Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків. Позивачка обгрунтовує свої вимоги тим, що з 24.04.1999 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.06.2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкає разом із матірю - [PERSON]. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною практично не бере, аліментні платежі не сплачує. Крім того, сторони між собою не спілкуються, місце знаходження відповідача позивачці не відомо, а тому, це питання в добровільному порядку між ними врегулювати не можливо. З метою захисту прав дитини вона була вимушена звернутися до суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини без згоди батька до Російської Федерації до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання 04.12.2015 року, 16.12.2015 року не зявився, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [INFO] (а.с. 23), однак, згідно повернутих до суду листів, адресованих відповідачу, які містили копію ухвали суду про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви з додатками, судові повістки про виклик до суду, [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, місце та час слухання справи. Заяви від відповідача до суду не надходили, у зв'язку з чим 16.12.2015 року, зі згоди позивача, судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 018407, виданого Білокуракинським відділом реєстрації актів громадянсьного стану Луганської області 24.04.1999 року, сторони 24.04.1999 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 17 (а.с. 9). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЕД № 201033, видане Дем?янівською сільською радою Білокуракинського району Луганської області 06.03.2002 року (а.с. 10). Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 038793, сторони розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 24 від 07.06.2007 року (а.с. 11). Позивачка [PERSON] має такий склад сім?ї: донька [PERSON], [INFO], відповідно довідки, виданої виконавчим комітетом Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області 15.07.2015 року, вих. № 500 (а.с. 13). Відповідно довідки, виданої головою ОСББ «Мир-8», [PERSON] проживає за адресою: кв. Миру, буд. 8, кв. 10, смт Білокуракине Білокуракинського району Луганської області. Донька [PERSON], [INFO] знаходиться на її утриманні. Батько [PERSON] не бере участі у вихованні дитини та не відвідує доньку (а.с. 14). Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виходячи з позовної заяви, позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон без згоди батька. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд на підставі викладеного та

Outcome: approved