Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що 21.02.1987 року між нею і відповідачем укладений шлюб. Рішенням №4 від 25.08.1988 року сесії Чрногородської сільської Ради народних депутатів була виділена земельна ділянка розміром 3900 кв м [PERSON] для будівництва житлового будинку по вулиці Леніна в селі Чорногородка Макарівського району Київської області садибами [PERSON] та [PERSON]. Рішенням виконкому Чорногородської сільської Ради народних депутатів Макарівського району Київської області від 31.05.1996 року наданий дозвіл [PERSON] на будівництво власного житлового будинку в селі Чорногородка по вулиці Леніна Макарівського району на земельній ділянці розміром 1000 кв м, виділеній виконкомом Чорногородської сільської ради №3 від 31.05.1996 року. Як вбачається з витягу з рішення засідання виконкому Чорногородської сільської Ради народних депутатів Макарівського району Київської області від 17.08.1998 року був наданий дозвіл [PERSON] на будівництво власного житлового будинку, сараю, гаража в селі Чорногородка по вулиці Леніна між садибами [PERSON], [PERSON]. За час шлюбу вони на вищезазначеній земельній ділянці розпочали будівництво будинку, який на даний момент закінчений, але не введений в експлуатацію. Будівництво будинку розпочато в 1998 році, ступень його готовності на теперішній час 100%, однак у встановленому законом порядку він до експлуатації не прийнятий і його державна реєстрація не здійснена. Як вбачається з чеків, товарно-транспортних накладних, всі будівельні матеріали для будівництва будинку сторони замовляли на своє імя. Будівництво будинку проводилось спільно. В період будівництва будинку вона, позивачка та відповідач працювали та отримували заробітну плату, всі кошти вкладали в будівництво будинку. На даний час спільне подружнє життя не складається, виникають часті суперечки, але розлучатись поки не збираються, оскільки виховують двох дітей. Враховуючи те, що спірний обєкт незавершеного будівництва збудований на час шлюбу за спільні кошти подружжя. Є обєктом спільної сумісної власності подружжя, будівництво його закінчено, але не приймається до експлуатації і право власності на нього не оформлюється з вини відповідача, а тому вона, позивачка позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна. Позивачка [PERSON] просить: визнати незавершений будівництвом будинок, розташований на земельній ділянці загальною площею 3900 кв м, що знаходиться по вулиці Леніна в селі Чорногородка Макарівського району Київської області, обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; - стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору 5\~423.44 гривні. Позивачка [PERSON], її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з посиланням на обставини, які викладені в позові, поросили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій з позовом погодився, зазначивши, що спірний будинок будувався за спільні кошти, просив розглянути справу у свою відсутність. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтву про укладення шлюбу серії Ш-БК №354001, виданого 21.02.1987 року Чорногородською сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON] 16.-7.1962 року народження, та [PERSON] [INFO], уклали шлюб 21.02.1987 року, прізвище чоловіка [PERSON], Жінки [PERSON], (а.с.27). Згідно свідоцтву на забудову індивідуальної садиби, виданого відділом архітектури Макарівської районної державної адміністрації №14 від серпня 1998 року, забудовник [PERSON], адреса садиби села: Чорногородка, Чорногородська сільська Рада Макарівського району вулиця Леніна, межі садиби граничать: справа [PERSON], зліва [PERSON]. Присадибна ділянка розміром 2500 кв м. свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Чорногородської сільської Ради народних депутатів від 17.08.1998 року (а.с.47, 48). З акту про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 28.08.1998 року, на підставі рішення виконкому Чорногородської селищної Ради народних депутатів від 17.08.1998 року відведені в натурі межі присадибної земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку, площа присадибної ділянки становить 2500 кв м. Присадибна земельна ділянка граничить: справа [PERSON], зліва [PERSON] (а.с.49). Відповідно витягу з рішення засідання виконкому Чорногородської сільської Ради народних депутатів Макарівського району Київської області від 17.08.1998 року, наданий дозвіл [PERSON] на будівництво власного житлового будинку, сараю, гаража, літньої кухні, погребу, бані в селі Чорногородка по вулиці Леніна за земельній ділянці розміром 3900 кв м, виділеній сесією Чорногородської сільської Ради народних депутатів рішення №4 від 25.08.1998 року, між садибами справа [PERSON], зліва [PERSON] (а.с.50-52). З звіту про оцінку житлового будинку, який знаходиться в селі Чорногородка, вулиця Леніна, на земельній ділянці 0,395 га, вбачається, що його вартість становить 542\~344.00 гривні (а.с.8-25). Відповідно до вимог ч.3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно вимог ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч.1\~ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно вимог ст.163 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Оцінюючі здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved