overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка 05 жовтня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона уклала шлюб з відповідачем 24 квітня 2015 року, який було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №161. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. В сім'ї не було взаємопорозуміння, виникали конфлікти з різних причин, в результаті чого вони віддалилися один від одного. Подружнні стосунки між ними припинені в серпні 2016 року і з цього часу сімя існує формально. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливі, тому просить шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~справа підлягає розглядові судом з ухваленням заочного рішення. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24 квітня 2015 року, який було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №161 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з серпня 2016 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, в сім'ї не було взаємопорозуміння, виникали конфлікти з різних причин, в результаті чого сторони віддалилися один від одного. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, почуття кохання втрачено, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Майновий спір відсутній Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивачка 05 квітня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Спільних дітей сторони не мають. Сімейне життя\~не склалося\~через відсутність\~поваги та\~порозуміння,\~байдужості до\~життя та\~проблем один\~одного.\~Позивач переконана,\~що подальше\~спільне життя\~і збереження\~шлюбу неможливе,\~внаслідок чого\~його збереження\~суперечитиме її\~інтересам.\~Спільний побут\~сторонами не\~ведеться,\~подружжя тривалий\~час проживає\~окремо.\~Відповідач ухиляється\~від подачі\~спільної заяви\~про розірвання\~шлюбу в\~органах РАЦС.\~В звязку\~з цим,\~[PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їхнього задоволення, оскільки також не бажає підтримувати шлюбні відносини з дружиною. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб серії І-КГ №105090, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 вересня 2014 року, актовий запис №22. Сторони спільних дітей не мають. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тривалий час спільно не проживають, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка 05 липня 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідачів, відповідно до якого, просить суд [PERSON], [PERSON], [PERSON] виселити з житлової квартири [ADDRESS] з метою усунення перешкод в у їх з сином користуванні квартирою, а також вселити її та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у квартиру [ADDRESS]. В зв'язку із складністю цієї справи на підставі ст. 218 ЦПК України суд відкладає виготовлення повного тексту рішення на строк не біль 5-ти діб з дня закінчення цієї справ та проголошує вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка 05 листопада 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вступила в шлюб з відповідачем, 15 жовтня 2010 року. Шлюб зареєстровано в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №820. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, відповідач матеріально не забезпечував сім'ю, вживав спиртні напої, що призвело до припинення шлюбних відносин та спільного проживання в серпні 2012 року. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливі, тому просить шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає не регулярно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд шлюб розірвати. За час, який був наданий судом, примирення з відповідачем не досягнуто. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та просив суд шлюб розірвати. За час, який був наданий судом, примирення з позивачкою не досягнуто. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 жовтня 2010 року, який був зареєстровано в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №820 (а.с.4). Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею (а.с.5-6). Встановлено також, сторони припинили шлюбні стосунки та спільне проживання в серпні 2012 року. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння. Судом було надано строк для примирення три місяці, які сторонами не досягнуто. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Майновий спір відсутній. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка 05 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2010 року (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5), які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні (а.с.6). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дітей до їх повноліття, починаючи з 05 листопада 2015 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей зобов'язаний їх матеріально утримувати Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 487,20 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка 05 лютого 2014 року звернулась до суду з позовом з тих підстав, що разом з нею проживає неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, який не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила стягнути на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до його початку надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, справу просив розглянути без його участі. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, матір'ю дитини. Добровільно сторони не дійшли згоди про участь відповідача в її утриманні. Відповідач працездатний, інвалідність йому не встановлена, не працює, не має інших утриманців. Утримання дитини не потребує значних додаткових матеріальних витрат. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. З урахуванням визнання позову відповідачем та за наявності законних підстав, які судом встановлені, позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180, 182,183,191 Сімейного кодексу України, ст. ст.. 174 ч.4, 213-215, 367 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка 05 січня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 29 серпня 1992 року. Шлюб зареєстровано Вишнівчицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №6. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з січня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позов підтримала в повному обсязі після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі 29 серпня 1992 року. Шлюб був зареєстрований Вишнівчицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №6.(а.с.17). Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей немає. Встановлено також, що сторони з січня 2014 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка 05 січня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вступила в шлюб з [PERSON], 04 вересня 2004 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №654. Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO].. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з травня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 вересня 2004 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №654./а.с.10/ Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]./а.с.9/ Встановлено також, що з травня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивачка 05 січня 2017 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], 29.06.2012р. народження, у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2017р. і до досягнення дитиною повноліття, покликаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2005р. і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON]. На даний час вони проживають окремо, відповідач ухиляється від матеріальної участі в утриманні доньки, яка проживає з нею, хоча працює і в змозі надавати кошти на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та зазначила, що відповідач працює і в змозі надавати кошти на утримання доньки, яка проживає з нею, просить позов задовольнити. Відповідач визнав позов частково та зазначив, що вони з позивачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте з січня цього року проживають окремо один від одного і він змушений винаймати житло. На даний час він працює на посаді сестри медичної стаціонару у КЗ „Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, яка проживає з позивачкою, у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісячно. Просить позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст.191 СК Україниаліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2005р. і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], 29.06.2012р. народження. Також встановлено, що сторони проживають окремо, відповідач винаймає житло у м.Львові і з січня цього року не надає коштів на утримання доньки [PERSON], яка проживає з позивачкою, хоча працює і може такі надавати регулярно. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що утримувати дітей зобовязані обоє батьків, а позивача також працює, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], 29.06.2012р. народження, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь держави 640грн. судового збору. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивачка 05 травня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 15 вересня 1990 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №607. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стала різниця характерів та відсутність взаємопорозуміння, що призвело до погіршення стосунків. З 2000 року позивачка з відповідачем проживають окремо, припинено спільне господарство. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін В судове засідання позивачка не з'явилася. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та позивачки, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 вересня 1990 року. Шлюб був зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №607. /а.с.6/ Від шлюбу дітей не мають. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання в 2000 році, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призвело до погіршення стосунків. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що збереження шлюбу неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved