Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове майно посилаючись на те, що 24.09.2014 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину земельної ділянки площею 3,110 га розташованої на території Ленінської сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії III-КВ № 066658, виданого 28.03.2001 року Ленінською сільською радою Сквирського району Київської області на імя [PERSON]. Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але отримати свідоцтво про прийняття спадщини не мають можливості, оскільки спадкодавець [PERSON], за життя не зареєстрував право на спадкове майно. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не зявився звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, заперечень не має. Третя особа без самостійних вимог : [PERSON] у судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду заяву, у якій просила ухвалити рішення по суті позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 01.04.2011 року за життя [PERSON] набув права власності на ? частину земельної ділянки площею 3,110 га розташованої на території Ленінської сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії III-КВ № 066658, виданого 28.03.2001 року Ленінською сільською радою Сквирського району Київської області, яку він успадкував в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 28.08.2006 року. 24.09.2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину земельної ділянки площею 3,110 га розташованої на території Ленінської сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії III-КВ № 066658, виданого 28.03.2001 року Ленінською сільською радою Сквирського району Київської області на імя [PERSON]. Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але отримати свідоцтво про прийняття спадщини не мають можливості, оскільки спадкодавець [PERSON], за життя не зареєстрував право на спадкове майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу ( шість місяців), він не заявив відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів\~\~виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно\~ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту порушеного права є визнання права. Визначеними\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність. Зазначене в повній мірі відповідає вимогам\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з практикою застосування якої, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року). З урахуванням вище викладеного та враховуючи приписи цивільного законодавства України, суд, приходить до висновку, що оскільки права позивачів пасивно порушуються відповідачем, а саме у не визнанні права то позов підлягає задоволенню в повному обсязі із застосуванням обраним способом захисту, а саме визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved