Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 07.07.2014 року звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] на її користь аліменти в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення ними повноліття. Позивачка посилається на ті обставини, що з відповідачем по справі вони знаходяться у шлюбі з 16.08.2003р., зареєстрованим Купянським міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківської області. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO]. Як зазначає [PERSON], їхня сім'я фактично розпалась, у теперішній вона час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку. Відповідач працює , має стабільний заробіток, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітніх дітей, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі . Також [PERSON] в своїй заяві уточнила свої позовні вимоги, змінивши розмір аліментів з 1/4 на 1/3 частину доходу відповідача до повноліття дітей, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей. Уточнені позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовільнити, винести рішення в попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач немає заперечень проти уточнених позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, з уточненими позовними вимогами позивачки згоден у повному обсязі та згодний виплачувати аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу. Також просив винести рішення в попередньому судовому засіданні, оскільки немає заперечень проти уточненого позову. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права і свободи інших осіб. Суд вважає, що визнання [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Куп'янської міської ради Харківської області [PERSON] проживає разом з відповідачем та неповнолітніми доньками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. На підставі викладеного, у суда не викликає сумніву, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved