Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання втратившею право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона є власником будинку 22 по тупику Кавказькому в м. Маріуполь. У зазначеному будинку прописана її невістка [PERSON], яка з травня 2013 року по даний час за вказаною адресою не проживає, її особисті речі там не перебувають, зобов'язання по утриманню квартири не виконує. Просить визнати [PERSON] втратившею право користування житловим приміщенням за адресою: тупик Кавказький, б.22 в м Маріуполі Донецької області. Позивачка [PERSON] у відкритому судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та своєчасно. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою [INFO], [PERSON] 15 років назад купила будинок 22 по тупику Кавкзькому в м.Маріуполі та проживала в ньому з сином, невісткою та онукою. Невістку звуть [PERSON]. Лариса з чоловіком часто сварилась, мирилась, та після сварки з чоловіком жила у неї в будинку 2 чи 3 місяці, вона їй дозволила, бо в будинку робила ремонт. Від неї [PERSON] до будинку22 по тупику Кавкзькому в м.Маріуполі не повернулась, а поїхала на Західну Україну до родичів. Її донька залишилась з бабусею. [PERSON] у будинку22 по тупику Кавкзькому в м.Маріуполі не бачила з середини 2013 року, зараз в ньому проживає [PERSON] та онука Карина, сина її з літку не бачила. Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1, ч. 2 ст.64 ЖК України члени сімї наймача, що мешкають разом з ним, користуються рівними з наймачем правами і несуть всі обовязки, що витікають з договору найму житлового приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно договору дарування, посвідченого 10.07.2002 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4797 [PERSON] прийняла у дар належний [PERSON] на праві приватної власності будинок за №22, розташований по вул. тупик Кавказький в м.Маріуполь (а.с.7). Згідно договору дарування земельної ділянки, посвідченого 10.07.2002 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4799 [PERSON] прийняла у дар належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку за №477, розташовану по тупику Кавказький в м.Маріуполь (а.с.8). Згідно домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку №22 по вул. тупик Кавказький в м.Маріуполі, за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). Згідно акту № 363 від 25.11.2015 року КСН «Балтійський» [PERSON] за адресою: місто Маріуполь, тупик Кавказький, буд. 22 не проживає більш 2-х років з травня 2013 року, особистих речей в будинку не має, про що свідчать сусіди [PERSON], яка проживає [INFO] та [PERSON], яка проживає [INFO] (а.с.4). Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач будучи зареєстрованим в [INFO], не проживає в будинку понад один рік, не використовує даний будинок за його прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, тим самим вона втратила право користування будинком № 22 по тупику Кавказькому в місті Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved