Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Київської міської ради про визначення додаткового двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є дочкою [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до вимог ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] позивачка із заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки про смерть [PERSON] не знала, а дізналась тільки в квітні 2015 року. Необізнаність про факт смерті батька позивачка обгрунтовує тим, що він розірвав шлюб з матір'ю позивачки в 1999 році, змінив своє місце проживання, в березні 2000 року був знятий з місця реєстрації за адресою проживання позивачки, з того часу позивачці не було відоме його місце проживання, стан здоров'я та будь-які обставини життя. Таким чином, позивачка була позбавлена можливості вчасно дізнатись про смерть батька та у визначений законом строк звернутись із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на норми цивільного законодавства позивачка просить позов задовольнити та визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, подав до суду додаткові докази та заяву про те, що він не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, судом про дату судового розгляду повідомлений. Причина неявки відповідача суду невідома. У відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач просив розглянути справу без його участі, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER], Свідоцтва про шлюб [NUMBER] Позивачка є дочкою [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 19.10.1999 року. Згідно довідки, наданої ЖЕУ від 12.06.2015 року, [PERSON] був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS], в березні 2000 року. Відповідно до Свідоцтва про смерть [NUMBER], яким посвідчується факт смерті [PERSON], що мав місце [INFO], воно було видане лише 24.04.2015 року. В матеріалах справи містяться також докази звернення позивачки до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Купреєвої С.П. із заявою про прийняття спадщини, та відмова-роз'яснення нотаріуса про те, що позивачка пропустила строк на подання такої заяви. У відмові нотаріуса міститься рекомендація щодо звернення до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також представником позивачки було надано витяг із спадкового реєстру, відповідно до якого спадкових справ, відкритих після смерті [PERSON], немає. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суд, відповідно до вимог п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка мала поважну причину, що була пов'язана з об'єктивною обставиною - необізнаністю про факт смерті її батька, який є спадкодавцем. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved