Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, яким просили визнати за ними, як спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON], померлої 08 січня 2015 року право власності на наступне майно: по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, б. 6; по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,1814 га, розташовану за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, 6, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122055400:02:002:0101; по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,1500 га, розташовану за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, 6, кадастровий номер 5122055400:02:002:0100, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; по 1/6 частині земельних ділянок № № 21, 22, масив № 32, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,34 га, що розташовані на території [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-4840 від 01.12.2008 року (державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА № 089093, реєстраційний номер 01.05.521.00372, виданого 22.02.2005 року), мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зявились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно запису в погосподарський книзі виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за № 102 від 18.05.1992 року [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби (колишня Ворошилова) б. 6, що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.07.2016 року за № 1650. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614714, від 30.11.2009 року, виданого на підставі рішення Суворівської селищної ради № 193 від 26.05.1997 року № 225, від 09.09.2009 року № 566, від 02.11.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010952106950, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1500 га, розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, 6, кадастровий номер 5122055400:02:002:0100, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614715 від 30.11.2009 року, виданого на підставі рішення Суворівської селищної ради № 193 від 26.05.1997 року № 220 від 09.09.2009 року, № 225 від 09.09.2009 року, № 567 від 02.11.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010952100949, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1814 га, розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, 6, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122055400:02:002:0101. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2008 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4840, [PERSON] належала 1/2 частина земельної ділянки площею 3,34 гектара, що знаходиться на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 32, ділянка № 21,22, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА № 089093, реєстраційний номер 01.05.521.00372, виданого 22.02.2005 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 398281 від 13.01.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 08.01.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, б. 6; - земельна ділянка площею 0,1814 га, розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, 6, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122055400:02:002:0101; - земельна ділянка площею 0,1500 га, розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, 6, кадастровий номер 5122055400:02:002:0100, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; - 1/2 частина земельної ділянки № № 21, 22, масив № 32, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,34 га, що розташовані на території [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-4840 від 01.12.2008 року (державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА № 089093, реєстраційний номер 01.05.521.00372, виданого 22.02.2005 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту від 22.11.2010 року посвідченого секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану на землях [PERSON] селищної ради, належну їй на підставі державного акту на право власності на землю, серії ЯА № 089099, виданого 22.02.2005 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 05.08.2004 року № 801/А-2004, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00373, заповіла [PERSON]. Разом з тим, вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану на землях [PERSON] селищної ради, згідно державного акту на право власності на землю, серії ЯА № 089099, виданого 22.02.2005 року, позивачами [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] та [PERSON] у позовній заяві не заявлялись. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохопленння заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 261010 від 12.07.1971 року, виданого виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 398281 від 13.01.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 28.08.2010 року. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вже було зясовано судом, позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] та онуками [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON], серії І-ЖД № 250599 від 12.01.1994 року, виданого [PERSON] селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-ЖД № 092965 від 06.08.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про народження [PERSON], серії І-ЖД № 403171 від 10.12.2002 року, виданого [PERSON] селищною радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.07.2016 року за № 1650, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе визнати за ними, як спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON], померлої 08 січня 2015 року право власності на наступне майно: по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, б. 6; по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,1814 га, розташовану за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, 6, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122055400:02:002:0101; по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,1500 га, розташовану за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Дружби, 6, кадастровий номер 5122055400:02:002:0100, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; по 1/6 частині земельних ділянок № № 21, 22, масив № 32, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,34 га, що розташовані на території [PERSON] селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-4840 від 01.12.2008 року (державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА № 089093, реєстраційний номер 01.05.521.00372, виданого 22.02.2005 року). Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved