Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 23 червня 2017 року у Маневицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №55. В обґрунтування\~позову [PERSON] зазначила, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, з 2019 року проживають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася. Від [PERSON] до суду надійшло клопотання, у якому позивачка просить розгляд справи провести у її відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] , будучи\~належнимчином повідомленим про день, час і місце слухання справи шляхом направлення повісток рекомендованими листами, які отримав особисто, двічі не з`явився, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав відзиву на позов та доказів у справі. Дослідивши докази,\~наявні в\~матеріалах справи,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчать надані суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 23 червня 2017 року. Від спільного проживання у шлюбі, сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка просить позов задовольнити, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, також зазначає, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, з 2019 року проживають окремо, миритися не бажають, сім`я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не з`явився в судове засідання, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved