Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на Ѕ частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що при зверненні до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Вказала, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної категорії колгоспного двору, в ньому проживали її батьки [PERSON] та [PERSON] і являлися власниками по Ѕ частині цього домоволодіння, однак не оформили правовстановлюючих документів. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася. В позовній заяві просила справу слухати у її відсутності, зазначивши, що її інтереси представлятиме адвокат Чир Н.І. Представник позивачки - адвокат Чир Н.І. у підготовче засідання не з`явилася, від неї поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Борщівської міської ради в підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві просить розглянути справу в його відсутності, позов визнає повністю. Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. 23 листопада 2018 року листом №859/02-31 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] , яке складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, у зв`язку з чим позивачці було рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій та наступної належності їй як спадкоємцеві за заповітом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням Пищатинської сільської ради від 04 вересня 1993 року [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0, 57 га, з яких - 0, 12 га для обслуговування житлового, та 0, 45 га для ведення підсобного господарства. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої КП «Борщівське районне бюро технічної інвентаризації» 03 серпня 2016 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 142541,00 грн., житловий будинок побудовано в 1959 році, господарські будівлі - в 1956-1980 роках. Згідно довідки Борщівської міської ради від 27 березня 2019 року №127 та доданих до матеріалів справи виписок із погосподарських книг с.Пищатинці за 1986-1990, 1991-1995 рр., двір, що знаходиться у [ADDRESS] , і, у якому проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова двору; його дружина [PERSON] , відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] , як членам бувшого колгоспного двору, належало право власності на спірне домоволодіння по 1/2 частині кожному. Поряд з тим встановлено, що рішенням Борщівського районного суду від 10 вересня 2015 року (справа №594/1011/15-ц), за позивачкою, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON] , право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд у [ADDRESS] . Рішенням шостої сесії тридцять другої сесії Пищатинської сільської ради №159-32/2014 від 19 листопада 2014 року, затверджено назву вулиць та нумерацію будинків згідно розрахунку, відповідно до якого, домоволодінню [PERSON] присвоєно номер [ADDRESS] . Аналогічне підтверджується довідкою виконавчого комітету Борщівської міської ради №128 від 27 березня 2019 року. 24 листопада 2006 року [PERSON] заповіла позивачці [PERSON] все належне їй на день смерті майно (заповіт посвідчений секретарем Пищатинської сільської ради 24 листопада 2006 року, зареєстрований в реєстрі за №29). Заповіт не змінений та не скасований. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в м.Борщеві Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 31 жовтня 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області). Позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі якої було заведено спадкову справу за №468/2017. Отже позивачка [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Родинні відносини позивачки [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] , згідно якого позивачка [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , та свідоцтвом по укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого позивачка змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , зареєструвавши 20 серпня 1988 року шлюб з [PERSON] . Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою [PERSON] , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , що належала померлій [INFO] матері [PERSON] . На підставі ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved