Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом та просять суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна №22095 від 17 грудня 1997 року, укладений на Одеській товарній біржі за яким [PERSON], яка діяла в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], на підставі довіреності від [PERSON], посвідченої Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 19 вересня 1997 року за реєстровим №3-3653, відповідно до виданого дублікату Третьої одеської державної нотаріальної контори від 29 жовтня 1997 року за реєстром 3-4322, на підставі розпорядження виконавчого комітету Київської районної адміністрації Одеської міської ради народних депутатів від 12 грудня 1997 року за №2064, продали, а [PERSON], [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS], який зареєстрований в Одеському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості від 25 грудня 1997 року за №61-стр. 97-кн.242пр.. При цьому позивачі посилаються на те, що всі істотні умови угоди обома сторонами були виконані повністю, відповідачі звільнили квартиру та знялись з реєстраційного обліку, ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв, з 1997 року позивачі сплачують комунальні послуги та несуть всі витрати по утриманню майна в належному стані. На теперішній час [PERSON], [PERSON] мають намір розпорядитись своєю власністю, проте не можуть цього зробити, оскільки укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та нотаріус не визнає цей договір відповідним закону за формою, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Позивачі та їх представник до судового засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, представник позивачів - адвокат [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі та третя особа: представник Одеської товарної біржі у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв'язку з чим, зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, 17 грудня 1997 року на Одеській товарній біржі між [PERSON], яка діяла в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], на підставі довіреності від [PERSON], посвідченої Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 19 вересня 1997 року за реєстровим №3-3653, відповідно до виданого дублікату Третьої одеської державної нотаріальної контори від 29 жовтня 1997 року за реєстром 3-4322, на підставі розпорядження виконавчого комітету Київської районної адміністрації Одеської міської ради народних депутатів від 12 грудня 1997 року за №2064, з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], з другої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна №22095, за умовами якого [PERSON] продав, а позивачі [PERSON], [PERSON], придбали квартиру [ADDRESS]. Умови договору сторонами цілком виконані: покупці цілком сплатили вартість вищезазначеної квартири, а продавець одержав за продану квартиру обумовлену суму грошей, знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою і ніяких претензій матеріального характеру не пред'являв. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 25 грудня 1997 року під №61- стр.97-кн.242пр. на ім'я [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 01 червня 2017 р. за №601, в квартирі [ADDRESS], з 02 лютого 1998 проживає та зареєстрований позивач [PERSON]. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved