Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2012 року по теперішній час. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року між ними припинились шлюбні відносини по причині наявністю у них різних поглядів на життя , втрати почуття любові та взаємоповаги. Просить розірвати шлюб, укладений 14.01.2012 року між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом державної пеєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 13. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив справу слухати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з перебували у шлюбі з 14.01.2012 року , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 13. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 4). З 01.10.2016 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені по причині наявністю у них різних поглядів на життя , втрати почуття любові та взаємоповаги. Ухвалою суду від 05.12.2016 року [PERSON] та [PERSON] надано строк для примирення один місяць. Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з»ясовувати фактичні взаємини відносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що сторони не скористались строком, наданого судом для примирення, доказів щодо їх примирення суду не надано, просили справу слухати у їх відсутність,суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved