Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та зазначили, що вони згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є власницями житлового будинку, розташованого по провулку Розїздному, буд. 15, м. Сватове, Луганської області. В належному їм будинку зареєстрований колишній чоловік [PERSON] - [PERSON], [INFO], який фактично не проживає за вказаною адресою з часу реєстрації з 2011 року. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 29.11.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється. [PERSON] не є членом сімї позивачів та не приймає участі в утримані будинку, не є наймачем. Просять визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням із зняттям його з реєстраційного обліку. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 22 січня 2019 року заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON] визнання особи\~такою,\~що втратила\~право на\~користування житловим\~приміщенням,\~зняття з\~реєстраційного обліку\~та усунення\~порушень права\~власностібуло призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 06 лютого 2019 року. Ухвалою суду від 06 лютого 2019 року призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, не заперечують проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON], допитана, у відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, як свідок, пояснила, що відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким було укладено в 2011 році, з 2013 року сторони не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. В 2011 році її мати надала відповідачу дозвіл на реєстрацію в належному їй будинку. Хоча [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO], але за вказаною адресою не проживали. В листопаді 2018 року рішенням Сватівського районного суду Луганської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивач [PERSON], допитана, у відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, як свідок, пояснила, що відповідач [PERSON] зареєстрований в належному її будинку, який дістався у спадок від померлої матері. Відповідач ніколи не проживав за місцем реєстрації, вони з позивачем [PERSON] проживали у місті Харкові без реєстрації, потім відносини між ними не склалися та відповідач зник, місце знаходження відповідача на теперішній час їй не відомо. За адресою реєстрації відповідач не проживає з 2011 року, особистих речей його там не має, участі в утриманні будинку він не бере. Відповідач [PERSON] в судове засідання\~ не зявився, про дату, час місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є товаришем позивачів, відповідача він жодного разу не бачив, в будинку № 15 по пров. Розїздному, м. Сватове Луганської області відповідач не проживає на теперішній час та ніколи там не проживав. У вказаному будинку завжди проживала мати позивачів, яка померла в 2013 році. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивачів, яких знає з 1992 року. Відповідача [PERSON] ніколи не бачила, він не проживав у [INFO]. Після смерті матері позивачів в будинку ніхто не проживає. Зі згоди позивачів суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши думку позивачів, пояснення свідків, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 2017 року, [PERSON] є власницею Ѕ будинку з відповідними службовими будівлями, розташованими по провулку Розїдному в м. Сватове Луганської області (а.с.9,10). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 червня 2014 року, [PERSON] є власницею Ѕ будинку з відповідними службовими будівлями, розташованими по провулку Розїдному в м. Сватове Луганської області (а.с.11,12). Як вбачається з копії домової книги в будинку № 15 по провулку Розїздному, м. Сватове, з 21.07.2011 року зареєстрований [PERSON],[INFO] (а.с.14-15). Відповідно до квитанцій про сплату комунальних платежів, витрати по утриманню будинку несе позивач [PERSON] (а.с.21-31). Відповідно до копії рішення Сватівського районного суду Луганської області від 29.11.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 39-40). Позивачі, звертаючись до суду, посилаються на те, що відповідач [PERSON] є колишнім членом сімї та у звязку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратив право користування житловим будинком за адресою: пров. Розїздний, буд. 15, м. Сватове, Луганської області. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивачів, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97\~ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами\~ст.\~\~383 Цивільного кодексу України\~та\~ст. 150 ЖК України\~передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1\~ст. 391 ЦК України, передбачено, що\~\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім членом сімї позивача [PERSON] В житловому будинку за адресою: Луганська область, м. Сватове, пров. Розїздний, буд. № 15 з 2011 року не проживає, особистих речей там не має, обов'язки щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власникам позивачам [PERSON] та [PERSON] у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Проте, стосовно позовної вимоги про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до п.3, 8, 26 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог\~Закону України «Про адміністративні послуги». Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до положень\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~- це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно. Позивачі фактично просять вирішити питання, що відноситься до компетенції виконавчих органів сільської, селищної або міської ради, на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради у даному випадку Сватівської міської ради. Разом з тим, визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial