Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з 2012 року у вказаній квартирі не проживає, речей не зберігає, але з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знявся. Тому позивачі просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Пояснив, що ніхто не чинив перешкод відповідачу у користуванні квартирою. Відповідач сам змінив місце свого проживання та добровільно залишив квартиру. Тому позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Уточнює свої вимоги в тій частині, що до суду позивачі звернулись з метою усунення їм перешкод в користуванні житлом, та з цією метою просять визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їм квартирою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи. Третя особа Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направила, звернулася з письмовим клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника. Підстав для відкладення розгляду справи згідно ст.169 ЦПК України немає. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились Заслухавши пояснення позивача [PERSON], показання свідків, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира №52, розташована за адресою м.Полтава, вул.Жовтнева, 62 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 грудня 1995 року на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON]- в розмірі по 1/4 частині кожному, та на підставі договору дарування, посвідченого 27 червня 2012 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], належить [PERSON] в розмірі 2/4 частини (а.с.5, 8). [PERSON] у вказаній вище квартирі з 2012 року не проживає, добровільно змінив місце свого проживання, але з реєстраційного обліку за даною адресою не знявся. Співвласниками квартири перешкоди відповідачу у користуванні квартирою не чинились. Тому суд приходить до висновку, що відповідач з 2012 року без поважних причин не проживає в квартирі №52, розташованій за адресою м.Полтава, вул.Жовтнева, 62. Факт не проживання відповідача в квартирі за місцем реєстрації підтверджується наступними доказами: - показаннями свідка [PERSON], яка суду пояснила, що [PERSON] в спірній квартирі не проживає декілька років. Свідкові не відомо про факти перешкоджання відповідачу в користуванні вказаним житлом будь-якими особами; - показаннями свідка [PERSON] аналогічного змісту, - даними технічного паспорта на спірну квартиру, згідно якої вона має три кімнати житловою площею 42,0 м? (а.с.11-12); - даними письмової заяви [PERSON] від 18 травня 2016 року, згідно якої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає 22 роки (а.с.15). Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, усунути перешкоди в користуванні належним [PERSON] та [PERSON] житловим приміщенням, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Outcome: approved