Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, у якому просять визнати : За [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Часнівці, вул. Заводська, 21, Козелецького району, Чернігівської області. За [PERSON] ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Часнівці, вул. Заводська, 21, Козелецького району, Чернігівської області. За [PERSON] - земельну ділянку площею 2,5611 га, кадастровий номер 7422080900:86:122:0465, розташованої на території Берлозівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН №034879 від 29.08.2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - земельну ділянку площею 0,2765 га, кадастровий номер 7422080900:86:139:0465, розташованої на території Берлозівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН №034879 від 29.08.2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - земельну ділянку площею 0,5060 га, кадастровий номер 7422080900:86:123:0465, розташованої на території Берлозівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН №034879 від 29.08.2002 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі в судове засідання не з`явились. При цьому від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце і день судового розгляду цивільної справи. При цьому, до суду подана заява з клопотанням розгляду справи у відсутності представника третьої особи, заперечень проти позову не має. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ Як установлено в судовому засіданні [PERSON] за життя отримав земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН №034879 від 29.08.2002 року, загальною площею 3,3436 га, в тому числі рілля площею 2,5611 га, сіножать площею 0,5060 га та пасовище площею 0,2765 га, яка розташована на території Берлозівської сільської ради Козелецького району. Але вище вказаний державний акт на право приватної власності на землю був втрачений. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» від 02 вересня 2017 року, а також довідкою Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачений державний акт на право приватної власності на землю на імя [PERSON], в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходив. Для позивачів 1 і 2 у справі, [PERSON] та [PERSON], [PERSON] є рідним братом, для позивача 3 у справі, [PERSON] дядьком. Вказані родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб. 08 березня 2004 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №192613, яке видане 10 березня 2004 року виконавчим комітетом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть №48 та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, загальною площею 3,3436 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН №034879, яка знаходиться на території Берлозівської сільської ради, а також ? частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою с. Часнівці, вул. Заводська, 21, Козелецького району, Чернігівської області, право власності на яку [PERSON] за життя належним чином не зареєстрував та не отримав відповідний правовстановлюючий документ. Вказану спадщину, в силу вимог ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги прийняла його мати, [PERSON], оскільки проживала разом з ним на момент його смерті та протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від неї, що підтверджується довідкою №1/23 від 08.08.2017 року, виданою виконавчим комітетом Козелецької селищної ради, однак за життя належним чином не оформила свої спадкові права та не отримала відповідний правовстановлюючий документ. Для позивачів 1 і 2 у справі, [PERSON] та [PERSON], [PERSON] також є матірю, для позивача 3 у справі, [PERSON] бабусею, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбу. 02 серпня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №279205, яке видане 03 серпня 2016 року виконавчим комітетом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть №40. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить успадковані нею після смерті сина, [PERSON] [PERSON]: земельна ділянка, загальною площею 3,3436 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН №034879; ? частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою с. Часнівці, вул. Заводська, 21, Козелецького району, Чернігівської області, а також належна їй ? частина вказаного домоволодіння, що разом становить ? його частину, право власності на яку належним чином нею за життя оформлено не було. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Заводській, 21 в с.Часнівці, Козелецького району, Чернігівської області відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного двору станом на 15.04.1991 року входили померлі, [PERSON], її син, а для позивачів 1 і 2, - брат, [PERSON], позивач 1 у справі, - [PERSON], та позивач 3 у справі, [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Козелецької селищної ради від 08.08.2017 року №1/24. Тому кожен має право на дане домоволодіння у рівних частинах, кожен на ? частину. За життя, [PERSON], розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 21 липня 2016 року секретарем виконавчого комітету Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим №12, яким заповідала належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою с.Часнівці, вул. Заводська, 21, Козелецького району, Чернігівської області [PERSON] та [PERSON], тобто позивачам 1 і 2 у справі, а все інше належне їй на день смерті майно, - [PERSON], тобто, позивачу 3 у справі. Позивачі у справі, [PERSON], [PERSON] і [PERSON], як спадкоємці за заповітом на дану спадщину, прийняли її, оскільки своєчасно звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що мається витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46570671 від 27.01.2017 року, виданий державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори, але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не можуть після смерті [PERSON], оскільки остання за життя належним чином не оформила право власності на належну їй ? частину та успадковану після смерті [PERSON] ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та не отримала відповідні правовстановлюючі документи, а отримати такі на даний час не є можливим, оскільки остання померла та у день смерті втратила цивільну правоздатність, так само неможливо оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виготовлений на імя [PERSON] та йому переданий втрачений, а видати новий на його імя неможливо у звязку із втратою цивільної правоздатності в момент його смерті. Згідно довідки виконавчого комітету Козелецької селищної ради [PERSON], померлий 08.03.2004 року, на день смерті був зареєстрований і проживав в [INFO] та мав такий склад сімї: мати [PERSON]. Згідно довідки №34 від 12.01.2017 року [PERSON], померла 02.08.2017 року, на день смерті була зареєстрована і проживала в [INFO] та мала такий склад сімї: проживала одна. Позивачі у справі, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Козелецької селищної ради, третя особа : Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст. 1268-1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян. Суд не стягує з відповідача на користь позивачів судові витрати, враховуючи заяву останніх. На підставі викладеного,

Outcome: approved