Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши, що [INFO] померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарчими побудовами та земельні ділянки площею 0,0894 га та 0,1000 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. З метою оформлення спадкових справ вони звернулися до нотаріуса, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння їм було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та неможливістю встановити точний склад спадкового майна. КП ДОР «Криворізьке БТІ» було виконано обстеження та інвентаризація вказаного майна, тому вважають, що нотаріус грубо порушила їх права та інтереси, та просять встановити факт належності за життя [PERSON], яка померла [INFO]. житлового будинку з господарчими побудовами: житлового будинку «Е-2» загальною площею 111,8 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., сарай «В», сарай «Г», гараж «Д», літній душ «Ж», вбиральню «З», вимощення І, водо колонку ІІ, огорожу № 1, ворота № 2, огорожі № 3, розташовані по [ADDRESS], визнавши за ними право власності по ? частці за кожним на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача Виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшов відгук про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову, не мають, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Як встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними доньками [PERSON] (а.с. 31-33 - копії свідоцтв про народження, про шлюб). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 10 ). Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Після смерті матері, позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 0,0894 га в межах згідно з планом, переданої для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1000 га, в межах згідно з планом, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованими за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-24 - копії свідоцтв, витягів). Однак постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 01 вересня 2017 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на будинок під номером [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на новостворене нерухоме майно (а.с. 9 - копія постанови). Так, за життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом була власником домоволодіння, яке складалось з цілого житлового будинку з господарчими побудовами, який складається з саманні обкл.. цеглою житлового будинку літера № А-1 загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 12,8 кв.м., цегла сарай з погрібом п/д - літера № В, огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 3, водо колонка ІІ, вимощення І, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,12 - копії витягу, свідоцтва). Однак згідно відомостей про технічний стан нерухомого майна, виконаного за результатами інвентаризації вищезазначеного домоволодіння КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 27.04.2017 р., житловий будинок «А-1» знесено, самочинно збудовано житловий будинок «Е-2», не оформлені правоустановчі документи на сарай «Г» та гараж «Д» (будівництво здійснено до 1992 р.). Літній душ «Ж» та вбиральня «З» не відносяться до самочинного будівництва (а.с. 25-30 - копія відомостей, техпаспорту, плану, експлікації). Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз'яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Вказане підтверджується також роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме … право власності на нерухоме майно Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили будівництво, так і їхні спадкоємці. Разом з тим, згідно пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці). Так, позивачами надано звіт про проведення технічного обстеження житлового будинку «Е-2» по [ADDRESS], проведеного Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 22 січня 2018 року, відповідно до якого встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст.. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заявлених вимог, тому позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. За відсутності вимоги про стягнення судового збору з відповідача, з врахуванням положень ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивачів. На підставі ст.ст. 321, 376, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.41 Конституції України,

Outcome: approved