Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.11.1999 року (свідоцтво про одруження серії [NUMBER], зареєстроване і видане 27.11.1999 року виконкомом Новокатеринівської сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 13). На теперішній час шлюбні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, майнового спору не мають, примирення між ними неможливе. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] і [PERSON], [INFO] (відповідно свідоцтво про народження серія [NUMBER] зареєстроване і видане виконкомом Новокатеринівської сільської ради Старобешівського району Донецької області 15.06.2000 року, актовий запис № 5 та свідоцтво про народження серія [NUMBER] зареєстроване і видане виконкомом Новокатеринівської сільської ради Старобешівського району Донецької області 15.06.2000 року, актовий запис № 6), батьком яких згідно свідоцтв про народження є відповідач по справі. Діти перебувають на утриманні [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги у зв'язку із необхідністю матеріального забезпечення дітей. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дітей у розмірі 50 відсотків. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі та справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав повністю, просив позов задовольнити та справу розглянути в його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: неповнолітні діти здорові, мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач здоровий, працює, не має інших аліментних зобов'язань. Під предметом позову розуміється матеріально-правова вимога до відповідача, в якій встановлюється спосіб розв'язання спірних правовідносин. Підставою позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (ст. 119 ЦПК). Цими обставинами можуть бути лише юридичнi факти, тобто такi факти, якi тягнуть за собою певнi правовi наслiдки: виникнення, змiну чи припинення правовiдносин. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50 відсотків від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2013 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя [PERSON] із [PERSON] і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд вирішив шлюб розірвати. Згідно ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджуються з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, за позовну вимогу про розірвання шлюбу суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 229,40 грн. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 3 частини 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до п.4 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: з позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved