Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовами до відповідача де є третя особа, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення часу у спілкуванні з дітьми, посилаючись на те, що відповідач здійснює перешкоди бабусі, дідусі та батькові у спілкування із дитиною. Визначений третьою особою час є недостатнім для прийняття участі у вихованні дітей. В судовому засіданні позивачі та представник останніх вимоги в частині проведення визначеного судом часу з дітьми за відсутності матері підтримали, інші вимоги щодо часу та днів просили визначити з урахуванням заперечень відповідача. Відповідач та представник останньої визнала вимоги в частині часу та днів побачень позивачів із дітьми, оскільки це питання узгоджено в судовому засіданні між учасниками процесу. Представник третьої особи, до суду не з'явився, від третьої особи надійшли заяви про розгляд справи у відсутність представник третьої особи та вирішення справи з урахуванням інтересів дітей із визначенням рекомендованого часу та днів побачення у присутності відповідача. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.12.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого востанніх народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачі стверджують про те, що відповідач створює перешкоди останнім у спілкуванні з дітьми, які є онуками та сином позивачів. Разом з тим, позивачі та представник останніх не надали згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України належних та допустимих доказів про те, що такі перешкоди створювалися відповідачем. В судовому засіданні з пояснень позивачів та представника останніх було встановлено, що основна причина позову є те, що позивачі бажають більше часу проводити із дітьми ніж визначено розпорядженнями третьої особи, а також мали намір це робити за відсутності відповідача, з метою недопущення виникнення можливих конфліктних ситуацій. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимог позивачів про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною є недоведеною і відмовляє у її задоволенні. В судовому засіданні учасники процесу визначилися про те, що спосіб участі у вихованні дітей позивачами доцільно буде встановити щовівторка з 15.50 год. до 19.00 год.; щочетверга з 15.50 год. до 19.00 год.; щонеділі з 15.50 год. до 20.00 год., святкові дні (1 січня -Новий рік; 7 - січня Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 9 травня - День Перемоги; 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День незалежності України; 14 жовтня - День захисника України; Пасха (Великдень); Трійця, а також дні народження [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 15.50 год.-20.00 год. Враховуючи те, що наведене є бажанням обох сторін і не порушує вимоги закону, суд вважає що в цій частині останні не потребують окремого доказування і в цій частині задовольняє останні згідно ст. 174 ЦПК України. Разом з тим, суд вважає, що вимога про визначення способу участі у вихованні дітей позивачами у визначений час за відсутності відповідача, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, зважаючи на висновки третьої особи, про необхідність присутності матері, а також з урахуванням віку дітей, який на даний час є недостатнім, для того щоб відповідач, будучи матір'ю дітей, з якою проживають останні на тривалий час залишала дітей, оскільки це може негативно вплинути на емоційний та психологічний стан малолітніх дітей. Суд вважає, що такі дії можуть мати місце лише за згодою матері, яка обізнана про емоційний стан дітей, їх бажання, володіє інформацію про майбутнє місце перебування дітей, а такожвраховуючи інші фактори для можливості залишити дітей без своєї опіки позивачам. На підставі викладеного та

Outcome: partial