Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок по [ADDRESS] . У зазначеному будинку з 2019 року зареєстрований відповідач, який з моменту реєстрації ніколи фактично в ньому не проживав та житлом не користувався. Позивачі вказують, що їм місцезнаходження відповідача невідомо, тісних стосунків з ним не підтримують. Реєстрація відповідача порушує права позивачів, як власників будинку, а тому вони були вимушені звернутись до суду з метою захисту свого порушеного права. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги і просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Позивач [PERSON] до судового засідання не прибула, але надала клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення на веб-сайті судової влади. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт непроживання [PERSON] більше року в належному будинку позивачів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що з моменту реєстрації відповідач фактично ніколи не проживав в належному будинку позивачів, прописка йому була потрібна для офіційного працевлаштування. Суд на підставі ст. 280-289 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.02.2016 року - [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку по [ADDRESS] , по Ѕ частці кожній що, також, підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №53043036, №53045800 від 11.02.2016 року, копією технічного паспорту на житловий будинок №19797661 від 04.11.2015 року. Як вбачається з копії паспортних даних відповідача серії [NUMBER] від 29.02.2000 року, [PERSON] з 17.09.2019 року зареєстрований по [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Наявність реєстрації відповідача в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачам, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачам вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеним факт непроживання [PERSON] в належному будинку позивачів з моменту його реєстрації, що також підтверджено поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні. Таким чином, оскільки відповідач більше шести місяців не проживає у житловому будинку позивачів без поважних причин, а безпідставне його перебування на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає позивачам у реалізації прав як власників житла, тому вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved