Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 25% частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, та про стягнення 50% додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позову позивачка послалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який був розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2014 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Оскільки відповідач не піклується про дитину та не виконує обов'язку по її утриманню, просить стягнути з нього аліменти та додаткові витрати на утримання дитини. У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, не з'явилися. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд у відповідності до статті 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача та його представника, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що 11 липня 2004р. народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2751 (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком, коли аліменти стягуються у твердій грошовій сумі. Враховуючи потреби дітей, матеріальний стан позивачки, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який, працевлаштований, в змозі надавати відповідну допомогу його малолітній доньці, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст..192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд роз'яснює позивачу, що вона має право в подальшому звернутися до суду з позовом про збільшення аліментів на утримання дитини, а відповідач має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності з роз'ясненнями, що містяться в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що додаткові витрати на утримання дитини передбачають фактично зазнані або передбачувані витрати. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивачка не надала суду, жодних доказів на підтвердження виникнення особливих обставин, відповідно до яких виникла необхідність у стягненні додаткових витрат на утримання дитини, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні даної вимоги, та роз'яснює позивачу, що вона має право у подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових вимог на утримання дитини, у разі виникнення такої необхідності. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial