Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно з моменту звернення до суду до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. На обґрунтування позову зазначила, що 21 жовтня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. 28 січня 2004 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.11.1996 року з відповідача було стягнуто на її користь на утримання їх дочки аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, починаючи з 29.10.1996 року. [INFO] року [PERSON] виповнилось 18 років, у зв'язку з чим виконавче провадження за рішенням суду було закінчено. Однак, [PERSON] на даний час являється студенткою ІІ курсу денної форми навчання факультету суспільних наук і міжнародних відносин Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара, навчається за рахунок бюджетного фонду зі строком навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Разом з тим, [PERSON] мешкає у гуртожитку вказаного університету, самостійного доходу не має, працевлаштуватися не може та потребує фінансової підтримки з боку своїх батьків, а вона самостійно утримувати дитину можливості не має, що й зумовило необхідність звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що він працює за трудовим договором у ФОП [PERSON] продавцем продовольчих товарів і його заробітна плата складає 1091,02 грн. на місяць. Тому вважає, що розмір аліментів, які просить з нього стягнути позивачка є великим відносно його заробітної плати. Вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28 січня 2004 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.5/. Мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.7/. Дочка [PERSON] є студенткою ІІ курсу денної форми навчання факультету суспільних наук і міжнародних відносин Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара, навчається за рахунок бюджетного фонду зі строком навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою ДНУ ім. Олеся Гончара від 29.07.2014 року /а.с.6/. Як пояснила в судовому засіданні позивачка дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач не надає. Крім того, суд приймає до уваги ствердження відповідача про те, що він працює продавцем та його середньомісячна заробітна плата складає 1091,02 грн., що підтверджується довідкою № 01 від 27.08.2014 року /а.с.16/. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї. Тому, з урахуванням матеріального становища відповідача та повнолітньої дочки, на утримання якої повинні бути стягненні аліменти, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial