Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] та просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.11.2005 року за реєстром № 2-2102, виданого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. 27 березня 2014 року позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.11.2005 року за реєстром № 2-2102, виданого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], визнати за [PERSON] - правонаступницею [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], припинити право власності [PERSON] на 1/8 частку квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] та припинення права власності [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/8 частку квартири [ADDRESS] в розмірі 20 000,00 грн. шляхом отримання їх з депозитного рахунку Приморського районного суду м. Маріуполя. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 листопада 1998 року нею, її чоловіком - [PERSON], її сином - [PERSON], та її батьком - [PERSON], була приватизована квартира [ADDRESS], про що видане свідоцтво про право власності на житло від 11.11.1998 року № 10087/п, зареєстроване в Маріупольському БТІ за реєстраційним номером 35868. Зважаючи, що між ними: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] була домовленість саме до розміру рівності часток у праві спільної власності, вважає, що кожному з нас належить по 1/4 частки вищезазначеної квартири. [INFO] року її батько - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: ? частки квартири[ADDRESS], акцій ММК ім. Ілліча, грошових коштів на двох ощадних книжках. При житті її батьком заповіт складено не було. Тому спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька є: вона, її рідна сестра -[PERSON], дружина її батька - [PERSON]. На час відкриття спадщини, вона постійно проживала разом з батьком в квартирі [ADDRESS]. У встановлений законом термін для оформлення прийняття спадщини після смерті батька вона разом з сестрою звернулася до Державної нотаріальної контори №2 м. Маріуполя. Вона з заявою про прийняття спадщини, її сестра з заявою про відмову від спадщини на її користь. Проте державний нотаріус Царьова І.В., запевнила їх, що ніяких заяв подавати не треба, у зв'язку з тим, що вона постійно проживала з батько на день його смерті фактично прийняла спадщину і в будь-який час на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України зможе її оформити, її сестра, яка навпаки мешкала окремо, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подасть заяву про прийняття спадщини, буде вважатися такою, що відмовилася від спадщини. Після смерті батька вона продовжую проживати в спірній квартирі, оплачую рахунки за електроенергію, житлово-комунальні послуги, несе усі витрати по її утриманню. У листопаді 2012 року у неї виникла необхідність отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті її батька. 30.11.2012 року вона звернулася до державного нотаріуса Царьової І.В. Другої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, яка належала її батькові. Однак, 29.05.2013 року державним нотаріусом Царьовою І.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири після смерті її батька, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №691/01-16 на підставі того, що органом реєстрації МКП «Маріупольське БТІ» під час реєстрації нерухомості, а саме частки квартири, що належить [PERSON], була зроблена помилка: замість 1/8 частки квартири, належній [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Маріупольською нотаріальною конторою 03.11.2005 року за реєстром № 2-2102, зареєстрована ? частина квартири. Вважає, що [PERSON], приховавши від інших спадкоємців свої наміри, оформила спадщину після смерті батька на себе й стала власником ? частини спадкового майна. Згідно з Витягом із Спадкового реєстру від 12.11.2012 року № 32328539, [PERSON] окрім права на спадщину у вигляді ? частки квартири, були отримані свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2005 р. № 32451827 та від 20.11.2008 р. № 45868808 на акції ПАТ «ММК ім. Ілліча» та грошових кошти на двох ощадних книжках. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті спадщину прийняла її онука [PERSON]. Відповідач ніколи не проживала і не проживає в спірній квартирі (має у користуванні інше житло), відповідно не несе ніяких витрат щодо утримання та проведення ремонту квартири. Спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим внаслідок того, що вони не є однією родиною. Відповідач має у користуванні інше житло, тому припинення права на частку у спірній квартирі не завдасть істотної шкоди її інтересам. Відповідно до технічної характеристики квартири, її не можливо поділити в натурі між сторонами. Середня ринкова вартість вказаної квартири, відповідно до інформації агентств нерухомості м.Маріуполя на теперішній час становить 160 000,00 грн., тож вартість 1/8 частини становить 20 000,00 грн. Грошову суму, необхідну для виплати відповідачу вартості її частки у спірній квартирі, вона згодна внести на депозитний рахунок суду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], що діє на підставі договору, до судового засідання не з'явилися, але надали заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутності. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, а саме, згодна визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 03.11.2005 року за реєстром №2-2102, видане державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори на ім.'я її бабусі [PERSON], після смерті якої вона є спадкоємцем. Згодна, що [PERSON] належить 1/8 чатина квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], а їй, як правонаступнику [PERSON], відповідно 1/8 частина. Згодна з вартістю спірної квартири 160000,00 грн. Згодна припинити її право власності на 1/8 частину спірної квартири, як правонаступника [PERSON] в обмін сплати їй [PERSON] грошової компенсації за 1/8 частину квартири [ADDRESS] в розмірі 20000,00 грн. Просить розглянути справу у її відсутності. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі та зазначила, що дійсно на підставі спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. [INFO] року її батько - [PERSON] помер. Вона разом з сестрою - [PERSON] звернулися до Другої маріупольської державної нотаріальної контори. Вона з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON], її сестра про прийняття спадщини. Проте державний нотаріус Царьова І.В., запевнила їх, що ніяких заяв подавати не треба, у зв'язку з тим, що сестра постійно проживала з батько на день його смерті фактично прийняла спадщину і в будь-який час зможе її оформити. Вони вважали, що у сестри не буде ніяких труднощів щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину, але 29.05.2013 року державним нотаріусом Царьовою І.В. сестрі було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири після смерті її батька, тому що приховавши від інших спадкоємців свої наміри, спадщину після смерті батька оформила на себе й стала власником ? частини спадкового майна [PERSON], яка жодного дня в спірній квартирі не проживала, не сплачувала комунальні платежі і не несла які не будь витрати по її утриманню. Просить розглянути справу у її відсутності. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Із змісту п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» слідує, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається прийнявши спадщину, якщо в термін, встановлений ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від прийняття спадщини. Стаття 357 ЦК встановлює, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на часку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо, зокрема, частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його родини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 12 квітня 1951 року Лієпайського міського бюро ЗАГС, актовий запис № 332, [PERSON] народилася [INFO] року, в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [NUMBER], виданого 18 листопада 1982 року Будинком одруження м.Жданова Донецької області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис № 4196 Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині: [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 09 листопада 2012 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис № 779 (а.с. 8). Згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого 11 листопада 1998 року №10087/п Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, квартира [ADDRESS] на праві сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Згідно особового рахунку № [NUMBER] квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON], [INFO], який є власником та який помер, [PERSON], [INFO] - донька є співвласником, [PERSON], [INFO] - зять є співвласником, [PERSON], [INFO] - онук є співвласником (а.с.11). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори №691/01-16 від 29.05.2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що органом реєстрації - міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» під час реєстрації нерухомості, а саме частини квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], була зроблена помилка. Замість 1/8 частини в квартирі належній [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою « 03» листопада 2005 року за реєстром №2-2102, зареєстрована 1/4 частина (а.с.17). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 03 листопада 2005 року державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори спадкоємцем ? частини майна [PERSON], який помер [INFO] року, є його дружина [PERSON], спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається ? частини трикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.18). Згідно Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.11.2012 року № 32328539, [PERSON] окрім права на спадщину у вигляді ? частки квартири, були отримані свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2005 року № 32451827 та від 20.11.2008 року № 45868808 на акції ПАТ «ММК ім. Ілліча» та грошових кошти на двох ощадних книжках (а.с.19-20). Згідно копії актового запису про смерть №500 від 30 липня 2013 року, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть сформованого 23 грудня 2013 року №00013220826 та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданих Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 53, 54-55, 69). Згідно копії спадкової справи №465/2013 заведеної після смерті [PERSON] померлої [INFO] року з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с.67-68), яка ухвалою суду від 26.02.2014 року залучена у якості правонаступника відповідача. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 26 серпня 2011 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис № 779 (а.с. 70). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 31 березня 1976 року міського відділу ЗАГС м.Шахтарськ Донецької області, актовий запис № 268, [PERSON] народилася [INFO] року, в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.71). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 квітня 1953 року, актовий запис № 37, [PERSON] народився [INFO] року, в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.72). Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 29 вересня 1998 року Оржонікідзевським відділом державної реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 211, між [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 1998 року зареєстрований шлюб. Прізвища після одруження чоловіка та дружини: [PERSON] та [PERSON] (а.с.72). Таким чином, вивчивши думку сторін, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], щодо визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.11.2005 року за реєстром № 2-2102, виданого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] підлягають задоволенню та підлягає визнанню за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], за [PERSON] - правонаступницею [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з чим слід припинити право власності [PERSON] на 1/8 частку квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] та припинення права власності [PERSON]. Щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/8 частку квартири [ADDRESS] в розмірі 20 000,00 грн. шляхом отримання їх з депозитного рахунку Приморського районного суду м. Маріуполя, в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки згідно розписки від 27 березня 2014 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошову компенсацію за належне їй мано на праві власності, як правонаступнику та спадкоємцю після смерті [PERSON], 1/8 частину квартири [ADDRESS] 2000,00 доларів США, що еквівалентно 20000,00 грн.

Outcome: partial