Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка 10.07.2015 року звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства не ведуть та шлюбні відносини не підтримують з липня 2015 року, підстав та бажання зберегти сімейні відносини немає. В судове засідання представник позивачки надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував та просив задовольнити позов з огляду на перебування життя позивачки в небезпеці, а саме нанесення їй відповідачем тілесних ушкоджень, у зв'язку з чим позивачкою 16.08.2015 року до Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві була подана заява про вчинення відносно неї відповідачем кримінального правопорушення, від якого 18.08.2015 року її було визнано потерпілою. Відповідач в судове засідання не з'явився, 02.11.2015 року вдруге надавши заяву про перенесення судового засідання через його хворобу, однак доказів поважності причин неявки ні перший, ні другий раз не надав. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву представника позивачки, визнаючи повідомлені відповідачем причини неявки без підтвердження їх належними доказами неповажними, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.06.2005 року, від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з липня 2015 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Крім того, з доданих до заяви представника позивачки копій протоколу прийняття заяви від 16.08.2015 року, талона - повідомлення про прийняття заяви від позивачки, довідки травмпункту КМКЛ №4 про звернення позивачки з приводу забоїв, направлення від 17.08.2015 року для організації виконання постанови від 17.08.2015 року про призначення судово-медичної експертизи позивачки як потерпілої по даному кримінальному провадженню, пам'ятки потерпілого від 18.08.2015 року, вбачається, що 16.08.2015 року Солом'янським РУ ГУМВС України в м. Києві була прийнята заява позивачки про вчинення відносно неї відповідачем кримінального правопорушення, 17.08.2015 року позивачка була направлена до Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз для медичного огляду та 18.08.2015 року їй була вручена пам'ятка потерпілої. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved