Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, посилаючись на те, їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому, крім позивачки був зареєстрований відповідач, який фактично тимчасово мешкав за вищевказаною адресою, а з лютого 2016 року в будинку не проживає, речей його немає, стосунків сторони не підтримують, тому позивачка просить визнати відповідача такими, що втратив право на користування житловою площею. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в пресі (газета «Час Київщини» від 16 грудня 2016 року). Представник відповідача - Фастівського РВ УДМС України в Київській області в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 25 квітня 2016 року позивачці [PERSON] належить житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] (а.с.7-8). Крім позивачки, в даному будинку був зареєстрований відповідач [PERSON]. Фактично з лютого 2016 року за вищевказаною адресою відповідач не проживає, особистих речей його в будинку немає, що підтверджується довідкою №2681 виданої Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області від 18 листопада 2016 року (а.с.13). Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач за вказаною адресою не проживає без поважної причини, будь-якої домовленості про збереження житлової площі за період її не проживання не існує. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Тобто тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею обґрунтованими і доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку то відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є прямим доказом для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття даної особи з реєстрації.

Outcome: partial