Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивачка 6 листопада 2018 року звернулася у суд з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2014 року до 20 лютого 2017 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Приблизно у вересні 2016 року відповідач залишив сім'ю і з цього часу донькою майже не цікавиться та коштів на утримання дитини не надає. Місце праці відповідача їй не відоме, а тому просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 900 грн. щомісячно, Вважає, що такий розмір аліментів буде достатнім для дитини відповідного віку і відповідач в змозі надавати таке утримання доньці. На підставі наведено, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 28 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач не подав суду відзив на позовну заяву. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2014 року до 20 лютого 2017 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5, 7/. Також встановлено, що відповідач не надає коштів на утримання доньки, яка проживає з позивачкою, хоча працездатний і в змозі такі надавати регулярно. Згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня 2018 року - 1626 гривень. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 900 грн. щомісячно, відповідач у свою чергу не подав суду заперечень щодо стягнення з нього аліментів у вказаному позивачкою розмірі. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи рівність обов'язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до шести років з 1 липня 2018 року - 1559 гривень, з 1 грудня 2018 року - 1626 гривень, і який батьки повинні забезпечити дитині, а також те, що позивачка та відповідач є працездатними, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 900 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 6 листопада 2018 року. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь держави підлягає стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved