Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом\~ до відповідачки [PERSON] , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право», [PERSON] про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки власникам (співвласникам) земельної ділянки, припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували\~тим,\~ що згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, серії І-ДП № 010818 від 28 грудня 2001 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2973, [PERSON] , була власником земельної ділянки, загальною площею 7,221 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку, загальною площею 7,221 га, яка належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії І [NUMBER] ДП [NUMBER] . Державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області була відкрита спадкова справа № 75/2016 за заявою спадкоємців [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини за законом. 24 листопада 2017 року [PERSON] , було отримане свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом НМХ № 419057, зареєстроване в реєстрі за № 1440, відповідно до якого [PERSON] є спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: 1/3 частини земельної ділянки, площею 7,2215 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] , виданого 28.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] . Кадастровий номер земельної ділянки: 1224255100:02:002:0546. На підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину за законом НМХ №419057, зареєстрованого в реєстрі за № 1440, позивачем [PERSON] було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на земельну ділянку, а саме:1/3 частини земельної ділянки, площею 7,2215 гектарів, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки: 1224255100:02:002:0546, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1405178112242. 26 березня 2018 року позивачкою [PERSON] , було отримане свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом ННР № 056213, зареєстроване в реєстрі за № 1062, відповідно до якого [PERSON] є спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме 1/3 частини земельної ділянки, площею 7,2215 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] , виданого 28.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] . Кадастровий номер земельної ділянки: 1224255100:02:002:0546. На підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину за законом ННР № 056213, зареєстрованого в реєстрі за № 1063, позивачкою [PERSON] було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на земельну ділянку, а саме: 1/3 частини земельної ділянки, площею 7,2215 гектарів, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки: 1224255100:02:002:0546, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1405178112242. 19 березня 2019 року, позивачі звернулися до ТОВ «Земельне право» з метою виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з виділенням в натуру по 1/3 частині кожному, однак відповідно до листів від 20.03.2019 року за вих. №60/20.03.2019 та № 61/20.03.2019 позивачам було роз`яснено, що виготовити технічну документацію щодо поділу земельних ділянок з виведення в натуру по 1/3 вашої частки згідно кадастрових номерів: 1224255100:02:002:1545, 1224255100:02:002:0546, 1224255100:02:002:2545 немає можливості, так як згідно ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку, тобто рішення щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою повинні бути спільними та одностайно схваленими усіма співвласниками. Згідно свідоцтв на право власності позивачі отримали по 1/3 частки кожний, але відповідачка [PERSON] до землевпорядної організації не зверталась. Тобто виділення частини із спільних земельних ділянок, що відповідає розміру належної кожному частки можливе тільки у разі згоди між всіма співвласниками щодо виділення частки. В іншому випадку спір вирішується у судовому порядку. На теперішній час між сторонами не досягнуто згоди про виділення частки зі спільної часткової власності. Таким чином, необхідно виділити позивачам їхні частки із земельної ділянки, загальною площею 7,2215 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 1224255100:02:002:0546, по 1/3 частки даної земельної ділянки кожному в натурі (на місцевості), припинивши їхнє право спільної часткової власності на дану земельну ділянку. Відповідно до схеми поділу земельних ділянок, що знаходяться у приватній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) позивачам [PERSON] та [PERSON] слід провести наступним чином: земельну ділянку, загальною площею 2,1200 га, вартістю 57422 грн. 75 коп., яка знаходиться внизу земельної ділянки, загальною площею 7,2215 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: 1224255100:02:002:0546 виділити в натурі (на місцевості) позивачу [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] ; земельну ділянку, загальною площею 2,1610 га, вартістю 57422 грн. 75 коп., яка знаходиться посередині земельної ділянки, загальною площею 7,2215 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: 1224255100:02:002:0546 виділити в натурі (на місцевості) позивачу [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , а також слід припинити право спільної часткової власності позивачів на земельну ділянку, загальною площею 7,2215 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: 1224255100:02:002:0546. У зв`язку з чим, просять позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивачів, представника позивачів та представника відповідачки, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] позов підтримали та просять задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Третя особа: ТОВ «Земельне право» в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Причин неявки не повідомила. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причин неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1). чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5). чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6). як розподілити між сторонами судові витрати; 7). чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8). чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, серії I-ДП № 010818 від 28.12.2001 року, [PERSON] на підставі рішення 23 сесії XXIII скликання Покровської селищної Ради народних депутатів № 504 від 24.10.2001 року, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 7,221 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Покровської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2973 (а.с. 5). Так, згідно копії свідоцтв про право на спадщину, серії НМХ 419057 від 24.11.2017 року, які видані [PERSON] та серії ННР № 056213 від 26.03.2018 року, які видані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: по 1/3 частки земельної ділянки, площею 7,2215 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] , виданого 28.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] . Кадастровий номер земельної ділянки: 1224255100:02:002:0546 (а.с. 6,8). Згідно копії\~витягу з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності №\~105132535\~від 27.11.2017\~року,\~ [PERSON] \~є власником\~1/3\~частки земельної\~ділянки,\~площею 7,2215\~га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 7). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 137176136 від 10.09.2018 року, [PERSON] є власником 1/3 частки земельної ділянки, площею 7,2215 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 9). Як вбачається з копій листів ТОВ «Земельне право» від 19.03.2019 року, позивачам [PERSON] та [PERSON] було роз`яснено, що виготовити технічну документацію щодо поділу земельних ділянок з виведення в натуру по 1/3 їхньої частки згідно кадастрових номерів: 1224255100:02:002:1545, 1224255100:02:002:0546, 1224255100:02:002:2545 немає можливості, так як згідно ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку, тобто рішення щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою повинні бути спільними та одностайно схваленими усіма співвласниками. Згідно свідоцтв на право власності позивачі отримали по 1/3 частки кожний, але відповідачка [PERSON] до землевпорядної організації не зверталась. Тобто виділення частини із спільних земельних ділянок, що відповідає розміру належної кожному частки можливе тільки у разі згоди між всіма співвласниками щодо виділення частки. В іншому випадку спір вирішується у судовому порядку (а.с. 10-11). Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 163464872 від 14.04.2019 року, [PERSON] є власником 1/3 частки земельної ділянки, площею 7,2215 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області та перебуває у суборенді [PERSON] (а.с. 48-51). Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2019 року, цивільний позов [PERSON] до [PERSON] , Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, відділу державної реєстрації Покровської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних позовних вимог [PERSON] про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними та скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 червня 2040 року земельної ділянки площею 7,2215 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1224255100:02:002:0546, право оренди за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04 серпня 2017 року. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 2,6952 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1224255100:02:002:2545, право оренди за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04 серпня 2017 року. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між [PERSON] та [PERSON] про передачу в оренду строком до 01 квітня 2035 року земельної ділянки площею 3,7367 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1224255100:02:002:1545, право оренди за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 04 серпня 2017 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4228,80 грн., а також витрати по проведенню судової почеркознавчої експертизи №2312-18 в розмірі 4576,00 гривень. В частині позовних вимог про скасування запису про інше речове майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відмовлено (а.с. 141-149). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч.\~1\~ст.\~86\~ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. У разі виділу в натурі частки із спільного майна у вигляді земельної ділянки для позивача, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на цю земельну ділянку припиняється. Позивач набуває право власності на виділене майно у вигляді нової земельної ділянки з новим кадастровим номером, і право власності на новостворену земельну ділянку підлягає державній реєстрації. Судовий захист права приватної власності здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: - про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю; - про поділ спільного майна або виділ з нього частки. Щодо виділення у натурі стороні частки з майна, що є у спільній частковій власності, то враховується те, що кожний з учасників права спільної часткової власності має певні правомочності у відношенні належної йому частки в праві власності на спільне майно. Враховуючи те, що позивачі є власниками (співвласниками) земельної ділянки, мають право на виділ своїх часток в натурі та припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку, про що не заперечував і представник відповідачки, тому враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. На підставі викладеного, та

Outcome: approved