Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони являються однією сім'єю і тимчасово проживають у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Раніше сім'ї позивачів, на підставі ордеру Наумівської сільської ради була надана квартира [ADDRESS]. Сім'я вселилась в надану квартиру, проживали в ній та були зареєстровані, крім неповнолітньої дитини, яка народилась в 2011 році. В жовтні місяці 2004 року, коли позивачі [PERSON] та [PERSON] були неповнолітніми, відповідачі звернулись до їх матері [PERSON] з проханням пустити їх тимчасово пожити в займану сім'єю позивачів квартиру [ADDRESS]. Відповідачі обіцяли сплачувати комунальні послуги та проживання в квартирі, обіцяли звільнити житло за першою вимогою. 02 вересня 2014 року позивачі приватизували дану квартиру, їм було видано свідоцтво про право власності. На даний час у позивачів виникла потреба в житловому приміщення, вони мають намір вселитись та проживати в своїй квартирі по [ADDRESS], однак відповідачі відмовляються добровільно звільняти дану квартиру. За таких обставин позивачі змушені звернутися до суду, просять суд усунути їм перешкоди в користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідачів [PERSON] та [PERSON] з належної їм на праві власності квартири, без надання відповідачам іншого приміщення. Стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивачів судові витрати та витрати на юридичну допомогу пов'язані з даною справою згідно наданих квитанцій. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити. У судове засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, звернулись з заявами про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовну заяву підтримали та просили суд її задовольнити. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] жодного разу не з'явились, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. У судове засіданні представник відповідачів [PERSON] жодного разу не з'явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Причини не явки до суду визнані не поважними. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних обставин. По справі встановлено, що позивачі по справі являються однією сім'єю і тимчасово проживають у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок належить знайомим позивачів, проживають вони в ньому з дозволу знайомих. Раніше сім'ї позивачів, на підставі ордеру Наумівської сільської ради була надана квартира [ADDRESS]. Сім'я вселилась в надану квартиру, проживали в ній та були зареєстровані, крім неповнолітньої дитини, яка народилась в 2011 році. В жовтні місяці 2004 року, коли позивачі [PERSON] та [PERSON] були неповнолітніми, відповідачі звернулись до їх матері [PERSON] з проханням пустити їх тимчасово пожити в займану сім'єю позивачів квартиру [ADDRESS]. Відповідачі обіцяли сплачувати комунальні послуги та проживання в квартирі, обіцяли звільнити житло за першою вимогою. На той час сім'я позивачів перебувала в тяжкому матеріальному становищі, вони не мали можливості сплачувати комунальні послуги за користування квартирою, тому запропоновані відповідачами умови проживання в їх квартирі [PERSON] повністю влаштували, вона впустила відповідачів пожити в їх квартиру, а сама з неповнолітніми дітьми переселилась проживати в житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], де зараз позивачі і проживають. Будь-яких угод щодо порядку користування даною квартирою не укладалося. 02 вересня 2014 року позивачі приватизували дану квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого 02 вересня 2014 року Наумівською сільською радою на підставі розпорядження (наказу) сільської ради від 22 серпня 2014 року №68. Згідно даного свідоцтва про право власності на житло, кожен з позивачів являється власником ? частини квартири [ADDRESS]. Право власності позивачів на дану квартиру зареєстровано за № 529608574224 в Реєстраційній службі Корюківського районного управління юстиції, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №310523232 від 16 грудня 2014 року наданим реєстраційною службою. На даний час у позивачів виникла потреба в житловому приміщення, вони мають намір вселитись та проживати в своїй квартирі по [ADDRESS], з цією метою позивачі неодноразово пропонували відповідачам добровільно звільнити належну їм на праві часткової власності квартиру, просили виселитись з квартири, але відповідачі відмовляються добровільно залишити займану квартиру. 02 грудня 2014 року позивачка [PERSON] в присутності депутата Наумівської сільської ради [PERSON] прибула до відповідачів і в присутності депутата зробила відповідачам попередження про їх виселення 16 грудня 2014 року, про що був складений акт, але у вказаний строк відповідачі квартиру не звільнили, з неї не виселились, на вимоги позивачів про виселення не реагують. Відповідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок, квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватися жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник на свій розсуд володіє, користується, розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності власник може вимагати усунення будь-яких порушень свого права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і має право на відшкодування завданих цим збитків. Таким чином, відповідачі є тимчасовими мешканцями, а тому з урахуванням норм ч.1 ст. 8 Цивільного кодексу України, до спірних правовідносин можуть бути застосовані положення ч.2,3 ст.818 Цивільного кодексу України, відповідно до яких тимчасові мешканці повинні звільнити житло після спливу погодженого з ними строку проживання або не пізніше семи днів від дня пред'явлення до них наймачем або наймодавцем вимоги про звільнення помешкання. Оскільки після попередження про звільнення житла відповідачі не звільнили його, то з урахуванням положень ст.16, ч.1 ст. 321,391 Цивільного кодексу України, порушена право позивачів підлягає судовому захисту, а відповідачі підлягають виселення з квартири без надання іншого житла. З відповідачів на користь позивачів підлягають стягнення судові витрати та витрати на юридичну допомогу згідно наданих квитанцій: квитанції №54 від 23.12.2014 на суму 243,60 грн. та квитанції б/н від 19.12.2014 на суму 400 гривень.

Outcome: approved