Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони на підставі договору міни від 21.07.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав від 07.08.2012 року є співвласниками зазначеної квартири. Відповідач є знайомою позивача [PERSON], яку останній у середині 2014 року, на її прохання, зареєстрував у вказаній квартирі, оскільки без відмітки про реєстрацію місця проживання вона не могла влаштуватись на роботу. Однак відповідач з часу реєстрації в зазначеній квартирі не проживає, речей її у квартирі немає, проте на неї нараховуються комунальні платежі, які вони вимушені сплачувати самі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явились, але, кожен окремо, надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачів суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач [PERSON] є її цивільним чоловіком, якого вона знає більше 3-х років, що з 2012 року вона відвідувала зазначену квартиру, а з грудня 2015 року - проживає в ній постійно, що відповідача у вказаній квартирі ніколи не бачила, речей її у квартирі також немає. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що позивач [PERSON] є його близьким другом, якого він знає з 1996 року, що з 2012 року він часто відвідував квартиру позивачів, оскільки допомагав з ремонтом, однак відповідача в ній не бачив, речей її у квартирі також немає. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідно до договору міни від 21.07.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав від 07.08.2012 року позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.9, 10). Згідно довідки №1 від 31.03.2016 року відповідач є зареєстрованою у вказаній квартирі як член сім'ї власника житла (а.с.8). Судом, на підставі показань свідків, установлено, що відповідач в зазначеній квартирі з часу реєстрації, тобто з середини 2014 року, не проживає і речей її у квартирі також немає. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин встановлена судом на підставі показань свідків. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратила право користування зазначеною квартирою та позов підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved