Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до ПАТ «ОМЕГА Банк», ПАТ «Альфа-Банк» про захист майнових прав та інтересів шляхом припинення правовідносин. А саме, просять: захистити права позивача [PERSON] шляхом припинення правовідносин за договором поруки №0703/0407/71-073-Р-1 від 23.04.2008; захистити права [PERSON] шляхом припинення правовідносин за договором поруки №0703/0408/71-073-Р-2 від 23.04.2008; визнати припиненими правовідносини за договором поруки №0703/0408/71-073-Р-1 від 23.04.2008, укладеним між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк»; визнати припиненими правовідносини за договором поруки №0703/0408/71-073-Р-1 від 23.04.2008, укладеним між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк». Вимоги позову обґрунтовує тим, що 23.04.2008 між ВАТ «Сведбанк, яке за рішенням загальних зборів від 30.04.2009 змінило своє найменування на ПАТ «Сведбанк», яке за рішенням річних загальних зборів акціонерів від 29.04.2013 змінило своє найменування на ПАТ «ОМЕГА БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0703/0408/71-073, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 60000,00 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №0703/0408/71-073-Z-1 від 23.04.2008, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку квартиру, загальною площею 79,3 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] , [PERSON] та банком було укладено договори поруки №0703/0408/71-073-Р-1 та №0703/0408/71-073-Р-2 від 23.04.2008, за якими поручителі зобов`язалися відповідати перед банком за зобов`язаннями [PERSON] . Як відомо з вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про досудове врегулювання спору вих. №000267 від 13.04.2015, що була адресована [PERSON] ПАТ «Альфа-Банк» придбало право вимоги за кредитним договором, уклавши договір купівлі-продажу кредитного портфелю з ПАТ «Сведбанк». Відповідно до п. 4 Договорів поруки у разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору поручителі зобов`язались погасити суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за першою вимогою банку протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання ними надісланої банком письмової заяви про невиконання [PERSON] своїх зобов`язань. Заяви про невиконання [PERSON] зобов`язань по кредитному договору містяться в вимогах про дострокове повернення кредиту до поручителів від 16.02.2016. Пунктом 9.3 кредитного договору у випадку порушення [PERSON] зобов`язань умов кредитного договору передбачено право банку змінити строки виконання зобов`язань та вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом. У відповідності п. 3.10 кредитного договору вимога банку підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання. З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредитку достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] грошових зобов`язань банк застосував право на повернення кредиту достроково. При цьому, згідно з вимогою ПАТ «Альфа-Банк» про досудове врегулювання спору від 13.04.2015, що була отримана [PERSON] , станом на 13.04.2015 його кредит було прострочено на 61 день. З аналізу квитанції вбачається, що останній платіж по кредиту [PERSON] здійснив 08.01.2015. Таким чином, строк виконання основного зобов`язання і відповідальність поручителів настали в 2015 році. За таких обставин, вимоги банку до поручителів в 2016 році, здійснені ним за межами встановленого шестимісячного строку, що є підставою для припинення правовідносин за Договорами поруки. Ухвалою суду від 08.02.2018 відкрито провадження у справі. Представник позивачів [PERSON] подав до суду клопотання, де просить проводити судовий розгляд справи без його участі та без участі позивачів, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» - Сидорова Ю.В. у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином. До суду надіслав відзив, де у задоволенні позову просить відмовити, розгляд справи просить проводити без їхньої участі. Відповідач ПАТ «Омега Банк» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час і місце розгляду справи по суті повідомлені належним чином. Судом на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів встановлено наступні фактичні обставини. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). 23.04.2008 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0703/0408/71-073, відповідно до якого банк зобов`язався надати [PERSON] кредитні кошти в розмірі 60000,00 доларів США, а [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту (а.с. 42-45). Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця через касу банку згідно Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору, якщо інше не передбачено цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 23.04.2008 ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №0703/0408/71-073-Р-1 (а.с. 46-47). У забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 23.04.2008 ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №0703/0408/71-073-Р-2 (а.с. 48-49). Відповідно до договорів поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов`язання усім належним йому майном та грошовими коштами. 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Відповідно до вищевказаних договорів купівлі-продажу відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №0703/0408/71-073 від 23.04.2008, що був укладений між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») на користь ПАТ «Альфа-Банк». Таким чином, всі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать відповідачу ПАТ «Альфа Банк». ПАТ «Альфа Банк» 13.04.2015 звертався до [PERSON] з вимогою про досудове врегулювання спору (а.с. 50). ПАТ «Альфа Банк» 16.02.2016 звертався до позичальника та поручителів з вимогою про дострокове повернення кредиту у зв`язку з тим, що станом на 01.02.2016 загальна сума заборгованості становить 51787,69 доларів США (а.с. 51-54). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашенням яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. У разі пред`явлення вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положення частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України №2-272цс16 від 29.06.2016. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). При розгляді справи принцип змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в ч.1 ст. 55 Конституції України. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивачі не довели обставин, на які посилалася, як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed