Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Вашківецької міської об`єднаної територіальної громади , Вижницької міської ради об`єднаної громади, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : [PERSON] про визнання права власності на частку в спільній сумісній власності, про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування , про скасування державної реєстрації права власності. В позові вказують, що [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із укладенням шлюбу, була включена до членів колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] . На момент включення до членів колгоспного двору, у відповідності до виписки з погосподарських книг, у колгоспному дворі були наступні члени: [PERSON] (голова), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син). [INFO] році у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , яка з 19.08.1988 року, також стала членом колгоспного двору, за адресою [ADDRESS] . Станом на [INFO] , в колгоспному дворі за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано п`ять осіб, а саме: [PERSON] (голова колгоспного двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онука); Посилається на те, що згідно до виписки з погосподарської книги (особовий рахунок №236), станом на 1991 рік за вказаним колгоспним двором paxувалось: житлова будівля, 1980 року будівництва, площею 144 м2; сарай, 1980 року будівництва; дві земельних ділянки площею 0, 25 га. та 0,30 га.; [INFO] у позивача народилась друга дитина, [PERSON] , яка є інвалідом з дитинства І групи. [INFO] , [PERSON] (колишній голова колгоспного двору), помер. Спадкоємцями щодо його частки в майні стала дружина [PERSON] [PERSON] починаючи з 23.05.1987 року та [PERSON] починаючи від дня народження , безперервно по цей день, проживають за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] (донька Позивача-1). [PERSON] (донькою Позивача-2). та свекрухою [PERSON] (відповідач). З чоловіком [PERSON] спільно не проживає. У зв`язку із процедурою розлучення із чоловіком, на запит позивача було отримано Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 02.08.2019 року отримано відповідь, із змісту якої з`ясовано, що власником житлової будівлі та земельних ділянок (колишнє майно колгоспного двору), що знаходяться за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] , що на переконання позивачів порушує їхнє право на частку в спільній сумісній власності майна колишнього колгоспного двору, учасниками якого вони були станом на 15.04.1991 року. Права власності було зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі виписки з погосподарської книги, серія та номер: 1258, виданої 06.10.2016 року, яка була видана Виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області: рішення органу місцевого самоврядування, серія номер :83-16/16, виданий 14.09.2016 року Карапчівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області; технічного паспорту, серія номер:1/217, виданого 13.07.2015 року КП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», при цьому органом місцевого самоврядування, безпідставно не взято до уваги, виписки з погосподарської книги, із змісту, яких можна встановити, що право на частку в спільній сумісній власності мають і інші особи. Відповідно, державний реєстратор Вижницької міської ради, приймаючи рішення про реєстрацію права власності за [PERSON] , був ведений в оману, а тому зареєстрував право власності за наявними документами, що в свою чергу, призвело до порушення права власності позивачів. Вважають, що відповідач [PERSON] безпідставно набула право власності на все майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок (Літ.-А), загальною площею 51,8 м.2, літні кухні (Літ,- Б,В) сараїв (Літ.-Г,Д,Е,Ж), вбиральні (Літ.-З), колодязь (Літ.-К), підвалу (Літ.-Пд), земельна ділянка з кадастровим номером 7320583000:02:001:0639 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, та земельною ділянкою 7320583000:02:001:0640 (для ведення особистого селянського господарства) площею 0,182 га., чим порушила їх право на частку в спільній сумісній власності, на яку вони мають право по закону. Просили визнати за [PERSON] , [INFO] , індивідуальний номер платника податків [NUMBER] , право власності на 1/5 частки майна колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку (Літ.-А), загальною площею 51,8м2, літніх кухонь (Літ.-Б,В) сараїв (Літ.-Г,Д,Е,Ж), вбиральні (Літ.-З), колодязя (Літ.-К), підвалу (Літ.-Пд), земельної ділянки з кадастровим номером 7320583000:02:001:0639 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею 0,25 га, та земельної ділянки 7320583000:02:001:0640 (для ведення особистого селянського господарства) площею 0,182 га.. Визнати за [PERSON] , [INFO] , індивідуальний номер платника податків [NUMBER] . право власності на 1/5 частки майна колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку (Літ.-А), загальною площею 51,8м2, літніх кухонь (Літ.-Б,В) сараїв (Літ.-Г,Д,Е,Ж), вбиральні (Літ.-З), колодязю (Літ.-К), підвалу (Літ.-Пд), земельної ділянки з кадастровим номером 7320583000:02:001:0639 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею 0,25 га, та земельної ділянки 7320583000:02:001:0640 (для ведення особистого селянського господарства) площею 0,182 га.. Скасувати рішення Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №83-16/16 від 14.09.2016 poку, яким громадянці [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, та надано право власності на земельні ділянки площею 0,25 га в [ADDRESS] кадастровий номер 7320583000:02:001:0639 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,182 га в [ADDRESS] , кадастровий номер 7320583000:02:001:0640. Скасувати рішення №32867584 державного реєстратора Вижницької міської ради Чернівецької області від 06.12.2016 року, та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію об`єкта нерухомого майна №1114419673205, яким за [PERSON] , зареєстровано 1/1 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку (Літ.-А), загальною площею 51,8м2, літніх кухонь (Літ.-Б,В) сараїв (Літ,- Г,Д,Е,Ж), вбиральні (Літ.-З), колодязю (Літ.-К), підвалу (Літ.-Пд), земельної ділянки з кадастровим номером 7320583000:02:001:0639 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, та земельної ділянки 7320583000:02:001:0640 (для ведення особистого селянського господарства) площею 0,182 га. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Вважали , що єдиним власником майна є відповідач [PERSON] , а позивачі ніякого відношення до спірного житлового будинку та земельних ділянок не мають, оскільки це не колгоспний двір. Просили в позові відмовити. Представник Вашківецької міської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явилися в адресованій суду заяві позов не визнали просили розглядати справу у їх відсутності. Представник Вижницької міської ради об`єднаної громади в адресованому суду клопотанні вказували, що вони не є належними відповідачами по справі. Третя особа, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказував , що дане господарство не є колгоспним двором і мати [PERSON] , є єдиною власницею майна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала наступні покази вказувала, що 1987 році [PERSON] та [PERSON] одружилися і з того часу вели спільно господарство, побудували в 1988 року літню кухню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала наступні покази вказувала, що є сусідкою [PERSON] та [PERSON] одружилися у 1987 році . В 1991 році спільно проживали [ADDRESS] , будували будинок. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 травня 1987 року у Карапчівській сільській раді Вижницького району Чернівецької області . Позивач [PERSON] 23 травня 1987 року, у зв`язку із укладенням шлюбу, була включена до членів колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] . На момент включення до членів колгоспного двору, у відповідності до виписки з погосподарських книг, у колгоспному дворі були наступні члени: [PERSON] (голова), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син). [INFO] , у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , яка проживала разом з батьками за адресою [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарської книги (особовий рахунок №236), станом на 15.04.1991 року, paxувалось: житлова будівля, 1980 року будівництва, площею 144 кв.м.; сарай, 1980 року будівництва; дві земельних ділянки площею 0, 25 га. та 0,30 га.;в колгоспному дворі за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано п`ять осіб, а саме: [PERSON] (голова колгоспного двору), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онука). [INFO] у позивача народилась друга дитина, [PERSON] , яка є інвалідом з дитинства І групи. [INFO] , [PERSON] (колишній голова колгоспного двору), помер. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.08.2019 року отримано відповідь, в якій вказано, що власником житлової будівлі та земельних ділянок (колишнє майно колгоспного двору), що знаходяться за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] . Право власності було зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі виписки з погосподарської книги, серія та номер: 1258, виданої 06.10.2016 року, яка була видана Виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області: рішення органу місцевого самоврядування, серія номер :83-16/16, виданий 14.09.2016 року Карапчівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області; технічного паспорту, серія номер:1/217, виданого 13.07.2015 року КП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов від 10.05.2019 року [PERSON] разом з дітьми зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але в даному господарстві не проживають так як будівництво не завершене та на даний час не придатний до проживання. Проживають за адресою [ADDRESS] власником якого є [PERSON] . [PERSON] здійснює догляд за дитиною інвалідом І групи. [PERSON] проживає з дитиною за вказаною адресою. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію ЗУ «Про власність». Згідно п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. А згідно ст. 112 цього Кодексу майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Виходячи зі змісту цієї статті кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь у його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору в складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. Враховуючи викладені норми закону станом на 15.04.1991 року кожному з членів колгоспного двору вищевказане домоволодіння належало в рівних частках. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах про захист права приватної власності загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні застосовуються з 1 липня 1990 року. Згідно положень ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , належить до суспільної групи «колгоспний двір», позивачам, які проживають у зазначеному житловому будинку не втратили частки у майні колгоспного двору, що підтверджується копіями будинкових книг, отже мають право на оформлення за ними частки у праві власності на спірний будинок. Таким чином станом на 15.04.1991 року право на майно колгоспного двору мали п`ять осіб, [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Отже частка в майні колгоспного двору становить 1/5 кожному. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. У ч. 5 ст. 16 цього Закону зазначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Карапчівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, що здійснює відповідно до закону, від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, землями в межах села. Як слідує із змісту ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Відповідно до частин 1, 2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них Згідно з ч. 2 ст. 30 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки ч.2 п.в - співвласників жилого будинку. Також положеннями ч. 1 ст. 120 чинного ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Із матеріалів справи вбачається, що Карапчівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області, було прийнято рішення №83-16/16 від 14.09.2016 року, яким громадянці [PERSON] надано право власності на земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] кадастровий номер 7320583000:02:001:0639 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Карапчівською сільською радою при прийнятті рішення №83-16/16 від 14.09.2016 року про передачу земельної ділянки площею 0,25 га. за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у власність [PERSON] , було порушено право інших співвласників колгоспного двору на вказану земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З урахуванням зазначених вимог закону та наведених вище досліджених судом доказів, суд дійшов до висновку, що рішення Карапчівської сільської ради за №83-16/16 від 14.09.2016 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,25 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, є таким, що не відповідає цивільному та земельному законодавству і порушує права позивачів , як співвласників житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , а тому є в цій частині незаконним та підлягає скасуванню. Крім того, оскільки оформлення право власності на житловий будинок на одну [PERSON] допущено в порушення вимог ЦК УРСР 1963 року (ст.120, 126), Закону України «Про власність», Закону України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Вказівок № 69, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. То, є незаконними рішення №32867584 державного реєстратора Вижницької міської ради Чернівецької області від 06.12.2016 року, про реєстрацію об`єкта нерухомого майна №1114419673205, яким за [PERSON] , зареєстровано 1/1 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку (Літ.-А), загальною площею 51,8м2, літніх кухонь (Літ.-Б,В) сараїв (Літ,- Г,Д,Е,Ж), вбиральні (Літ.-З), колодязю (Літ.-К), підвалу (Літ.-Пд), земельної ділянки з кадастровим номером 7320583000:02:001:0639 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га. Зазначені документи порушують право власності позивачів, яке виникло в них в силу закону. Щодо твердження відповідача про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється відповідно до статті 71 ЦК України, в редакції 1963 року, тривалістю у три роки. У пункті 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України зазначено, що правила Цивільного Кодексу України про позовну давність застосовується до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Перебіг позовної давності за змістом статті 76 ЦК України, в редакції 1963 року, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, враховуючи те, що право на позов у позивачів виникло червені 2019 року, коли вони дізналися про порушення їхнього цивільного права, свідчить про те, що вони не пропустили трирічний термін звернення до суду, оскільки позовна заява подана 22.11.2019 року. Що стосується позовних вимог позивачів про скасування рішення Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №83-16/16 від 14.09.2016 poку, які громадянці [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, та надано право власності на земельну ділянку площею для ведення особистого селянського господарства 0,182 га. в [ADDRESS] , кадастровий номер 7320583000:02:001:0640 задоволенню не підлягає з наступних підстав . У відповідності до ст. 81, 116 ЗК України, окрема земельна ділянка, одержана громадянином у приватну власність внаслідок її приватизації в тому числі для ведення ОСГ, не є майном яке є спільною сумісною власністю, а одержана громадянином, як частка із земельного фонду (ст. 261 ЗК України) . Позивачі не наполягають на стягненню судових витрат по справі. На підставівикладеного,

Outcome: partial