Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачі звернулись з вищевказаною позовною заявою, у якій просять визнати [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] індекс 28042 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що у вказаному будинку разом з ними зареєстрований син [PERSON] від першого шлюбу [PERSON], проте протягом останніх п'яти років разом з ними фактично не проживає, його особистих речей у будинку не має. Добровільно відповідач знятися з реєстрації відмовляється, внаслідок чого позивачі вважають, що їх права порушенні, зокрема вони не можуть самостійно розпоряджатися своїм майном та реєстрація відповідача впливає на розмір комунальних платежів. Також позивачі вказали, що хвилюються, оскільки за місцем реєстрації [PERSON] постійно надходять листи з банківських установ про конфіскацію майна. Позивачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з'явились. Про час, дату та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Від них надійшли заяви, у яких вони підтримали свій позов та просили проводити судовий розгляд за їх відсутності. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернутий конверт зі зворотним поштовим повідомленням та відміткою про те, що [PERSON] за адресою реєстрації не проживає. У судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву та інших заяв або клопотань від нього не надходило. За відсутності заперечень позивачів суд у засіданні 4 квітня 2018 року, враховуючи зазначені вище обставини, ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, серія та номер: Б/Н, виданий 01.02.1974 Виконавчим комітетом Олександрійської районної Ради депутатів трудящихся Кіровоградської області. Також відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником вказаного вище будинку є [PERSON] Копії зазначених документів долучені до матеріалів справи. У зазначеному будинку зареєстровані: власник [PERSON], його дружина - [PERSON], його син - [PERSON] Це підтверджується довідкою, виданою виконкомом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 418 від 24.01.2018 року. З 2012 року відповідач [PERSON] у зазначеному будинку не проживає. Це підтверджується довідкою виданою виконкомом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 109 від 18.01.2018 року та актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 14.12.2017 року, підписаним старшом квартала [PERSON] та сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно положень частин 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, при цьому сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи зазначені норми права та встановлені судом обставини, зокрема те, що син позивача [PERSON] не проживає у належному позивачу будинку більше ніж рік, залишаючись у ньому зареєстрованим, не є членом його сім'ї, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та наявність підстав для її задоволення. Судові витрати відповідно до ст. 133 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved