волинської області розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що стверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.03.2019 року (а.с.28, 29). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частці на земельну ділянку, площею 0,74 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області та право на земельну частку (пай), що знаходиться у власності колишнього КСП «Батьківщина», що знаходиться в с.Доросині Рожищенського району Волинської області, розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, як на спадкове майно після смерті батька [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачами судового збору у розмірі 1536,80 грн. слід повернути безпосередньо позивачам з державного бюджету по 384,20 грн., а ще 768,40 грн. - слід залишити за позивачами згідно їх клопотання.

Outcome: approved