Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що починаючи з 15 квітня 2014\~року до жовтня 2016 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, за час яких у них народилась донька, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає. Оскільки відповідач не працює, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з жовтня 2016 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, з розміром аліментів погоджується. Крім цього, повідомив, що не працює, не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців та аліментних зобовязань не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд знаходить вимоги позивачки такими, що належить задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №\~605593, виданим виконавчим комітетом Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 17.10.2016 року. Відповідно до вказаного свідоцтва відповідач у справі є батьком дитини (а.с.\~7). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Сторонами не надано доказів того, що між батьками досягнута угода про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню доньки. За ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Однак, всупереч наведеній нормі права позивачка, заявивши вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме з жовтня 2016 року, не надала суду доказів на підтвердження вжиття нею заходів щодо одержання від [PERSON] коштів на утримання дитини та ухилення останнього від їх сплати. Тому, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача з жовтня 2016 року задоволенню не підлягають. Враховуючи, що відповідач не працює, на підставі ст.ст. 181, 184, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд розяснює, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial