Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять зобов`язати відповідача [PERSON] перенести за межі їхньої прибудинкової території підземний газопровід та опору димової труби, знести самовільно встановлений [PERSON] на їхній прибудинковій території паркан, усунувши перешкоди їм у здійсненні ними вільного користування прибудинковою територією на власний розсуд. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову вказали, що вони є власниками квартир в чотирьохквартирному будинку по [ADDRESS] . Відповідач є власником домоволодіння і земельної ділянки по [ADDRESS] , що межує з прибудинковою територією їх 4-квартирного будинку. Останні декілька років між ними виникла конфліктна ситуація у зв`язку з тим, що відповідач, отримавши незаконно у користування у 2010 земельну ділянку розміром приблизно 0,06 га за рахунок частини прибудинкової території домоволодіння по [ADDRESS] , намагається повторно отримати ще частину прибудинкової території даного домоволодіння, чим порушує їх права, як власників квартир на вільне володіння та користування прибудинковою територією. Вважають, що вони є належними користувачами земельної ділянки площею 0,2 га, яка є прибудинковою територією житлового будинку та споруд, що на ній розташовані, за адресою: [ADDRESS] . Вони, власники квартир багатоквартирного будинку, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, а також споруд, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир. У той же час, в серпні 2018, їм випадково стало відомо, що, в порушення діючого законодавства, [PERSON] за сприянням Олександрівського УЕГГ на їх прибудинковій території за адресою [ADDRESS] співвласників будинку [ADDRESS] та без дозволу Олександрівської селищної ради на проведення земельних робіт для розміщення підземного газопроводу, провів підземний газопровід до свого будинку за адресою: [ADDRESS] газопровід до будинку [ADDRESS] запроектований та проведений [ADDRESS] , що вимагає само собою дозволу від власників будинку [ADDRESS] , які не є власниками газопроводу та взагалі не використовують газ в помешканні, надання вільного доступу обслуговуючому персоналу УЕГГ для техогляду газопроводу - вводу. Для вільного доступу їх, мешканців домоволодіння [ADDRESS] , змушують знести частину паркану, що огороджує їх земельну ділянку. Газопровід проведено попід сараєм, що належить співвласникам будинку [ADDRESS] та заважає їм користуватися цією спорудою на власний розсуд, зокрема відновити сарай та використовувати його за призначенням. Крім того, грубо порушуючи заходи безпеки, [PERSON] на осі газопроводу встановив опору димової труби. Тобто, власником підземного газопроводу та металевої опори димової труби на ньому, які розташовані на прибудинковій території житлового будинку [ADDRESS] по [ADDRESS] . Садова є відповідач. Вважають, що спорудження підземного газопроводу на прибудинковій території домоволодіння [ADDRESS] порушує права власників та мешканців будинку, загрожує їх безпеці та заважає користуватися вільно, на власний розсуд, прибудинковими спорудами та прибудинковою територією. Підземний газопровід споруджений [PERSON] на прибудинковій території домоволодіння по [ADDRESS] з грубим порушенням норм і правил, що діють при проведенні підземного газопроводу та його експлуатації, про що свідчить зміст листа № 433 від 21.11.2018. Той факт, що газопровід розташований на прибудинковій території домоволодіння по [ADDRESS] з грубим порушенням норм й правил, які діють при проведенні підземного газопроводу, підтверджується також витягом з техпаспорту земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , де зазначено, що відстань між фундаментом сараю та огорожею ділянки відповідача складає лише 1,5 м, а межі охоронної зони повинні бути шириною 2 м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу. 26.03.2019 відповідач самовільно встановив на їх території металопрофільний паркан між своєю огорожею та нашими сараями, чим повністю перекрив нам доступ до частини нашої території та сараїв, які є в користуванні позивачів. Паркан закріплений до стовпчиків, які відповідач забетонував також на їх території. При цьому відповідач пошкодив багаторічні насадження, які належать співвласникам житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.05.2019 відкрито провадження у справі (а.с. 0-61). Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у позові в повному обсязі, оскільки документи, додані до позову, не містять належних та допустимих документальних доказів про права позивачів щодо спірної земельної ділянки, у відношенні якої вони звернулися з позовом про усунення їх порушень. Вказаний масив земельної ділянки це землі Олександрівської селищної ради, які не сформовані, не зареєстровані у Державному земельному кадастрі, не мають кадастрового номера, тобто не є об`єктом права, і позивачі не мають жодних правовстановлюючих документів щодо їх статусу правовласників чи правокористувачів щодо цієї земельної ділянки (а.с. 78-80). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 14.06.2019 до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Олександрівську селищну раду (а.с. 94-95). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 150-151). Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила що позивачі є власниками квартир у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] . Позивачами створено об`єднання співвласників вказаного будинку. Усі прилеглі споруди, що знаходяться на території вказаного будинку є у володінні позивачів на прибудинковій території. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України позивачі, як землекористувачі, можуть вимагати усунення порушень їх прав на землю. Відповідачем здійснюються порушення прав позивачів щодо користування землею. Правовою підставою набуття права власності на квартири по [ADDRESS] є Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». Будинок разом з господарськими спорудами переданий об`єднанню співвласників будинку з комунального підприємства «Оберіг-Аква». Належність позивачам господарських споруд також підтверджується висновками, викладеними в рішенні Конституційного Суду України у справі за № 4-рп/2004 від 02.03.2004. Площа прибудинкової території разом з спорудами складає 2600 кв.м. У відповідності до ст. 120 ЗК України до позивачів перейшло право власності на земельну ділянку на якій розміщені належні їм будинок та господарські споруди. Аналогічні підстави переходу права на земельну ділянку встановлені ч. 2 ст. 377 ЦК України, чинною на час придбання квартир позивачами. Таким чином, позивачі є належними землекористувачами земельної ділянки. Позивачі зверталися до Олександрівської селищної ради з клопотанням про надання їм в постійне користування вказаної земельної ділянки площею 0,2 га. та отримали відповідне рішення. Відповідач у 2012 без згоди співвласників житлового будинку та власника земельної ділянки на прибудинковій території по [ADDRESS] проклав газову трубу. Лише у 2018 під час перевірки газопроводу працівниками УЕГГ попереджено позивачів про здійснення вільного доступу до газопроводу, очищення території від дерев. Згодом, вказаними працівниками УЕГГ встановлено, що газопровід прокладено з порушенням правил техніки безпеки. Газопровід знаходиться у власності відповідача та розташований на території земельної ділянки, належними користувачами якої є позивачі, що унеможливлює вільне користування останніми своєю земельною ділянкою. Відповідач встановив вільний прохід зі своєї земельної ділянки на ділянку позивачів до газопроводу, став приймати міри щодо знищення насаджень (дерев), які вирощені біля газопроводу на території ділянки позивачів. Газопровід відповідача розміщений поблизу фундаменту, розташованого на ділянці позивачів, і останні не взмозі у зв`язку з цим побудувати сарай, так як його обслуговування буде неможливим. Крім того пояснила, що ОСББ створено у 2018. З 2002 позивачі як фізичні особи, будучи співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] в порядку приватизації, а в подальшому після купівлі-продажу квартир, були належними землекористувачами в силу закону «Про приватизацію державного житлового фонду». Правовстановлюючі документи на земельну ділянку на сьогоднішній день відсутні; отримано лише згоду селищної ради на розробку проекту землеустрою. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що у 2019, під час виготовлення технічного паспорту на будинок, визначено розмір земельної ділянки 0,2 га. Їх земельна ділянка зменшилася на 6 соток, які відійшли відповідачу. Газопровід прокладений відповідачем з порушеннями біля їх сараю. Про укладання газопроводу їх ніхто не повідомляв. У робочий проект на газопровід не внесено наявність їх сараю. Дозвіл селищної ради на прокладання газопроводу відповідач не отримував. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та думку своїх представників. Земельна ділянка документально не поділена між співвласниками будинку, поділена лише умовно. Газопровід відповідача заважає йому вільно використовувати належний йому сарай, висаджувати багаторічні насадження, користуватися ділянкою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач здійснює перешкоди у користуванні їх ділянкою. На їх земельній ділянці знаходиться фундамент і він бажає в майбутньому побудувати на ньому гараж, однак, у зв`язку з проведеним газопроводом, це унеможливить його використання, так як будуть порушені технічні вимоги. Правовстановлюючих документів на земельну ділянку не має. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та пояснили, що правовстановлюючих документів на земельну ділянку не мають, на даний час вони розробляються. Відповідач особисто їм не здійснює жодних перешкод у користуванні земельною ділянкою та не порушує їх права. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених у відзиві на позов. Вказав, що земельна ділянка позивачів не оформлена належним чином (право власності, постійне користування, оренда), вона знаходиться у комунальній власності та належить територіальній громаді. Представник третьої особи у судовому засіданні залишила вирішення позову на розсуд суду. Пояснила, що земельна ділянка, якою користуються позивачі, знаходиться у комунальній власності. Разом з тим, сторони не повинні здійснювати перешкод у користуванні суміжних земельних ділянок за їх цільовим призначенням. Позивачами не доведено, що газова труба заважає їм належним чином використовувати земельну ділянку. 14.06.2019 рішенням Олександрівської селищної ради надано дозвіл об`єднанню співвласників будинку на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування по [ADDRESS] . Рішення селищної ради прийняте з врахуванням обмежень та обтяжень вказаної земельної ділянки (наявність газопроводу). Для розміщення вказаного газопроводу вважає, що необхідно було отримати дозвіл селищної ради, однак, письмове підтвердження, що селищна рада надавала дозвіл на прокладання газопроводу, відсутнє. Заслухавши сторін та учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 1515, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 51800539 від 19.12.2007 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142844442 від 26.10.2018 (а.с. 12-14). Позивач [PERSON] також є власником 5/100 частки квартири [ADDRESS] , відповідно до Договору купівлі-продажу 5/100 частки квартири від 12.02.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 204, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 5427833 від 12.02.2008 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142842089 від 26.10.2018 (а.с. 15-17). Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . відповідно до Договору дарування квартири від 29.01.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 137 (а.с. 19) Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2003 № 794, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 128077486 від 19.06.2018 (а.с. 20-21). Позивач [PERSON] є власником 1/2 частини (приватна спільна сумісна) квартири [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 377, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 5564924 від 07.03.2008 та реєстраційним посвідченням від 18.03.2008 за реєстровим № 3427 (а.с. 23-25). Відповідно до рішення Олександрівської селищної ради № 343 від 25.07.2002 взято на баланс Олександрівської селищної ради житлове приміщення з надвірними спорудами по [ADDRESS] загальною площею 290 кв.м, житловою площею 155,5 кв.м, балансовою вартістю 25253 грн. та передано на баланс ККП (а.с. 26). Відповідно до акту передачі житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] з балансу Олександрівської селищної ради на баланс ККП від 25.07.2002, вказаний житловий будинок переданий на баланс ККП, будинок побудований до 1917 року, стіни шлакові, покрівля шиферна, одноповерховий, загальною площею 290 кв.м, житловою площею 155,5 кв.м, балансовою вартістю 25523 грн.; будинок не обладнаний водопроводом і каналізацією, відсутнє газове опалення, опалення у будинку пічне; біля будинку є господарські споруди: 3 сараї цегляні з літньою кухнею, сарай цегляний, сарай-гараж цегляний, погріб шлаковий, вбиральня цегляна, колодязь із залізобетонними кільцями, огорожа, ворота і хвіртка металеві (а.с. 27-28). Відповідно до інформації комунального підприємства «Оберіг-Аква» Олександрівської селищної ради № 13-01-09 від 24.05.2018, будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Оберіг-Аква» з 12.08.2016, згідно передавального акту; технічна документація на будинок відсутня (а.с. 29). Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради № 3977 від липня 2002 за домоволодінням по [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 2600 кв.м (а.с. 30). Відповідно до рішення тридцять шостої сесії Олександрівської селищної ради сьомого скликання від 05.04.2019 № 823. надано згоду комунальному підприємству «Оберіг-Аква» на проведення дій зі списання з балансу майна, що обліковується по [ADDRESS] , а саме: багатоквартирного житлового будинку та будівель і споруд, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території; директору КП «Оберіг-Аква» утворити комісію з передачі зазначеного майна та передати об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Садова [ADDRESS] » технічну та іншу передбачену чинним законодавством документацію на багатоквартирний житловий будинок (а.с. 89). Актом про списання житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] з балансу та передавання в оперативне управління ОСББ «Садова 30» від 11.04.2019, списано житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] з балансу КП «Оберіг-Аква» та передано його в оперативне управління ОСББ «Садова 30». Біля будинку є господарські споруди: 5 сараїв цегляних, 2 вбиральні, 1 гараж, 1 погріб, 1 фундамент, 1 колодязь, огорожа, ворота, хвіртка. Залишкова вартість багатоквартирного бидинку з прибудинковими спорудами станом на 01.04.2019 складає 29558 грн. 23 коп. (а.с. 90-91). Відповідно до інформації Олександрівської селищної ради № 217/01-16 від 20.03.2019 у відповідь на лист голови ОСББ «Садова 30» [PERSON] , для вирішення питання щодо перенесення газового трубопроводу, що знаходиться у власності мешканців будинку Садова [ADDRESS] , необхідно звернутися до Олександрівського УЕГГ (а.с. 32). 05.01.2019 на замовлення КП «Оберіг-Аква» Олександрівської селищної ради фізичною особою - підприємцем [PERSON] виготовлено технічний паспорт на квартирний житловий будинок [ADDRESS] , в якому також відображена експлікація площі земельної ділянки, а саме: загальна площа 2000 кв.м, під будинком 313,1 кв.м, під господарськими будівлями 234,6 кв.м, під двором 1163,4 кв.м, під городом 288,9 кв.м; норма землі не установлена (а.с. 33- 45). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3508181552019 від 06.04.2019, земельна ділянка кадастровий номер 3520555100:50:067:0007, площею 0,0837 га, розташована по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 46-48). Згідно інформації Олександрівської селищної ради № 218/01-16 від 20.03.2019, в селищній раді відсутній дозвіл на проведення земельних робіт для розміщення об`єкту нерухомості підземного газопроводу, власником якого є [PERSON] . Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 22.02.2018 року зареєстровано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садова 30» в смт. Олександрівка, керівником якого є [PERSON] (а.с. 52). 09.10.2018 року Олександрівським управлінням по експлуатації газового господарства складено попередження [PERSON] про порушення Правил безпеки систем газопостачання України, а саме: в охоронній зоні газопроводу висаджені дерева, що є грубим порушенням Правил безпеки систем газопостачання; необхідно в десятиденний термін прибрати дерево з охоронної зони газопостачання (повторно) (а.с. 50). Довідкою Олександрівського управління експлуатації газового господарства ВАТ по постачанню та газифікації «Кіровоградгаз» встановлено, що відповідно до «Правил безпеки систем газопостачання», п. 1.12. розділу V «Вимоги безпечної експлуатації систем газопостачання (природний газ)»: з метою забезпечення безпечних умов експлуатації та виключення можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони шириною 2 м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускається: обмеження доступу обслуговуючого персоналу у світлу пору доби, а при аварійній ситуації цілодобово; складування матеріалів і устаткування; ведення земляних та будівельно-монтажних робіт; садіння дерев; улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових. Відповідно до «Кодексу газорозподільних систем», п.1.16. розділу 4 «Охоронні зони газорозподільної системи»: у межах охоронних зон без письмового погодження Оператора ГРМ забороняється: проводити будівельні і монтажні роботи, планування грунту; влаштовувати стоянки і зупинки транспортних засобів, тракторів та інших самохідних машин; проводити меліоративні роботи, прокладати зрошувальні та осушувальні канали та зводити споруди меліоративних систем; проводити геолого-знімальні, пошукові, геодезичні та інші вишукувальні роботи, пов`язані з улаштуванням свердловин, шурфів і взяттям проб грунту; зводити малі архітектурні форми; проводити дноочищувальні і землечерпальні роботи (в охоронних зонах підвідних газопроводів). Відповідно до п.1.17, у межах охоронних зон забороняється: здійснювати будівництво будь-яких будівель; переміщати, демонтувати, засипати, пошкоджувати покажчики трас підземних газопроводів та місць розташування мережевих споруд на них, контрольно-вимірювальні пункти; відкривати самовільно люки газових колодязів і коверів, двері ГРП, ШРП, ВОГ, установок електрохімічного захисту газопроводів тощо, електроживлення обладнання об`єктів газорозподільної системи; влаштовувати звалища, виливати агресивні рідини, в тому числі розчини кислот, солей і лугів; складувати матеріали та обладнання, в тому числі для тимчасового зберігання, вздовж траси підземного газопроводу в межах 2 метрів по обидва боки від осі, а також проводити посадку дерев, чагарників всіх видів в межах 1,5 метра по обидва боки від осі газопроводу; руйнувати споруди і пристрої, що запобігають пошкодженню газопроводів і споруд на них; кидати якорі, проходити з відданими якорями, ланцюгами, лотами, волокушами, проводити травлення жорсткими і напівжорсткими тралами при перетинанні газопроводами водних перешкод (в охоронних зонах підвідних газопроводів); розпалювати вогнище і розміщувати будь-які відкриті або закриті джерела вогню; проводити будь-які заходи, пов`язані з великим скупченням людей, не зайнятих виконанням дозволених у встановленому порядку робіт (а.с. 51). За повідомленням Олександрівського управління експлуатації газового господарства ВАТ по постачанню та газифікації «Кіровоградгаз» № 433 від 21.11.2018 під час виконання робіт з технічного огляду підземних газопроводів слюсарями Олександрівського УЕГГ виявлено насадження дерев (молодих) в межі охоронної зони підземного газопроводу (дворового вводу), який прокладено до буд. [ADDRESS] . Також виявлено обмеження доступу обслуговуючого персоналу для технічного огляду газопроводу вводу, що не допускається «Правилами безпеки систем газопостачання», п.п. 1.6., 1.12. розділу V Вимог безпечної експлуатації систем газопостачання. По суті виявленого слюсарями-обхідниками Олександрівського УЕГГ видано письмове попередження 24.07.2018 [PERSON] , який є власником будівлі за адресою: [ADDRESS] , так як дерева в охоронній зоні підземного газопроводу вводу посаджено ним, про що [PERSON] власноручно поставив підпис у відривному талоні бланка попередження. Так як, власника підземного газопроводу (дворового вводу) [PERSON] проживаючого за адресою: [ADDRESS] слюсарі обхідники [ADDRESS] УЕГГ не могли застати по місцю проживання, аналогічне попередження йому вручено 09.10.2018, в якому [PERSON] поставив власний підпис. Також повідомили, що у серпні 2018 головним спеціалістом землевпорядником Олександрівської селищної ради [PERSON] ініційовано комісійний виїзд за адресами: [ADDRESS] та № [ADDRESS] , де були присутні ще два представники селищної ради, головний інженер ОУЕГГ [PERSON] . [PERSON] ., власник будівлі по [ADDRESS] [PERSON] та власник будівлі по [ADDRESS] [PERSON] Головним інженером ОУЕГГ роз`яснено щодо необхідності забезпечення вільного доступу обслуговуючого персоналу для технічного огляду газопроводу вводу, а також про необхідність пересадження (молодих) дерев з охоронної зони газопроводу, на що власники будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] погодилися. [PERSON] усно завірив, що прибере дерева з охоронної зони газопроводу вводу (а.с. 53-56). Відповідно до клопотань голови ОСББ «Садова 30» [PERSON] від 19.04.2018 № 4, від 10.12.2018 № 23 та від 26.03.2019 № 30, адресованих голові Олександрівської селищної ради, [PERSON] просив надати дозвіл (рішення) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у постійне користування для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,260 га (а.с. 83-87). Рішенням тридцять восьмої сесії Олександрівської селищної ради сьомого скликання від 14.06.2019 № 905 надано дозвіл об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Садова [ADDRESS] » на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,20 га, з урахуванням існуючих обмежень і обтяжень в постійне користування (код КВЦПЗ 02.03) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови Олександрівської селищної ради, не наданих у власність та користування, по [ADDRESS] ; ОСББ «Садова 30» замовити виготовлення та погодити у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подати на розгляд сесії Олександрівської селищної ради (а.с. 116). Актом від 16.08.2019 здійснено встановлення меж між вищевказаними домоволодіннями; проведено винос меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) по [ADDRESS] , а саме: суміжну межу з домоволодінням по [ADDRESS] (кадастровий план земельної ділянки межа від літери Б до літери В). Представник КП «Кіровоградський земельно-кадастровий центр» визначив точки 5 і 6 відповідно кадастрового плану земельної ділянки по [ADDRESS] . Межа між даними домоволодіннями ув`язана, накладень не має. Земельна ділянка по [ADDRESS] сформована та перебуває у приватній власності [PERSON] (а.с. 121-122). Згідно інформації Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області від 05.09.2019 № 641/01-16, у період з 2013 рішення Олександрівської селищної ради про виділення земельної ділянки з прибудинкової території Садова, 30 для підведення газопроводу до будинку Садова [ADDRESS] не приймалися; рішення, які приймалися на сесіях Олександрівської селищної ради до 2013 передані до архівного відділу Олександрівської районної державної адміністрації (а.с. 131). Згідно інформації Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.09.2019 № 01-53/67/4, у документах архівного фонду Олександрівської селищної ради за 2010-2012 у рішеннях виконавчого комітету та сесіях селищної ради відомості про виділення земельної ділянки з прибудинкової території Садова, 30 для підведення газопроводу до будинку Садова [ADDRESS] не значаться, тому надати архівні копії вказаних документів немає можливості (а.с. 132). Згідно повідомлення про початок досудового розслідування від 10.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2019 за № 12019120310000280, внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України про те, що 18.06.2019 близько 16 год. [PERSON] шляхом вільного доступу з території домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , таємно викрав металевий паркан, належний [PERSON] (а.с. 133-134). Згідно колективної заяви мешканців багатоквартирного будинку, членів ОСББ «Садова 30» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , 27.08.2019 близько 7 год. мешканцем їх будинку [PERSON] на прибудинковій території по [ADDRESS] виявлено пошкодження паркану, який демонтований та деформований. За період з 18.06.2019 це вже друга подія знищення паркану. Даний паркан зроблений був з металу і укріплений. При огляді місця події також знайдене пошкодження багаторічної рослини дерева. При перегляді камер відеоспостереження виявлено, що злочин вчинили 26.08.2019 з 00 год. до 01 год. сусіди приватний нотаріус Котляренко Ю.І. та його дружина [PERSON] (а.с. 135). Згідно акту обстеження пошкоджень майна та зелених насаджень, вчинених [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] вночі 26.08.2019 від 30.08.2019, мешканці будинку [ADDRESS] в присутності депутата Олександрівської селищної ради [PERSON] виявили та засвідчили про завідомо сплановане навмисне пошкодження їх майна та зелених насаджень, що знаходяться на їх прибудинковій території, які нанесли їм сусіди мешканці Садова, 28 приватний нотаріус [PERSON] та його дружина [PERSON] (події зафіксовані камерами відеонагляду): троянди 7 кущів х 200 = 1400 грн., персик 2000 грн., смородина 1500 грн., слива зрубана 1000 грн., двері теплиці 2000 грн., плівка на теплиці 1000 грн., виноград 1500 грн., паркан 3000 грн., відеокамера 1500 грн., вирвані помідори 500 грн., всього 15400 грн. матеріальної шкоди та моральної шкоди на 50000 грн. (а.с. 136). Представником відповідача надані фото присадибних ділянок по [ADDRESS] , які переглянути у судовому засіданні (а.с. 139-147). Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~визначено, що\~\~житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири є багатоквартирним будинком.\~\~У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Таким чином, житловий будинок по [ADDRESS] , який розміщений на спірній земельній ділянці, складається з чотирьох квартир (власниками яких є позивачі у справі), а тому є багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 377 ЦК України\~(у редакції чинній на момент набуття позивачами права власності на квартири), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Отже, до особи, яка набула право власності на квартиру у багатоквартирному будинку, право власності або право користування на земельну ділянку не переходить, оскільки вищевказана норма (на яку посилається сторона позивачів) стосується переходу права власності або права користування земельною ділянкою лише при набутті права власності на житловий будинок, а не квартиру у багатоквартирному будинку. Згідно ст.\~382\~ЦК України (в редакції чинній на момент набуття позивачами права власності на квартири), квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Законом України від 14.05.2015 № 417-VІІІ внесено зміни до ч. 2 ст. 382 ЦК України, відповідно до яких: усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, на момент набуття позивачами права власності на квартири у багатоквартирному будинку ст. 382 ЦК України, на яку посилається також сторона позивачів, не передбачала набуття права власності або право користування на земельну ділянку, на якій розташований такий будинок та прибудинкові споруди, а редакція статті 382 ЦК України, яка діє на даний час, набуття такого права власності або права користування передбачає лише у разі державної реєстрації таких прав. Правовий режим спірної земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, та прибудинкової території визначається земельним законодавством, зокрема\~Земельним кодексом України. Відповідно до\~ ч. 1, п. «д» ч. 2 ст.\~92\~ЗК України (у чинній редакції), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема - співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Проте, у редакції, чинній на момент придбання права власності позивачами на квартири у багатоквартирному будинку, зазначені норми статті такого набуття права користування земельною ділянкою не передбачали. Частинами 1-4\~ст.\~42\~ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.\~\~Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Згідно з п. 4, п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207, прибудинкова територія це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що співвласники багатоквартирного будинку набувають права власності чи права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення їх житлових, соціальних і побутових потреб, після передачі такої ділянки у їх власність чи у постійне користування на загальних підставах у вставленому законом порядку. Розміри та конфігурація такої земельної ділянки визначаються на підставі відповідної технічної документації із землеустрою, яка подається на затвердження уповноваженому на прийняття такого рішення органу місцевого самоврядування. Зазначене у\~ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~поняття «права на земельну ділянку» варто розуміти як оформлене у встановленому законом порядку право власності чи право постійного користування. Лише після оформлення такого права розміри і конфігурація земельної ділянки вважаються встановленими. Згідно ст.ст.\~125,\~126 ЗК України,\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.\~\~Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до\~ст. 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2\~ст. 152 ЗК України,\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Аналіз змісту наведеної вище норми права свідчить про те, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням права володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Саме такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019, справа № 303/3567/16-ц. Враховуючи вищевикладене, до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою може звертатись особа, яка у встановленому законом порядку набула право власності або право користування такою земельною ділянкою. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, суду не надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що на даний час права позивачів порушені і порушені вони саме відповідачем, так як земельна ділянка, на якій розміщені підземний газопровід та опора димової труби, у власність або користування позивачам, у тому числі як співвласникам багатоквартирного будинку, Олександрівською селищною радою не передавалась. Будь-якого рішення органу місцевого самоврядування щодо закріплення за даним будинком прибудинкової території, її розміру, кадастрового номеру, а також акту на право власності чи користування земельною ділянкою, суду надано не було. Отже, заявлений\~\~позивачами позов є передчасним, оскільки їх належним чином зареєстроване право власності або користування земельною ділянкою не доведено (враховуючи, що на даний час лише розробляється проект землеустрою на земельну ділянку, але не за заявою позивачів). Крім того, у судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] вказали, що саме їм відповідачем взагалі не здійснюються будь-які перешкоди, а позивачі [PERSON] та [PERSON] вказали, що такі перешкоди на даний час не здійснюються, але можуть виникнути у майбутньому. Не обґрунтованими є посилання позивачів та представника позивача на тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», викладені у рішеннях Конституційного Суду України від 02.03.2004 у справі 4-рп/2004 та від 09.11.2011 у справі № 1-22/2011, оскільки у вказаних справах вирішено питання щодо права власності (або користування) на допоміжні приміщення у багатоквартирних житлових будинках, що у даній справі не оспорюється. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є передчасними та необґрунтованими, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню. Відповідно до \~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі позову слід віднести за рахунок позивачів.

Outcome: dismissed