overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

позивачка [PERSON] \~звернулася в\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу.\~В обґрунтування\~позовної заяви\~посилається на\~те,\~що вона 04 вересня 2014 року зареєструвала шлюб звідповідачем [PERSON] . Від вказаного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] - [INFO] , яка проживає з позивачкою. Позивачка та її дочка проживає окремо від відповідача. Спільне сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки по вихованню дитини та ведення спільного господарства. На релігійному підґрунті відповідач здійснював постійний психологічний, моральний тиск та насильство над позивачкою. Зокрема, підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало зневажливе ставлення відповідача до духовного життя позивачки, відношення до релігії та зневажливе ставлення відповідача до позивачки як до жінки. Позивач забороняв позивачці, дитині ходити до Української Греко-Католицької церкви. збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 01 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивачка та її представник просять позов задоволити. Відповідач позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу.. Відповідно до ст.206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Згідно ч. 3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено,що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 04 вересня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського територіального управління юстиції у Львівській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 04 вересня 2014 року, актовий запис № 2330. Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 07 квітня 2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції у сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.104-105 СК України\~шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2\~ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є не можливим, оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в позові, що 11.08.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них 22.01.2015 року народилася донькаБратко [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час подружні відносини між ними фактично припинені, так як вони не проживають разом вже біля шести місяців.Відповідач не приймає участі ні у вихованні дитини,ні в її утриманні ,жодної допомоги не надає,хоча має таку можливість.На даний час він працює оператором АЗС на автозаправній станції «ANP» і його середньомісячний дохід складає 2500,00 грн.Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітків(доходів) на місяць, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передставник позивачки [PERSON] в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 550 гривень. Відповідач [PERSON]Г.в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд стягувати з нього аліменти у мінімальному розмірі. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії І-МИ №100419 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.08.2014 року,актовий запис№32, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-МИ № 219590 [PERSON] народилася 22.01.2015 року, батьками зазначені сторони у справі Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 21.05.2015 року №690, [PERSON] з 31.10.2013 року по даний час ніде не працює,доглядає за дитиною по досягненню 3-х річного віку. З довідки, виданої виконавчим комітетом Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 21.05.2015 року №691 та з акту обстеження житлово-побутових умов вбачається ,що [PERSON],[INFO] перебуває на утримані [PERSON]. Як вбачається з копій трудової книжки серії АХ №791552 [PERSON] Т.Г.08.05.2015 року звільнений за угодою сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON]суд враховує вік дитини, стан її здоровя, відомості про матеріальний стан позивачки та відповідача, а також положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», якими встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На пiдставi викладеного, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,7486 га (кадастровий номер 6122688500:01:002:0008), яка розташована на території Розгадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області. Позивачка позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона користується зазначеною вище земельною ділянкою, сплатила відповідачу кошти, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як відповідач втратив оригінали документів на земельну ділянку та ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачкою, в тому числі факту отримання коштів, вважає, що всі свої зобов`язання він виконав. Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачу на праві власності належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,7486 га (кадастровий номер 6122688500:01:002:0008), яка розташована на території Розгадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області. 20 лютого 2021 року між сторонами було укладено договір щодо продажу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,7486 га (кадастровий номер 6122688500:01:002:0008), яка розташована на території Розгадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області. За придбане майно позивачка сплатила кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано, про що свідчить, акт прийому - передачі. Однак зареєструвати своє право власності позивачка не може у зв`язку з втратою відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів та ухилення від нотаріального посвідчення договору. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивачка всі свої зобов`язання виконала, користується земельною ділянкою, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від неї, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала\~\~ шлюб 14 березня 2002 року у відділі РАЦСу Хустського районного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 25. Від шлюбу у них народилася одна дитини донька Вікторія, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вона з відповідачем є людьми різних характерів, поглядів на життя, шлюб та сімю. Відповідач проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Позивачка вважає, що шлюб носить формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Просить суд не надавати строк на примирення та винести рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом розміщення відповідно оголошення.\~ Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] 14 березня 2002 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 60, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 009038 (а.с. 5). Під час шлюбу у них народилася одна дитина донька Вікторія, [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило повагу один до одного та мають різні погляди на шлюб і сімю. Їх шлюб носить формальний характер. Подружні відносини між сторонами припинилися. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що шлюб сторін не виконує свого призначення, а тому його збереження є недоцільним. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано у виконкомі Сокирницької сільської ради 30 січня 2003 року. Від шлюбу в них 06 травня 2005 року народилася одна дитина: донька [PERSON], яка перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач матеріальним забезпеченням сімї та вихованням дитини не займається. Він ніде не працює, зловживає спиртними напоями та пішов від сімї і проживає у батьків. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу, встановленого законом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у заяві. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він немає змоги сплачувати таку суму аліментів, оскільки ніде не працює. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 30 січня 2003 року у виконавчому комітеті Сокирницької сільської ради Хустського району за актовим записом № 05. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, дитина знаходиться на утримання та вихованні біля матері. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своєї дитини, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Хустського районного суду від 06 березня 2013 року. Від шлюбу в них [INFO] року народилася одна дитина: син [PERSON], який перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач сезонний робітник і виїжджає на заробітки за кордон, але про дитину не турбується, не надає коштів на утримання сина та не приймає участі у його вихованні. Просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з мотивів, наведених у заяві. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що згідний на стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі по 500 гривень щомісячно. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали рішенням Хустського районного суду від 06 березня 2013 року. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Згідно довідки виконавчого комітету Велятинської сільської ради від 21.04.2015 року № 420 син позивачки [PERSON], [INFO] знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своєї дитини, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 гривень до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 23 листопада 2013 року за рішенням Хустського районного суду Закарпатської області. Від шлдюбу у них народилося троє дітей: доньки [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які залишилися на вихованні біля матері. Відповідач аліменти на утримання дітей не платить та допомогу дітям не надає. Він працює за кордоном, має постійний мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти, однак приховує дійсний розмір своїх доходів. Просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: доньк [PERSON] та сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] та її предстанвик [PERSON] в судове засідання не зявилися. Подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відстуності, погодився на стягнення з нього алемінтів по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно. В порядку, передбаченому ст.ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2013 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття та неповнолітні на сьогоднішній день - донька [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні неповнолдітніх дітей не приймає, діти знаходяться на утриманні та вихованні біля матері. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своїх дітей, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі з 21.01.2010 року по 20.02.2017 року. Відповідно до рішення Хустського районного суду від 20.02.2017 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них 23.05.2010 року народилася донька [PERSON], яка знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач про сімю та дитину не турбується, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він працює та має можливість надавати допомогу на утримання їх дитини. Просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково та пояснив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 800 гривень. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали згідно рішенням Хустського районного суду від 20.02.2017 року. Від шлюбу в них 23 травня 2010 року народилася донька [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, донька знаходиться на утримання та вихованні біля матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: для дітей віком до 6 років з 01 січня пo 30 квітня 2017 року 1355 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня пo 30 листопада 2017 року 1777 грн. По справі встановлено, що відповідач постійного місця роботи не має. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своєї дитини, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved