Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третьої особи - Михайлевицької сільської ради про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування, а саме: зобов»язати [PERSON] надати проїзд мешканцям села Михайлевичі шляхом розгородження самовільно зайнятої дороги загального користування та ліквідації вигрібної ями для гноєсховища. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно з проектом планіровки і забудови села Михайлевичі 1973 року виготовленого Республіканським проектним інститутом по землевпорядкуванню «Укрземпроект» Львівською філією, повз будинковолодіння гр. [PERSON] ([ADDRESS]) проходить дорога загального користування. Остання самовільно зайняла дорогу загального користування і загородила металевою огорожею, тим самим не даючи змоги жителям села користуватися проїздом, яким споконвіку користувалися вони та інші жителі села Михайлевичі. Крім цього, [PERSON] незаконно захопила землі прибережної захисної смуги потічка, який протікає вздовж її земельної ділянки, шляхом загородження металевою огорожею, яка встановлена прямо в потічку. Згідно ст. 58 Земельного кодексу України, до земель водного фонду належать землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами, а у відповідності до вимог ст. 60 цього ж кодексу, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Також відповідачка в прибережній захисній смузі незаконно встановила вигрібну яму для гноєсховища (бетонна конструкція), яка в свою чергу перешкоджає у вільному користуванні дорогою загального користування, чим порушила ст. 60,61 ЗК України. В судовому засіданні позивач від свого імені та від імені [PERSON] позовні вимоги підтримав. Доповнив, що відповідач по даній цивільній справі намагається приховати від суду важливий факт, який мав місце у 2009 році, коли гр. [PERSON] брала участь у цивільній справі у якості позивача та посилалася на обґрунтування своїх позовних вимог саме на проект планіровки і забудови с. Михайлевичі 1973 року, виготовленого Республіканським інститутом по землевпорядкуванню «Укрземпроект». Приховує від суду відповідач і факт, що по аналогічному позові щодо предмету спору, позивачем у якому виступала [PERSON], Дрогобицьким міськрайонним судом 02.02.2009 року було винесено рішення і залишено без змін апеляційним судом Львівської області від 28.04.2009 року. Слід також зазначити, що участь у вищевказаній цивільній справі брала також [PERSON], яка наполягала на тому, що проект планіровки і забудови села Михайлевичі Дрогобицького району відповідає вимогам генплану села. Як вбачається із проекту планіровки та забудови села Михайлевичі з будинковолодінням гр. [PERSON] по [ADDRESS] межує проїзд загального користування. Посилання відповідача на відповідь Михайлевицької сільської ради №268 від 11 жовтня 2013 року про те, що дорога загального користування не проходить повз її будинок, а розташована в зовсім іншому напрямку, не відповідає дійсності та спростовується документальними доказами. Також, факти викладені у зазначеній довідці не відповідають дійсності та спростовуються офіційними документами сільської ради та Дрогобицької міжрайонної прокуратури. Так, у Михайлевицьку сільську раду Дрогобицького району неодноразово у письмовій та усній формі зверталися жителі села [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з приводу незаконного самозахоплення гр. [PERSON] дороги загального користування, встановлення на дорозі загального користування та прибережній захисній смузі вигрібної ями і захоплення земельної ділянки, яка належить гр. [PERSON] З невідомих йому причин посадові особи Михайлевицької сільської ради Дрогобицького району не розглядали земельні спори у відповідності до вимог Земельного Кодексу України. За наслідками вказаних порушень Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою Львівської області було скеровано сільському голові с. Михайлевичі Хомичу Т.І. звернення №38-11 від 22 лютого 2011 року з приводу можливих порушень вимог законодавства про звернення та іншого законодавства для розгляду по суті з вимогою розглянути його на засіданні сесії сільської ради. Слід зазначити, що на вказаній сесії сільської ради від 28 лютого 2011 року була присутня і відповідачка по цивільній справі. Факт звернень в сільську раду з приводу незаконного захоплення гр. [PERSON] дороги загального користування підтверджується і протоколом засідання VI сесії VI скликання Михайлевицької сільської ради від 28 лютого 2011 року. Крім цього, факти викладені у довідці №268 від 11 жовтня 2013 року за підписом сільського голови Хомича Т.І. спростовуються відповіддю того ж сільського голови №237 від 12 серпня 2013 року, в якій зазначається про наявність дороги загального користування повз будинок гр. [PERSON] по [ADDRESS] та посилання на Акт спільного виїзного засідання комісії Дрогобицької районної ради від 05 липня 2011 року. Не відповідає дійсності і твердження відповідача про те, що повз її будинковолодіння проходить не потічок, а канава, оскільки у відповіді Михайлевицької сільської ради №237 від 12 серпня 2011 року за підписом сільського голови Хомича Т.І. вказується про проходження повз будинок [ADDRESS] саме потічка. Також у Акті спільного виїзного засідання комісії Дрогобицької районної ради від 05 липня 20,11 року зафіксовано факт проходження саме потічка повз будинок гр. [PERSON] по [ADDRESS]. Крім цього, твердження відповідача про відсутність бетонної конструкції вигрібної ями у прибережній смузі спростовується фотографією поданою самою відповідачкою. Актом спільного виїзного засідання комісії Дрогобицької районної ради від 05 липня 2011 року встановлено, що на заїзді загального користування протікає потічок. Вздовж земельних ділянок по [ADDRESS] (гр. [PERSON]) розміщені вигрібні ями, з яких стікають фекалії у потічок, що створює неприємний запах і засмічує заїзд загального користування. Зауважує, що даний акт гр. [PERSON] отримала у порядку і терміни передбачені чинним законодавством України. Також, звертає увагу суду, що Акт спільного виїзного засідання комісії Дрогобицької районної ради від 05 липня 2011 року жодна із сторін процесу не оскаржувала, а відповідно погодилася з висновками викладеним відповідно в даних документах. Відділ архітектури та містобудування Дрогобицької райдержадміністрації, якому було скеровано копію Акту спільного виїзного засідання комісії Дрогобицької районної ради від 05 липня 2011 року, жодних заперечень не висловив щодо даного документу і повністю підтримав вимоги викладені в ньому. Просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] позову не визнали, суду пояснили, що твердження позивачів про те, що нею, [PERSON], самовільно зайнято дорогу загального користування не відповідає дійсності. На її запит до Михайлевицької сільської ради, вона отримала відповідь від 11.10.2013 року № 268, що дорога загального користування не проходить повз її будинок, а розташована в зовсім іншому напрямку. Окрім того, позивач вказує, що вона незаконно захопила землі прибережної захисної смуги потічка, який протікає вздовж її земельної ділянки. З відповіді Михайлевицької сільської ради №268, вбачається, що повз її садибу проходить не потічок, а канава. Жодних прибережних захисних смуг у генеральному плані с.Михайлевичі не встановлено. Також нею жодних вигрібних ям у прибережній захисній смузі не встановлено, а існуюча вигрібна яма облаштована нею багато років тому і на сьогоднішній день не використовується. Жодних перешкод в користуванні дорогою загального користування позивачам вона не створює, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Сільський голова Михайлевицької сільської ради Хомич Т. заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що відповідачкою [PERSON] жодних перешкод у користуванні дорогою загального користування позивачам не чиниться. Будинок [PERSON] збудовано у 1961 року. Існуюча огорожа з металевої сітки з того часу не переміщувалась. Той прохід, який існує повз будинок відповідачки проходить повз потічок, а тому облаштувати повноцінну дорогу в цьому місці є неможливо. Крім цього, жодної потреби у влаштуванні такої дороги немає, оскільки всі мешканці мають заїзди до своїх будинків. Просить в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками будинків [ADDRESS] та [ADDRESS], відповідно, по вул. Шевченка в с.Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області, а відповідачка [PERSON] - будинку [ADDRESS] по цій же вулиці. На сьогоднішній день сторонами земельні ділянки для обслуговування житлових будинків не приватизовано і планів цих земельних ділянок суду не представлено. Звідси, встановити факт самовільного збільшення відповідачкою своєї земельної ділянки, як це стверджують позивачі, суд позбавлений можливості. Разом з тим, відповідно до Акту обстеження земельної ділянки, що знаходиться в с.Михайлевичі по вул. Шевченка між огорожами будинковолодінь та існуючим потічком на предмет можливості влаштування дороги загального користування чи проїзду від 19.03.2014 року, складеного комісією в складі: сільського голови - Хомича Т.І., членів виконкому - Левицького М.Ф., Шукост С.Т., Савчин С.Т., депутатів Михайлевицької сільської ради - Романюка І.В., Романюка В.В., Бродяка М.М., Заберезного Р.В., Маршалок Г.В. та Кузів Н.І., встановлено, що будинок [PERSON] був побудований в 1961 році і знаходиться на території старої забудови. З того часу до будинку відносяться господарські споруди, колодязь, огорожа з металевої сітки, металеві ворота, хвіртка та замощення з дерев»яних плит. Влаштування дороги загального користування чи проїзду є неможливим з технічних причин, оскільки біля будинковолодіння [PERSON] з давніх часів проходить потічок, який затоплює територію. Враховуючи конфігурацію будинковолодінь на вказаній території ( деякі господарські споруди та будинки знаходяться на відстані 2-3,5 м. від берега потічка), раніше встановлені огорожі та розташовані по дві сторони потічка фруктові дерева, практично неможливо та недіцільно влаштувати дорогу загального користування чи проїзд. Використання гр. [PERSON] земельної ділянки, яку вона успадкувала від своєї матері [PERSON] ( померла [INFO]) не може створювати будь-яких незручностей для мешканців с.Михайлевичі щодо проїзду та пересування, так як поряд проходять дві дороги загального користування до господарських садиб та угідь сільськогосподарського призначення, які розташовані за будинковолодіннями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд не бере до уваги посилання позивачів на те, що факт проходження дороги загального користування повз будинок [PERSON] підтверджується проектом планіровки і забудови с.Михайлевичі 1973 року, виготовленим Республіканським інститутом по землевпорядкуванню «Укрземпроект», який був предметом розгляду цивільних справ №2-245/09 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Михайлевицької сільскої ради про визнання незаконним рішення сільскої ради, скасування Державного акту на землю та усунення перешкод в користуванні громадським проходом та № 2-2123/2011 за позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні дорогою, оскільки на час складання Проекту такої не існувало і в подальшому такої дороги не було облаштовано. Існуючий проїзд, який був самовільно перегороджений [PERSON], рішенням апеляційного суду Львівської області від 12.12.2012 року було зобов»язаного останнього звільнити за позовом [PERSON] та [PERSON] При розгляді цієї цивільної справи жодних позовних вимог до [PERSON] щодо створення перешкод у користуванні існуючим проїздом позивачами пред»явлено не було, а даних про те, що відповідачка захопила частину проїзду на даний час суду не представлено. Звідси, суд вважає, що позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed