overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагають визнати за собою в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок № 6 по вул.Криничній в с.Бекарівка Вільнянського району Запорізької області. У судовому засіданні представник [PERSON] адвокат [PERSON] заявила клопотання про залишення позовних вимог цього позивача без розгляду. Ця заява приймається судом відповідно до положень п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, просить його задовольнити; суду пояснив, що спірний житловий будинок за наявними документами належить [PERSON], також у ньому близько 15-ти років тому проживала інша відповідачка [PERSON]; сам позивач проживає у будинку з 2006 року, відкрито користується ним та відноситься до нього як до своєї власності, правовстановлюючі документи на цей житловий будинок відсутні. Вважає, що він набув право власності на житловий будинок. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надали. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, з поданих доказів вбачається, що позивач [PERSON] з 2006 року заволодів житловим будинком № 6 по вул.Криничній в с.Бекарівка Вільнянського району Запорізької області, з цього часу постійно проживає у будинку, відкрито володіє ним та відноситься до нього як до свого власного майна; право власності на будинок зареєстровано за [PERSON], але вона тривалий час у будинку не проживає і на нього не претендує; ці обставини, за змістом ст.344 ЦК України, є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагають визнати за собою в порядку спадкування після померлого діда [PERSON] право власності за кожним на 1/4 частину житлового будинку № 2а по вул.Заводській в с.Спасівка Вільнянського району Запорізької області, та на 1/4 частину за кожним земельної ділянки під цим житловим будинком. У судовому засіданні представник позивачів адвокат [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити, пояснила суду, що батько позивачів [PERSON] помер до відкриття спадщини у листопаді 1999 року, а тому позивачі спадкують його частку за правом представлення; їм на двох припадає 1/2 частка житлового будинку і земельної ділянки, оскільки інша 1/2 частина має належати відповідачці [PERSON] доньці спадкодавця, яка також прийняла спадщину. Враховуючи наведені обставини, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися в судове засідання без повідомлення причин, і не подали відзив. На підставі ст.ст.280-281 ЦПК України, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів та дослідивши надані йому докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, 10.11.2010 року помер [PERSON], який доводився позивачам дідом. Син спадкодавця і батько позивачів, [PERSON], помер до моменту відкриття спадщини 25.11.1999 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок № 2а по вул.Заводській в с.Спасівка Вільнянського району Запорізької області; земельна ділянка площею 0,11 га, розташована на території с.Спасівка Павлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для обслуговування жилого будинку. Позивачі після смерті діда своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Крім того, заяву про прийняття спадщини також своєчасно подала й відповідачка [PERSON], яка є донькою спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Таким чином, відповідачам у власність перейшла 1/2 частина спадкового майна, іншу 1/2 його частину успадкувала відповідачка [PERSON] Тобто, кожен з позивачів має право на 1/4 частину спадкового майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та Вільнянської держнотконтори, в якому вимагають визнати за собою в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 6,47 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Московської сільради, визнавши при цьому недійсними правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку, видані відповідачу [PERSON] Під час судового розгляду справи представник позивачів [PERSON] підтримала позов, наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявив про визнання ним позову. Представник Вільнянської держнотконтори подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Так, [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла спірна земельна ділянка площею 6,47 га. Спадкоємцями померлої як спадкоємцями першої черги за законом є її сини - відповідач [PERSON] та батько позивачів [PERSON] Відповідач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до положень п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, своєчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інший син померлої [PERSON] помер [INFO], не встигнувши подати заяву про прийняття спадщини; таку заяву подали його діти - позивачі у справі - в порядку спадкової трансмісії згідно вимог ч.1 ст.551 ЦК УРСР в ред.1963 року. Згідно позовної заяви, [PERSON] і [PERSON] при житті дійшли згоди, згідно якої частина спадщини у вигляді спірної земельної ділянки успадковується [PERSON], і цю обставину визнав відповідач у судовому засіданні. Згідно положень ч.1 ст.562 ЦК УРСР в ред..1963 року передбачалося, що поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. Проте відповідачу [PERSON], в порушення угоди про поділ майна, були видані правовстановлюючі документи - свідоцтво про право на спадщину від 27.07.2002 року, згідно якого було посвідчено його право власності на 2/3 частини спірної земельної ділянки, та державний акт на право власності на землю серії ІІІ-ЗП № 061879 від 01.10.2002 року, згідно якого посвідчено його право власності на земельну ділянку площею 4,31 га. Враховуючи наведені обставини, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» про визнання дій неправомірними. Посилається на те, що вона - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яку вона отримала в дар на підставі договору дарування від 13 жовтня 1998 року. 04.06.2007 року [PERSON] уклав кредитний договір з АКБСР «Укрсоцбанк» кредитний договір №159 і вони тривалий час його виконували. Також 05.06.2007 року на забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором було укладено іпотечний договір № 159, предметом якого була зазначена квартира, яка є їхнім єдиним житловим приміщенням, що належить [PERSON] на праві власності. У вказаній квартирі проживає їхня сім`я. Також у спірній квартирі зареєстрована неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . 30.04.2020 року [PERSON] отримав повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушення) від 10 квітня 2020 року № 2557. Вказаним повідомленням вимагається усунути порушення протягом 30-ти днів, а саме сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 10 квітня 2020 року становить 86091,88 доларів США. Також в червні 2020 року [PERSON] отримав повторне повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушення) від 12 травня 2020 року № 71. Вказаним повідомленням вимагається усунути порушення протягом 30-ти днів, а саме сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 10 квітня 2020 року становить 86091,88 доларів США. Позивачі вважають рішення та дії відповідача щодо визначення розміру заборгованості і направлення вказаного повідомлення неправомірними, виходячи з наступного. Зокрема, як вбачається з рішення постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 27 вересня 2010 року, справа № 1269/10 визначено розмір заборгованості в розмірі 275955,74 грн. Також із вказаного судового рішення вбачається, що встановлено третейським судом, що на виконання умов договору банком з метою досудового врегулювання спору та на виконання п. 3.2.3, 3.3.9 договору направлені [PERSON] письмові повідомлення з вимогою повернути в повному обсязі кредит із нарахованими відсотками та штрафними санкціями (вих. № 17-29/934-191 від 09 липня 2010 року). Відповідно до вимог п. 6.2. вказаного кредитного договору у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно в рівних частинах, вказуючи на те, що є спадкоємцями після смерті матері [PERSON], яка при житті не оформила правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями, а тому позивачі не можуть оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються доньками [PERSON], яка померла18 липня 2005 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 014910. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок № 36 з надвірними будівлями по вулиці Шевченка в селі Сьомаки Славутського району Хмельницької області. Викладений факт підтверджується даними: копії інвентарної справи КП «Славутське БТІ» на житловий будинок з надвірними будівлями, акту-висновку від 16 травня 2016 року, довідки № 65 від 07 березня 2016 року, виданої уповноваженою особою Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є її доньки [PERSON] та [PERSON] Позивачі, у встановлений законом строк, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері, вступили в управління спадковим майном з дня смерті спадкодавця, взяли майно на зберігання та ведуть за ним догляд. Прийнявши спадщину на підставі заяв, позивачі набули статусу власників, проте не можуть реалізувати своє право на спадщину, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається на підставі правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право власності. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наявність права у позивачів на спадкування за заповітом після смерті матері, неможливість оформити спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, визнав позовні вимоги підлягаючими задоволенню. Позивачі не порушують питання стягнення на їх користь судових витрат по справі. На підставі ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у наведені доказів сторін та їх заперечення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним текстом судового рішення сторони можуть ознайомитись 22 січня 2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вергунівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказують, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,175 га, що розташована на території Вергунівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області. Померла [PERSON] заповіту не залишила. Інших спадкоємців, крім позивачів не має. В установлений строк позивачі подали заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину не отримали, по тій причині що коли вони звернулись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, то нотаріальною конторою було відмовлено в оформлені свідоцтва про право на спадщину, так як померла [PERSON] за життя не оформила належним чином правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку. Позивачі [PERSON] та [PERSON], просили суд визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 1,175 га, що розташована на території Вергунівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області по 1/2 частині кожній. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, однак надіслали на адресу суду заяви, в яких просили позов задовольнити, а справу слухати без їх участі. Представник відповідача Вергунівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву в котрій позовні вимоги визнають та просять суд слухати справу в їхню відсутність. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 серпня 2013 року, [PERSON], померла [INFO]. Судом встановлено, що померлі [PERSON], яка померла [INFO], на день смерті належала земельна ділянка площею 1,175 га, що розташована на території Вергунівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області. З наданих до матеріалів справи свідоцтв про народження та про одруження, вбачається, що померла [PERSON] є матір'ю позивачів [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на частини господарства в порядку спадкування за законом, яке розташоване по [ADDRESS] , посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Позивачі не можуть зареєструвати на своє ім`я право власності у зв`язку із тим, що покійний не оформив на себе правовстановлюючі документи на спадщину. Крім того, позивачі просили визначити їм частки в майні колишнього колгоспного двору. В судове засідання представник позивачів не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримання позову. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що господарство, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів та з 01.07.1990 року по 15.04.1991 року його членами були: позивачі та [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частину двору, яку по 1/8 частині прийняли [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, оскільки подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін. [PERSON] відмовилася від свої частки як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] , оскільки подала відповідну заяву у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори. [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити право власності на своє ім`я у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на померлого. Крім того, підлягають задоволенню вимоги про визначення часток позивачів, як членів колишнього колгоспного двору в розмірі по 1/4 частині за кожним, оскільки згідно ст.123 ЦК УРСР всі члени даного двору мають рівні частки та це необхідно їм для подальшої державної реєстрації права власності, а вирішити дане питання в добровільному порядку неможливо у зв`язку із смертю одного із співвласників. На підставі ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачі\~[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою м. Запоріжжя, вул. Фінальна, буд.40 В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок за адресою м. Запоріжжя, вул. Фінальна буд. 40. Відповідач, колишній власник 1/2 частини зазначеного будинку, продав свою частину будинку позивачці [PERSON], після чого виїхав з будинку та місце його знаходження позивачам не відомо. Відповідач залишається зареєстрованим за адресою [INFO], що перешкоджає позивачам вільно користуватися або розпоряджатися належним їм будинком. Позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою м. Запоріжжя, вул. Фінальна, буд. 40 У судове засідання позивачі не зявилися, але надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і згодні на заочний розгляд справи.\~\~ Відповідач\~\~у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення в газеті «Запорізька правда» №_64-65 від 11.06.2015 року, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований, законний та\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до витягу позивачам належить житловий будинок за адресою м. Запоріжжя вул. Фінальна, 40: [PERSON] належить 3/4 частин житлового будинку, [PERSON] належить 1/4 частина зазначеного будинку. Відповідач продав належні йому 1/2 частину житлового будинку №40 по вул. Фінальній в м. Запоріжжі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Отже, відповідач вже не є власником частини житлового будинку №40 по вул. Фінальній в м. Запоріжжі. Так, згідно до вимог\~ст. 405 ч. 2 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені\~ст.405 ЦК України\~підстави для задоволення позову. Отже, відповідач не проживає в [INFO] без поважних причин більш як 1 рік, тому може бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] знайшов своє обгрунтування та докази, і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, в якому просять стягнути з відповідача на свою користь в порядку спадкування неодержану за життя їх матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , грошову компенсацію за втрачене домоволодіння [ADDRESS] в сумі 90809 грн., мотивуючи тим, що відповідачем не виплачена вказана грошова компенсація у зв`язку із відсутністю фінансування. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачі у позовній заяві просили розглянути справу без їх участі. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову. Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін,

Outcome: approved