Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності посилаючись на те, що згідно договору міни від 15.12.2000 року [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за позивачами, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач з 2000 року постійно проживають у даній квартирі. [INFO] помер син позивачів [PERSON] Позивачі в установлений строк не звернулись з заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON] добросовісно заволоділи 1/5 частиною квартир, що належала йому, продовжують відкрито та безперервно володіти частиною нерухомого майна, загальний строк володіння складає понад 13 років. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Представник позивачів позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивачі є спадкоємцями майна померлого [PERSON] , з січня 2001 року безперервно володіють часткою у спірній квартирі, що належала [PERSON] Просив позов задовольнити, визнати за позивачами право власності за набувальною давністю по 1/10 частині за кожним на [ADDRESS]. Представник відповідача - територіальної громади в особі Полтавської міської ради позовні вимоги не визнала, вважає, що позивачами невірно вибраний спосіб захисту порушеного права. Просила відмовити у задоволенні позову. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник третьої особи - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Полтавського МУЮ в судове засідання не з'явився, надав суду заву про розгляд справи в його відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 травня 2009 року по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до територіальної громади м. Полтави, [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини встановлено, що згідно договору міни від 15.12.2000 року квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], частки співвласників є рівними та складають по 1/5 частині. [INFO] [PERSON] помер. Згідно повідомлення Полтавської районної державної нотаріальної контори , на майно померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 615/2008 за заявою про прийняття спадщини від [PERSON], що діє як законний представник малолітньої дочки [PERSON], 2001 року народження. Ухвалою суду від 31 травня 2012 року заяву [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] залишена без розгляду. При вирішенні справи, суд приймає до уваги, що 1/5 частина спірної квартири відповідно до норм ст. 183 ЦК України не є неподільною річчю, а тому дана частина квартири не може вважатися окремим об'єктом цивільних прав. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК Ураїни особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ яку неможливо поділити без втрати її цільового призначення. Як вбачається з матеріалів справи 1/5 частина [ADDRESS] не була виділена в натурі, суду також не надано доказів, що в даній квартирі здійснювались переобладнання для роздільного користування. З урахуванням не виділення в натурі 1/5 частини квартири , не можливим є встановлення факту володіння нею саме позивачів, адже власниками даної квартири також є і треті особи [PERSON], [PERSON], які, згідно з поданими заявами тимчасово проживають за межам м. Полтави та які також могли користуватися даною часткою нерухомого майна. У судовому засіданні встановлено, що фактично між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування майна, до яких не може бути застосована ст.. 344 ЦК України, таким чином позивачами вибраний невірний спосіб захисту порушеного права, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed