Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.20). Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.29). Представник відповідача у судове засідання не зявився. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивачки, представника позивачки та представника відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає вимогам ст. 224- 226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 1 вересня 2004 року позивачка придбала у відповідача за договором купівлі-продажу житловий будинок № 8 (вісім) з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок, літера «Б» - сарай, літера «В» - сарай, літера «Г» - погріб, літера «Д» - сарай, №1 огорожа, №2 хвіртка, №3 ворота, які знаходяться в смт. Миколаївка вулиця С.Олійника (колишня Чапаєва) Миколаївського району Одеської області (а.с.6-8,31-34). За зазначений будинок з господарськими будівлями [PERSON] заплатила відповідачу гроші в сумі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу, квитанціями про сплату грошей та актом прийому передачі від 7 жовтня 2005 року (а.с.6-8). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передала відповідачу гроші, а він в свою чергу передав позивачці документи на будинок. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивачка оформити не має змоги, так як представник відповідача деякий час не зявлявся до нотаріальної контори. Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.6-34). З моменту придбання зазначеного будинку позивачка проживає в ньому, користується житловим будинком, здійснює ремонтні роботи, сплачує належні комунальні послуги та зберігає документи на житловий будинок. Проте документація на житловий будинок залишається не переоформленою на імя позивачки. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved