Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення повноліття дітьми. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином трьох років. Свої позовні вимоги [PERSON], мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] 15 січня 2011 року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області. Від вказаного шлюби сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дітей та відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, хоча працює та має постійний заробіток, отримує регрес, стягнень по виконавчим листам з останнього не здійснюється, аліментів нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення повноліття дітьми. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявлявся, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від останнього не надходило до суду заяв про розгляд справи за його відсутності або повідомлень про причини неявки в судові засідання. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №227555, виданого 15 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, 15 січня 2011 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище «Міскінова» на шлюбне прізвище «Косоурова» (а.с. 8). Згідно свідоцтв про народження серії 1-НО № 118996 та серії І-НО № 598607 сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] відповідно (а.с. 9, 10). Згідно довідки № 061 від 15.12.2016 року, виданої ОСББ «Добробут» діти [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно наказу Управління пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області №2-вн від 30.10.2014 року [PERSON] у період з 30 жовтня 2014 року по 05 вересня 2017 року включно перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 14, 15). Відповідно до довідки про заробітну плату №973 від 01.12.2016 року, виданої ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», [PERSON] у період з травня 2016 року по жовтень 2016 року отримав дохід у розмірі 78454,99 гривень (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 2 ст. 183 СК України, а також майновий стан позивачки, яка виховує двох малолітніх дітей, на даний момент не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, який є працездатною, працюючою особою суд вважає, що [PERSON], у змозі сплатити аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку) на обох дітей, щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, з моменту предявлення позову, а саме з 15 грудня 2016 року і до повноліття [PERSON], після чого сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття [PERSON]. Окрім того, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення [PERSON] трьох років. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved