overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь щомісячно аліменти в розмірі 600,00 гривень на утримання та виховання сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, просить суд відмовити в його задоволенні. Взявши до уваги пояснення позивачки, відповідача, надані в судовому засіданні, дослідивши представлені суду документи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Виходячи із вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що Бродівським районним судом Львівської області 23.07.2010 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 2009 року народження в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття; розмір аліментів, визначений в твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, суду не представлено. Сторони не заперечують того, що за рішенням суду вже визначено розмір аліментів. З пояснень позивачки, отриманих в судовому засіданні, вбачається, що на даний час виникла необхідність нести витрати на лікування хвороби очей сина [PERSON]. Проте, вона не представила суду на підтвердження цього жодних документів. А подана нею довідка від 01.10.2014 року дійсна лише до 24.03.2015 року і свідчить про те, що дитина потребує домашнього догляду. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стані, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Незважаючи на цю вимогу закону, суду не представлено жодного обґрунтування про необхідність змінити визначений раніше судом розмір аліментів. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягувати з [PERSON], [INFO], народженого в с. Комарівка Бродівського району Львівської області, аліменти на її користь в твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, пояснив суду, що немає можливості сплачувати аліментів у зазначеному розмірі позивачкою, оскільки ніде не працює. Взявши до уваги пояснення позивачки та відповідача, дослідивши представлені суду документи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить суд стягувати з [PERSON] Мар»яновича, [INFO], народженого в с. Комарівка Бродівського району Львівської області, аліменти на її користь в твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, пояснив суду, що немає можливості сплачувати аліментів у зазначеному розмірі позивачкою, оскільки ніде не працює. Взявши до уваги пояснення позивачки та відповідача, дослідивши представлені суду документи, зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене вище є підстави вважати, що відповідач має сплачувати аліменти на користь своєї дружини на утримання дочки до її повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, який не працює, що підтверджується довідкою Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області № 654 від 03.08.2015 року, відсутність у платника аліментів інших дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди в користуванні власною квартирою шляхом вселення її в квартиру № 13, що у будинку № 67 по вул. Богуна у м. Броди Львівської області та зобовязати відповідачку не чинити перешкод в користуванні власною квартирою; зобовязати відповідачку [PERSON] укласти договір найму житлового приміщення; стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь судової витрати. Позивачка в судовому засіданні 04.08.2015 року позов підтримала, просить суд його задоволити. В судове засідання 23.09.2015 року позивачка не з»явилася, її представник адвокат [PERSON] позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов заперечила, просить суд відмовити в його задоволенні. Взявши до уваги пояснення сторін, зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS]. На підтвердження цього вона суду представила Договір купівлі-продажу квартири від 21.09.2015 року, укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] (а.с. 3) та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 4). При цьому суд не бере до уваги твердження відповідачки про те, що квартира придбана нею, [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] (сином позивачки [PERSON]) в період шлюбу, який на даний час розірвано, оскільки такі пояснення не підтверджені жодним доказом, заперечуються позивачкою та спростовуються згаданими вище договором купівлі-продажу квартири та витягом про реєстрацію права власності. В даний час в квартирі проживає і є зареєстрована відповідачка [PERSON] із своєю сім»єю. Позивачка стверджує, що має намір проживати у своїй квартирі, проте, [PERSON] чинить їй перешкоди. А тому 10 серпня 2013 року нею було відправлено відповідачці повідомлення про припинення створення перешкод у користуванні її майном - квартирою і особисто їй вручено рекомендованим листом 28 серпня 2013 року (а.с. 6). Однак, вона не має можливості розпоряджатися та володіти своєю квартирою, тобто своїм власним майном, так як відповідачка не впускає її до її ж квартири, поміняла на вхідних дверях замок, а ключ від нього їй не надає. Також відповідачка не хоче спілкуватися та відмовляється укладати договір оренди (найму) житла. За оренду житла та проживання в ньому вона не платить. На підтвердження того, що чиняться перешкоди у користуванні квартирою, позивачка представила суду повідомлення Бродівського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 29.05.2015 року та висновок за заявою гр. [PERSON] від 27.05.2015 року (а.с. 27, 28). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення пере\-шкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ст. 155 ЖК України власник квартири не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди в користуванні власною квартирою шляхом вселення її в квартиру № 13, що у будинку № 67 по вул. Богуна у м. Броди Львівської області та зобовязати відповідачку не чинити перешкод в користуванні власною квартирою; зобовязати відповідачку [PERSON] укласти договір найму житлового приміщення; стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь судової витрати. Позивачка в судовому засіданні 04.08.2015 року позов підтримала, просить суд його задоволити. В судове засідання 23.09.2015 року позивачка не з»явилася, її представник адвокат [PERSON] позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов заперечила, просить суд відмовити в його задоволенні. Взявши до уваги пояснення сторін, зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить видати рішення про звернення стягнення до правонаступників та на спадкове майно Боржника [PERSON] на суму 6221,00 грн. Видати рішення про стягнення із правонаступників нарахованих інфляційних збитків 3% річних, пені в сумі 6570,10 грн. Звільнити її від сплати судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання в приміщення Бродівського районного суду Львівської області не з»явилася. Згідно ухвали суду від 30.08.2016 року судове засідання слід провести в режимі відео конференції з Буським районним судом Львівської області за участю позивача [PERSON] Відеоконференцзв»язок з Буським районним судом Львівської області відсутній. 28.09.2016 року [PERSON] представила суду заяву від 28.09.2016 року про розгляд справи у її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, до суду не надходило від неї жодних повідомлень. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, від них не надходило до суду жодних повідомлень. Представник Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з»явився, суду представлено заяву начальника відділу про розгляд справи у їх відсутності. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги позовну заяву та долучені до неї матеріали, врахувавши заяву позивач від 28.09.2016 року з додатками, зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить стягнути з [PERSON] та солідарно з [PERSON] в її користь борг за договором кредиту із урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних в сумі 8159,53 грн., пеню з 01.01.2015 по 10.06.2016 року в сумі 36627,86 гривень, нарахованих відсотків з 06.04.2015 по 10.06.2016 роки, а саме - 8744,40 грн., а всього 53531,79 грн.; звільнити її від сплати судового збору; стягнути з відповідачів судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання в приміщення Бродівського районного суду Львівської області не з»явилася. Згідно ухвали суду від 30.08.2016 року судове засідання слід провести в режимі відео конференції з Буським районним судом Львівської області за участю позивача [PERSON] В приміщення Буського районного суду Львівської області позивач [PERSON] не з»явилася. 28.09.2016 року [PERSON] представила суду заяву від 28.09.2016 року про розгляд справи у її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, до суду не надходило від неї жодних повідомлень. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися. Відповідач [PERSON] представила суду заяву про розгляд справи у її відсутності та просить відмовити в задоволенні позову. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги позовну заяву та долучені до неї матеріали, врахувавши заяву позивач від 28.09.2016 року з додатками, невизнання позову відповідачем [PERSON], зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та просить виключити з акту опису та арешту майна від 20.12.2013 року та зняти арешт з матеріалів та обладнання, що були використані в процесі реконструкції адмінкорпусу, складу та будівництва басейну і сауни по [ADDRESS], у відповідності до переліку наведеного в рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2014 року в цивільній справі № 456/6390/13-ц; провадження № 2/456/404/2014. Написання мотивованого тексту рішення вимагає додаткового часу, а тому в силу ст. 218 ЦПК України суд вважає за можливе оголосити вступну і резолютивну частину рішення. Повний текст рішення у відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України буде виготовлено протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з [PERSON] в її користь борг за договором кредиту із урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних в сумі 8102,96 грн., нарахованих відсотків з 06.04.2015 по 03.06.2016 роки, а саме - 8271,83 грн., нараховану пеню з 01.01.2015 по 03.06.2016 років в сумі 33653,99 грн., а всього 50028,78 грн.; звільнити її від сплати судового збору; стягнути з [PERSON] судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання в приміщення Бродівського районного суду Львівської області не з»явилася. Згідно ухвали суду від 30.08.2016 року судове засідання слід провести в режимі відео конференції з Буським районним судом Львівської області за участю позивача [PERSON] В приміщення Буського районного суду Львівської області позивач [PERSON] не з»явилася. 28.09.2016 року [PERSON] представила суду заяву від 28.09.2016 року про розгляд справи у її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, до суду не надходило від неї жодних повідомлень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася повторно, від неї не надходило до суду жодних повідомлень. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги позовну заяву та долучені до неї матеріали, врахувавши заяву позивач від 28.09.2016 року з додатками, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що 03 листопада 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. З 2015 року між ними почали виникати сварки та суперечки, оскільки вона просила відповідача перестати їздити на заробітки, проживати разом на Україні. Однак, відповідач заперечував проти цього, через що з лютого 2016 року вони не проживають спільним подружнім життям. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу та примирення неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Підтвердила, що з відповідачем припинили спільне подружнє проживання та ведення господарства з лютого 2016 року, не знайшли порозуміння щодо спільного проживання в Україні. Відповідач постійно знаходиться на заробітках у РП, вона ж не може себе реалізувати в чужій країні, тому її не влаштовує такий спосіб сімейного життя. Вважає, що примирення між ними неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та погоджується на розірвання шлюбу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON] 03 листопада 2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 115 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON],[INFO] ( свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER]), який проживає з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не подав, в поданій до суду письмовій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що між сторонами немає взаєморозуміння, сім'я розпалася. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 лютого 1991 року у відділі ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, актовий запис 108. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, тривалий сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не пов'язані сімейним побутом та стали чужими людьми один одному, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив вважаючи, що шлюб з позивачкою ще можна зберегти - просить суд надати строк на примирення. В останнє судове засідання відповідач не з'явився, хоча був своєчасно повідомлений судом про час і місце судового розгляду. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Сторони перебувають у шлюбі з 03 лютого 1991 року, котрий був зареєстрований у у відділі ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, актовий запис 108. Від шлюбу у сторін спору є спільні діти. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено той факт, що сторони спору втратили повагу та любов один до одного - не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства. У наданий судом час сторони спору примирення не досягли - категорично проти примирення заперечує позивачка, а відповідач, в свою чергу, в наданий судом строк жодних заходів до примирення, з метою збереження шлюбу, не вживав. Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Outcome: approved