Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та зобовязання вчинити певні дії. Позов обґрунтовано тим, що вона володіє земельною ділянкою площею 294,9 м2\~на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської Ради народних депутатів від 21.07.1998 року, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 30.09.1998 року. Земельна ділянка розташована на території [PERSON] міської ради по вул. Василини, 58/1. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки суміжними землекористувачами є: [PERSON], який володіє земельною ділянкою, що розташована у м.Черкаси по вул.Василини, 56 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.04.2008 року, серія ЯД №784074; 2. [PERSON] та [PERSON], володіють земельною ділянкою, яка розташована у м.Черкаси по вул.Василини, 62 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 31.03.2010 року, серія ЯИ №612994; [PERSON]; 4.Черкаська міська рада (проїзд без номера); [PERSON]; 6.Горб П.І. 09.12.2014 року [PERSON] міською радою було прийнято рішення №2-589 про передачу громадянину [PERSON] земельної ділянки в оренду строком на 5 років без права викупу для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно з висновком управління планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування від 04.09.2013 року №6392-з на земельну ділянку по вул.Василини біля будинку №60 наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, повязані із реалізацією генерального плану міста, а саме: передбачена реконструкція садибної забудови під блоковану житлову забудову. Земельна ділянка надається за умови вільного доступу до існуючих інженерих споруд. Вказували, що передана в оренду відповідачу [PERSON] спірна земельна ділянка є проїздом сусідів та доступом до власних земельних ділянок. Передання проїзду фактично позбавляє можливості користуватися належною їй приватною власністю. Крім того, у травні 2016 року позивачка звернулася до [PERSON] міської ради з заявою, у якій просила посприяти знесенню паркану, що огороджує земельну ділянку. У червні 2016 року уповноваженою особою департаменту архітектури, містобудування та інспектування [PERSON] міської ради було зроблено виїзд на земельну ділянку, що знаходиться у місті Черкаси по вул. Василини, буд.60, та було встановлено, що дійсно на вказаній ділянці, яка фактично була проїздом, відповідач [PERSON] встановив паркан. Зазначила, що оскільки [PERSON] міська рада володіла земельною ділянкою, що призначена для проїзду, вона не мала права передавати її в оренду без врахування інтересів осіб, які її використовують та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] міської ради від 09.12.2014 року № 2-589 «По передачу громадянину [PERSON] земельної ділянки в оренду по вул. Василини біля будинку № 60». Просила також визнати недійсним договір оренди земельної ділянки по вул.Василини біля будинку №60, укладений між [PERSON] міською радою та [PERSON]; зобовязати відповідача [PERSON] знести паркан, що розташований у місті Черкаси по вул.Василини, біля буд.60. В судовому засіданні позивачка та її представники [PERSON], [PERSON] та позивач позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснили, що [PERSON] звернувся з заявою, була зроблена перевірка щодо можливості надання земельної ділянки в оренду, були отримані позитивні висновки в ніяких обмежень управління архітектури та містобудування не виявило. Вважає, що рішення прийнято законно, а тому немає підстав для його скасуваня та визнання договору недісним. Представник відповідача [PERSON]І [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Треті особи: [PERSON], [PERSON] просили задовольнити позовну заяву у зв'язку з порушенням їхніх прав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вирішуючи позовні вимоги суд враховує те, що згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки площею 294,9 м2\~на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської Ради народних депутатів від 21 липня 1998 року, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 30 вересня 1998 року. Земельна ділянка розташована на території [PERSON] міської ради по вул. Василини, 58/1. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянкою, що розташована у м. Черкаси суміжними землекористувачами є [PERSON], власник земельної ділянки по вул. Василини 56, [PERSON], [PERSON] власники земельної ділянки по вул. Василини, 62.,\~\~ [PERSON] власник земельної ділянки по вул. Василини 66, та [PERSON] міська рада, проїзд без номера. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За змістом п. а ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема,\~землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних обєктів, крім випадків, передбачених законом. 09.12.2014 р. [PERSON] міською радою було прийнято рішення № 2-589 про передачу громадянину [PERSON] земельної ділянки в оренду строком на 5 років без права викупу для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 27.05.2015 року між [PERSON] міською радою (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди вказаної земельної ділянки за адресою: м.Черкаси, вул.Василини біля будинку №60, площею 0,0058 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки 7110136700:04:053:0054. Строк оренди 5 років без права викупу або до початку планової забудови. Договір оренди посвідчений державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори. Відповідно до пункту 26 вказаного договору орендодавець стверджує, що на момент укладення цього договору земельна ділянка не відчужена будь-яким способом, не знаходиться у заставі, під арештом, не є предметом судового розгляду, не передана у користування, не обмежена будь-якими правами третіх осіб. Разом з цим, із технічної документації із землеустрою щодо складання суміжним землекористувачам ([PERSON]Л.) документа про право власності вбачається наявність єдиного проїзду до земельної ділянки позивачки та суміжних землекористувачів саме через спірну ділянку, яка є предметом оренди згідно договору, укладеного між [PERSON] міською радою та [PERSON] Також, із наданого до суду плану зовнішніх меж земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка належна [PERSON] міській раді та надана в оренду [PERSON] призначена для проїзду. Відповідно до проекту землеустрою, який розроблени у 2014 році інженером-землевпорядником фізичною особою-підприємцем [PERSON] щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0058 га [PERSON] біля будинку №60 в м.Черкаси в оренду терміном на 5 років з правом викупу для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд видно, що власником суміжної з проїздом ділянки є [PERSON], що не відповідає дійсності, оскільки власником даної земельної ділянки починаючи з 30.09.1998 року по теперішній час є позивачка [PERSON] Згідно з висновком управління планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування від 04.09.2013 року № 6392-з на земельну ділянку по вул. Василини біля будинку № 60 наявні містобудівні обмеження та обтяження землекористування, повязані із реалізацією генерального плану міста, а саме: передбачена реконструкція садибної забудови під блоковану житлову забудову. Земельна ділянка надається за умови вільного доступу до існуючих інженерних споруд. Оцінивши докази в сукупності, вислухавши пояснення керівника управління Департаменту архітектури та містобудування ЧМР [PERSON] суд погоджується із твердженням позивачки та її представників, що передана в оренду земельна ділянка є єдиним проїздом сусідів та передання спірної ділянки в оренду відповідачу [PERSON] позбавляє суміжних землекористувачів вільно користуватись та мати доступ (проїзд) до належних їм на праві приватної власності ділянок. Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. У зв'язку з цим під час прийняття рішення від 09.12.2014 року № 2-589 «Про передачу громадянину [PERSON] земельної ділянки в оренду по вул. Василини біля будинку № 60» [PERSON] міською радою було порушено права позивача та третіх осіб щодо можливості користування земельною ділянкою. Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання договору оренди земельної ділянки недійсним суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~ст. 203 ЦПК України\~\~ зміст правочину\~\~не може суперечити\~\~Цивільному кодексу, актам\~\~цивільного законодавства, а також\~\~моральним засадам\~\~суспільства. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. (ст. 204 ЦК України). Згідно із\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. У відповідності до положень ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Суд вважає, що зміст договору оренди земельної ділянки суперечить нормам цивільного законодавства, оскільки передача в користування спірної земельної ділянки в оренду [PERSON] позбавляє позивача та інших суміжних користувачів можливості користуватись даним проїздом та мати вільний доступ до власних земельних ділянок, а тому підлягає до задоволення вимога позивача про визнання даного договору недійсним. Відповідно до ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій по запобіганню такому порушенню. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. В судовому засіданні позивачка та треті особи, які надали також покази в якості свідків, підтвердили, що [PERSON] на земельній ділянці вистроїв паркан, який загороджує вїзд сусіднім землекористувачам. З матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталась до [PERSON] міської стосовно вирішення питання щодо знесення паркану по вул.Василини біля буд.60 в м.Черкаси, проте отримала відмову у звязку із розглядом у суді справи щодо визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав (п. «а»); відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (п. «б») тощо. Оскільки\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, суд вважає що вимоги Олексієнко О.А. щодо знесення паркану на спірній ділянці, яка фактично є проїздом до її ділянки підлягає до задоволення. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Outcome: approved