overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачка 18.01.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 2500 грн. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо від сім'ї, не надає матеріального утримання дитині. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданому відзиві позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки не працює і не має змоги сплачувати заявлену позивачкою суму; просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; стан здоров'я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно, розмір доходу якого невідомий, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1700 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка 18.02.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого народила доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, та просила справу слухати без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 31.03.2012 року Виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області, сторони перебувають з 31.03.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 11. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 02.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 240 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки ОСББ «К.Маркса, 3» № 190 від 14.02.2014 року [PERSON], дійсно проживає у [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виданої ДП «Селидіввугілля» ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» від 03.03.2014 р. [PERSON] дійсно працює на шахті 1/3 «Новогродівська» електрослюсарем підзеним з 02.09.2013 р. по теперішній час. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивачка 18.02.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 18.02.2014 р. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка 18.02.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебувала у фактичних сімейних відносинах з відповідачем, від якого народила доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу слухати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області 24.07.2013 року, актовий запис № 144 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 18.02.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 18.02.2014 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачка 18.02.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 18.05.2013 року. Від даного шлюбу у них дітей не має. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, із за різності характерів та на те , що він відмовився розірвати шлюб через органи відділу ДРАЦС, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати без надання строку на примирення. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився та пояснив, що він спочатку не був згоден на розірвання шлюбу через органи відділу ДРАЦС , а тепер він згоден тому, не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися відносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110., 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивачка 18.02.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 24.10.1992 року Баловненською сільською радою, Новоодеського району в Миколаївській області за актовим записом № 9, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивачки, відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.10.1992 року. Їх шлюб зареєстровано Баловненською сільською радою, Новоодеського району в Миколаївській області, актовий запис № 9. Від спільного подружнього життя подружжя має і виховує спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка 18.03.2016 року звернулась у суд з даним позовом, покликаючись на те, що 29 жовтня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них [INFO] року народився син [PERSON]. Вказує, що за останні кілька років сімейні стосунки між ними погіршились. Відповідач часто вживає алкогольні напої та влаштовує скандали. В присутності сина виражається у її сторону нецензурними словами та погрожує фізичною розправою. Зазначає, що вони із відповідачем перестали знаходити спільну мову, їх шлюб фактично розпався. Протягом десяти місяців проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Між ними втрачено почуття любові та поваги, відтак збереження шлюбу є неможливе. З огляду на наведене просить шлюб з відповідачем розірвати. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач погоджується на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] р. народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Протягом останніх 10 місяців вони не ведуть спільного побуту, не підтримують сімейних стосунків, бажають шлюб розірвати. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 цього Кодексу, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що вимога позивачки про залишення їй шлюбного прізвища є підставною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивачка 18.03.2019 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від укладеного ними 21.04.2007 року шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 28 ). А відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має ( а. с. 29 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в судовому засіданні у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 21.04.2007 року шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4,53), яка проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею, знаходиться на її утриманні (а.с. 6) . Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач не має, також не має утриманців, не є інвалідом. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивачка 18.04.2016 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони уклали 24.07.2004 року шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею. Шлюб розірвано згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15.07.2011 року. Відповідач після розлучення з липня 2015 року не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працює. Вона з дітьми проживає на орендованій квартирі, так як свого власного житла не має, їй самій важко утримувати дітей на свою заробітну плату. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття ( а. с. 1-2 ). В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивачка позовні вимоги щодо стягнення аліментів підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 26 ). Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо сплати аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, вказавши, що працює та має на утриманні дитину [PERSON], [INFO], про що надав докази ( а. с. 27-30 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони з 24.07.2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15.07.2011 року ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] ( а. с. 4 ) та [PERSON], [INFO] ( а. с. 5 ), які на даний час проживають та залишаться проживати з позивачкою (а.с.11). Відповідач працює, має стабільний заробіток, але не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Він має на утриманні дитину [PERSON], [INFO], про що надав докази, іншим особам аліменти не сплачує та не має інших утриманців, не є інвалідом ( а. с. 29 ). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів згідно ст. 180-184 СК України підлягають задоволенню, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що аліменти підлягають стягненню у розмірі заявленому позивачкою щомісячно, що не суперечить вимогам діючого законодавства на утримання двох неповнолітніх дітей

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивачка 18.04.2016 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від укладеного ними 28.08.2015 року шлюбу, який на даний час не розірвано, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та на її утримання як дружини до досягнення дитиною 3 річного віку. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала, уточнивши свої вимоги, прохала лише стягнути на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 29 ). А відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має ( а. с. 30 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 28.08.2015 року шлюбу, який на даний час не розірвано, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Інші особи, яким би сплачував аліменти відповідач відсутні, також не має утриманців ( а. с. 2 5 ). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно за взаємної згоди сторін, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка 18.04.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], син проживає постійно з нею, коштів не достатньо для утримання дитини, матеріальної допомоги не отримує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти, але в розмірі 1/4 частини його доходів. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері (а.с. 5,6). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по утриманню сина, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Відповідно до частини 3 статті 88, пункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial