Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача та просять: [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 40000,00 гривень, матеріальну шкоду у розмірі 5000,00 гривень; моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень, [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 5000,00 гривень; моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що у 2009 році у позивачки [PERSON] виникли проблеми зі здоров'ям і вони звернулися за допомогою до відповідача, як посередника із народною цілителькою на ім'я «[PERSON]». З метою лікування відповідач надавала [PERSON], рекомендації, за що отримувала від останньої гроші, коштовні речі для себе і для членів своєї сім'ї. 10 жовтня 2010 року позивач [PERSON] надав відповідачу в борг суму в розмірі 40000,00 гривень. Відповідач грошову суму у розмірі 40000,00 гривень отримала про що надала розписку, але у встановлений домовленістю строк борг не повернула. Неповернення боргу, лже - лікування завдали позивачам моральної та матеріальної (багаторазові поїздки на автомобілі у місто Мерефа до відповідача, оплата правої допомоги АО «Щит», подарунки відповідачу та членам її родини, грошові перекази в тому числі поштовий переказ на 700 грн.) шкоди, що змусило їх звернутися до суду з позовом. Представник позивачів [PERSON], у судовому засіданні підтримав вимоги своїх довірителів, просив ї задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, але відповідач за одержанням кореспонденції не з'явилась, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до розписки, [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], взяла в борг у [PERSON] грошову суму у розмірі 40 000 гривень, які зобов'язалася повернути 12 березня і 12 травня 2011 року, але у встановлений строк не повернула. Позивачі в якості доказів суду надали: товарний чек на суму 345,00 грн.; фіскальний чек про переказ грошової суми на 700.00 грн.; свідоцтво про шлюб позивачів; угода № 182 від 29 лютого 2012 року [PERSON] із Адвокатським об'єднанням «Щит» про захист її інтересів у суді; договір від 03 квітня 2013 року укладений [PERSON] із Адвокатським об'єднанням «Щит» про надання йому правової допомоги. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання щодо повернення позивачу [PERSON] грошових коштів у розмірі 40 000,00 грн. у встановлений строк не виконала, тому вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] у примусовому порядку, а позов частковому задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] відшкодування моральної шкоди за неповернення боргу, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач надаючи гроші у борг мав усвідомлювати ризики неповернення позиченої суми, крім того діючим законодавством передбачена відповідальність за порушення зобов'язання, тому підстави для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди відсутні і суд відмовляє в задоволенні вказаної вимоги. Також, не підлягають задоволенню вимоги позивачів про стягнення грошових сум у розмірі по 5000,00 грн. кожному на відшкодування матеріальної шкоди, що спричинена багаторазовими, більше двадцяти разів поїздками на автомобілі до відповідача в місто Мерефа, придбанням для відповідача та членів її родини коштовних покупок, надання відповідачу грошових сум, в тому числі грошового переказу у розмірі 700,00 грн. та вимоги про стягнення грошової суми у розмірі по 5000,00 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди, що спричинена злочинно-неправдивим «лікуванням» позивача [PERSON] та відшкодування моральної шкоди спричиненої нанесенням шкоди здоров'ю лже - лікуванням,тому, що позивачі не надали жодного доказу, який би безспірно свідчив про вчинення відповідачем по відношенню до позивачів будь яких неправомірних дій, в тому числі не вказані дії, що спричинили ушкодження здоров'я позивача, також позивачі не зазначили яке саме ушкодження здоров'я мало місце, тому суд відмовляє позивачам в задоволенні вказаних вимог за їх безпідставністю та недоведеністю. Крім того, суд відмовляє позивачам в задоволенні вимог про відшкодування суми оплати надання правових послуг АО «Щит» за їх недоведеністю їх вартості, оскільки суду не надано розрахунку із зазначенням кожної послуги із обчисленням витраченого робочого часу щодо наданої правової допомоги, при цьому також враховує ту обставину, що адвокат [PERSON] приймав участь у цивільному процесі як представник позивача, а не особа, що надає правову допомогу. За вказаних вище обставин, суд частково задовольняє вимоги позивачів і на підставі ст. 88 ЦПК України, суму сплачених позивачами судових витрат присуджує пропорційно до розміру задоволених позовних вимог кожного з позивачів.

Outcome: partial