Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-06 00:00:00

Позивачі по справі - [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] оскільки відповідач фактично більше 10-ти років не проживає у вищезазначеній квартирі. У судовому засіданні позивачі по справі, свій позов підтримали в повному обсязі та наполягали на задоволенні позовних вимог, в останнє судове засідання позивач [PERSON] з погіршенням стану здоровя не зявився надав заяву, що позов підтримує прохає суд розглянути справу в його відсутність (а.с.63). Відповідач по справі у судове засідання зявився лише один раз 10.08.2015 року, в подальші судові засідання не з'явився, хоча про час і місце всіх судових засідань по суті повідомлявся належним чином відповідно до п. 4. ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчать його особистий підпис про явку до суду на 19.08.2015 рік (а.с.34), а також копії повісток про виклик до суду (а.с,38,48,59), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, якими відповідач належним чином був проінформований про виклик до суду (а.с.35,44,51,61), однак в жодному судовому засіданні відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі по справі - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] що підтверджується відмітками в паспорті громадянина України позивачів (а.с.6,9). Зазначена квартира належить позивачам на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 14.10.2003 року державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області Поповою Л.О., реєстраційний № 1212 та зареєстрованому 05.12.2003 року Шевченківським БТІ у реєстраційній книзі № 10 за № 904 (а.с.11). У 2004 році зі згоди позивачів по справі у вищевказаній квартирі був прописаний [PERSON], як пояснили позивачі по справі син попросив їх тимчасово прописати його в їх квартирі. З 2006 року [PERSON] у вищевказаній квартирі не проживає, проте зніматися з реєстрації за адресою: [ADDRESS] - відмовляється. На даний час відповідач має окреме житло, судом було встановлено, що згідно заповіту, складеному [PERSON], [INFO], посвідченому 15 березня 2011 року приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області, належний їй будинок [ADDRESS] спадкодавиця заповідала відповідачу по справі - [PERSON], 1982 року народження (а.с.32,33). Окрім цього, Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до житлово-комунального відділу ВАТ «ТУРБОАТОМ» щодо місця проживання в даний час відповідача по справі (а.с.40), на який було отримано відповідь, що відповідач по справі - [PERSON] мешкає у гуртожитку ВАТ «ТУРБОАТОМ» з жовтня 2006 року без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.52,54). Факт того, що відповідач не проживає в квартирі позивачів по справі більше 9-ти років, підтверджується актом, складеним комісією у складі депутата Шевченківської селищної ради та сусідів у червні 2015 року (а.с.17). Крім того, позивачі стверджують коли відповідач приїздить до них нібито в гості то постійно створює нестерпні умови для них, кидається в бійку, висловлюється в їх адресу нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, дані свідчення позивачів підтверджуються не тільки їх поясненнями в суді, а й поясненнями дільничого інспектора Шевченківського РВ і двома висновками Шевченківського РВ за 2015 рік, про постійні погрози в адрес позивачів зі сторони відповідача. Позивачі по справі, як законні власники зазначеного житлового будинку, не мають змоги на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із житлового приміщення або обмежений в праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане з вирішення питання про житлові права особи, які регулюються як нормами житлового так і цивільного законодавства про право особи на проживання в цьому будинку (ст.ст. 71-72, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Вимоги позивачів в частині усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження майном, на підставі ст..391 ЦК України, як власника будинку не підлягають задоволенню, до правовідносин які регулюються законом «Про свободу пересування в Україні» від 11.12.2003 року, № 1382-IV. Враховуючи, що відповідач по місцю реєстрації не проживає протягом 9-ти років, що підтверджено в суді, як письмовими доказами, так і поясненнями позивачів, має своє окреме житло згідно заповіту, в даний ча на протязі 10-ти років мешкає в місті Харків в гуртожитку разом зі своєю сімєю, суд вважає визнати відповідача на підставі ст. 72 ЖК України, втратившим право користування квартирою [ADDRESS] в зв'язку з чим відповідач підлягає і зняттю з реєстрації за вказаною адресою.

Outcome: approved