Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з цивільним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просять визнати за ними по 1/2 ідеальній частці на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності [PERSON] «Городиславицький» розміром 1,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Свої вимоги мотивують тим, що 28.03.2014 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ №097840, виданим Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 29.03.2014 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: жилий будинок №420 з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться у с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області. Будинок глиновалькований, складається з двох житлових кімнат площею 32,4 кв. м. та кухні, позначений в поверховому плані літерою А-1. До будинку відносяться такі господарські будівлі: глиняний сарай Б, цегляні сараї В, Г, Д, З, дощатий сарай Ж, деревяна вбиральня У, металеві ворота та хвіртка 1,2, металева огорожа 3, деревяна огорожа 4, деревяна хвіртка 5, бетонний колодязь [PERSON] жилий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Миколаївською сільською Радою народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 30.07.1996 р., зареєстрованого в Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.07.1996 року за реєстровим №56. А також увійшли грошові вклади з відповідними відсотками та всіма компенсаціями, що знаходяться в ощадному банку №6381/029 у с. Миколаєві Пустомитівського р-ну Львівської області на рахунках №835 та 057/32, що належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок, виданих вищезгаданим ощадним банком, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності [PERSON] «Городиславицький» розміром 1,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №614574 від 08.11.2004 року. Зазначають, що згідно заповіту від 27.03.1995 року, посвідченого Миколаївською сільською Радою народних депутатів Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] вищезазначене майно заповіла позивачам у цій справі по 1/2 частці кожній. Стверджують, що у встановлений законодавством термін вони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.1998 року, виданим в.о. державного нотаріуса [PERSON], вони прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка складалася із жилого будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться у с. Городиславичі, будинок №420 Пустомитівського району Львівської області, що належав спадкодавцю на праві приватної власності та грошових вкладів з відповідними відсотками та всіма компенсаціями, що знаходяться в ощадному банку №6381/029 у с. Миколаєві Пустомитівського р-ну Львівської області на рахунках №835 та 057/32, що належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок, виданих вищезгаданим ощадним банком. Вважають, що оскільки вони прийняли спадщину, звернувшись до нотаріуса, до них як до спадкоємців перейшло також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності [PERSON] «Городиславицький» розміром 1,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №614574 від 08.11.2004 року. Наголошують на тому, що право власності спадкодавця на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН №614574 від 08.11.2004 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію їхнього права на спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивачі не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви у яких просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у їх відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушують прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2014 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ №097840, виданим Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 29.03.2014 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: жилий будинок №420 з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться у с. Городиславичі Пустомитівського району Львівської області. Будинок глиновалькований, складається з двох житлових кімнат площею 32,4 кв. м. та кухні, позначений в поверховому плані літерою А-1. До будинку відносяться такі господарські будівлі: глиняний сарай Б, цегляні сараї В, Г, Д, З, дощатий сарай Ж, деревяна вбиральня У, металеві ворота та хвіртка 1,2, металева огорожа 3, деревяна огорожа 4, деревяна хвіртка 5, бетонний колодязь [PERSON] жилий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Миколаївською сільською Радою народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 30.07.1996 р., зареєстрованого в Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.07.1996 року за реєстровим №56. А також увійшли грошові вклади з відповідними відсотками та всіма компенсаціями, що знаходяться в ощадному банку №6381/029 у с. Миколаєві Пустомитівського р-ну Львівської області на рахунках №835 та 057/32, що належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок, виданих вищезгаданим ощадним банком, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності [PERSON] «Городиславицький» розміром 1,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №614574 від 08.11.2004 року. Згідно заповіту від 27.03.1995 року, посвідченого Миколаївською сільською Радою народних депутатів Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] вищезазначене майно заповіла позивачам по 1/2 частці кожній. У встановлений законодавством термін позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.1998 року, виданим в.о. державного нотаріуса [PERSON], вони прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка складалася із жилого будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться у с. Городиславичі, будинок №420 Пустомитівського району Львівської області, що належав спадкодавцю на праві приватної власності та грошових вкладів з відповідними відсотками та всіма компенсаціями, що знаходяться в ощадному банку №6381/029 у с. Миколаєві Пустомитівського р-ну Львівської області на рахунках №835 та 057/32, що належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок, виданих вищезгаданим ощадним банком. Оскільки позивачі прийняли спадщину, звернувшись до нотаріуса, до них як до спадкоємців перейшло також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності [PERSON] «Городиславицький» розміром 1,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН №614574 від 08.11.2004 року. Право власності спадкодавця на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН №614574 від 08.11.2004 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію їхнього права на спадкування через нотаріальну контору. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, вони змушені звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Таким чином, з врахуванням наведеного вище, позовні вимоги позивачів підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved