Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачі звернулися до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2006. В квартирі залишився зареєстрованим [PERSON], який протягом тривалого часу, понад рік, фактично в ній не мешкає. Всі обов'язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивачів, відповідач квартирою не користується, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просять визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, та просили суд позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився за невідомих суду причин повторно, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації та за місцем фактичного мешкання, відзив щодо позовних вимог також суду не надав. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судовго засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши доводи позивачів, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 11.12.2006, виданого на підставі розпорядження (наказу) № 37934/н Управління міського майна Маріупольської міської ради, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (нині [PERSON]) М.В. на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Маріупольському БТІ 12.01.2007. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] з 23.09.2010 зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується інформацією Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг від 22.06.2018. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], сусідів позивачів, вбачається, що відповідач [PERSON] є сином позивачів, багато років тому виїхав з квартири, не приймав участі у приватизації, на теперішній час створив свою сім'ю та мешкає разом зі своєю родиною в місті Маріуполі за іншою адресою, жодного разу до батьків не з'являвся. Наявним у справі актом, складеним ОСББ «Київська 41» 17.08.2018, також підтверджується відсутність відповідача у спірній квартирі з 17.02.1998 року. Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 386 ЦК України\~позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірному будинку без поважних причин. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності до положень ст.ст.133, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Проте позивачі просили не стягувати на їх користь понесені ними судові витрати, а тому суд залишає сплачений судовий збір за їх рахунок.

Outcome: approved