Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням (гуртожитком) - квартирою [ADDRESS] внаслідок відсутності за вказаною адресою понад один рік. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що вони проживають у квартирі [ADDRESS] . Також в квартирі проживає малолітня донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , інтереси якої представляє батько [PERSON] . Крім їхньої сім`ї у квартирі зареєстровані, але не проживають відповідачі [PERSON] та її син [PERSON] . Дана квартира має статус «гуртожиток» та рахується власністю ВАТ «Полтавський хлібокомбінат», а балансоутримувачем вказаної квартири являється КП «ЖЕО № 2». Підприємство ВАТ «Полтавський хлібокомбінат» на даний час ліквідоване без правонаступників. Сім`я [PERSON] користується даним приміщенням з 1987 року. [PERSON] та [PERSON] вселилися у квартиру згідно рішення № 63 виконавчого комітету Октябрської районної ради народних депутатів від 03.02.1987 року. [PERSON] (мати [PERSON] ) зареєстрована та проживає у квартирі з 08.05.1987 року (згідно рішення від 03.02.1987 року), [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі з 12.10.1987 року з моменту свого народження. [PERSON] (чоловік [PERSON] ) зареєстрований та проживає у квартирі з 14.01.2004 року. [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] з моменту свого народження з 02.02.2016 року. Крім сім`ї [PERSON] у 1999 році у квартиру були прописані [PERSON] та її син [PERSON] , як піднаймачі, та які вселилися у квартиру у 1999 році. Приблизно із січня 2017 року відповідачі фактично припинили проживання у квартирі [ADDRESS] та з`являлися у житлі до січня 2020 року не більше 4 разів. З січня 2020 року відповідачі у квартирі взагалі не з`являються, де зараз вони проживають, невідомо. Наявність факту реєстрації та «проживання» відповідачів перешкоджає зареєструвати у квартирі інших осіб без рішення суду, так як необхідна згода всіх зареєстрованих осіб. Також на всіх осіб здійснюється нарахування комунальних послуг, які відповідачами не сплачуються. Крім того, позивачі не мають змоги вирішити питання про приватизацію квартири, оскільки остання може бути проведена виключно на всіх зареєстрованих осіб. З цих підстав звернулися до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23 липня 2020 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що рішенням Полтавської міської ради 20 сесії 6 скликання від 16 березня 2021 року «Про питання житлово-експлуатаційних підприємств Полтавської міської ради», КП «ЖЕО № 2» було визначено балансоутримувачем житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, які належать територіальній громаді, зокрема, будинку [ADDRESS] . Згідно рішення Полтавської міської ради позачергової 29 сесії 7 скликання від 12.12.2019 року «Про списання багатоквартирних будинків з балансу КП «ЖЕО № 2», вказаний житловий багатоквартирний будинок списано з балансу КП «ЖЕО № 2». КП «ЖЕО № 2» обслуговує житловий будинок [ADDRESS] та надає вичерпний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 68 від 04.04.2018 року. За наявною у балансу КП «ЖЕО № 2» інформацією квартира [ADDRESS] належить ВАТ «Полтавский хлібокомбінат» та має статус гуртожитку. Таким чином, рішення у справі не впливає на права та обов`язки КП «ЖЕО № 2» та однієї за сторін /предмету спору, також КП «ЖЕО № 2» ніяким чином не порушено, не оспорено чи не визнано права та законні інтереси позивачів. Тому при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.38-39). У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (а.с.56-59, 67-68, 75-76). Від представника позивача [PERSON] - Дроменко Л.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивачів, позов підтримала (а.с.60). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (а.с.52-55, 69-70, 73-74), про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «ЖЕО № 2» у судове засідання не з`явився, прохав розглядати справу без участі уповноваженого представника (а.с.38-39). Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки виданої КП «ЖЕО № 2» ПМР за № 2541 від 01.10.2020 року, квартира [ADDRESS] належить до комунальної форми власності, особовий рахунок оформлено на гуртожиток ВАТ Полтавський хлібокомбінат (а.с.9). З вказаної довідки також слідує, що власником квартири (гуртожитку) являється ВАТ Полтавський хлібокомбінат, зареєстровано у ній 6 осіб, а саме [PERSON] , [INFO] , з 02.02.2016 року, [PERSON] , [INFO] , з 08.05.1987 року, [PERSON] , [INFO] , з 14 січня 2004 року, [PERSON] , [INFO] , з 12.10.1987 року, [PERSON] , [INFO] , з 17.12.1999 року, [PERSON] , [INFO] , з 17.12.1999 року (а.с.9). Реєстрація [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] відбулася згідно рішення № 63 виконавчого комітету Октябрської районної ради народних депутатів від 03.02.1987 року (а.с.11). Відповідач [PERSON] разом із сином була зареєстрована у гуртожитку хлібокомбінату за адресою: [ADDRESS] на підставі листа адміністрації ВАТ «Полтавський хлібокомбінат» про надання згоди на прописку від 22.11.1999 року № 09/692 (а.с.15). Як слідує із відповіді УЖКГ Виконавчого комітету ПМР від 28.07.2020 року № 01-06-01/12/2213, УЖКГ не володіє інформацією щодо перебування «у Полтавській міській раді на балансі квартири [ADDRESS] » та статусу житла кв. [ADDRESS] . Положення ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року втратили чинність у частині, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі в контексті балансоутримувача будинку. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року не містить поняття балансоутримувача будинку. Разом з тим, згідно пункту 3 розділу VI вказаного Закону, раніше укладені договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зберігають чинність до дати набрання чинності договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Таким чином, відповідно до рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 68 від 04.04.2018 року, КП «ЖЕО № 2» ПМР надає споживачам житлового будинку [ADDRESS] з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій (а.с.12). З відповіді КП «ЖЕО № 2» ПМР від 23.07.2020 року за вих..№ 1157/02 вбачається, що згідно рішення позачергової 29 сесії 7 скликання від 20.12.2019 року «Про списання багатоквартирних будинків з балансу КП «ЖЕО № 2» даний житловий будинок списаний з балансу КП «ЖЕО № 2». На даний час КП «ЖЕО № 2» є надавачем послуг у даному будинку. Ордер у КП «ЖЕО № 2» на вищевказану квартиру відсутній. Квартира [ADDRESS] у вищевказаному будинку є гуртожитком ВАТ «Полтавський хлібокомбінат» (а.с.13). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.12.2020 року ПАТ «Полтавський хлібокомбінат» припинило свою діяльність (а.с.16-17). З копії технічного паспорту на квартиру від 04.02.2005 року вбачається, що користувачем квартири [ADDRESS] КП «ЖЕО № 2» є ВАТ «Полтавський хлібокомбінат» (а.с.18-19). Згідно акту про відсутність за місцем проживання від 11 березня 2021 року, мешканці будинку [ADDRESS] , а саме квартири [ADDRESS] [PERSON] , квартири [ADDRESS] [PERSON] , квартири [ADDRESS] [PERSON] , квартири [ADDRESS] [PERSON] підтвердили, що громадяни [PERSON] та її син [PERSON] з січня 2020 року по даний час у квартирі [ADDRESS] КП «ЖЕО № 2» не з`являються і не проживають (а.с.22). Відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання з зими 2020 року підтверджено показами свідків [PERSON] , [PERSON] , даними під час допиту адвокатом Дроменко Л.В. 29.06.021 року (а.с.80-81). З листа КП «ЖЕО № 2» ПМР від 18.03.2021 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] з питанням бронювання за ними житлового приміщення на час їх відсутності в квартиру [ADDRESS] до КП «ЖЕО № 2» не зверталися (а.с.82). У правовому висновку ВСУ, викладеному в постанові від 04.11.2015 року у справі № 6-1166цс15, вказано, що оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71, 72 ЖК УРСР. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення)». Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Разом з тим, відповідно до Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 02.04.1985 № 2 роз`яснено, що в силу статті 61 ЖК України, житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред`являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення в зв`язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд вважає, що позивачі не довели, що їхнє право на користування квартирою (гуртожитком) [ADDRESS] порушено відповідачами, оскільки вони не є ані власниками, ані наймодавцями квартири. Відповідачі були вселені у квартиру (гуртожиток) за рішенням власника ВАТ «Полтавський хлібокомбінат» та не є членами сім`ї позивачів. Крім того, встановлено, що вказана квартира (гуртожиток) на баланс Полтавської міської ради не передана, а ПАТ «Полтавський хлібокомбінат», який є власником вказаного житла, припинило свою діяльність. Доводи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про порушення, оспорення чи не визнання їхніх прав відповідачами не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Згідно п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови у позові на позивача.

Outcome: dismissed