Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачі звернулись\~до суду\~із позовною\~заявою в\~якій просили\~суд про\~встановлення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий [NUMBER] , загальною площею 7,4685 Га, яка розташована на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі Розпорядження Чугуївської Райдержадміністрації від 02.06.2004 року № 251, яку за життя не успадкувала його дружина - [PERSON] . Позивачі, вважаючи себе єдиними спадкоємцями [PERSON] , не звернулись до нотаріуса задля подачі заяви про прийняття спадщини будучи введеними в оману неправильною консультацією спеціаліста та через власну правову необізнаність, оскільки вважали себе такими, що прийняли спадщину фактично, у встановлений законом строк через відсутність інших спадкоємців. Наразі позивачі, через пропуск строку подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, позбавлені можливості нотаріально оформити свої спадкові права, тому змушені були звернутись до суду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали, та просили суд позов задовольнити (а.с. 30, 32). Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував (а.с. 31). \~ \~ \~ \~ Суд відповідно до ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність\~\~нез`явившихся учасників за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , про що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 травня 2009 року (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий [NUMBER] , загальною площею 7,4685 Га, яка розташована на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі Розпорядження Чугуївської Райдержадміністрації від 02.06.2004 року № 251 (а.с. 17). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 20.10.2009 року Зарожненською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 15). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2011 року р/н [NUMBER] виданого [PERSON] та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2011 року р/н [NUMBER] виданого [PERSON] , останні спадкували як діти [PERSON] по 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий [NUMBER] , загальною площею 7,4685 Га, яка розташована на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі Розпорядження Чугуївської [PERSON] від 02.06.2004 року № 251 Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна не видано у зв`язку зі смертю спадкоємця - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий [NUMBER] , загальною площею 7,4685 Га, яка розташована на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі Розпорядження Чугуївської Райдержадміністрації від 02.06.2004 року № 251. Відповідно дост.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали її діти - позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , постійно проживала на момент смерті в будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Остання від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] відмовляється. [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку не відмовлялись. Так як спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] не проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, то, в силу вимог ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, повинні були протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] не подали вчасно нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у зв`язку із чим йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строків прийняття спадщини. Як зазначили\~у позовній\~заяві позивачі [PERSON] та [PERSON] строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ним пропущено з поважної причини. Поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] зазначають їх правову необізнаність та наданням посадовою особою Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області хибної інформації щодо строків та порядку спадкування, того, що вони є єдиними спадкоємцями та як діти спадкують фактично після смерті батьків, у зв`язку з чим останні вважали себе такими, що прийняли спадщину фактично Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що посилання позивачів [PERSON] та [PERSON] на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] стала їх хибна впевненість у тому, що вони спадкували фактично, підґрунтям якої стало хибне роз`яснення фахівця - є переконливими, оскільки підтверджуються належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений у заяві по суті та в судовому засіданні, а також представлені докази, констатує той факт, що позивачем надано належні, достовірні, достатні та допустимі докази на підтвердження того, що ним пропущено строки для прийняття спадщини з поважних причин. Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Виходячи з\~системного аналізу\~наведених вище\~норм законодавства\~та доказів,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивачі [PERSON] , [PERSON] , спадкоємці майна померлої [PERSON] за законом, своєчасно не прийняли спадщину через хибне розуміння ними порядку спадкування, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку із чим є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Необізнаність спадкоємця про факт смерті та наявність спадкового майна є, на думку суду, перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини, а отже, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вказані обставини свідчать про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. За таких обставин, суд вважає, що є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку в три місяці для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved