Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, та уточнивши свої вимоги під час судового розгляду справи, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2015 року по грудень 2015 року в сумі 1940 гривень 41 коп. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2011 року зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення суду державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції 03.11.2011 року було відкрито виконавче провадження. Однак, незважаючи на рішення суду, відповідач будучи працездатним, сплачував аліменти нерегулярно та не у повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментах, яка станом на 31.12.2015 року становить 7993 гривні 65 коп. Посилаючись на положення ст. 196 СК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивачки та її представника, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. На обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що [PERSON] тривалий час не працює, інших доходів не одержує та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Крім того у відповідача з позивачкою була досягнута домовленість про те, що він укладає з нею згідно з вимогами cт. 190 СК України нотаріально посвідчений договір про припинення права на аліменти для дитини (дочки [PERSON]) у зв'язку з передачею права власності на частку нерухомого майна (належної йому 1/3 частки житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]) і відповідно весь цей період, поки документи будуть підготовлюватись для укладення вказаного правочину він не сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON]. Також у відповідача змінивсь сімейний стан і він став батьком другої малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який перебуває на його утриманні з 25.09.2013 року та по даний час. Тому згідно з приписами ч. 2 ст. 196 СК України суд має зменшити розмір неустойки (пені) з сукупного та правильного розміру 1952,58 грн., за період з 01 лютого 2015 року по 31 грудня 2015 року до 800 гривень. Суд, заслухавши представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2011 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач останнім часом сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі і його заборгованість станом 31.12.2015 року становила 7993 гривні 65 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, складеним державним виконавцем відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції у Київській області. Згідно уточненого розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.01.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 8065 гривень 90 коп. В судовому засіданні також встановлено, що рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04 листопада 2013 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 2 ст. 196 СК України). Відповідно до роз'яснень викладених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та відсутні відомості, що він за період виникнення заборгованості приймав міри до пошуків роботи, чи були вагомі перешкоди щодо працевлаштування, чи мав він тимчасову непрацездатність. Натомість, відповідач надав суду докази про свій матеріальний стан, а саме, що він має другу дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загальний борг перед [PERSON] по аліментах на утримання сина [PERSON], згідно розрахунку державного виконавця станом на 22.03.2016 року становить 15541,25 гривень. Вищевказані обставини щодо матеріального стану відповідача є підставою для зменшення розміру неустойки (пені) згідно ч. 2 ст. 196 СК України, яку суд визначає в розмірі 1200 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачки, які підлягають стягненню з відповідача, визначаються урахуванням часткового задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 61,86% від суми 551,20 гривень витрат по сплаті судового збору, що становить 340 гривень 97 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial