Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області, [PERSON] про визнання права власності за кожним на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON], яка померла 02 січня 2007 року та батька - [PERSON], який помер 17 січня 2007 року, площею 6,40 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті матері та батька відкрилася спадщина за законом, яка складається з земельної ділянки площею 6,40 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Звернувшись до Котелевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, державний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки Відділом Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області не наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивачі [PERSON], [PERSON] в попереднє судове засідання не зявились, до канцелярії суду надали заяви з проханням провести розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області в попереднє судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Представник Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області надав до канцелярії суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі, наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України відомі та зрозумілі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області в попереднє судове засідання не зявився, до канцелярії суду надав заяву з проханням розглянути справу без участі представника Відділу, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, до канцелярії суду надав заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 02 січня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 060997 виданого Козлівщинською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 03 січня 2007 року, актовий запис № 1. (а.с.13). У відповідності до копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ПЛ № 052361 [PERSON] на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Козлівщинської сільської ради народних депутатів від 02 лютого 1999 року, передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 6,40 га., яка надана для сільськогосподарського використання, у межах згідно з планом, яка розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області,\~державний акт виданий 06 квітня 1999 року. ( а.с. 15). Позивачі [PERSON] та [PERSON] являються дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 10). Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Сухостат» що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.12.2010 року (а.с. 12). Після \~смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Відповідно до вимог ст.ст. 1268-1269 ЦК України донька [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, а чоловік спадкодавця - [PERSON] прийняв спадщину після дружини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Козлівщинською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 03.07.2015 року (а.с. 18). 17 січня 2007 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 061045 від 18.01.2007 року (а.с.20). Після \~смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України син спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. На запит суду, Котелевська державна нотаріальна контора надала повідомлення № 1006/01-16 від 06 листопада 2015 року, відповідно до якого в їх провадженні знаходиться спадкова справа №171/2007 на майно [PERSON] , яка померла 02 січня 2007 року, яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. В спадковій справі знаходяться заяви: - про прийняття спадщини за законом, що надійшла 20.06.2007 року від [PERSON], дочки померлої; про відмову від прийняття спадщини, що надійшли 20.06.2007 року від [PERSON], [PERSON], синів померлої. Окрім того, згідно матеріалів спадкової справи прийняв спадщину в порядку статті 1268 ЦК УКраїни, шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем чоловік спадкодавця [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Також в їх провадженні знаходиться спадкова справа № 172/2007 на майно [PERSON], який помер 17 січня 2007 року , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. В спадковій справі знаходяться заяви: - про прийняття спадщини за законом, що надійшла 20.06.2007 року від [PERSON], сина померлого; про відмову від прийняття спадщини, що надійшли 20.06.2007 року від [PERSON], доньки померлого, [PERSON], сина померлого; заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що надійшла 20.05.2008 року від [PERSON] , сина померлого. Як вбачається з листа Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 30 вересня 2015 року № 86, в державному акті на право приватної власності на землю невірно вказано призначення земельної ділянки, яка знаходилася у власності гр. [PERSON] на момент видачі даного Державного акту земельна ділянка в розмірі земельної частки (паю) відносилась до земель сільськогосподарського призначення, а у відповідності до ст.ст. 19,22 Земельного кодексу України передається у власність та надається у користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ( а.с. 23) Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Аналогічна позиція роз'яснена в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», а саме: право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Статтею 79-1 ЗК України\~встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Згідно п. 11 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~у разі смерті власника право власності припиняється. За таких обставин, видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка входить до складу спадщини , немає підстав. Таким чином, успадкувати в нотаріальному порядку земельну ділянку, якими спадкодавці [PERSON] та [PERSON] володіли на підставі вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю, позивачі не мають змоги, так як у Державному земельному кадастрі відсутні відомості на дану земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім позивачів у спадкодавців [PERSON] та [PERSON] відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимоги статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивачі є спадкоємцями за законом та право власності ніким не оспорюється. Позивачами правомірно, на підставі Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі по 951, 33 грн., що становить 1% ціни позову ( а.с. 1,2). На підставі викладеного

Outcome: approved