Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 04 червня 2011 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось, через неправомірну поведінку [PERSON], через що вона залишила чоловіка і з дітьми перейшла проживати до своїх батьків, з серпня 2017 року вони проживають окремо, немає взаєморозуміння, вони стали чужими людьми, сімя існує формально. Все це призвело до того, що вони припинили сімейно шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, як подружжя разом не проживають. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 04 червня 2011 року виконавчим комітетом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02, після розірвання залишити шлюбне прізвище «Паламарюк». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача суду не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-МИ №066528, виданого 04.06.2011 року виконавчим комітетом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, Серія І-МИ №165563, виданого 27 липня 2012 року виконавчим комітетом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №10, та Серія І-МИ №208802, виданого 15 вересня 2014 року виконавчим комітетом Черешенської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №13. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, судом сторонам надавався термін на примирення, однак сторони за наданий термін не примирилися, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці [PERSON] її шлюбне прізвище «Паламарюк». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, розірванням шлюбу не порушуються особисті та майнові права сторін та неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved