Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, квартирою №21 по вулиці Довженка, №5 в місті Тернополі. Обґрунтовують позов тим, що вказане житлове приміщення належить їм на праві спільної часткової власності. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2015 року. За час перебування у шлюбі з відповідачем, з дозволу всіх повнолітніх членів сімї, 04 жовтня 2012 року [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі. Однак з липня 2014 року не проживає за зазначеною адресою, будь-які його речі та майно у будинку відсутні, коштів на оплату комунальних послуг він не надає. З цих підстав позивачі просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування зазначеним жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій просила слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Не заперечила проти заочного розгляду справи. У судове засідання представник позивачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] подала заяву, згідно з якою просила розглядати справу в її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представники позивачів згідно з поданими ними письмовими заявами не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст.\~225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 28 квітня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2015 року. Як слідує зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2002 року, виданого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями квартири [ADDRESS], по 1/3 частині, належної на праві власності [PERSON], померлій 03 листопада 2001 року. Як убачається з довідки № 167, виданої 22 березня 2016 року житлово-експлуатаційною конторою №13 житлово-будівельних кооперативів, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований у [INFO]. Актом, складеним 21 березня 2016 року, затвердженим начальником житлово-експлуатаційної контори №13, установлено, що [PERSON] зареєстрований у [INFO], але не проживає з липня 2014 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірній квартирі. За вказаних обставин судом установлено, що відповідач [PERSON] відсутній у квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних на це причин, тому відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування спірним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved