Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка 13 лютого 2015 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісяця, в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає їй коштів на матеріальне утримання їх дитини. До судового засідання позивачка надала суду свою заяву, якою просить розглянути справу без її участі та ухвалити рішення на підставі наданих документів. Відповідачу за зазначеною позивачкою в позовній заяві адресі судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач в судове засідання не з'явився, з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Шлюб між відповідачем та позивачкою зареєстрований 24 квітня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а. с. 4 ). В шлюбі у позивачки та відповідача[INFO] року народивсясин [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 5 ). 17 червня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення про розірвання шлюбу між відповідачем та позивачкою, що підтверджується копією зазначеного рішення суду ( а. с. 17 ). Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї - довідкою по формі № 3 від 01 липня 2015 року за № 797 ( а. с. 8 ). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 1 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, враховуючи надані суду докази, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісяця, в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. При задоволенні позовних вимог з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved