Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачі просять визнати за кожною з них право власності на 1\\2 частку житлового будинку А з господарськими будівлями та спорудами: Б-літню кухню, В сарай, Г сарай, Д погріб, Є убиральню, №1 огорожу, №2 водогін, які розташовані за адресою: вул. Зелена, 69 в с. Орлянське Василівського району Запорізької області в порядку спадкування після смерті їх матері - [PERSON], яка померла 11 травня 2015 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оформлення спадщин в нотаріальній конторі є неможливим у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивачі у судове засідання не зявилися, суду надано заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Представником третьої особи також надано суду заяву про розгляд справи без участі представника та про відсутність заперечень проти позову. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не зявилися у судове засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є рідними доньками [PERSON], який помер 06 червня 2000 року та [PERSON], яка померла 11 травня 2015 року. Вказане підтверджено: свідоцтвами про смерть батьків позивачів, свідоцтвом про їх одруження, свідоцтвами про народження та про шлюб позивачів, копії яких є у справі (а.с.8-10,57-59). Відповідно до повідомлення Василівської державної нотаріальної контори та копій спадкових справ, після смерті [PERSON], який помер 06 червня 2000 року, заведено спадкову справу № 160/2001, спадщину після його смерті прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна за законом дружина - [PERSON]. (а.с.34-43). Після смерті матері позивачів [PERSON], яка померла 11 травня 2015 року була заведена спадкова справа №123/2015 (а.с.44-48), з якої вбачається, що спадщину після смерті останньої прийняли за законом її доньки позивачі у цій справі. Постановою нотаріусу від 22 березня 2016 року (а.с.15) нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді житлового будинку №69 по вул.Радянська (Зелена) с. Орлянське Василівського району Запорізької області у звязку з ненаданням документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. З довідок Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області вбачається, що у вказаному житловому будинку - №69 по вул.Радянська (Зелена) с. Орлянське Василівського району Запорізької області на момент смерті [PERSON], який помер 06 червня 2000 року, та на протязі 6 місяців після його смерті була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON], яка до смерті - 11 травня 2015 року у будинку була зареєстрована та проживала сама. Земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування будинку та господарських споруд та 0, 25 га для ведення особистого селянського господарства, відповідно о кадастрової книги №1 виділялися у користування [PERSON], яка була головою домогосподарства за даними по господарської книги №5, особовий рахунок № 0546-1 (а.с.11-14). Відповідно до технічного паспорта на будинок він збудований у 1960 році, а господарські будівлі - з 1960 по 1989 роки (а.с.21). Відповідно до витягу зі звіту про незалежну оцінку (а.с.22) на теперішній час вартість вказаного житлового будинку становить 59895 грн. Також у судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 1990 року виконкомом Василівської районної ради Запорізької області було прийняте рішення №196 «Про реєстрацію житлового фонду», відповідно до якого виконком Василівської районної ради зобовязав сільські ради, які знаходились на території Василівського району, в тому числі і Орлянську сільську раду , оформити право власності на житлові будинки, що заходяться на території сільських рад Василівського району Запорізької області у відповідності з подвірними списками, згідно додатків по кожній сільській раді; видати громадянам [PERSON] про право власності та реєстраційні [PERSON] на житлові будинки громадян. Відповідно до архівного витягу з вказаного рішення за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок по вул. Радянській, 69 (тепер Зеленій) у с. Орлянське Василівського району Запорізької області (а.с.24-25) однак за життя спадкодавця [PERSON] та його спадкоємця [PERSON] правовстановлюючих документів про право власності оформлено не було, державної реєстрації права власності не було здійснено, що на теперішній час є перешкодою для позивачів в оформленні спадщини в нотаріальній конторі, що підтверджено вказаною вище постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. На час завершення будівництва спірного житлового будинку та господарських споруд, був чинним ЦК України 1963 року, яким регулювалися правовідносини щодо виникнення права власності на будинок. Відповідно до ст. 100 цього Кодексу в особистій власності громадян міг бути жилий будинок. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04 жовтня 1991 року зі змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Таким чином, зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку за померлим на теперішній час [PERSON] за його життя - у виконкомі сільської ради та визнання за ним права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради, він мав вказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР. Згідно ст. 6 п. 6.1. п. п. «а» Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, оформлення місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування права власності на обєкти нерухомого майна провадиться з видачею [PERSON] про право власності фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна, за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети, та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію. Таким чином, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому власнику або наступних власників повинні вирішуватися в судовому порядку. Враховуючи, що спадкоємець власника будинку [PERSON] спадщину після його смерті прийняла, але не оформила право на спадкування будинку в нотаріальній конторі, позивачі є єдиними спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину після смерті матері, відповідно до ст.ст.1216-1222, 1258, 1261, 1267, 1268-1270 (ред.2003.) ЦК України, звернулися вчасно до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено копією спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON], первинна реєстрація обєкту нерухомого майна за померлими батьками позивачів не проводилася, хоча є рішення про визнання права власності на будинок за батьком позивачів, після смерті якого спадщину приймала їх матір, правовстановлюючі документи, необхідні для оформлення спадщини в нотаріальній конторі на будинок відсутні, така можливість втрачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачами права власності в порядку спадкування на житловий будинок обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved