Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою в якій просить скасувати право власності та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.05.2015 року, на житловий будинок загальною площею 63,8 м?, житловою площею 25,4 м?, з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS], що оформлено на ім'я [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Сколівського району Львівської області від 27.04.2015 року за відповідачем було визнано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та заповітом. Дане рішення 30.06.2015 року Апеляційним судом Львівської області було скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та заповітом, а також судом було встановлено, що [PERSON] не був єдиним спадкоємцем спірного житлового будинку, таким міг бути її батько [PERSON], який є покійним, а тому вважає що є спадкоємецею першої черги і має право на частку в спадковому майні, про яке вказано у рішенні. На підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27.04.2015 року зареєстрував в реєстраційній службі Сколівського районного управління юстиції Львівської області право власності на вказаний будинок, у зв'язку з чим йому 20.05.2015 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Враховуючи те, що відповідач фактично позбавив її права власності на частку спадкового майна, змушена за захистом своїх спадкових прав звертатися до суду із даним позовом. В судове засідання 24.10.2016 року позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву за вх. №3678 від 21.09.2016 року про розгляд справи у її відсутність. Просить суд задоволити її позовні вимоги на підставі фактів наведених у позовній заяві. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи у судові засідання 26.07.2016 року, 21.09.2016 року та 24.10.2016 року не з'являвся, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. Факт завчасного належного повідомлення відповідача про дату час та місце судового засідання у справі підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. З огляду на вказане, суд визначив причини неявки відповідача не поважними і у відповідності до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Таким чином у судове засідання не з»явились всі учасники судового процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 27.04.2015 року за [PERSON],[INFO], визнано право власності на житловий будинок під літ. А-1 загальною площею 63,8м2, житловою площею 25,4м2, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сарай Б; убиральню В; ворота № 1; огорожа № 2; огорожа № 3 по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті його матері [PERSON], котра померла [INFO] та його батька [PERSON], котрий помер [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], на підставі вищезгаданого рішення суду, зареєстрував в реєстраційній службі Сколівського районного управління юстиції право власності на нерухоме майно. Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна за [NUMBER], вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, що за адресою [ADDRESS]. Підстава виникнення права власності: рішення суду, виданого 27.04.2015 року Сколівським районним судом Львівської області, справа №453/1838/14-ц, №провадження №2/453/63/15. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30.06.2015 року апеляційну скаргу [PERSON], подану в своїх інтересах та інтересах [PERSON], [PERSON] задоволено. Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27.04.2015 року скасоване та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок під літ. А-1 загальною площею 63,8 м?, житловою площею 25,4 м? з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та заповітом після смерті його батьків: матері [PERSON], котра померла [INFO] та батька [PERSON], котрий помер [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2015 року [PERSON] не погодившись із рішенням Апеляційного суду Львівської області звернувся із касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з вимогою щодо його скасування та залишення без змін рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27.04.2015 року. Однак йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених п.5 ч.4 ст. 328 ЦПК України. Ухвалою Верховного Суду України від 20.10.2015 року у допуску до провадження Верховного Суду України справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи - Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок за заявою [PERSON] про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.07.2015 року відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч.2 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт органу державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З огляду на вказане, а також враховуючи той факт, що відповідачем [PERSON] набуто право власності на житловий будинок на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а відтак право власності та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.05.2015 року (індексний номер [NUMBER]) на житловий будинок загальною площею 63,8 м?, житловою площею 25,4 м? з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], що оформлено на ім'я [PERSON] слід скасувати.

Outcome: approved