Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять зобовязати відповідача усунути їм перешкоди в користуванні їхніми банківськими рахунками ([PERSON] рахунком № 6762 4626 8060 8574; [PERSON] депозитним рахунком «Приват-вклад» № 26209604117568 та картковим рахунком № 4731185601232744) шляхом їхнього розблокування та надання вільного доступу до грошових коштів, належних позивачам. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до вимог чинного законодавства України, Умов та правил надання банківських послуг, ПАТ КБ «Приватбанк» відкрило позивачам зазначені вище банківські рахунки. Проте з невідомих позивачу [PERSON] причин з 13.01.2015 року посадовими особами відповідача було зупинено проведення та виконання платіжних доручень, а сама картка в системі Приват24 значиться як заблокована. Так само з 05.02.2015 року було заблоковано здійснення операцій по рахунках, відкритих на імя [PERSON], від імені та в інтересах якого дії [PERSON] Грошові кошти з депозитного вкладу [PERSON] неможливо отримати з 24.12.2014 року. При цьому від відповідача не надходило на адресу позивачів жодної мотивованої вимоги або мотивованого обґрунтування чи пояснення блокування грошових коштів на рахунках, що підтверджує безпідставність таких дій банку. Вимоги позивачів про розблокування рахунку були проігноровані відповідачем. Крім того, [PERSON] звертався до відповідача щодо розірвання договору депозитного вкладу та виплати нарахованої за договором суми, а також щодо перерахування відповідної суми на інший рахунок [PERSON], проте зазначені заяви також були проігноровані відповідачем. Як відомо позивачам, відносно них немає жодного судового провадження, в межах якого було постановлено ухвалу про блокування коштів на їхніх рахунках, та/або жодного відкритого виконавчого провадження. У звязку з цим позивачі змушені були звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У судове засідання 15.06.2016 року позивачі та їх представник не зявилися, позивач [PERSON], яка також діє від імені та в інтересах [PERSON], подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності представника позивачів, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в останнє судове засідання не зявився, будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Разом із тим, до суду подано письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що банком було призупинено здійснення операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є [PERSON], на підставі аналізу руху грошових коштів та висновку, про те, що [PERSON] використовує платіжну картку як засіб доступу до відкритого на її імя рахунку з порушенням умов договору між позивачем та відповідачем, а саме: для отримання грошових коштів та здійснення їх переказу в рамках функціонування протиправної схеми переведення в готівку грошей. Так, обіг коштів по рахунку № 6762 4626 8060 8574 за період з 01.09.2014 року по 03.03.2016 року склав 12545224,16 грн. Крім того, представник відповідача у письмових запереченнях посилається на лист Департаменту фінансового моніторингу Національного банку України «Щодо фінансових операцій з отримання готівки», в якому йдеться про високий ризик використання послуг банків для легалізації кримінальних доходів та ознаки здійснення банками ризикової діяльності у сфері фінансового моніторингу. Крім того, представник відповідача зазначила, що на виконання вимог ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», відповідач витребував у [PERSON] документи щодо походження коштів, що надійшли на рахунки позивача, які вона так і не надала. Таким чином, банком вчинено дії в межах укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства. Що стосується позовних вимог [PERSON], то у письмових запереченнях проти позову зазначено, що ним не надано належних доказів існування обмежень по його рахунках; додані до позовної заяви фотокопія та скриншот такими доказами не є. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26.01.2016 року з-поміж відкритих на імя [PERSON] рахунків значиться, зокрема, рахунок № 6762 4626 8060 8574, залишок грошових коштів на якому становить 466330,75 грн. За наданими до суду представником відповідача реквізитами картки № 6762 4626 8060 8574, тип карти віртуальний рахунок Приват24; стан карти «[RSTR] RESTRICTED»; фінансовий та торговий ліміт 0.00; дата відкриття рахунку 30.08.2013 року. З наданих суду роздруківок з додатку «Приват24» по рахунку № 6762 4626 8060 8574 вбачається, що починаючи з 13.01.2015 року проведення операцій за цим рахунком, відкритим на імя [PERSON], заблоковано; статус карти забороняє проведення операцій. Відповідно до скриншоту, зробленому з додатку «Приват24» по рахунку № 6762 4626 8060 8574, по карті встановлено обмеження, а саме в цілях безбеки карта тимчасово заблокована. Крім того, судом встановлено, що згідно з довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26.01.2016 року серед відкритих на імя [PERSON] рахунків зазначено, зокрема, рахунок № 4731185601232744, залишок грошових коштів на якому становить 299458,72 грн., а також рахунок № 26209604117568 (тип рахунку - депозитний вклад), залишок грошових коштів на якому складає 54839,18 грн. За наданими до суду представником відповідача реквізитами картки № 4731185601232744, тип карти Internet card; стан карти «[NORM] OPEN CARD»; фінансовий та торговий ліміт 0.00; дата відкриття рахунку 12.01.2014 року. Відповідно до скриншотів з додатку «Приват24» по рахунку № 4731185601232744 вбачається, що починаючи з 05.02.2015 року проведення операцій за цим рахунком, відкритим на імя [PERSON], заблоковано. Таким чином, оцінюючи подані докази в сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відносно рахунків № 6762 4626 8060 8574 та № 4731185601232744, які відкриті на імя позивачів, з боку відповідача встановлено обмеження щодо користування грошовими коштами та здійснення витратних фінансових операцій за цими рахунками. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що додані до позовної заяви фотокопія та скриншот не є належними доказами існування будь-якого обмеження по рахунку [PERSON], оскільки зазначені скриншоти були зроблені з використанням системи Приват24, запровадженою відповідачем для дистанційного обслуговування клієнтівта надання останнім комплексу інформаційних послуг за рахунком.\~ Крім того, факт існування таких обмежень за рахунком [PERSON] фактично було підтверджено співробітником банку в онлайн чаті з використанням системи Приват24, що зафіксовано на скриншоті від 19.05.2016 року. Що стосується депозитного рахунку № 26209604117568, що належить [PERSON], то відповідно до роздруківок з додатку «Приват24» строк депозиту становить 12 місяців, дата закінчення 05.08.2015 року, сума депозиту 50000 грн., нараховані проценти 9320,31 грн. При цьому опції «розірвати достроково депозит» та «розірвати депозит» помічені хрестиком із зазначенням того, що для здійснення такої операції потрібно звернутися до відділення банку. З наданих суду роздруківок з додатку «Приват24» вбачається, що подані [PERSON] заявки на розблокування її рахунку від 19.01.2015 року, 21.01.2015 року були забраковані. Згідно з запискою працівника ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] від 29.01.2015 року, на вимогу [PERSON] закрити рахунок чи видати з нього кошти технічно неможливо, оскільки рахунок № 6762 4626 8060 8574 заблоковано, з причини розблокування було подано заявку із зясування причин від 23.01.2015 року. У листі ПАТ КБ «Приватбанк» від 30.01.2015 року у відповідь на звернення [PERSON] міститься прохання до останньої, з посиланнями на ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», надати сканкопію декларації про доходи; зазначити, які товари та послуги оплачувались братом [PERSON] [PERSON] та для яких цілей в подальшому використовувалися; зазначити реквізити банків, в яких у [PERSON] та [PERSON] є відкриті рахунки (номери рахунків), а також надати пояснення стосовно використання системи WebMoney для здійснення операцій з електронними грошима. На зазначений лист [PERSON] надала відповідачу письмову відповідь від 06.02.2015 року з вимогою усунути перешкоди в користуванні рахунком. Зазначена вимога не була задоволена відповідачем. Крім того, 05.02.2015 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про розірвання депозитного договору від 05.08.2014 року та виплату належної йому суми в розмірі 51522,51 грн. на відкритий на його імя рахунок № 4731185601232744, яка була залишена відповідачем без задоволення. Отже, спірні відносини між сторонами виникли із приводу обмеження прав позивачів на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на їхніх банківських рахунках. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Виходячи з письмових заперечень, поданих представником ПАТ КБ «Приватбанк», підставою для блокування здійснення операцій по рахунку [PERSON] стало саме підозра у використанні рахунку для легалізації кримінальних доходів, зокрема, в отриманні грошових коштів та здійсненні їх переказу в рамках функціонування протиправної схеми переведення в готівку грошових коштів. Відповідно до п. 1.1.3.2.15 Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», банк може в передбаченому чинним законодавством порядку призупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом припинення ділових відносин) чи проведення фінансової операції, а також застосувати інші міри запобігання за наявності підстав, передбачених: Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про санкції», нормативним актом НБУ, що регулює здійснення банками фінансового моніторингу, внутрішніми документами банку з питань здійснення фінансового моніторингу та іншими нормами чинного законодавства України та міжнародних договорів України. У випадку призупинення витратних фінансових операцій доходні фінансові операції не призупиняються. Саме цей пункт Умов та Правил надання банківських послуг спеціально регулює відносини між банком та клієнтом у разі зупинення операцій за підозрою у вчиненні операцій, повязаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом. Тому посилання представника відповідача на інші пункти Умов та Правил надання банківських послуг щодо права банку призупиняти розрахунки за карткою (блокування картки) (п. 1.1.3.2.3, п. 1.1.3.2.14), які стосуються інших підстав для вчинення таких дій з боку банку, є недоречними. Отже, призупинення банком фінансових операції з підстав запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом в будь-якому разі має відбуватися в порядку, передбаченому чинним законодавством України. При цьому суд звертає увагу, що Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» набрав чинності 06.02.2015 року, тобто після прийняття відповідачем рішень про блокування коштів на рахунках позивача [PERSON]. А.В. (починаючи з 13.01.2015 року). У звязку з цим, надаючи оцінку правомірності відповідних дій банку, суд керується положеннями чинних на той час Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» від\~28.11.2002\~№\~249-IV та Положення про здійснення фінансового моніторингу субєктами первинного фінансового моніторингу, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Міністерство юстиції України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2010 року №2339/5 (далі Положення). Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити проведення фінансової операції у разі, якщо така операція містить ознаки, передбачені статтями 15 і 16 цього Закону, та зобов'язаний зупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції, і в той самий день повідомити про це Спеціально уповноважений орган. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на строк до двох робочих днів. Відповідно до п. 6.2. Положення у разі прийняття рішення про зупинення фінансової операції суб'єкт того самого дня повідомляє про це Держфінмоніторинг шляхом подання інформації за формою, встановленою Держфінмоніторингом. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення такої фінансової операції відповідно до частини першої цієї статті на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний невідкладно повідомити суб'єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до кримінального процесуального законодавства. У разі неприйняття Спеціально уповноваженим органом відповідного рішення протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, суб'єкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансової операції. Згідно з п. 6.3. Положення у разі ненадходження до суб'єкта рішення Держфінмоніторингу про подальше зупинення фінансової операції протягом двох робочих днів з дня зупинення фінансової операції суб'єкт поновлює її проведення. Відповідно до ч. 5 ст. 17 зазначеного Закону у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті Спеціально уповноважений орган проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє та аналізує її. У разі підтвердження мотивованої підозри Спеціально уповноважений орган готує і подає відповідні узагальнені матеріали протягом строку зупинення такої операції до правоохоронних органів, уповноважених приймати рішення відповідно до кримінального процесуального законодавства. У такому разі строк зупинення фінансової операції продовжується на сім робочих днів з дня подання відповідних узагальнених матеріалів, за умови що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 14 робочих днів. Згідно з ч. 6 ст. 17 зазначеного Закону порядок зупинення та поновлення проведення фінансових операцій визначається суб'єктами державного фінансового моніторингу, які здійснюють регулювання і нагляд за діяльністю суб'єктів первинного фінансового моніторингу в межах їх повноважень. Строки зупинення фінансових операцій суб'єктами первинного фінансового моніторингу та Спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій-четвертій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Відповідно до п.п. 6.7., 6.8 Положення у разі закінчення строку подальшого зупинення фінансової операції, зазначеного у рішенні Держфінмоніторингу, суб'єкт поновлює її проведення. Загальний строк зупинення проведення фінансової операції не може перевищувати чотирнадцяти робочих днів.Держфінмоніторинг інформує суб'єкта про день закінчення строку зупинення фінансової операції шляхом направлення відповідного рішення. З огляду на зазначені положення Закону, зупинення відповідачем фінансових операцій за рахунком [PERSON]понад зазначені строки (понад рік) є незаконним та безпідставним. Суду також не надано докази щодо наявності інших, передбачених законом, підстав для обмеження прав [PERSON] щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на її рахунку(зокрема, судового рішення про накладення арешту на грошові кошти на рахунку, постанови державного виконавця про накладення арешту тощо) Що стосується дій банку із блокування рахунку № 473118501232744, відкритого на імя [PERSON], то представник відповідача взагалі не зазначив ані фактичні, ані нормативні підстави для здійснення таких дій, не надав докази щодо наявності передбачених законом підстав для обмеження прав [PERSON] щодо розпоряджання грошовими коштами на його рахунку. У будь-якому разі вчинення таких дій з підстав, передбачених чинним на той час Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», мали бути вчинені відповідачем у межах зазначених вище строків, які вже давно спливли. У звязку з цим суд вважає, що дії відповідача щодо зупинення операцій на рахунку [PERSON] № 473118501232744 є незаконними та безпідставними. Відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні їхніми банківськими рахунками (№ 6762 4626 8060 8574 та № 4731185601232744 відповідно) шляхом їхнього розблокування та надання вільного доступу до грошових коштів, належних позивачам, є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Що стосується позовних вимог [PERSON] стосовно блокування депозитного рахунку «Приват-вклад» № 26209604117568, то вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ігнорує заяви позивача щодо дострокової видачі вкладу або перерахування депозиту на інший рахунок, тобто в даному випадку спір між сторонами виник із приводу виконання умов депозитного договору, а належним способом захисту прав [PERSON] в такому випадку слід вважати розірвання договору депозиту та зобовязання повернути внесений вклад (термін закінчення строку депозиту настав 05.08.2015 року). У звязку з цим позовні вимоги [PERSON] в цій частині не можуть бути задоволені. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Що стосується стягнення з відповідача витрат, повязаних з явкою до суду представника позивача, в розмірі 27500 грн. (заява представника позивачів від 15.03.2015 року), то суд звертає увагу, що на підтвердження розміру понесених транспортних витрат представник позивачів надав копію акту № ОУ-150316 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.03.2015 року. Разом із тим, суду не надано первинних документів, які б підтверджували суму понесених витрат у звязку з явкою до суду в розмірі 27500 грн. (квитанцій про придбання проїзних квитків, чеків про придбання пального та ін.). У звязку з цим непідтверджена сума цих витрат не може бути стягнута з відповідача.

Outcome: partial