Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду із позовом до відповідача Харитонівської сільської ради, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є єдиними спадкоємцями ( як донька та дружина), які прийняли спадщину. Після смерті спадкодавця залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, площею 0, 0646 га, що знаходився за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 1822510100:01:005:0167, будівлі олійні [ADDRESS], майновий комплекс № 2 , легковий автомобіль MAZDA, р.н. [NUMBER] . Позивачі в строки та порядок встановленому законодавством звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до Договору про поділ спадкового майна, від 02.08.2019 було поділено майно між спадкоємцями, але до спадкової маси входить ще один об`єкт нерухомості - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2440 га, що знаходиться по [ADDRESS] , згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001710 від 26 березня 2002 року. Під час проведення встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) було встановлено, що в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку площа вказана 0,2440 га, однак її площа становить 0,2263 га. Протоколом виправлення помилки № 2938112 від 17.04.2019 внесено відомості про земельну ділянку в частині виправлення площі з 0,2440 га на 0,2263 га. В подальшому було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за померлим [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 164918821 від 25.04.2019 . Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 02.08.2019 № 259/02-31 приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з невідповідністю реєстраційних даних щодо земельної ділянки з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЖТ № 001710 від 26.03.2002. За цих підстав, позивачі вимушені звернутись до суду за захистом свого порушеного права, оскільки іншим чином не мають можливості оформити спадкові права. 19 серпня 2019 року ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та почато підготовче провадження. 06 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та представник позивачів у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду представник позивачів [PERSON] надав клопотання про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач - Харитонівська сільська рада в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність їх представника, щодо позовних вимог не заперечують. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріли справи, в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачів законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого 30.10.2018 Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.10). Ступінь родинних відносин позивачів з померлим [PERSON] , як дружини та дочки підтверджуються матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11), свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.12) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.11-13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. До спадкової маси входить і земельна ділянка з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2440 га, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 001710 від 26 березня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 126 (а.с.20). Позивачі є спадкоємцями першої черги, прийняли спадщину. Спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Коростишівського районного округу Житомирської області Серьожкіною О.М. за № 10/2019. [PERSON] подав заяву про відкликання заяви про прийняття спадщини від 07.03.2019 за № 32. Дана заява зареєстрована 25.03.2019 за № 48 ( спадкова справа № 10/2019). Як вбачається з матеріалів справи, постановою нотаріуса від 02.08.2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачам було відмовлено, в зв`язку з невідповідністю реєстраційних даних щодо земельної ділянки, що містяться в Державному земельному кадастрі, даним правовстановлюючого документу на земельну ділянку - державному акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 001710, виданому Шахворостівською сільською радою Коростишівського району Житомирської області 26.03.2002 року на ім`я [PERSON] (а.с.28-29). Так, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 001710 земельна ділянка площею 0,2440 га, належить Спадкодавцю (а.с.20). Відповідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої було проведено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площа земельної ділянки є 0,2263 га, одночасно присвоєно земельній ділянці кадастровий номер 1822588411:07:001:0106 (а.с.52-65). В даному випадку виникла розбіжність при фактичних обмірах земельної ділянки, що підтверджується протоколом виправлення помилки № 2938112 від 17.04.2019 ( а. с. 23) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов по визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ведення державного реєстру земель запроваджено Тимчасовим порядком ведення державного реєстру землі, затвердженого Наказом Держкомзему України по земельним ресурсах від 02.07.2003 року № 174, зареєстрованого в Мінюсті 25.07.2003 року № 641/7962. Згідно п. 4 абз. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про держаний земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначені площі та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної в Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок. ч. 1,5 статті 37 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Відповідно до ч. 9 ст. 79-1 ЗК України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок та державної реєстрації її права власності на неї. Відповідно до п. 4.15.Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Зареєстрованого в Мінюсті України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 3 глави 7 розділу визначено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна першої черги, прийняли спадщину, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), в інший спосіб оформити спадкові права не мають можливості, а отже вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені доказами, тому суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє обгрунтування в ході судового розгляду. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved