Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своєму позові [PERSON] зазначила, що 07.08.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 583. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Питання про утримання дитини буде вирішуватись окремо. Шлюбні відносини припинені з квітня 2019 року у зв`язку з втратою почуття взаємної любові та поваги, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спору про майно немає. Позивачка просить розірвати її шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 802,80 грн. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав, із заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.08.2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 583 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини, несумісності характерів. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, на примирення категорично не згодні. Спору про розподіл спільного майна подружжя на момент розгляду даної справи у сторін не має (а.с.10-14). Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Також, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в сумі 802,80 грн.

Outcome: approved