Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.05.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому з урахуванням доповнень, викладених у заяві від 07.07.2016 року (а.с.98-99), зазначила, що 09 січня 2008 року померла мати недієздатного [PERSON] [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,1486 га (згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-МК №029353), на земельну ділянку площею 8,79 га (згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №1253), та на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с.Кімівка, вул.Кіма,24, Березанського району Миколаївської області. 18.03.2009 року рішенням Березанского районного суду Миколаївської області встанвлено, що [PERSON], яка померла 09.01.2008 року, є матірю [PERSON], [INFO]. 28.10.2011 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1486 га та земельну ділянку площею 8,79 га, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку не оформлений належним чином, а саме: документ викладений на 2-х аркушах, не прошитий та не скріплений печаткою, та було рекомендовано йому звернутися до суду. З 15.01.2008 року позивачка була опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], і продовжувала ним бути до дня його смерті 21.02.2013 року. Весь цей час [PERSON] проживав разом з нею та її сімєю та вели спільне господарство за адресою: с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма,21. Після смерті [PERSON] 21.02.2013 року відкрилася спадщина на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма 24; земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,79 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області, належну спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2011 року; та на земельну ділянку надану для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,1486 га, що розташована в с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма,24, належну спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2011 року. Позивачка вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги померлого [PERSON] відповідно до ст.1264 ЦК України, оскільки проживала разом зі спадкодавцем не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців померлого [PERSON] не має. Вона звернулась до приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки для отримання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно встановити факт спільного проживання з померлим. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить: 1.Встановити факт її проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, тобто до 21.02.2013 року; 2.Визнати за нею право власності на: - житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма 24; -земельну ділянку (кадастровий номер 4820981800:10:000:0140, 4820981800:08:000:0106), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,79 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області, належну спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2011 року; -земельну ділянку (кадастровий номер 4820981801:09:015:0005), надану для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,1486 га, що розташована в с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма,24, належну спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2011 року. В судовому засіданні 04.07.2016 року позивачка та представник позивача позов підтримали посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, на задоволенні позову наполягали. 19.07.2016 року представник позивача подала до суду заяву, у якій просила завершити судовий розгляд без її присутності та присутності позивачки, та зазначила, що позовні вимоги з урахуванням доповнень, викладених у заяві від 07.07.2016 року, підтримують. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області - [PERSON] в судовому засіданні 04.07.2016 року позов визнав. Також надав письмову заяву від 08.07.2016 року, у якій просив завершити розгляд справи за його відсутності та повідомив про визнання [PERSON] сільською радою позовних вимог (а.с.100). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народився 17 квітня 1963 року в с.Кімівка Березанського району Миколаївської області і помер 21.02.2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІV-УР №772935 від 03.05.1963 року (а.с.21) та Свідоцтвом про смерть серії І-ФП №176123 від 26.02.2013 року (а.с.7). Оглянутими та дослідженими в судовому засіданні копіями рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 18.09.2008 року (а.с.15) та додаткового рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 03.03.2009 року (а.с.18) підтверджено, що [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном над ним позивачку [PERSON] Згідно Довідки [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області від 18.03.2016 року позивачка [PERSON] була опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [INFO], але проживав разом з нею та її сімєю і вели спільне господарство за адресою: с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма,21, з 15.01.2008 року по день смерті 21.02.2013 року (а.с.22). Факт спільного проживання позивачки з померлим [PERSON] на час відкриття спадщини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснив, що є кумом позивачки і знає її з дитинства. Позивачка доглядала [PERSON], а після її смерті забрала до себе її недієздатного сина [PERSON], якого вона доглядала та вела з ним спільне господарство. Свідок [PERSON] показала суду, що знає позивачку та її сімю з 2004 року та підтвердила факт спільного проживання позивачки з померлим [PERSON] Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до розяснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання позивачки з померлим [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення, так як підтверджує її право на спадкування, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФП №176123 від 26.02.2013 року (а.с.7) внаслідок смерті [PERSON] 21 лютого 2013 року відкрилася спадщина. Відповідно до ст.1264 ЦК України позивачка є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом 4 черги та має право на спадкування, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Спадкодавцю [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] належали земельна ділянка (кадастровий номер 4820981800:10:000:0140, 4820981800:08:000:0106), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,79 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області, та земельна ділянка (кадастровий номер 4820981801:09:015:0005), надана для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,1486 га, що розташована в с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма,24, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-623 (а.с.19), Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-626 (а.с.20). Крім того, померлий [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України мав право на спадкування після смерті матері [PERSON] на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма 24, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Вказані обставини підтверджуються Договором купівлі-продажу від 16.12.1990 року, укладеним між радгоспом ім.Петровського та [PERSON], зареєстрованим в Березанському БТІ 23.07.1992 за реєстровим №135 на імя [PERSON] (а.с.8-9), копією технічного паспорту на житловий будинок за адресою: с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма 24, де власником будинку вказано [PERSON] (а.с.10-13), копією рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 18.03.2009 року, яким встановлено, що [PERSON], яка померла 09.01.2008 року, є матірю [PERSON] (а.с.14), довідками [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області від 18.03.2013 року та 18.04.2016 року, відповідно до яких на день смерті [PERSON] разом з нею постійно проживав та був зареєстрований її син [PERSON] (а.с.22-23). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Однак, [PERSON] у документальному оформленні своїх спадкових прав на будинок, що дістався йому у спадок після смерті матері [PERSON], було відмовлено Березанською державною нотаріальною конторою у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документу на будинок договору купівлі-продажу вимогам п.22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що підтверджується розясненням завідувача Березанською державною нотаріальною конторою від 28.10.2011 року (а.с.17). Отже, судом встановлено, що земельні ділянки та житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Кімівка Березанського району Миколаївської області, вул.Кіма 24, входять до складу спадкової маси майна, що залишилося після смерті [PERSON] Таким чином, оцінивши відповідність встановлених обставин справи нормам закону, який підлягає застосуванню до цих обставин, суд дійшов до висновку, що позивачці належить право власності на все спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], оскільки доведено, що позивачка має право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], як спадкоємець за законом, і реалізувала дане право шляхом прийняття спадщини у встановленому законом порядку. В звязку з цим, за відсутності у суду відомостей про наявність інших спадкоємців [PERSON], з огляду на положення ч.5 ст.1268 ЦК України, якою встановлено, що прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, є всі підстави вважати позивачку власницею всього спадкового майна [PERSON] Разом з тим, як випливає з дослідженого судом письмового розяснення приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу від 03.09.2013 року (а.с.16), позивачці, по суті, відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно по причині невідповідності правовстановлюючого документу на спадковий будинок вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. У звязку з цим, суд визнає, що майнові права позивачки порушуються, оскільки вона не може розпорядитися належним їй майном, і визнає обґрунтованим та правомірним її звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, виходячи з положень ст.392 ЦК України, якою передбачено, що власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на нерухоме майно є законними та обґрунтованими, і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved