overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS], зобов'язати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Приморського району в Одеській області зняти [PERSON], [PERSON] з реєстрації з місця проживання за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви, у яких просили справу розглядати за їх відсутності позов просять задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, сповіщалися належним чином, причини неявки не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON], [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] фактично за цією адресою не проживають вже понад 6 місяців, що підтверджується актами підписаними сусідами та показаннями свідків. Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачам позбавляє їх можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власників. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] - задовольнити, визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Крім того, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Приморського району в Одеській області зняти [PERSON], [PERSON] з реєстрації з місця проживання за адресою: [ADDRESS], так як рішення суду про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке належить на праві спільної сумісної власності позивачам та знаходиться за адресою: с.Федорівка Карлівського району Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі позивачі придбали житловий будинок в с. Федорівка Карлівського району Полтавської області, що підтверджується договором купівлі-продажу. Після Розірвання шлюбу 07.10.2003 р. [PERSON] залишилася проживати у даному будинку, а [PERSON] переїхав до с. Варварівка Карлівського району. Позивач [PERSON] мала з відповідачем хороші відносини та перспективу створити сім*ю. Оскільки у нього не було свого житла, вона дала йому дозвіл на реєстрацію у вищевказаному будинку . Але спільне життя не відбулось, відповідач зловживав спиртним, часто їздив на заробітки до , але повертався без грошей. На той час позивач [PERSON] не заперечував проти того. Щоб відповідач проживав у їх спільному будинку [PERSON] на той час не заперечував. Відповідач проживав у будинку як наймач, на неодноразові прохання виписатися з будинку, він лише обіцяв це зробити, але не зробив. В кінці березня 2013 р. відповідач поїхав у невідомому напрямку і до цього часу не повернувся. Між [PERSON] та відповідачем давно припинені будь-які відносини і позивачі не бажають, щоб він був зареєстрований і їхньому спільному будинку, його реєстрація є суттєвою перешкодою для здійснення їхніх прав вільно розпоряджатися , володіти та користуватися будинком, що і змусило їх звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі не з*явилися, але від них є заяви, відповідно до яких вони підтримали у повному обсязі свої вимоги, з вищезазначених підстав, і просять суд їх задовольнити, справу просить розглядати без її участі. В разі неявки відповідача в судове засідання. Вони не заперечують проти заочного розгляду даної справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, показання свідка [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. [PERSON] фактично за цією адресою не проживає вже понад 6 місяців, що підтверджується актами підписаними сусідами та показаннями свідка [PERSON] Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачам позбавляє їх можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] - задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. При цьому посилаються на те, що відповідачка по справі з липня 2012 року, тобто понад рік, у вказаній квартирі не проживає без поважної причини, житлом не цікавиться та не утримує. Позивач та їх представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, при цьому пояснили, що відповідач перебувала у шлюбі з відповідачем, тому її було зареєстровано разом з дітьми за вищевказаною адресою. Проте, у 2012 році відповідач стала проживати з іншим чоловіком, тому пішла з квартири та забрала свої речі. З того часу, вона у квартиру не з»являється, житлом не цікавиться, надає можливість бабусі та батьку брати до себе дітей, проте, добровільно зніматись з реєстрації не бажає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила. Приймаючи до уваги, що позивачі просять суд провести заочний розгляд справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення. Судом встановлено, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим 20.09.1999р. виконкомом Харківської міської ради. Відповідно до довідки, виданої КП «Жилкомсервіс» за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON]- власник, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] Відповідно до вимог ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно до вимог ст.72 Житлового кодексу України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Як вбачається з пояснень позивача та свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з 2012 року у спірній квартирі не проживає, її особистих речей у квартирі не має, квартирою не цікавиться, перешкод у користуванні житлом їй не здійснюється. Дані обставини підтверджуються також довідкою ГУ МВСУ в Харківській області ХМУ Орджонікідзевського РВ від 22.08.2016 року та відповіддю Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 548 від 30.08.2016, згідно якої [PERSON] із заявами про чинення їй перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] з липня 2012 року і по теперішній час не зверталася. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 551,20 грн. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявилася, сповіщалася належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, показання свідків [PERSON], [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO]. [PERSON] фактично за цією адресою не проживає вже понад 6 місяців, що підтверджується актами підписаними сусідами та показаннями свідків. Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачам позбавляє їх можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON], [PERSON] задовольнити, визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять усунути перешкоди в користування житловим будинком № 9 по вул. Димитрова в с. Високий Харківського району Харківської області, визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачі в позові зазначили, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Високий по вул. Димитрова , № 9 Харківського району Харківської області по 1\\2 частині належить їм, позивачам [PERSON] та [PERSON] У вказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка з 2010 року не проживає в даному будинку. Позивачі у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви в яких просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач до суду не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через оголошення у пресі. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що житловий будинок № 9 по вул. Димитрова в с. Високий Харківського району Харківської області належить по ? частині [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.12.2012 року за реєстровим № 1-2392. (а.с. 5) Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією будинкової книги та відповіддю [PERSON] України в Харківській області. (18-33, 36) Згідно акту депутата від 20.05.2015 року [PERSON], [INFO], не проживає в житловому будинку № 9 по вул. Димитрова в с. Високий Харківського району Харківської області з 2010 року. (а.с.4) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання та членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав передбачених законом. Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять усунути перешкоди у здійсненні ними права власності частиною домоволодіння [ADDRESS], встановивши, що самочинно збудована прибудова «а2», розташована за адресою: [ADDRESS], їм не належить. Зазначила, що є власниками ? частини домоволодіння - по ? частки. Інша частина належать відповідачу, який збудував прибудову «а2», яка є самовільно збудованою. Наявність самочинної будівлі не дає їм можливості розпорядитися належними частинами домоволодіння, що порушує їх права, як власників. Позивачі надали заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Аналізуючи надані докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню оскільки відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність самочинної будівлі, здійсненої іншим співвласником домоволодіння, порушує права позивачів щодо розпорядження належними їм частками домоволодіння. Судом встановлено, що [PERSON] є власником ? частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Бердянської держнотконтори Тищук Н.Ю. 13 травня 2014 року (реєстр. № 1-329). [PERSON] є власником ? частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Бердянської держнотконтори. [PERSON] є власником ? частини домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 26 січня 1995 року, та посвідченого державним нотаріусом Бердянської держнотконтори Дмитренко М.Р. (реєстр. № 3-290). Приналежність прибудови «а2» не [PERSON] та не [PERSON] підтверджується технічним паспортом, планом будинку, характеристикою будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Шкільна, буд. 14, посилаючись на те, що відповідачі з січня 2016 р. за вказаною адресою не мешкають. Відповідачами надано заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що позивачі є власниками будинку № 14 по вул. Шкільній у м. Лисичанську Луганської обл. на підставі договору дарування житлового будинку від 18.04.2001 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 вересня 2018 року. Окрім позивачів в квартирі зареєстровані відповідачі, які з січня 2016 року р. за вказаною адресою не мешкають, за комунальні послуги не сплачують. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 768,4 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в рівних частках на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять ухвалити рішення яким визнати відповідача такою, що втратили право користування житловим приміщенням в смт Борова, Фастівського району, Київської області по вул. Володарського, 42 а. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що позивачу на праві власності належить будинок № 42а по вул. Володарського, смт Борова, Фастівського району, Київської області на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 09.04.2005 року. В даному будинку проживають та зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В будинку зареєстрована також [PERSON], яка в ньому не проживає з 2008 року. Всі витрати, повязані з утриманням та обслуговуванням будинку, сплатою комунальних платежів і податків покладені на позивача. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок № 42а по вул. Володарського, смт Борова, Фастівського району, Київської області на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 09.04.2005 року. В даному будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно із довідки Борівської сільської ради, Фастівського району, Київської області № 846 від 05.09.2014 року, [PERSON], яка зареєстрована в [INFO] фактично не проживає за місцем реєстрації з 25.05.2008 року. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. Таким чином, відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статтей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved