Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.09.2014 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05.02.2010 року Сивашівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалась, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого виникають постійні сварки, свідком яких є неповнолітня дитина. Близько півтори року вони проживають окремо один від одного. Шлюб існує формально. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] в судовому засідання, позов підтримала, наполягає на його задоволенні, просила розірвати шлюб з відповідачем, та залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Просила провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився повторно, не повідомив причину своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки. Суд вважає можливим відповідно до ст. 169 п. 4 ЦПК України визнати причину неявки відповідача неповажною і ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України за згодою позивача. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи позивача в обґрунтування позову, ті обставини, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сім'я зруйнувалася остаточно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, п.п. 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16 зі змінами № 3 від 30.03.2007 року, ст. 51 Конституції України відповідно до яких, сім'я охороняється державою та при ухваленні рішення про розірвання шлюбу суд з'ясовує всі обставини справи та приймає заходи до примирення подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки стосунки між подружжям суперечать їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Збереження сім'ї стало недоцільним, оскільки подружжя проживає окремо один від одного. Отже, слід розірвати шлюб. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачка довела обставини, на які вона посилається, а саме факт недоцільності спільного проживання з відповідачем та факт неможливості збереження сім'ї. Таким чином позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову і розірвання шлюбу. Оскільки позов задоволений в повному обсязі, то суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне сплачені судові витрати в розмірі 243 гривень 60 копійок судового збору, віднести на рахунок відповідача і стягнути їх на користь позивача. На підставі зазначеного, ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України; п .п. 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16; ст. 51 Конституції України і

Outcome: approved