overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] 17 травня 2019 року звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 19.02.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що спільне життя між нею та відповідачем припинено. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Ухвалою суду від 22 травня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13 серпня 2019 року на 14- 40 год. Розгляд справи відкладався з різних причин. Від позивача надійшла письмова заява, про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява, про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнає в повному обсязі . В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 19 лютого 2011 року, який зареєстровано Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 171, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а.с.6. Мають спільну дитину -доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.5/ Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаємопорозуміння. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що доводи позову про неможливість збереження сім`ї є обґрунтованими, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 17 червня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги було змінено. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі від 29.04.1997 року. Від спільного життя з відповідачем вона має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Відповідач фізично здоровий, працездатний чоловік, може надавати допомогу на утримання дитини. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітини добровільно не надає, позивачка вимушений звернутися до суду. На підставі викладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитини повноліття, та допустити рішення до негайного виконання в межах сум платежів за один місяць. Позивачка у судовому засіданні присутня не була, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні присутнім не був, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 29 квітня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Камянської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 4 (а.с. № 4) Від спільного життя з відповідачем, позивачка має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] актовий запис № 534.Відповідач у свідоцтві про народження якої, записаний батьком (а.с. 4). З довідки вих. № 260 від 18.06.2014 року виданої завідуючою гуртожитком технікоуму [PERSON] вбачається те, що дитина проживає разом з матір»ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як зазначено в позовній заяві, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідач - фізично здорова людина, працездатний, та може надавати допомогу на утримання дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, у разі невиконання одним з батьків свого обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення повноліття дитини , починаючи з 17 червня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 17 червня 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 6 вересня 2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 189. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їх сімя розпалась і відновити її неможливо. З вересня 2014 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивачка не зявилася, в заяві просила про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання також не зявився і надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 вересня 2008. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Реєструючи шлюб, позивачка не змінювала своє дошлюбне прізвище «Кобзаренко» на «Литовченко». Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.01.2016р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. до досягнення сином [PERSON] [INFO] трьохрічного віку, а саме до [INFO] включно. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем, зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС Бродівського РУЮ у Львівській області, актовий запис №77. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] року народження. В даний час син проживає разом із нею і в їхньої сім?ї відсутні будь-які кошти на проживання, так як, вона не працює і можливості працювати в неї немає. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку і повинна отримувати кошти на своє утримання. Чоловік на даний час офіційно не працює, однак є працездатною особою, постійно їздить на заробітки і має досить значні доходи і має можливість надавати її матеріальну допомогу, а тому аліменти на її утримання просить стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просить відмовити у позові, оскільки він ніде не працює, у нього непрацездатні батьки, окрім того він щомісячно сплачує аліменти у розмірі 700 гривень на дитину. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.08.2012 року(а.с.4), 25.02.2014 року у сторін народився син [PERSON] (а.с.5). Суд, при визначенні розміру аліментів враховує, що на даний час він офіційно не працює, основним його доходом є тимчасові заробітки. Відповідно ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Частина 2 ст. 84 СК України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки до досягненнями сином трирічного віку, оскільки встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою - [PERSON], відповідач - батько дитини [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є здоровою і працездатною людиною. Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на утримання дружини, суд враховує матеріальний стан позивачки, яка на даний час не працює, матеріальний стан відповідача, який зі слів відповідача ніде не працює та вважає за можливе стягувати на утримання дружини аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 18.01.2016 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.03.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В заяві вказала, що 1995 року вона з відповідачем [PERSON] уклала шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Октябрського міськвиконкому. 02.06.1999 року шлюб розірвано. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. На даний момент син навчається на 1 курсі Полтавської державної аграрної академії ( факультет технології виробництва і переробки продукції тваринництва, денна форма навчання, бюджетна основа). Відповідач на утримання сина до досягнення 18 річчя сплачував 1/ 6 з усіх видів заробітку. Син не має свого заробітку, а позивачка не в змозі самостійно його утримувати. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною 23-х років за умови що він буде продовжувати навчання. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, 1995 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Октябрського міськвиконкому. 02.06.1999 року шлюб розірвано. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. На даний момент син навчається на 1 курсі Полтавської державної аграрної академії ( факультет технології виробництва і переробки продукції тваринництва, денна форма навчання, бюджетна основа). Відповідач на утримання сина до досягнення 18 річчя сплачував 1/ 6 з усіх видів заробітку. Син не має свого заробітку, а позивачка не в змозі самостійно його утримувати Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається, в розмірі 1/ 4 частини його заробітку до закінчення навчання до 30.06.2017 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.03.2015р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 12.11.2005р. відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 109. В суд сторони не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивачка на позові наполягає, відповідач заперечує проти позову. То ж суд розглядає справу без участі сторін та без технічної фіксації процесу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 12.11.2005р., який було зареєстровано відділом РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 109 (а.с. 6). Від шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). За довідкою з місця проживання, позивачка дійсно зареєстрована та проживає з дитиною за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Між сторонами тривалий час відбуваються сварки на грунті різниці поглядів, неповаги з боку відповідача. Наслідком є погіршення душевного стану позивачки, небажаня проживати разом. Таким чином, відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивачка навела достатньо фактів, які свідчать про неможливість продовжити шлюб, відповідач хоча і заперечує на позов, проте доказів, що б спростовували обставини позову, - суду не надав, за час знаходження справи в суді ніяких заходів для примирення не здійснив. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище сторони не змінюють. Спір про розподіл майна та проживання дитини відсутній. Судові витрати в сумі 243,60 грн. підлягають за ст. 88 ЦПК стягненню з відповідача. не заявлено, суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.05.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 03.04.2014 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблений відповідний актовий запис за № 19 та 03.04.2014 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Взаємовідносини позивачки з відповідачем ускладнилися, через постійні сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, б»є позивачку та морально принижує, погрожує, разом не проживають один місяць, сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], про що 28.05.2015 року подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що 28.05.2015 року подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.05.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Підставами своїх вимог вважає те, що 29.08.1993 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, який розірваний 29.01.2004 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-СР № 092868, яке 29.01.2004 року видане ВРАЦС Монастирищенського районного управління Черкаської області. Від даного шлюбу в них є спільна дочка [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-СР № 252261, видане відділом реєстрації актів громадського стану Монастирищенської райдержадміністрації Черкаської області 16.07.1994 року, відповідний актовий запис № 88. Дочка продовжує навчатись, що підтверджується довідкою № 3120 від 15.05.2015 року, яка видана Київським національним університетом технологій та дизайну, відповідно до якої [PERSON] є студенткою 3 курсу денного відділення факультету хімічних та біофармацевтичних технологій, закінчує університет 30.06.2016 року; угодою № 44/62-13 від 27.08.2014 року на проживання в гуртожитку КНУТД. Відповідач до повноліття дочки сплачував аліменти, після досягнення дочкою повноліття ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Відповідачка не має можливості самостійно утримувати дочку, у зв»язку з тим, що дочка навчається на денному відділенні, їй потрібні кошти на проїзд до місця навчання, оплату за гуртожиток, для проживання, придбання одягу, продуктів харчування, підручників тощо. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала письмову заяву від 11.06.2015 року. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на період навчання дочки у розмірі 1000 грн. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 18.05.2015 року по 30.06.2016 року включно. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.05.2017р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення дочкою [PERSON], [INFO]., трьохрічного віку. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 10.05.2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який вони зареєстрували у Бродівському відділі реєстрації актів цивіль\-ного стану, про який зроблено актовий запис № 38. За час спільного подружнього життя в них народилася дитина донька - [PERSON] [INFO]. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскі\-льки доглядає за своєю дитиною до трьох років, доходів немає. Єдиним її доходом є соціальна виплата на дитину і аліменти, які невчасно сплачує відповідач. У зв'язку із складним матеріальним становищем, потребує матеріальної допомо\-ги на своє утримання від відповідача. Зазначені нею обставини підтверджуються додани\-ми до заяви документами. Відповідач є працездатною особою, яка за непідтвердженою інформацією неофіційно працює у Польщі і має змогу надати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просить відмовити у позові, оскільки він ніде не працює, у нього є ще дочка [PERSON], [INFO], яку він зобов'язаний утримувати та утримує, окрім того він щомісячно сплачує аліменти на доньку [PERSON], [INFO] З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позові слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.05.2014року та 26.11.2015р. шлюб було розірвано (а.с.2). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON],[INFO]. (а.с.3). Згідно з вимогами ст. 84 ч. 2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 84. ч. 4 СК України такі кошти можуть бути стягнуті судом за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З наданих відповідачем доказів судом встановлено, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки в ніде не працює, доходу не має, окрім того сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 2, 4 ст. 84 СК України, згідно з якими дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу

Outcome: dismissed