Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до ТОВ «Машинобудівник» та просять: [PERSON] - стягнути із відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за період з 01.01.2012 року по 11.07.2012 року у сумі 15736,45 грн., компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з серпня 2011 року по 11.07.2012 року у сумі 4178,88 грн., а також преміальну виплату за 2011 рік в сумі 3000,00 грн., в всього 22915,33 грн., стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за період з 11.07.2012 року по день фактичного розрахунку; [PERSON] - стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за період з 01.01.2012 року по 11.07.2012 року у сумі 20833,18 грн., компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з листопада 2010 року по 11.07.2012 року у сумі 9129,96 грн., а також преміальну виплату за 2011 рік в сумі 3000,00 грн., в всього 32963,14 грн.; стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за період з 11.07.2012 року по день фактичного розрахунку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він працював на ТОВ П «Машинобудівник» на посаді прораба з серпня 2011 року по 11.07.2012 року, його заробітна плата складала 3700,00 грн. в місяць. В період з 01.01.2012 року по 11.07.2012 року підприємство ТОВ П «Машинобудівник» не виплачувало йому своєчасно заробітну плату, у зв'язку з чим заборгованість по заробітній платі склала 15736,45 грн. Йому також не була виплачена премія за період з серпня 2011 року по липень 2012 року в сумі 4178,88 грн., а також заборгованість за премією за 2011 рік в сумі 3000,00 грн. Загальна сума заборгованості складає 22915,33 грн. З 01.04.2012 року по 01.07.2012 року заробітна плата йому взагалі не виплачувалася. На його звернення з приводу виплати заробітної плати директор ТОВ П «Машинобудівник» [PERSON] відповідав обіцянками та поясненнями, що на підприємстві немає грошей, і невідомо коли вони з'являться, в той час коли зазначене підприємство мало достатній об'єм будівельно-монтажних робіт, серйозних замовників в особі ПАТ «КБ «ПриватБанк», ТОВ з іноземними інвестиціями «Вортекс», і багато інших, які здійснювали оплату відповідачу за матеріали і виконану роботу в строк і у повному об'ємі. 11.07.2012 року у зв'язку з тим, що відповідачем грубо порушувалися законодавство про працю, його трудові права, 11.07.2012 року він пред'явив відповідачу заяву про звільнення за власним бажанням з 11.07.2012 року і про виплату заборгованості по заробітній платі з 0.01.2012 року і виплати сум за невикористану відпустку за части роботи на ТОВ П «Машинобудівник» з листопада 2010 року по 11 липня 2012 року. На вказану заяву директором ТОВ П «Машинобудівник» була накладена позитивна резолюція. При його звільненні, в день звільнення 17.07.2012 року належні до виплати суми відповідачем йому виплачені не були, також як і невиплачені вони й дотепер. 23.07.2012 року генеральний директор ТОВ П «Машинобудівник» [PERSON] надав йому розписку, в якій зазначено, що він зобов'язується до 01.08.2012 року виплатити йому вищевказані заборгованості. Але не дивлячись на це генеральний директор ТОВ П «Машинобудівник» [PERSON] свої зобов'язання не виконав. Вважає, що у в зв'язку з тим, що станом на 11.07.2012 року з вини відповідача йому не виплачені належні до сплати суми, при відсутності спору про їхній розмір, вважає, що відповідач повинно виплатити йому його середній заробіток за увесь час затримки по день фактичного розрахунку виходячи із середньомісячної заробітної плати 3700,00 грн., що складає 174 грн. 12 коп. в день. [PERSON] в обґрунтування свого позову також зазначає на аналогічні обставини, а саме на те, що він працював у ТОВ П «Машинобудівник» на посаді начальника ремонтно-будівельної дільниці з заробітною платою в розмірі 5000,00 грн. на місяць з 23.11.2010 року по 11.07.2012 року. В період з 01.01.2012 року по 11.07.2012 року заробітна плата йому не виплачувалася, не була також виплачена премія за період з 2010 року по 2012 рік. Сума заборгованості з заробітної плати в період з 01.01.2012 року по 11.07.2012 рік склала 20833,18 грн., заборгованості за невикористану відпустку за часи роботи з листопада 2010 року по 11.07.2012 рік, що складає 9129,96 грн., заборгованості за премію за 2011 рік в сумі 3000,00 грн. Загальна сума заборгованості складає 32963,14 грн. На його звернення до виплати заборгованості директор ТОВ П «Машинобудівник» [PERSON] відповідав обіцянками та поясненнями, що на підприємстві немає грошей та невідомо коли вони з'являться. 11.07.2012 року у зв'язку з тим, що відповідачем грубо порушувалося законодавство про працю, його трудові права, 11.07.2012 року ним було подано заяву про звільнення за власним бажанням з 11.07.2012 року і про виплату заборгованості по заробітній платі з 01.01.2012 року, виплати компенсації зха невикористану відпустку за часи роботи на ТОВ П «Машинобудівник» з листопада 2010 року по 11.07.2012 року. Вказану заяву про звільнення генеральним директором [PERSON] було погоджено. При його звільненні 11.07.2012 року відповідачем належні до виплати суми виплачені не були, залишаються вони й невиплаченими по сьогоднішній день. 23.07.2012 року генеральний директор ТОВ П «Машинобудівник» [PERSON] видав йому розписку, в якій зазначено, що він зобов'язується до 01.08.2012 року виплатити йому вищевказані суми, однак не дивлячись на вказані зобов'язання він їх не виконав. У зв'язку з тим, що на день його звільнення 11.07.2012 року з вини відповідача йому не були виплачені належні до виплати суми, ТОВ П «Машинобудівник» повинно виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку виходячи з щомісячного заробітку 5000,00 грн., що складає 240,27 грн. В судовому засіданні позивачі та їхній представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили пред'явлений позов задовольнити. В обґрунтування вимог посилалися на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та заперечувала правдивість розписки від 23.07.2012 року за підписом начебто [PERSON], зауважила на тому що вказаний документ підроблений та умисно використовується позивачами. Насправді розрахунок з позивачами було проведено у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 09 вересня 2011 року працював у ТОВ П «Машинобудівник» на будівельній дільниці виконавцем робіт, що підтверджується копіює наказу про прийняття на роботу. 11 липня 2012 року [PERSON] було звільнено з ТОВ П «Машинобудівник» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно з довідкою про заробітну плату за період з січня по липень 2012 року [PERSON] була нарахована заробітна плата за 129 відпрацьованих днів у сумі 10768,01 грн. [PERSON] також працював на ТОВ П «Машинобудівник» на посаді начальника будівельно-монтажної дільниці, з листопада 2011 року по 11 липня 2012 року що підтверджується наявними у матеріалах справи заявою про звільнення, поясненнями представника відповідача та наданими на ухвалу суду про забезпечення доказів письмовими документами. Згідно з наявною матеріалах справи розпискою від 23.07.2012 року, генеральний директор ТОВ П «Машинобудівник» [PERSON] зобов'язався у строк до 01.08.2012 року виплатити наступні фінансові зобов'язання [PERSON]: кінцевий розрахунок з робітниками по ремонтно-будівельним роботам на об'єктах по вул. Передовій, 614-Б, в м. Дніпропетровську, пр. Гагаріна, 143, в сумі 8778,60 грн.; заборгованість із заробітної плати з 01.01.2012 року по 11.07.2012 року [PERSON] 20833,18 грн.; заборгованість з заробітної плати з 01.01.2012 року по 11.07.2012 року [PERSON] в сумі 15736,45 грн.; провести розрахунки за невикористані відпустки за часи роботи з листопада 2010 року по 11.07.2012 року [PERSON] із розрахунку 5000,00 грн. в місяць; провести розрахунок та виплатити заборгованість за невикористану відпустку [PERSON] із розрахунку 3700,00 грн. на місяць; виплатити премію [PERSON] в сумі 3000,00 грн.; виплатити премію [PERSON] в сумі 3000,00 грн. В судовому засіданні представник відповідача заперечував правдивість вказаної розписки та зауважував на тому, що цей документ є завідомо неправдивим і не відповідає дійсності, просила призначити у справі судово-почеркознавчу експертизу. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2013 року у справі призначалася відповідна експертиза, однак матеріали справи неодноразово поверталися із експертної установи у зв'язку із тим, що відповідач ухилявся від оплати проведення судової експертизи. Разом із тим, відповідно до розрахунку здійсненого станом на 16.06.2014 року в судовому засіданні заборгованість відповідача перед позивачами в загальному розмірі становить: заборгованість перед [PERSON] - 67688,70 грн., заборгованість перед [PERSON] - 57640,89 грн. Наданий розрахунок здійснено у судовому засіданні та перевірено судом з урахуванням відомостей про період роботи позивачів у відповідача, розміру їхньої заробітної плати, кількості днів вимушеного прогулу, невикористаної відпустки, тощо. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно із ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Статтею 44 КЗпП України визначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. За змістом ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. За встановлених обставин вимоги позивачів про стягнення із відповідача невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпустку, преміальної виплати, середнього заробітку за час затримки виплати сум належних при звільненні, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вимоги позивачів законні, обґрунтовані, іншого відповідачем не доведено, твердження позивачів про те, що із ними підприємство ТОВП «Мащинобудівник» при звільненні не розрахувалося належними та допустимими доказами не спростовано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved