Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивачка 17 вересня 2013 року звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, у розмірі 1/2 частини від прожиткового мінімуму для працездатних осіб починаючи з вересня 2013 року і до досягнення сином двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що між вона з 14.07.1990 року перебувала у шлюбі відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] Син є студентом денного відділення. Державної форми навчання, першого курсу хімічного факультету Львівського національного університету ім. Івана Франка та потребує коштів на утримання, харчування та проживання. Вона, [PERSON] не працює та перебуває на обліку у Львівському міському центрі зайнятості. Син проживає разом із нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, їй важко одній його утримувати, а тому змушена звернутися до суду із цим позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просила позов задовольнити. Третя особа [PERSON] звернувся до суду з клопотанням у якому підтвердив викладене у позові його матері [PERSON] те, що не отримує від відповідача - свого батька матеріальної допомоги, повідомив про вкрай важкий його матеріальний стан та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку належним чином, однак подав на адресу суду заперечення проти позову у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Розглядати справу без його присутності. У своїх запереченнях відповідач зазначив, що з 16 січня 2012 року він проживає окремо, оскільки спільне проживання в одному помешканні було нестерпним. Разом з тим зазначив, що все рухоме та нерухоме майно він залишив у користуванні [PERSON] забравши лише особисті речі. Рішенням Шевченківського районного суду від 20 вересня 2012 року шлюб між ним та позивачкою було розірвано, а все рухоме та нерухоме майно залишилось у користуванні її та сина. Відповідач зазначив, що після розлучення син спілкувався з ним лише тоді коли потрібні були гроші. Ставши студентом Варшавського університету [PERSON] був виключений за прогули у січні 2013 року. З січня 2013 року він не виявляв бажання спілкуватися та постійно уникав зустрічей. Невідомо чим займався і чому не працював. В електронній переписці з [PERSON] , як зазначив відповідач, він пропонував мирове вирішення питання, та пропонував матеріальну допомогу у тому розмірі який можливий. Також, пропонував провести поділ спільно нажитого майна, щоб були кошти на допомогу синові. Усі аргументи були відхилені, а майно залишилось у користуванні [PERSON] В зв'язку з чим, він - відповідач опинився у важкій фінансовій ситуації. Також зазначив, що його матеріальне становище протягом останнього року значно погіршилось, оскільки він був без роботи. Зараз немає достатнього доходу, вказав, що його заробітна плата становить 2900 грн. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.11.1994 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони мають спільну дитину, а саме сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-5) Також встановлено, що [PERSON] перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку від 19.11.2011 року № 1725 виданою ЛКП «Збоїща-408» (а.с.8). Згідно довідки, що видана ЛНУ ім. І.Франка № 180 від 03 вересня 2013 року та №27 від 12.02.2014 р. встановлено, що [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення державної форми навчання хімічного факультету. Закінчує навчання 30 червня 2017 року. (а.с. 10-92). Довідкою Львівського міського центру зайнятості №4724 від 25.10.2013 р. [PERSON] перебуває на обліку як безробітна. ( а.с. 15) У відповідності до ч.1,2 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу (заробітку) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб ,які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЮріяФарм» на посаді менеджера із зовнішньоекономічної діяльності та його загальна сума отриманого доходу за період з серпня 2013 р. по січень 2014 р. становить 22130 грн. 12 коп., що підтверджується довідкою про доходи виданою ТзОВ «Юрія-Фарм» № 58 від 07.02.2014 р. ( а.с.89) Судом не здобуто доказів того, що у відповідач є на утриманні інші особи, а зібраними доказами встановлено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримування повнолітнього сина, який продовжує навчання у заявленому позивачкою розмірі. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved