Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до виконавчого комітету Монашівської сільської ради про фактичне прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а саме просять суд встановити факт, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON], померлій [INFO]; встановити факт прийняття [PERSON], [PERSON] спадкового майна у вигляді вказаного будинку та земельної ділянки на території Монашівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, масив [NUMBER] ділянка [NUMBER], масив [NUMBER] ділянка [NUMBER], площею 10,166 га; визнати за [PERSON], [PERSON] право власності в рівних частках по 1/2 частині на: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, яка розташована на території Монашівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], масив [NUMBER] ділянка [NUMBER], площею 10,166 га для ведення товарного, сільськогосподарського виробництва. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви відповідно до яких просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача, виконавчого комітету Монашівської сільської ради , у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 23.07.2007 року Виконкомом Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. За життя [PERSON] склала заповіт від 04.01.2000 року, посвідчений секретарем Монашівської сільської ради в реєстрі за №1, відповідно до якого на випадок своєї смерті все належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. На день смерті [PERSON] належав житловий по [ADDRESS] та земельна ділянка на території Монашівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, масив [NUMBER] ділянка [NUMBER], масив [NUMBER] ділянка [NUMBER], площею 10,166 га. Позивачі у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулися із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, однак ім було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, оскільки за життя [PERSON] не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на будинок по [ADDRESS], належний їй на підставі договору купілі-продажу від 28 січня 1963 року та державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №056970, на підставі якого [PERSON] належала земельна ділянка, розташована на території Монашівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], масив [NUMBER] ділянка [NUMBER], площею 10,166 га, не містить кадастровий номер земельної ділянки. Факт того, що житловий будинок належав саме [PERSON] підтвержується довідкою Монашівської сільської ради, в якій зазначено, що відповідно до погосподарської книги №2 а.с. 192 власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті матері [PERSON] спадкового майна у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки, яка розташована на території Монашівської сільської ради, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], масив [NUMBER] ділянка [NUMBER], площею 10,166 га для ведення товарного, сільськогосподарського виробництва, однак позбавлені можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки спадкодавцем за життя не зареєстроване право власності на житловий будинок, а державний акт на право власності не містить кадастрового номеру земельної ділянки, у зв'язку із чим їх спадкові права підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved