Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 650 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття сина. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає . Позивачка працює для того , щоб утримувати дитину. Дитина перебуває в матері позивачки. Чистий дохід позивачки в місяць біля 2000 3000 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що позивачка без його згоди залишила дитину в її матері. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання іншої його доньки в розмірі від 500 до 800 гривень на місяць. Відповідач протягом 2011 - 2013 років перебував на заробітках в Італії і в нього ще з того часу залишились гроші , на які він проживає. Відповідач ніде не працює , перебуває на обліку в центрі зайнятості. Йому пропонували оду вакансію з заробітною платою біля 1800 гривень, однак він відмовився. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - Максима, [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В свідоцтві про народження сина - Максима , [INFO] батьком записаний відповідач. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~ 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст.. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню в розмірі по 550 гривень щомісячно і до повноліття сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки яка має чистий дохід біля 2000 3000 гривень на місяць і винаймає житло, відповідача, який ніде не працює , отримує допомогу в центрі зайнятості, однак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 800 гривень на місяць. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує , що з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на дитину на дитину до шести років становить 1167 гривень , те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., що відповідає 0,4 від розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial