Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідачів посилаючись на те, що згідно договору дарування від 23 лютого 2002 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] і [PERSON], останні набули у власність в рівних частках 12/25 частин жилого будинку за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. (крім того лишки 239 кв.м.) [INFO] померла [PERSON], смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на частину будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги являються [PERSON], чоловік померлої та [PERSON], донька померлої. На час смерті спадкодавця ми проживали з нею, а тому згідно закону являються такими, що прийняли спадщину. В 2014 році позивачі вирішили приватизувати земельну ділянку, на якій розташована частина належного їм на праві власності будинку, але виявилось, що згідно документів земельна ділянка перебуває у власності колишньої власниці будинку - [PERSON]. Також, з'ясувалось, що 5 липня 2001 року рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради № 108/3 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0777 гектарів згідно з планом адресою: [ADDRESS]-А для обслуговування житлого будинку, господарських будівель та споруд. На підставі рішення виконавчого комітету 16 липня 2001 року Фастівською міською радою [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0001438. Право на частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] позивачі набули правомірно, а тому, вимагають усунення порушень своїх прав. В судове засідання позивачі не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON] та Фастівська міська рада в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, від Фастівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи в їх відсутність, позов визнали. Третя особа - Управління Держземагенства у Фастівському районі в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, але направили до суду лист з проханням розглянути справу в їх відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 лютого 2002 між [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та від імені [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір дарування, відповідно до якого останні набули у власність в рівних частках 12/25 частин житлового будинку за адресою: Київська область, [ADDRESS]. Згідно договору дарування жилий будинок розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. (крім того лишки 239 кв.м.)(а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на частину будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги являються позивачі [PERSON], як чоловік померлої та [PERSON], як донька померлої, які на час смерті спадкодиці проживали разом з нею, а тому, являються такими, що прийняли спадщину. При оформленні документів на приватизацію земельної ділянки, на якій розташована частина будинку, позивачі виявили, що згідно документів, земельна ділянка перебуває у власності колишньої власниці будинку - [PERSON]. Судом з»ясовано, що 5 липня 2001 року рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради № 108/3 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0777 гектарів згідно з планом адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На підставі рішення виконавчого комітету 16 липня 2001 року Фастівською міською радою [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0001438 (а.с.11). Відповідно до cm. 120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в розмірах, встановлених договором. Стаття 152 Земельного кодексу України закріплює право власника земельної ділянки або землекористувача на усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов 'язані з позбавленням права., володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі cm. cm. 321, 328, 373 ЦК України право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закон-у. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, судом з»ясовано, що право на частину земельної ділянки за адресою: Київська область, [ADDRESS] позивачі набули правомірно, в порядку ст. 120 ЗК України (в редакції, яка діяла в 2001 році), при переході права власності на частину будинку та частину надвірних будівель, відповідно до договору дарування. Відповідно до статті 126 ЗК України (в редакції, яка діяла в 2001 році) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки було прийняте неуповноваженим органом, а саме виконавчим комітетом Фастівської міської ради, а не сесією на пленарному засіданні. Так, згідно зі ст. 9 ЗК УРСР 1990 року (який діяв в 2001 році) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належало, зокрема, право передачі земельних ділянок у власність. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції, що діяла станом на 5 липня 2001 року, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні, та інші акти у формі рішень, рішення ради приймаються на пленарну засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу крім випадків, передбачених цим Законом. Навіть за наявності делегування відповіднйх. повноважень виконкому це не мало б правового значення, оскільки законом делегування таких повноважень не було передбачено. Відповідно до ст. 116 ЗК України (в редакції, яка діяла станом на 2001 рік) громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Враховуючи діюче в 2001 році земельне законодавство - Державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видавався на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради,Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державної адміністрацій, а такої підстави для видачі державного акту, як рішення виконавчого комітету, діючим законодавством не передбачено. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради № 108/3 від 05.07.2001 року в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,0777 гектарів згідно з планом за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та скасування Державного акту на прав приватної власності на землю, обгрунтованими та доведеними.

Outcome: approved