Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, відповідно до якої, просять суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою № 1 за адресою: м. Кременчук, вул. Верхньо-Дніпровська, 47. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що позивачі та відповідач є власниками квартири № 1 за адресою: м. Кременчук, вул. Верхньо-Дніпровська, 47. На даний час в квартирі № 1 за адресою: м. Кременчук, вул. Верхньо-Дніпровська, 47 зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інші співвласники квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON] 31.05.2018 року ТОВ «Місто для людей Кременчук» було складено акт про не проживання, відповідно до якого встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за даною адресою з 1993 року по теперішній час. А тому є всі підстави визнати відповідача, такими, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки невиконання обовязків відповідачем щодо утримання квартири порушує законні права [PERSON] , [PERSON] на оплату житлово-комунальних послуг та отримання субсидії. В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, в матеріалах справи маються заяви, відповідно до яких останні просять розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідачі в судовому засідання не зявився, в матеріалах справи мається заява, відповідно до якого останній просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає у повному обсязі, оскільки він постійно проживає в державі Ізраїль та має громадянство цієї країни, через відсутність достатнього часу він не може самостійно знятися з місця реєстрації. Третя особа до суду свого представника не направила, надала до суду клопотання, відповідно до якого розгляд справи проводити без нашої участі, щодо вирішення спору покладається на розсуду суду. Враховуючи, клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками квартири № 1 за адресою: м. Кременчук, вул. Верхньо-Дніпровська, 47, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 08.11.2005 року, серії САА № 810864, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8934574 від 14.11.2005 року. [PERSON] довідки ТОВ «Місто для людей Кременчук» № 1154/36 від 31.05.2018 року в квартирі № 1 за адресою: м. Кременчук, вул. Верхньо-Дніпровська, 47 зареєстровано 3 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] про не проживання № б/н від 31.05.2018 року [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 1993 року по теперішній час. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є також власником вище вказаної квартири, при цьому в матеріалах справи мається заява від 27.09.2018 року посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] відповідно до якої, [PERSON] визнає позов в повному обсязі, у звязку з тим, що він постійно проживає в державі Ізраїль і є її громадянином, з моменту народження він не приймав участь в утриманні квартири № 1 за адресою: м. Кременчук, вул. Верхньо-Дніпровська, 47, повертатися в Україну він не збирається, через відсутність достатнього часу він не може самостійно знятися з реєстрації за місцем проживання позивачів [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладено, суд вважає, що відповідача слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, слід зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчук Полтавської області Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області повернути позивачу 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved