Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів,\~посилаючись на\~те,\~що сторони\~мають малолітнього\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~з позивачкою.\~Вона не\~працює,\~оскільки знаходиться\~у відпустці\~по догляду\~за дитиною\~до досягнення\~нею трирічного\~віку,\~тому потребує\~матеріальної допомоги\~від відповідача.\~У зв`язку\~з чим\~вона просить\~суд стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного прожиткового мінімуму на працездатну особу, на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років. Ухвалою суду від 03.08.2021 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 27.08.2021 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 04.10.2021. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв`язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Вільнянської міської ради № 2475 від 12.07.2021, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, будь-яка інформація, що відповідач є непрацездатним та має на утриманні інших осіб, у суду відсутня. В свою чергу, у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. При цьому питання про мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років чинне сімейне законодавство не передбачає, тому такий розмір не визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 19.01.2021. Крім того, в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 908 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову до суду про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial