Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, якому просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 37018,85 грн., суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції в розмірі 4987,38 грн., 3% річних за невчасне виконання грошових зобов’язань в розмірі 733,27 грн., судові витрати в розмірі 433 грн. та витрати на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.03.2013 р. в м. Харкові по вул. Петровського сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачці автомобіля MITSUBISHI, номерний знак [NUMBER], та автомобіля Skoda, номерний знак [NUMBER], водій якого покинув місце ДТП. На місці ДТП співробітниками ДАІ був оглянутий належний позивачці автомобіль MITSUBISHI, номерний знак [NUMBER], складена схема ДТП. Зважаючи, що станом на 10.04.2013 р. винуватець ДТП не був найдений та гостру необхідність в транспортному засобі в особистих та службових цілях, позивачка звернулась до ТОВ «Радар-1» з проханням визначення нанесеного матеріального збитку та після цього здійснила ремонт автомобіля. Після розшуку винуватця ДТП 14.05.2013 р. за фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП, був складений адміністративний протокол АА2 № 095195 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП відносно [PERSON] Як зазначено в постанові Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2013 р. [PERSON] порушив п.п. 2.10, 13.1 Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності. Одержавши постанову суду, позивачка звернулась до органів ДАІ з проханням визначити в якій компанії [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як з'ясувалось на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda, номерний знак АХ 1901BM, застрахована не була. Відповідно до умов п.41.1 а) ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальністю. 09.09.2013 р. позивачка звернулась до МТСБУ з проханням відшкодувати спричинену шкоду, яка відповідно до Звіту № 14/13 від 14.06.2013 р. склала 37018,85 грн., надавши при цьому всі необхідні документи та зображення з відео реєстратора про обставини ДТП. 15.09.2013 р. позивачка одержала відповідь від МТСБУ, в якій зазнавалось, що надані нею документи були прийняті для розгляду та зазначена вимога надати автомобіль MITSUBISHI, номерний знак [NUMBER], для огляду аварійним комісаром МТСБУ та визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку. Зважаючи, що така вимога МТСБУ була надана протягом трьох місяців після ДТП та ті обставини, що винуватець ДТП був найдений тільки протягом двох місяців після ДТП, належний позивачці автомобіль MITSUBISHI, номерний знак [NUMBER], станом на 15.09.2013 р. був відновлений про що 31.10.2013 р. підтверджено аварійним комісаром МТСБУ. 30.11.2013 р. позивачка одержала відповідь від МТСБУ, де зазначено, що в виплаті страхового відшкодування мені відмовлено посилаючись на п.37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону по причині невиконання позивачкою своїх обов'язків, визначених Законом, що привело до неможливості МТСБУ встановити факт ДТП, причини та обставини її настання та розміру збитку. Надану їй відмову позивачка вважає незаконною, а умови на які посилається відповідач неправомірними, зважаючи, що обставини ДТП підтверджуються наданим записом відео реєстратора, дослідженні співробітниками ДАІ та судом, а розмір збитку визначений незалежним оцінювачем. В судовому засіданні представники позивачки позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України в судове засідання не з’явились, будучи належним чином повідомлені про місце і час судового розгляду, надали письмові заперечення, в яких просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач повинен був на протязі 3 днів з моменту ДТП письмово повідомити МТСБУ, тобто не пізніше 15.03.2013 року (ст.33.1.4 Закону), дочекатися аварійного комісару призначеного МТСБУ, або в разі якщо аварійний комісар не з'явився на протязі 10 днів самостійно визначити розмір шкоди, тобто не пізніше 26.03.2013 року (ст.34 ч.2 Закону). Після чого надати до МТСБУ перелік документів, визначених ст.35 Закону та ремонтувати свій автомобіль. Натомість, 10.04.2013 р. позивач звернувся до автотоварознавця для визначення розміру шкоди, без залучення МТСБУ. Після чого позивач відремонтував свій транспортний засіб і тільки 09.09.2013 року звернувся до МТСБУ заявою. Таким чином, відповідача вважає, що дії позивачки не відповідають вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і МТСБУ обґрунтовано відмовило їй у виплаті страхового відшкодування. Зазначають, що доводи позивача про гостру необхідність в транспортному засобі в особистих та службових цілях не є підставою для порушення позивачем вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не звільняє позивача від його невиконання. Також вказують, що посилання позивачки на те, що вона самостійно провела визначення розміру шкоди, про наявність запису відео реєстратора, не дає права стверджувати, що позивачем дотримано порядок визначений Законом, оскільки позивач повинен був зберігати майно у пошкодженому стані до моменту його огляду аварійним комісаром, призначеним МТСБУ (п. 33.3. ст. 33 Закону), та лише в разі нез'явлення аварійного комісара в десятиденний денний строк мав право самостійно провести визначення розміру шкоди (ст.34.2 Закону). Позивач не дотримався вимог Закону, а тому позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Стосовно вимоги позивача про стягнення з МТСБУ вартості витрат на авто товарознавче дослідження, зазначають, що відповідно до ст.34.3 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився v визначений строк (10 днів з моменту письмового повідомлення), потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Тому вважають, що МТСБУ зобов'язане відшкодувати вартість автотоварознавчого дослідження лише в випадку, якщо аварійний комісар МТСБУ на протязі 10 днів з моменту письмового повідомлення не з'явився для огляду пошкодженого ТЗ. Проте, позивач не повідомляв МТСБУ про проведення автотоварознавчого дослідження, провів дослідження самостійно, згодом відремонтував свій автомобіль, та лише потім звернувся до МТСБУ, що повністю виключає як отримання регламентної виплати від МТСБУ так і компенсацію автотоварознавчого дослідження. Відповідач вважає, що позивачка не дотрималась вимог Закону для порядку отримання страхового відшкодування за рахунок МТСБУ, а винуватець ДТП так само не висловлював згоди у вигляді письмової заяви та виконання обов'язку, передбаченого ст.33 Закону на відшкодування шкоди за рахунок МТСБУ, а отже у відповідності до п.16 Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. в даному спорі шкода повинна відшкодовуватися за рахунок водія [PERSON], який спричинив шкоду, підстав для стягнення з МТСБУ будь - яких сум законом не передбачено. Суд, заслухавши пояснення представників позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.03.2013 р. на вул. Петровського, 36 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI, номерний знак [NUMBER], який належить позивачці, та автомобіля Skoda, номерний знак [NUMBER], водій якого покинув місце ДТП. Станом на 10.04.2013 р. винуватець ДТП не був знайдений. Для визначення розміру матеріального збитку, завданого в наслідок ДТП, позивачка звернулась до ТОВ «Радар-1» та після отримання звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ №141/13 від 14.06.2013 р., здійснила ремонт автомобіля про що вказує позивачка в своїй позовні заяві. 14.05.2013 р. за фактом ДТП був складений адміністративний протокол АА2 №095195 відносно водія автомобіля Skoda, номерний знак [NUMBER], [PERSON] за ст.ст. 124, 122-4 КпАП України. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2013 р. [PERSON] визнано винним в порушенні п.п. 2.10, 13.1 Правил дорожнього руху України та накладено адміінстратвтине стягнення за ст.ст. 124, 122-4 КпАП України. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda, номерний знак АХ 1901BM, застрахована не була. Згідно ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальністю. 09.09.2013 р. позивачка звернулась до МТСБУ з проханням відшкодувати спричинену шкоду, яка відповідно до Звіту № 14/13 від 14.06.2013 р. склала 37018,85 грн., надавши документи та зображення з відео реєстратора про обставини ДТП. 15.09.2013 р. позивачка одержала відповідь від МТСБУ, в якій зазначалось, що надані нею документи були прийняті для розгляду та зазначена вимога надати автомобіль MITSUBISHI, номерний знак [NUMBER], для огляду аварійним комісаром МТСБУ та визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку. Проте станом на 15.09.2013 р. автомобіль MITSUBISHI, номерний знак [NUMBER], був відновлений про що 31.10.2013 р. підтверджено аварійним комісаром МТСБУ. 30.11.2013 р. позивачка одержала відповідь від МТСБУ, в якій зазначалось, що у виплаті страхового відшкодування їй відмовлено з посиланням на п.п.37.1.3 п.37.1 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв’язку з невиконанням позивачкою обов'язків, визначених Законом, що привело до неможливості МТСБУ встановити факт ДТП, причини та обставини її настання та розміру збитку. Порядок отримання відшкодування за рахунок МТСБУ в разі, коли винуватець ДТП не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначається Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Особа, яка бажає отримати відшкодування за рахунок МТСБУ повинна чітко дотриматися порядку визначеного вказаним Законом, який є імперативним до даних правовідносин та чітко визначає порядок та умови отримання страхового відшкодування, а також підстави для відмови в отриманні страхового відшкодування. Так, п.33.3. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно тощо. Саме МТСБУ у відповідності до ст.33-1 вказаного Закону проводить розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди. Право МТСБУ на залучення аварійного комісару передбачено п.40.3 ст.40 зазначеного Закону. Приписами п.37.1.3. ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови v здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень п. 34.1 ст.34 вказаного Закону страховик терміново, але не пізніше десяти робочих днів, зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розмірів збитків. Згідно п.34.2 ст.34 вказаного Закону, якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явилися, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Тому для визначення причин та розміру збитків МТСБУ зобов'язане направити аварійного комісара, а право у позивача на самостійне визначення розміру шкоди виникає лише у тому випадку, якщо МТСБУ на протязі десяти робочих днів не направить аварійного комісару. Проте, ДТП мала місце 12.03.2013 р., експертиза позивачем проведена без залучення МТСБУ. Лише 09.09.2013 р. позивачка звернулась із заявою до МТСБУ, яке прийняло заяву позивачки до розгляду, та на протязі 10 днів направило аварійного комісара для огляду пошкодженого автомобіля, але на момент звернення до МТСБУ та на момент огляду автомобіль вже було відремонтовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] (транспортне) страхове бюро України правомірно відмовило позивачці у виплаті страхового відшкодування, оскільки спочатку автомобіль позивача після дорожньо-транспортної пригоди було відремонтовано, позивачка сплатила за його ремонт грошові кошти, а лише 09.09.2013 р. звернулась до МТСБУ із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Право МТСБУ відмовити у виплаті страхового відшкодування визначено п.37.1.3 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте відмова МТСБУ не позбавляє позивачку права отримати відшкодування матеріальної шкоди за рахунок винуватця ДТП шляхом пред’явлення до нього відповідної позовної заяви. Оскільки суд прийшов до висновку про правомірність відмови Моторного (транспортного) страхового бюро України позивачці у виплаті страхового відшкодування, позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції в розмірі 4987,38 грн., 3% річних за невчасне виконання грошових зобов’язань в розмірі 733,27 грн., судових витрат в розмірі 433 грн. та витрат на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 600 грн. також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed