Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до Чернігівської міської ради про визнання право власності на 1/2 частину прибудови «А3-2» площею 67,6 кв.м до житлового будинку «А-1» та веранди а5-1» площею 5,6 кв.м, що знаходяться за адресою [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] за кожною з них, позовні вимоги мотивували тим, що державним нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку «А-1» з надвірними будівлями, без урахуванням вказаної прибудови, оскільки [PERSON] ввів її в експлуатацію в 2013 році, однак не встиг зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже відповідно до ст.. ст. 1216, 1218 ЦК України, до них перейшло право власності на цю прибудову, як до спадкоємців. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити вказану позовну заяву та повідомила про те, що єдиним можливим способом захисту порушених прав позивачів є визнання в судовому порядку за ними права власності на прибудову та веранду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Третя особи [PERSON] та [PERSON] не з'явились в судове засідання, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином про причини неявки до суду не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляну на наступне. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 6) Згідно із інформаційною довідкою КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 11.11.2015 року, [PERSON] належало право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.10.1990 року № 5-5887 (а.с. 40). Декларацією, зареєстрованою 12.09.2013 року № НГ182132550502 було введено в експлуатацію прибудову «А3-2» площею 67,6 кв.м до житлового будинку «А-1» та веранди а5-1» площею 5,6 кв.м за адресою:[ADDRESS] (а.с. 8-9). Відповідно до копії спадкової справи № 102/2014 після смерті [PERSON], його спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] Згідно із довідкою КП Чернігіське МБТІ від 21.03.2014 року, яка була витребувана нотаріусом та знаходиться в спадковій справі (а.с. 50), згідно із матеріалами технічної інвентаризації, станом на 27.02.2014 року, житлова площа будинку складає 80,7 кв.м, загальна - 133,2 кв.м, самовільно зведено прибудовуА3-2 та веранду а5-1. Нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на кожного із позивачів на 1/2 частину спадкового майна, що складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який має 88,3 кв.м загальної площі, з якої 46,7 кв. м житлової площі, - А-1 (а.с. 10-13). Відповідно до довідки КП «Чернігівське МБТІ» від 13.01.2016 року № 73, повідомляє про те, що спірні прибудова та веранда прийняті в експлуатацію згідно із Декларацією про готовність Інспекції ДАБК у Чернігівській області від 12.09.2013 року. Згідно із повідомленням Першої Чернігівської нотаріальної контори від 23.12.2015 року, [PERSON] рекомендовано звернутись до суду про визнання права власності на прибудову «А3-2» до житлового будинку «А-1» та веранду «2-1». Однак суд не погоджується з також думкою з огляду на наступне. Відповідно до статті 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальних відносинах; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 186 ЦК України передбачено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю, приналежність слідує за головноюріччю, якщо інше не встановлено длоговром, або законом. Згідно з положеннями статті 380 ЦК житловий будинок як об'єкт права власності - це будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житловий будинок нерозривно пов'язаний із землею та іншим нерухомим майном, і тому право власності на житловий будинок містить додаткові будівлі як складники одного об'єкта. Отже, прибудова «А3-2» площею 67,6 кв.м до житлового будинку «А-1» та веранда а5-1» площею 5,6 кв.м, що знаходяться за адресою [ADDRESS], є приналежністю головної речі (житлового будинку або садиби) і не можуть бути самостійним об'єктом права власності. Отже на підставі вищевикладеного, та враховуючи, що прибудова та веранда не є самостійними об'єктами права власності, на них не може виникати право власності окремо від головної речі, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed