Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивують тим, що 19.02.2001 року померла бабуся позивачів [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме, право на земельну частку (пай), розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, право на яку за життя мала [PERSON] на підставі сертифікату серії ПЛ №0023613 від 30.12.1996 р.. За життя [PERSON] заповіту не складала. Син померлої [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (чинному на момент відкриття спадщини) прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном [PERSON] 11 лютого 2002 року [PERSON] помер не встигнувши оформити свої спадкові права після померлої матері [PERSON] Після смерті [PERSON], відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (чинному на момент відкриття спадщини), шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, спадщину прийняли діти померлого позивачі [PERSON] та [PERSON] Позивачі прийнявши спадщину, звернулися до нотаріальної контори для оформлення вказаного права на земельну частку (пай) в якості спадкового майна, проте їм було відмовлено у звязку з тим, що реєстрація права власності неможлива без надання правовстановлюючих документів на вказане майно. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0023613 від 30.12.1996 р. було втрачено. Позивачі прохали суд визнати, що їм, в рівних частках, тобто по ? частині, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, та на яку за життя мала право [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0023613 від 30.12.1996 р.. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги, позов підтримав в повному обсязі, вказав, що позивачі прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, просив позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування. У судове засідання представник відповідача Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, для участі у розгляді справи не зявився. До суду була направлена заява про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог сільська рада не заперечувала. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до слідуючого. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №159373 від 19.02.2001 р., 19.02.2001 року у селі Оболонь Семенівського району Полтавської області померла бабуся позивачів [PERSON]. У день смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Оболонське» розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах. Належне [PERSON] право на вказану земельну частку (пай) посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0023613 від 30.12.1996 року. За життя [PERSON] заповіту не складала. Син померлої [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (чинному на момент відкриття спадщини) прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №199786 від 13.02.2002р. [PERSON] помер 11 лютого 2002 року в с. Оболонь Семенівського району Полтавської області, не встигнувши оформити спадкові права після померлої матері [PERSON] Після смерті [PERSON], відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, спадщину прийняли діти померлого позивачі [PERSON] та [PERSON] Позивачі прийнявши спадщину, звернулися до нотаріальної контори для оформлення вказаного права на земельну частку (пай) в якості спадкового майна, проте їм було відмовлено у звязку з тим, що реєстрація права власності неможлива без надання правовстановлюючих документів на вказане майно. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0023613 від 30.12.1996 р. було втрачено. Позивачами було подано оголошення до місцевої газети про недійсність втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0023613 від 30.12.1996 р. на імя [PERSON] Згідно копії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 109544,32 грн. (сто девять тисяч пятсот сорок чотири грн., тридцять дві коп.). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності судом не встановлена. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача згідно заяви.

Outcome: approved