Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] в користь [PERSON], [PERSON] заподіяну майнову шкоду в сумі 36 186 гривень та моральну (немайнову) шкоду в сумі 2000 гривень, а також 4000 гривень судових витрат та 640 гривень судового збору Позовні вимоги мотивує тим, що вони проживають в [ADDRESS] у власному будинку який належить їм на праві приватної власності. По сусідству в [ADDRESS] проживає сім'я відповідачів [PERSON] та [PERSON] яким будинок належить на праві приватної власності по 1/2 ідеальної частки кожному у відповідності до договору купівлі продажу від 20.08.2004 року, загальна площа будинку становить 59.2 кв.м. Після купівлі будинку [ADDRESS] відповідачі провели його реконструкцію, а саме надбудували другий поверх будинку з влаштуванням шатрового даху з порушенням будівельних норм. 05 липня 2017 року у вечірній час з 21.00 годин до 23.00 годин під час негоди пориви вітру складали до 6 м/с. з будинку відповідачів по [ADDRESS] зірвало неналежно закріплений та влаштований дах, який пошкодив будинок [ADDRESS], а саме: зовнішнє оздоблення - сайдинг пластиковий (частково), утеплювач - пінопласт (частково), дерев'яні конструкції даху - крокви - крокви (частково пошкоджені), покрівля - металеві листи (частково пошкоджені). Згідно проведеного технічного обстеження від 22 липня 2017 року проведеного ПП «Архібуд 1» житловий будинок по [ADDRESS] рекомендовано провести відновлювані роботи утеплювача та зовнішнього оздоблення, відновити дерев'яні конструкції даху та покрівлі. За проведення технічного обстеження заплачено 1000 гривень 00 коп. Згідно висновку експертного дослідження № 41/17 від 27.10.2017 року встановлено, що вартість відновлюваного ремонту частин фасаду та покрівлі у житловому будинку [ADDRESS] становить 36 186 гривень 00 копійок. За проведення експертного дослідження заплачено згідно договору 3000 гривень 00 копійок. Таким чином, заподіяна матеріальна шкода на суму 36 186 гривень 00 копійок і за проведення досліджень 4000 гривень 00 копійок. Позивачі, зверталися до відповідачів про добровільне відшкодування заподіяної шкоди але позивачі проігнорували звернення, тому нам необхідно було звертатися у різні органи для відновлення своїх порушених прав як власника нерухомого майна, а відповідачі своєю протиправною поведінкою і небажанням добровільно відшкодувати заподіяну шкоду нанесли їм сильну душевну травму від якої погіршився стан здоров'я, що для його підтримання змушені вживати заспокійливі засоби, такий стан речей спричинив їм глибокі душевні переживання та страждання, які негативно відображаються на самопочутті та стані здоров'я, вплинули на звичні життєві стосунки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з'явилася. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 14 липня 2017 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому просить суд відмовити [PERSON], [PERSON] у позові до нього про стягнення заподіяної шкоди за безпідставністю вимог. Мотивуючи тим, що частина зовнішнього оздоблення фасаду будинку [ADDRESS] (сайдинг пластиковий) містила пробоїни та подряпини задовго до подій, які мали місце 05.07.2017 року, оскільки була ушкоджена опадами у вигляді граду. Звітом про проведення технічного обстеження ПП «Архібуд 1» від 23.07.2017 року, так і висновком експертного дослідження експерта судового експертно-розрахункового бюро ТзОВ «'Серб» Бочуляка Р.П. від 27.10.2017 р. № 41/17, які є необ'єктивними і містять суттєві помилки і недоліки, не встановлено ніякого прямого причинно-наслідкового зв'язку між технічним станом належної мені та [PERSON] будівлі на [ADDRESS] та пошкодженнями конструкцій будинку позивачів. Таким чином жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що саме елементи конструкцій його будівлі пошкодили фасад і покрівлю даху будинку позивачів, експертами не наведено. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правила, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресом [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Відповідачам у справі [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної власності по 1/2 ідеальної частки кожному у відповідності до договору купівлі продажу від 20.08.2004 року, будинок за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП Львівська обласна рада «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 11.09.2017 року. Актом обстеження будинків [ADDRESS] та [ADDRESS], без номера та дати, який складено комісією Бориславської міської ради встановлено, що внаслідок сильного буревію 05.07.2017 року, на будинку [ADDRESS] частково зруйновано дах, внаслідок чого окремі конструкції даху пошкодили лінію електропередач та частково зруйнували пластикову вагонку та пошкодило покрівлю із гофрованого металу на будинку [ADDRESS]. Конструкція будинку [ADDRESS] це дерев'яні крокви та плотви покриті оцинкованою гофрованою бляхою. На день обстеження дах на будівлі було частково відновлено. З листа міського голови від 20.02.2018 року за №3-21/456 вбачається, що обстеження пошкоджених будинків 05.07.2017 року внаслідок сильних опадів та вітру будинків [ADDRESS] проводилось 12 за заявами співвласників будинків. липня 2017 року. Розпорядженням міського голови комісія для проведення обстеження не утворювалась. Додаткові дослідження на предмет встановлення точних причин пошкодження конструкції будинку [ADDRESS] комісією не проводилися, оскільки таке питання не входило у компетенцію комісії. Згідно проведеного технічного обстеження від 22 липня 2017 року проведеного ПП «Архібуд 1» житловий будинок по [ADDRESS] рекомендовано провести відновлювані роботи утеплювача та зовнішнього оздоблення, відновити дерев'яні конструкції даху та покрівлі. Висновком експертного дослідження експерта судового експертно-розрахункового бюро ТзОВ «Серб» Бочуляка Р.П. від 27.10.2017 р. № 41/17 визначено вартість відновлювального ремонту частин фасаду та покрівлі у житловому будинку [ADDRESS] становить 36 186 гривень 00 копійок. Крім цього, з листа т.в.о. начальника Львівського регіонального центру з гідрометеорології від 26 липня 2017 року №30-23-18/649 вбачається, що за оперативними даними метеорологічної станції Дрогобич до населеного пункту м.Борислав, 05.07.2017 р. з 21.00 год до 24.00 год зафіксована максимальна швидкість вітру 6 м/с Згідно з нормативними документами, прийнятими в Гідрометслужбі України, пориви вітру або шквал вітру швидкістю 15-24 м/с вважається небезпечним явищем; швидкістю 25 м/с і більше відноситься до категорії стихійного явища погоди, яке може наносити значних збитків. Щодо вимог позивачів про відшкодування на їх користь майнової шкоди у розмірі 36 186 гривень 00 копійок суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди по винні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вказані висновки в частині необхідності встановлення винної особи та безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду та цієї шкодою. Фактичною підставою для застосування відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позивачі посилалися на те, що внаслідок протиправних дій відповідачів, а саме внаслідок не здійснення ними робіт по реконструкції належного останнім будинку, а саме будівництва другого поверху будинку з влаштуванням шатрового даху з порушенням будівельних норм, внаслідок негоди, а саме поривів вітру з будинку належного позивачам зірвало неналежно закріплений, позивачам було спричинено майнові збитки у розмірі 36 186 гривень 00 копійок, яку позивачі повинні були витратити на відновлення належного їм будинку. Проте, з матеріалів справи не вбачається та позивачами не доведено факту заподіяння їм матеріальної шкоди саме протиправними діями відповідачів, також, судом не встановлено протиправності дій відповідачів. Доводи позивачів суд вважає непереконливими, оскільки наявні в матеріалах справи докази та встановлені на їх підставі обставини справи не підтверджують сукупність необхідних складових для притягнення відповідачів до цивільної відповідальності, а отже, не дають і достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивачів в частині заподіяння моральної шкоди в розмірі 2000,00 гривень, суд зазначає наступне. Пунктом третім частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, як юридичний факт, є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1ст. 1167 ЦК України). На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 18 Постанови Пленуму передбачено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з'ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди. Тобто, умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Позивачі посилалися на те, що протиправними діями відповідача їм були завдані моральні страждання, у зв'язку із знищенням та пошкодженням їх майна. Між тим, суд не приймає до уваги такі твердження позивачів як підставу позову, оскільки: відсутні будь-які докази того, що саме діями відповідача були спричинені моральні страждання, погіршення здоров'я та самопочуття позивачів тощо. Крім того, вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000,00 гривень не містять жодного обґрунтування саме такого розміру завданої моральної шкоди. Виходячи з цього, позивачі не довели належним чином наявність моральних збитків, зазначених ними у позові, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням і заподіянням збитків, розмір відшкодування та його обрахування. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачами не доведено факту погіршення стану здоров'я саме внаслідок дій відповідачів. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed