Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка 12 травня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вступила в шлюб з [PERSON], 07 жовтня 2011 року. Шлюб зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №965. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Причиною розпаду сім'ї стала втрата порозуміння, почуття поваги та кохання, довіри один до одного, внаслідок чого виникали сварки, суперечки та з вересня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливі, тому просила шлюб розірвати, прізвище залишити без змін. Зазначила, що майновий спір відсутній. Дитина після розлучення буде проживати з нею. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та просив задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому можливо розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 жовтня 2011 року. Шлюб був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №965./а.с.9/ Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] /а.с. 10/, який проживає с позивачкою. Встановлено також, що причиною розпаду сім'ї стала втрата порозуміння між сторонами, почуття поваги та кохання, довіри один до одного, внаслідок чого виникали сварки, суперечки та з вересня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Сторони вважають, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя як подружжя не можливе, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просили шлюб розірвати. Майновий спір між сторонами відсутній. Дитина після розлучення буде проживати з позивачкою. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved