Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, зміну договору найму жилого приміщення, який в подальшому уточнили. У позові вказали, що вони та відповідач зареєстровані та мешкають у квартирі № 109 будинку № 16 по пр.. Ювілейному у м.Запоріжжі загальною площею 69,16 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат площею 10,7 кв.м, 17, 5 кв.м та 17, 8 кв.м .Також в квартирі є коридор площею 6, 2 кв.м , кухня площею 7, 3 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., вбудована шафа площею 2, 5 кв.м. Квартира не приватизована. На теперішній час позивачі з відповідачем однією сім»єю не проживають, не мають спільного бюджету для оплати комунальних послуг та інших платежів, в зв»язку з чим між сторонами виникають конфлікти та непорузуміння щодо оплати комунальних послуг по квартирі. З літа 2014 року позивачі проживають у кімнаті площею 10,7 кв.м., а відповідач мешкає у двох сміжних кімнатах площею 17,5 кв.м. та 17,8 кв.м. та перешкоджає позивачам користуватися зазначеними кімнатами та підсобними приміщеннями. Порядок користування кімнатами між позивачами та відповідачем у добровольному порядку не визначений, тому просили суд визначити порядок користування квартирою № 109 в будинку 16 по проспекту Ювілейному в м.Запоріжжя: виділити в користування [PERSON] ізольовану кімнату №1 площею 10,7 кв.м., [PERSON] кімнату № 2 площею 17,5 кв.м., а [PERSON] кімнату № 3 площею 17,8 кв.м, коридор площею 6,2 кв.м , кухню площею 7,3 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., вбудовану шафу площею 2, 5 кв.м.- залишити в загальному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], з відповідною зміною договору найму. В обґрунтування виділення [PERSON] неізольованої кімнати № 2 площею 17,5 кв.м. послались на можливість перепланування цієї кімнати відповідно до варіанту №2 порядку користування квартирою, викладеному у висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи №451-16 від 22.11.2016 року. У судовому засіданні позивач [PERSON], спілкуючись через перекладача, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник [PERSON]- [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON], спілкуючись через перекладача, позовні вимоги не визнав та зазначив що шлюб з позивачем [PERSON] розірвано 11.03.2015 року на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя. Оскільки квартира [ADDRESS] є трикімнатною, то [PERSON]Ш проживає у кімнаті № 3 площею 17,8кв.м., а [PERSON] з сином проживають у кімнаті № 1 площею 10,7 кв.м. В своїй кімнаті він мешкає з 2013 року і питань з боку позивачів стосовно його проживання в цій кімнаті ніколи не виникало. Відповідачі не сплачують комунальні послуги, у зв»язку з чим є заборгованість, він за власні кошти зробив ремонт у квартирі. При цьому він не оспорює того, що кімната № 2 площею 17,5 кв.м. вільна, і його син [PERSON] має можливість в ній проживати, відповідач не чинить йому перешкод. Представники [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] заперечували. Представник третьої особи КП «Наше місто» у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] загальною площею 69,16 кв.м. неприватизована, складається з трьох житлових кімнат площею 10,7 кв.м, 17, 5 кв.м та 17, 8 кв.м. Кімнати №2 та №3 площами17, 5 кв.м та 17, 8 кв.м відповідно є суміжними, а кімната №1 площею 10,7 кв.м. є ізольованою. Також в квартирі є коридор площею 6, 2 кв.м , кухня площею 7, 3 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., вбудована шафа площею 2, 5 кв.м. Наймачем квартири є відповідач [PERSON], в квартирі зареєстровані, згідно довідки МКП «Основаніє» від 13.11.2014 року, позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.03.2002 року по 11.03.2015 року. [PERSON], згідно свідоцтва про його народження 1-ЖС №051338 від 24.02.2007 року, є їх сином. Судом встановлено, що між сторонами склався порядок користування вказаною квартирою, а саме позивачі [PERSON]Г, та [PERSON] займають кімнату №1 площею 10,7 кв.м., відповідач [PERSON] займає одну із суміжних кімнат №3 площею 17,8 кв.м., а друга суміжна кімната №2 площею 17,5 кв.м. є вільною. Вказані обставини сторони не оспорюють, крім сторін по справі, ця обставина підтверджується наданими фотографіями кімнат спірної квартири. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.10.2015 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про виселення [PERSON], та відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виселення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є знайомою позивачки [PERSON], знає всю цю родину та буває у них в квартирі. До розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали разом у кімнаті №3 площею 17,8 кв.м., а син займав кімнату площею 10,7 кв.м.. Після розлучення у [PERSON] та [PERSON] почались скандали та сварки, він вигнав її з кімнати, вона перебралась у маленьку кімнату до сина. [PERSON] з сином бояться користуватись іншими приміщеннями в квартирі, оскільки [PERSON] їм погрожує. [PERSON] бажає платити за комунальні послуги, але [PERSON] їй не повідомляє реквізити для оплати. Про всі ці обставини їй відомо зі слів [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона давно знає [PERSON] та його родину. Після розлучення з [PERSON] відповідач проживає в кімнаті 17,8 кв.м., позивачі разом проживають у маленькій кімнаті, а інша велика кімната стоїть порожня, там немає меблів та речей, чому там ніхто не проживає їй не відомо. Ремонт в квартирі робив сам відповідач, він брав кредит на ремонт, сам сплачує комунальні послуги. Свідок [PERSON] пояснила суду, що давно знає родину [PERSON], буває у спірній квартирі. Вона бачить, що велика суміжна кімната стоїть порожня вже два роки, там ніхто не живе, [PERSON] з сином займають разом маленьку кімнату, а відповідач іншу велику кімнату. Зі слів відповідача їй відомо, що він один сплачує комунальні послуги. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №451-16 від 22.11.2016 року, можливо визначення два технічно можливих варіанти визначення порядку користування спірною квартирою з урахуванням виділення кожному з трьох мешканців квартири окремої кімнати, а саме шляхом встановлення у кімнаті №2 площею 17,5 кв.м. перегородки з дверним отвором або перегородки облегшеної конструкції, внаслідок чого вказана кімната буде мати площу за першим варіантом 10,7 кв.м., а за другим варіантом 12,5 кв.м.. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.10, 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу . У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно зі ст. 63 ЖК Україи , предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до ст. 104 ЖК України та п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, які виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд на підставі ст. 104 ЖК України має право задовольнити вимоги члена сімї наймача про укладення з ним окремого договору найму, якщо відповідно до належної йому частки жилої площі (або з урахуванням фактично встановленого порядку користування цим приміщенням) йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення, що відповідає вимогам ст. 63 ЖК України , а саме складається з однієї або декількох кімнат і, розмір якого не менший за встановлений для надання одній особі, тобто від норми середньої забезпеченості житлом у даному населеному пункті (ст. 48 ЖК України). Рівень середньої забезпеченості житловою площею у м. Запоріжжі, встановлений постановою виконкому Запорізької ради народних депутатів та президії обласної ради профспілок № 2 від 08.01.1985 року, складає 8 кв.м на кожного члена родини. Оскільки договір найму житлового приміщення укладається між наймодавцем та наймачем, судом встановлено, що наймодавцем в даному житловому спорі є\~\~КП «Наше місто» Департаменту ЖКГ Запорізької міськради, на балансі якого знаходиться вищевказана квартира, а\~\~договір найму укладений з відповідальним наймачем [PERSON], відповідачем по справі. Позивачі [PERSON], [PERSON] разом з\~\~відповідачем є користувачами та наймачами житлового приміщення, які мають рівні права та обов'язки перед наймодавцем.\~\~ Тобто судом встановлено, що позивачі правомірно звернулися з позовом про зміну договору найму житлового приміщення до відповідача [PERSON], який не згоден з їх вимогами. Проте, предметом договору найму житлового приміщення може бути тільки ізольоване жиле приміщення, як зазначено в ст.63 ЖК України , тобто позовні вимоги позивача [PERSON] щодо зміни порядку користування квартирою, відповідно до якого за нею можливо закріпити в користування окрему кімнату №1 площею 10,7кв.м., не протирічать вимогам житлового законодавства, а також вимогам постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985р. з подальшими змінами до нього «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України», тому можуть бути задоволені. Як вбачається з технічного паспорта квартири № 109, квартира має тільки одну ізольовану кімнату № 1 площею 10,7 кв.м. Перепланування суміжних кімнат №2, №3, площею 17,5кв.м. та 17,8кв.м. на окремі кімнати наймачами квартири на даний час не здійснено, чого сторони не оспорюють у судовому засіданні. Таким чином уточнені позовні вимоги в частині виділення у користування [PERSON] кімнати № 2 площею 17,5 кв.м., а [PERSON] кімнату № 3 площею 17,8 кв.м задоволенню не підлягають, оскільки ці дві кімнати не є ізольованими жилими приміщеннями, і таке виділення їх в користування, як просить позивач, порушить вимоги ст. 63 ЖК України. Перепланування вказаних кімнат в ізольовані, в тому числі враховуючи технічно можливі варіанти визначення порядку користування спірною квартирою, вказані у висновку судової будівельно-технічної експертизи №451-16 від 22.11.2016 року, сторони можуть зробити самостійно, без відповідного рішення суду та на підставі постанов Кабінету Міністрів України, які регулюють вказані питання. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки її позовні вимоги були задоволені. Вимоги ж [PERSON] про стягнення з відповідача понесених ним витрат на сплату судового збору та на оплату експертизи задоволенню не підлягають, оскільки у задоволенні його позовних вимог було відмовлено, а тому вказані витрати відповідно до ст. 86 ЦПК України він має нести самостійно.

Outcome: partial