Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно: ? частину квартири, як спільне сумісне майно подружжя, та ? частину квартири - у порядку спадкування за законом. Обгрунтовують позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] колишнього чоловіка позивача, [PERSON], та батько позивача, [PERSON], відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], заповіт за життя ним не укладався. Позивач, [PERSON], перебувала у зареєстровану шлюбі з [PERSON] з 27.11.1983 р., мають спільного сина, [PERSON], [INFO], однак сім»я не склалась, 17.09.1998 р. вони шлюб розірвали. У період шлюбу, в 1989 р., подружжя [PERSON] одержало у ЖБК «Мотозаводець -7» трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] на підставі ордера від 20.01.1989 р., членом кооперативу був колишній чоловік. Повну вартість квартири у сумі 14552 грн. 14 коп. сплатили 10.10.1992 р., перебуваючи у шлюбі, та набули право спільної сумісної власності на це майно у рівних частках кожний, що підтверджується довідкою ЖБК «Мотозаводець -7» від 24.09.2014 р. №34.. Свідоцтво про право власності на квартиру не отримували, і набуте право спільної сумісної власності не піддавали державній реєстрації, того й не вимагалось за раніше чинним законодавством. Позивач, [PERSON], як єдиний першої черги спадкоємець за законом, після смерті батька фактично прийняв спадщину, звернувся до Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів, і рекомендовано звернутись до суду. Позивач, [PERSON], просить визнати за нею право власності на ? частину квартири, як спільне сумісне майно подружжя, а позивач, [PERSON] - право власності на ? частину цієї квартири у порядку спадкування за законом після смерті батька. У судове засідання позивачі не з»явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з наведених підстав, просять задовольни. Представники відповідача: Київської міської ради, та третьої особи: ЖБК «Мотозаводець-7» у судове засідання не з'явилися, з позовом ознайомлені, заперечень не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивачів і представників відповідача та третьої особи, на підставі наявних даних і доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що [INFO] помер [PERSON], який до дня смерті проживав у [ADDRESS] (а. с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшло нерухоме майно, а саме: ? частина квартири [ADDRESS], що належить ЖБК «Мотозаводець -7», за життя ним заповіт не укладався. Позивач, [PERSON], колишня дружина покійного, [PERSON], з яким перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27.11.1983 р. по 17.09.1998 р., що підтверджене копіями свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу ( а. с. 11, 12). Спадкодавець, [PERSON], за життя, перебування в шлюбі з [PERSON], став членом ЖБК «Мотозаводець - 7», та на підставі ордера [NUMBER] від 20.01.1989 р. на сім»ю з трьох осіб (він, дружина, син) одержав трьохкімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS], яка ввійшла до складу спадщини ( а. с. 10). Позивач, [PERSON], за час перебування в шлюбі з [PERSON], разом з ним, до 10.10.1992 р. повністю сплатили паєнакопичення в сумі 14552 крб. 14 коп., набувши право спільної сумісної власності подружжя на цю квартиру - в рівних частках кожний, що підтверджується довідкою ЖБК «Мотозаводець-7» від 12.05.2015 р. № 34 ( а. с. 8). Свідоцтво про право власності на квартиру подружжя [PERSON] не отримували, і набуте право спільної сумісної власності не піддали державній реєстрації, того й не вимагалось за раніше чинним законодавством. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність» ( чинної на той час) член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває право власності на це майно. Відповідно до положень ст. ст. 60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу ( ч. 1 ст. 68 СК). Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснив, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства …, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Позивач, [PERSON], [INFO], є рідним сином покійного, і першої черги спадкоємцем за законом, що підтверджене копією свідоцтва про народження (а.с.7, 8). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК ). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. ст. 1269 ЦК). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК ). Позивач, [PERSON], син покійного, [PERSON], прийняв спадщину після смерті батька, у встановлений законом строк подав заяву до Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини. 10.12.2014 р. державний нотаріус Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відмовила позивачу, [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], за відсутності правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на ім»я спадкодавця, та рекомендувала звернутися до суду. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги кожного із позивачів про визнання права власності відповідно на ? частину квартири, як спільне сумісне майно подружжя, набуте за час шлюбу, та права власності на ? частину цієї квартири у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст. ст. 60, 61, 63, 68 СК України, ст. ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved