Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачі звернулись до відповідача з вимогою про визнання за ними права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом, в рівних частках - по 1/2 частині від 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Позов мотивують тим, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на житло видано сторонам та померлому 30.10.2007 року на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Сторони є спадкоємцями за законом першої черги, але вчасно звернувшись до нотаріуса отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії так як за життя померлого не зареєстрували право власності в ОМБТІ. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні відмовилась від своєї частки у спадщині на користь позивачів. Судом встановлено: Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,70 кв.м. видано 30.10.2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] (а.с.50). 20.02.2014 року до Четвертої одеської нотаріальної контори, для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], звернулась його дочка - [PERSON] (а.с.49). Заяви інших спадкоємців про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], та заяви про відмову від прийняття спадщини, в спадковій справі №138/2014 - відсутні (а.с.49-59). Суд також встановив, що позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги, прийняли спадщину відповідно до закону, що підтверджується свідоцтвами про одруження, свідоцтвами про народження та довідкою про проживання разом з померлим на день його смерті (а.с.50-53). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частини квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], який помер [INFO], через відсутність документів про державну реєстрацію права власності на спадкове майно (а.с.58). В судовому засіданні відповідачем [PERSON] оголошена заява про відмову від частки у спадкуванні після смерті чоловіка на користь позивачів у рівних частках (а.с.42). Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON], підлягають частковому задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку. Суд не бере до уваги відмову відповідача [PERSON] від прийняття спадщини (а.с.42), так як вона не відповідає вимогам ч.1 ст.1273 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Позовні вимоги позивача [PERSON] задоволенню не підлягають з підстав відсутності у нього перешкод в оформленні права на спадщину у встановленому законом порядку. Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд виходить з того, що згідно з ст.1297 ЦК України та ст.66 Закону України «Про нотаріат» оформлення прав на спадкове майно входить до виключної компетенції органів нотаріату. Відповідно до ст.8-1 Закону України «Про нотаріат», будь-яке втручання в їх діяльність та вирішення питань, що належать до їх виключної компетенції забороняється. Ст.1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд зазначає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial