Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом до відповідачів Іспаської сільської ради, [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, який не був змінений чи скасований на момент її смерті, посвідчений секретарем Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області 03.05.2012 року, згідно якого все своє майно в рівних долях заповіла їй та [PERSON] Зазначила, що спадкоємцями за законом першої черги є дочки померлої - [PERSON], [PERSON], які відмовилися від належних їм часток у спадщині на її користь, інших спадкоємців та осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає. Вона, як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняла спадщину, оскільки своєчасно у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Вижницької нотаріального округу їй було відмовлено в зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не були належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності на дане спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO], а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному об'ємі, посилалась на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, заперечень проти задоволення позову не мають та просять справу розглядати без їх участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району 22.07.2013 року, актовий запис №31, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, копією паспорта. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у [ADDRESS]. За життя 03.05.2012 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно в рівних долях заповіла дочці [PERSON] та онуці [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 03 травня 2012 року, посвідченого секретарем виконкому Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Токар В.М. зареєстрований в реєстрі №35. З копії технічного паспорту на житловий будинок, складеного 15.10.2013 року Вижницьким БТІ, вбачається, що житловий будинок по плану забудови під літ. «А» 1955 року побудови, в [ADDRESS], вартістю 55165,00 грн., оформлений на ім'я [PERSON] З довідки виданої Іспаською сільською радою Вижницького району Чернівецької області №22 від 20.01.2014 року, вбачається, що [PERSON], на день смерті постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання у [ADDRESS] по [INFO], тобто по день її смерті. На день смерті разом з нею в житловому будинку зареєстрована [PERSON]. З довідки виданої Іспаською сільською радою Вижницького району Чернівецької області №594 від 25.09.2013 року, вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті є [PERSON], [PERSON] Позивачка в межах строку визначеного ст. 1270 ЦК України, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок їй було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12.03.2014 року №52/02-31. Крім позивачки [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є діти померлої: [PERSON], [PERSON], остання є також спадкоємцем за заповітом, які на спадкове майно не претендують та до нотаріальної контори подали заяви про відмову від спадкового майна після смерті [PERSON] на користь [PERSON], інших осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №3/2014 року. Відповідно до ст.1273 ч.1, ч.5, ч.6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ст.1274 ч.1, 2 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом; спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.1275 ч.1 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Відповідно до ст.1275 ч.2. ч.3 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок 1955 року побудови знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved