Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з даним позовом до відповідачів. Із позовних вимог вбачається, що позивачі по справі в різний період початку 2013 року придбали у приватного підприємця [PERSON] меблі. Зокрема [PERSON] 02.02.2013 року придбав меблі в кількості 18 штук на загальну суму 149395 грн.; [PERSON] 27.03.2013 року придбав меблі в кількості 8 штук на загальну суму 18550 грн., [PERSON] 23.03.2013 року придбав меблі в кількості 17 штук на загальну суму 45960 грн., [PERSON] 04.03.2013 року придбав меблі в кількості 6 штук на загальну суму 105280 грн. За спільною домовленістю з продавцем вони залишили вказані меблі на відповідальне зберігання продавцю в магазині -салоні. На початку травня 2013 року вони звернулися до продавця з проханням доставити до їхніх домівок меблі. Зі слів [PERSON] їм стало відомо, що його дружина порушила в суді питання про поділ спільного майна подружжя, а тому попросив нас відтермінувати отримання меблів. [PERSON] запевнив, що на протязі нетривалого проміжку часу таке непорозуміння буде усунуто і вони зможуть забрати меблі. Незважаючи на таке запевнення, по сьогоднішній день вони не можуть забрати придбані меблі. Більше того, 24.05.2013 року їм достовірно стало відомо, що на куплені меблі суд наклав арешт, а тому до завершення судового розгляду справи між подружжям [PERSON] вони не зможуть отримати меблі. На їхню вимогу в цей же день [PERSON] надав їм копію акту опису й арешту майна. З цього приводу вони звернулися до суду з позовом про виключення майна з акту опису. Ухвалою Косівського районного суду, яка вступила в законну силу, провадження по даному позову зупинено до вирішення питання про поділ спільної сумісної власності подружжя. Вони переконані, що така ухвала є незаконною, так як не можна ділити між подружжям те, що їм не належить і на що є заяви претензії третіх осіб. Як доказ покупки меблів вони отримали від продавця накладні, в яких зазначено кількість, асортимент і ціну меблів, які вони оплатили в день надання їм цих накладних. З цього приводу вони вважають, що являються власниками описаних меблів. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про підтримання позовних вимог, просять розгляд справи проводити без їхньої участі, не заперечують щодо розгляду справи в заочному порядку. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася втретє, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За згодою позивачів суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити із наступних підстав. 2 Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із матеріалів справи позивачі в різний період початку 2013 року придбали у приватного підприємця [PERSON] меблі, а зокрема [PERSON] 02.02.2013 року придбав меблі в кількості 18 штук на загальну суму 149395 грн., [PERSON] 27.03.2013 року придбав меблі в кількості 8 штук на загальну суму 18550 грн., [PERSON] 23.03.2013 року придбав меблі в кількості 17 штук на загальну суму 45960 грн., [PERSON] 04.03.2013 року придбав меблі в кількості 6 штук на загальну суму 105280 грн., чого не заперечує відповідач [PERSON] За спільною домовленістю з продавцем позивачі залишили вказані меблі на відповідальне зберігання продавцю в магазині - салоні. На початку травня 2013 року позивачі звернулися до продавця з проханням доставити до їхніх домівок меблі, однак зі слів [PERSON] їм стало відомо, що його дружина порушила в суді питання про поділ спільного майна подружжя, а тому попросив відтермінувати отримання меблів. [PERSON] запевнив, що на протязі нетривалого проміжку часу таке непорозуміння буде усунуто і позивачі зможуть забрати меблі. Незважаючи на таке запевнення, по сьогоднішній день позивачі не можуть забрати придбані меблі. Більше того, 24.05.2013 року позивачам достовірно стало відомо, що на куплені меблі суд наклав арешт, а тому до завершення судового розгляду справи між подружжям [PERSON] вони не зможуть отримати меблі. На вимогу позивачів в цей же день [PERSON] надав копію акту опису й арешту майна, в зв'язку із чим позивачі звернулися до суду з позовом про виключення майна з акту опису. Ухвалою Косівського районного суду, яка вступила в законну силу, провадження по даному позову зупинено до вирішення питання про поділ спільної сумісної власності подружжя. Як доказ покупки меблів позивачі отримали від продавця накладні, в яких зазначено кількість, асортимент і ціну меблів, які позивачі оплатили в день надання їм накладних. На підставі ст. 328, 392 ЦК України та

Outcome: approved