Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Знамянської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Свої вимоги мотивували тим, що 27.08.2013 року помер їх батько [PERSON], який до смерті мешкав по вул. Ульянівській, 56 в м. Знамянка Кіровоградської області. За життя батько заповів їм все своє майно. Після смерті батька позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки їх батько [PERSON] за життя, купивши недобудований будинок та збудувавши будинок, не зареєстрував його, тобто правовстановлюючі документи на будинок відсутні. За вказаних умов змушені звернутись до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви, згідно яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутності. Відповідач Знамянська міська рада Кіровоградської області до суду не зявився, представник надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], який помер 27.08.2013 року (а.с.15), за життя заповів все своє майно [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Дані МКП «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.14) свідчать про те, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами м. Знамянка вул. Ульнівська, 56 збудований в 1956 році, власник [PERSON] помер, тому правовстановлюючі документи на нього відсутні. Спеціалістами Знам'янського міжміського комунального підприємства БТІ проведено технічну інвентаризацію житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Знамянка вул. Ульнівська, 56 Кіровоградської області, за наслідками якої виготовлено технічний паспорт (а.с.17-21). Розясненням нотаріуса (а.с.12) позивачам фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок по вул. Ульнівська, 56 в м. Знамянка Кіровоградської області в звязку з тим, що первинна реєстрація права власності на вказаний будинок не була проведена. Згідно відповіді Знамянської міської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON], із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулася [PERSON]. Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разу визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Із норми ст.1218 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до розяснення нотаріуса, позивачі не зможуть прийняти спадщину у вигляді нерухомого майна у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не звертався до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно, позивачі являються єдиними спадкоємцем після смерті [PERSON], померлий заповів позивачам все своє майно, інших спадкоємців судом не встановлено, в позасудовому порядку позивачі не мають змоги оформити право власності, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного, ч.1 ст.58 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2 ст.5, ч.1 ст.328, ст.331, ст.1216, ст.1218 ЦК України та

Outcome: approved