Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яким просять визнати за кожною право власності на 1/2 частину житлового будинку № 31 з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Травневій в с. Левадне Токмацького району Запорізької області, в порядку спадкування після батька [PERSON], померлого 11 січня 2015 року в с. Левадне Токмацького району Запорізької області у віці 48 років. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 11 січня 2015 року помер їх батько [PERSON] в с. Левадне, Токмацького району Запорізької області, який на час своєї смерті постійно проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на приналежне йому нерухоме майно: житловий будинок № 31 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Травнева в с. Левадне Токмацького району Запорізької області. Даний житловий будинок [PERSON] прийняв у спадщину в порядку п.3 ст.1268 ЦК України, після смерті своєї матері (рідної баби позивачів) [PERSON], яка померла 10 жовтня 2014 року в м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області у віці 77 років. В свою чергу даний житловий будинок рідна баба позивачів [PERSON] прийняла у спадщину в порядку п.3 ст.1268 ЦК України після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 30.12.1998 року. Спадкоємцями, за законом, першої черги є позивачі. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Позивачі фактично прийняли спадщину після померлого батька [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Токмацької районної державної нотаріальної контори, в результаті чого була відкрита спадкова справа №47/2015. Згодом вони звернулись до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області за отриманням свідоцтв про право на спадщину за законом після спадкодавця [PERSON]. Їм відмовлено в цьому та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через те, що їм необхідно надати оригінал документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, зокрема свідоцтво про право власності на цей житловий будинок. Оскільки такий документ у них відсутній тому, що їх батько за життя його не отримав, а попередній правовстановлюючий документ на цей житловий будинок він втратив. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечення проти позову не надав. В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Судом встановлено, що 11 січня 2015 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №342341 від 18.09.1996 року. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №312595 від 18.09.1996 року, свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №147594 від 11.10.2014 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 13.12.2016 №00017431184, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 13.12.2016 №00017431371, [PERSON] є сином [PERSON]. [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Левадне, вул. Травнева, 31, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2000 №924 після смерті чоловіка [PERSON], померлого 30.12.1998 року, що підтверджується вищевказаним свідоцтвом, витягом з погосподарської книги №1. [PERSON] померла 10.10.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. На час смерті разом з [PERSON] проживав її син [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 13.12.2016 №649. Суд встановив, що в матеріалах Спадкової справи №58/2015, відкритої після смерті [PERSON] відсутня заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Таким чином останній прийняв спадщину, до складу якої увійшло і право власності на спірний житловий будинок, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До складу спадщину, яку прийняв [PERSON], не увійшло право власності на земельну частку (пай) площею 4,37 га., яка розташована на території Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яку прийняв за заповітом третя особа - [PERSON] Позивачі є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом, що визначене ст.1261 ЦК України. Суд встановив, що відповідно до матеріалів Спадкової справи №47/2015, відкритої після смерті [PERSON], позивачі прийняли спадщину після смерті батька, до складу якої увійшло, в тому числі, право власності на спірний житловий будинок, відповідно до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши 17.02.2015 року нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. 13.12.2016 року позивачі звернулись до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області за свідоцтвами про право на спадщину за законом після померлого [PERSON]. У видачі свідоцтв нотаріус відмовила у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Зазначені обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2016 №1307/02-31. Відповідно до ст.1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 392 ЦК, особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності. Статтею 16 ЦК передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку. Суд встановив, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально. Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд встановив, що спадкодавець [PERSON] за життя не мав змоги отримати правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок, тому що помер в період після прийняття спадщини, відкритої після смерті матері [PERSON], і до закінчення шестимісячного строку, після якого видається свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, позовні вимоги про визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом на спірний житловий будинок є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved