Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказують, що їм на праві власності належить житловий будинок №134 по вул.Лермонтова в м.Бердянську Запорізької області (по 1/2 частині за кожним) після смерті [PERSON]. Під час оформлення вказаної спадщини позивачам стало відомо про те, що у вказаному будинку зареєстровано місце постійного проживання відповідача, який насправді у цьому будинку з 1996 року. Тому в своєму позові позивачі просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним будинком та зняти його з реєстрації у вказаному будинку. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також додали, що проживали у [INFO] з 2003 року по день смерті спадкодавця [PERSON] в 2005 році доглядали її. Зі слів [PERSON] відповідач [PERSON] є її далеким родичем та проживає десь у Мурманську. Сам відповідач ані у вказаний час, ані після смерті [PERSON] в будинку ніколи не зявлявся, позивачі його ніколи не бачили. Просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є сусідами позивачів по вул.Лермонтова 134 в м.Бердянську (з 1996 та 2002 років відповідно). Підтвердили факт непроживання відповідача за весь цей час у вказаному будинку, відповідача [PERSON] ніколи не бачили. Заслухавши пояснення позивачів, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно відповідних свідоцтв про право на спадщину за заповітом та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по 1/2 частині кожному житловий будинок №134 по вул.Лермонтова в м.Бердянську Запорізької області. Згідно довідки вуличного комітету №27, записів у будинковій книзі та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаному будинку зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] з 03.09.1996р. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] на протязі строку, набагато більшого, ніж встановлено законодавством. Доказів поважності причини його відсутності до суду надано не було. За таких обставин позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом, підлягають задоволенню. В той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації його місця проживання у вказаному будинку, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Тому визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вже є підставою для зняття її з реєстраційного обліку у цьому приміщенні і додаткового рішення про це (за відсутності спору з цього приводу) не потребує. На підставі викладеного,

Outcome: partial