Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їхня бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок [ADDRESS] , який вона, у свою чергу, успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак належним чином не оформила своїх спадкових прав. Заповіту на випадок своєї смерті бабуся не залишила. Зазначають, що вони є спадкоємцями за правом представлення майна померлої бабусі [PERSON] та спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини. Однак їхня матір [PERSON] померла [INFO] , тобто раніше за свою матір. Тому вони, як онуки покійної, мають право на спадкування майна, яке належало їхній бабусі. Із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату. Просять визнати за ними право власності в рівних частинах по 1/2 частки на кожного на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви, в яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення судового оголошення на сайті судової влади. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 355, [PERSON] помер [INFO] . З договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою вбачається, що [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] . Актом Приймання в експлуатацію закінченого житлового будинку, який затверджено рішенням Володимир-Волинського виконкому від 11.01.1990 року № 19, стверджується, що в присутності забудовника [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] слід вважати прийнятим у експлуатацію. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Оскільки, як вбачається з копії Будинкової книги, [PERSON] проживала та була зареєстрована на день смерті [PERSON] з ним за однією адресою, то вважається, що вона прийняла спадщину після його смерті. Родинні стосунки, а саме те, що вони були подружжям, стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є онуками покійної [PERSON] Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] (донька спадкодавиці) померла [INFO] . Відповідач [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON] , однак не бажає оформляти спадщини. У силу ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.3 ст. 1266 ЦК України позивачі є спадкоємцем за правом представлення після смерті баби [PERSON] , оскільки онуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Із постанови приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального коругу Волинської області від 30.07.2021 р. встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщин, із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України передбачає визнання права. Оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за правом представлення вищевказаного житлового будинку, фактично прийняли спадщину, а інші спадкоємці не бажають приймати спадщини, однак, із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно не можуть оформити спадкові права, тому право власності позивачів підлягає захисту шляхом його визнання за ними. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved