Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачі звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просять у порядку спадкування за законом, визнати за ними право власності на [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що вони є єдиними спадкоємницею після смерті [PERSON], який за життя, як член ЖБК, повністю виплати пайовий внесок за вказану квартиру, однак, правовстановлюючого документа на цю квартиру не отримав, у зв'язку з чим, нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину. У судовому засіданні позивачі позов підтримали і просила про його задоволення. Відповідач та третя особа своїх представників у судове засідання не направили і доказів про поважність причин не направлення своїх представників, суду не надали, хоча про час і місце розгляду, відповідач та третя особа неодноразово повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями. Суд вважає, що відповідач та третя особа, без поважних причин не направили своїх представників у судове засідання. Позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи по суті за відсутності представників відповідача і третьої особи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно у відсутність представників відповідача та третьої особи. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про народження позивачки: [PERSON] від 17.06.1980 року, її батьком є [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про народження позивача: [PERSON] від 16.03.1983 року, його батьком є [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 14.07.1979 року, позивачка: [PERSON] з 14.07.1979 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії довідки ЖБК «ХІМІК-15» від 14.08.2015 року № 14/8, [PERSON], був членом ЖБК «ХІМІК-15», який 25.02.1992 року, повністю вніс пайовий внесок у розмірі: 10743 руб. 79 коп. за [ADDRESS], загальною площею: 64,2 кв. м. і жилою площею: 40,9 кв. м.. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 29.04.2014 року, [PERSON] помер[INFO] року. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії спадкової справи, [PERSON] за життя заповіт не складав. Після смерті [PERSON], позивачі звернулись до приватного нотаріуса із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 01.09.2015 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв право на спадщину за законом через відсутність реєстрації правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірну квартиру), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності [PERSON] на [ADDRESS] Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивачів порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивачів. Тому, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, позивачі просили покласти на них.

Outcome: approved