Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачі у вересні 2016 року звернулись в суд з даним позовом, в заяві вказали, що вони народились 15 травня 2002 року . Батьками позивачів є [PERSON] та [PERSON] . Батьки розлучились в 2010 році , діти проживали з мамою.Їх мама [PERSON] згідно рішення Радехівського районного суду від 23.07.2012 року позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей . Відповідно до розпорядження голови Радехівської районної адміністрації 335 від 21 січня 2011 року позивачів направили в школу-інтернат м.Червонограда, де вони і знаходяться по теперішній час . З моменту розлучення і по даний час відповідач самоусувається від виховання дітей , жодного разу не проявляв ініціативи для зустрічі з дітьми . Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дочок, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день позивачам вже п'ятнадцять років, і вони не пам'ятають батька та немають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили. Просять суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно дочок [PERSON], [PERSON] та стягнути з нього судові витрати по справі . Позивачі в судовому засіданні позов підтримали, та суду пояснили, що з початку 2011 року вони знаходяться в школі-інтернат м.Червонограда і перебувають на матеріальному утриманні держави . Зазначили, що відповідач жодного разу дочок не провідав, не відвідував їх на Дні народження, подарунків не дарував, не займався їх вихованням, не спілкувався з ними. Представник позивачів Червоноградської загальноосвітньої школи-інтернат 1-111 ступенів в судовому засіданні підтримала позов [PERSON] та [PERSON], просила його задоволити . Належно повідомлений відповідач в судові засідання 08.11.2016 року, 26.12.2016 року , 26.01.2017 року, 24.02.2017 року та 30.03.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Крім того, в судове засідання призначене на 26.01.2017 року, останній викликався через оголошення в газеті. Представник органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської областів судове засідання не з'явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 21.02.2017 року №41 п.18. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Батьками [PERSON], [PERSON] , [INFO], являються [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] серії [NUMBER] від 24.12.2009 року. З копії рішення Радехівського районного суду від 23.07.2012 року вбачається , що мама позивачів [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей . Дітей [PERSON], [PERSON] , [INFO], скеровано до Червоноградської загальноосвітньої школи-інтернату для дітей -сиріт та дітей , позбавлених батьківського піклування , що стверджується розпорядженням голови Радехівської районної адміністрації 335 від 21 січня 2011 року. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини № 41 п.18 від 21.02.2017 року, питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] є доцільним. Діти з початку січня 2011 року проживають в школі-інтернаті м.Червонограда , відповідач не цікавиться долею своїх дочок, не займається їх вихованням, матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків . Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її вихавання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які грунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей , матеріальної допомоги їм не дає, не цікавиться їх життям і здоров`ям, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не бере участі в фізичному, духовному та моральному розвитку дітей та не спілкується з ними, а тому суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору . він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог , такі складаються з судового збору в розмірі - 551,20 грн..

Outcome: approved