Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягувати в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач по справі є її чоловіком з яким вона уклала шлюб 24.07.2004 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 268. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. На даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, її заробітку не вистачає для утримання та забезпечення усіх потреб дітей, а відповідач, її чоловік та батько дітей грошових коштів на їх утримання не дає, оскільки з січня 2014 року з сімєю не проживає. Враховуючи те, що відповідач офіційно працевлаштований, добровільно не бажає надавати допомоги на утримання дітей, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечив, вказав, що він офіційно працевлаштований у ТзОВ «Леоні», його заробітної плати самому не вистачає на прожиття, а тому не погоджується на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частину всіх видів його заробітку. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON] з яким вона уклала шлюб 24.07.2004 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 268, про що вбачається із наявного в матеріалах справи свідоцтва про одруження серії 1-СГ № 192377. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] [INFO], що стверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про їх народження серії 1-СГ № 009317 та 1-СГ № 161998. Відповідно до довідки КП «ЖЕО» № 1123 від 06.03.2014 року, яка видана позивачу [PERSON] вбачається, що неповнолітні діти син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] [INFO] проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Із пояснень позивача встановлено, що відповідач належним чином дітей не утримує, участі у їх вихованні не приймає, оскільки зі сімєю не проживає, а діти перебувають на повному її утриманні, її заробітку не вистачає для утримання та забезпечення усіх потреб дітей, а відповідач, її чоловік та батько дітей офіційно працевлаштований, грошових коштів на їх утримання не дає. З даними обставинами, які встановленні в судовому засіданні під час розгляду справи сторонами не оспорено та жодними доказами не спростовані. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, водночас максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи майновий стан сторін, а також те, що відповідач зобовязаний утримувати своїх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], оскільки він офіційно працевлаштований, та розмір аліментів, які просить стягувати позивач є співмірними з витратами, які вона несе по утриманню двох малолітніх дітей, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, тобто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн. Частиною 1 статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved