Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із названим позовом в обгрунтування, якого зазначають, що 24 січня 2015 року померла їх мачуха, [PERSON], яка за життя склала на їх імя заповіт, який був посвідчений в Топорищенській сільській раді. Вони вчасно звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено із-за того, що спадковий будинок не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації. Спадковий будинок був придбаний спадкодавцем приблизно 50 років тому , а тому відповідно до чинного на той час законодавства УРСР був зареєстрований по погосподарській книзі в Топорищенській сільській раді. Позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними, в рівних частках за кожним, право власності на спадкове майно, яке розташовано в с. Топорище, вул.. Леніна, 111. В судовому засіданні позивачі заявлений позов підтримали і дали пояснення по суті заявленого позову. Відповідач, Топорищенська сільська рада будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи свого представника в судове засідання не направила, надіславши до суду листа в якому просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради, що заявлений позов сільська рада визнає. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. -2- В судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2015 року померла [PERSON], яка була мачухою позивачів, що стверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.6), дослідженими в судовому засіданні свідоцтвами про народження позивачів. За життя, 9 листопада 2014 року, [PERSON] склала заповіт, який посвідчений в Топорищенській сільській раді, яким заповідала все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося б, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй права та обовязки : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. ( а.с. 7). Після смерті [PERSON] позивачі в шестимісячний термін звернулись до Черняхівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але у видачі їм свідоцтв про право на спадщину було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказане стверджується листом Черняхівської державної нотаріальної контори із якого слідує, що спадщину прийняти [PERSON], дочка померлої, [PERSON], син померлої, а [PERSON], чоловік померлої відмовився від спадщини, за заявою № 171 від 14.07. 2015 року. ( а.с. 8), постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій ( а.с. 9). Будинок № 111 по вул.. Леніна в с. Топорище не був зареєстрований в КП « Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» ( а.с.11), але був зареєстрований в погосподарській книзі № 2, особовий рахунок № 80 за померлою [PERSON]. ( а.с.10).. Оскільки спадковий будинок був побудований більше 50 років тому, під час дії ЦК Української РСР в редакції 1963 року, діючим на той час законодавством не передбачено було реєстрацію будинків. Документом, що підтверджував право власності на будинок була погосподарська книга сільської ради, то суд приходить до висновку, що покійна спадкодавець [PERSON] мала право власності на будинок № 111 по вулиці Леніна в с. Топорище, а відповідно суд визначає право власності на вищевказаний будинок за спадкоємцями, якими є позивачі. Відповідно до ст. ст. 100,101 ЦК УРСР, яка діяла на той час, громадяни могли мати у власності житловий будинок, але глава 10 « Особиста власність» цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою реєстрацією.. Відповідно до Інструкції « Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР державній реєстрації підлягали тільки будинки на домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають до задоволення, оскільки вони спадкоємцями за заповітом, належним чином прийняли спадщину.

Outcome: approved