Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26.08.2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. На праві спільної сумісної власності спадкодавиці [PERSON] та позивачам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належать земельна ділянка площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані в с. Олександрівка по вул. Кірова, 62, Вінницького району Вінницької області. Позивач [PERSON], як дочка спадкодавиці, є спадкоємицею першої черги за законом після її смерті. Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились у встановленому законом порядку на користь позивача [PERSON] Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла належним чином, звернувшись з заявою про її прийняття до нотаріальної контори, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належні спадкодавиці частки у зазначених земельних ділянках вона не має можливості, оскільки розмір часток співвласників у даному майні не визначено. Оленівська сільська рада Вінницького району Вінницької області добровільно визначити частки землі у спільній сумісній власності відмовилась. Без визначення часток вказаних земельних ділянок позивач [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права на вказане майно, а позивачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не можуть реалізувати своє право розпорядження належними їм частками у вказаному спільному сумісному майні. При визначені часток земельних ділянок позивачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виходили з того, що вони є власниками відповідних часток житлового будинку, який розташований на цих земельних ділянках. Таким чином, позивачі просять суд визначити, що частки [PERSON], яка померла 26.08.2015 року, в праві спільної сумісної власності на вищевказані земельні ділянки складають по 1/3 на кожну ділянку; визначити позивачу [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вищевказані земельні ділянки по 1/3 частці на кожну ділянку; визначити позивачам [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вищевказані земельні ділянки по 1/6 частці на кожну ділянку кожному; визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані в с. Олександрівка по вул. Кірова, 62, Вінницького району Вінницької області; визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані в с. Олександрівка по вул. Кірова, 62, Вінницького району Вінницької області; визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/6 частку кожному земельної ділянки площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та на 1/6 частку кожному земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані в с. Олександрівка по вул. Кірова, 62, Вінницького району Вінницької області. Також позивачі просять суд зобовязати Реєстраційну службу Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни в реєстр речових прав щодо зміни спільної сумісної власності на спільну часткову з визначеними ідеальними розмірами часток. В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та за довіреністю в інтересах позивача [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримують, а представник відповідача сільський голова Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій областів судове засідання також не зявився. Через канцелярію суду від Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надійшло письмове заперечення на позовну заяву, в якому зазначено про розгляд справи без участі їхнього представника. В письмовому запереченні представник управлінняпросить відмовити в задоволенні позовної вимоги [PERSON] та інших в частині зобовязання реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заперечення мотивоване тим, що відповідачем у позові зазначена реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, яка була лише структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, а на даний час не існує. Разом з тим, у складі ГТУЮ у Вінницькій області є Управління державної реєстрації, яке також не є юридичною особою, отже не може бути відповідачем у справі. А ні неіснуюча на даний час реєстраційна служба ГТУЮ у Вінницькій області, а ні Управління державної реєстрації ГТУЮ у Вінницькій області ніколи не мали і не мають повноважень щодо внесення тих чи інших змін, записів тощо до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином вказана вимога є безпідставною та незаконною. Згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь\~\~у\~\~справі,\~\~має\~\~право\~\~заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції учасників процесу, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.08.2015 року в м. Києві померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БК № 350036 від 27.08.2015 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. На праві спільної сумісної власності спадкодавиці [PERSON] та позивачам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належать земельна ділянка площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області 08.01.2014 року, індексний номер 15848111 (бланк серії САК № 632960) (а.с. 14) та земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташовані в с. Олександрівка по вул. Кірова, 62, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області 08.01.2014 року, індексний номер 15848682 (бланк серії САК № 63296) (а.с. 13). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], як дочка спадкодавиці, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-АВ № 125144 від 25.10.1968 року (а.с. 12). Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились у встановленому законом порядку на користь позивача [PERSON], що вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії одинадцятої Київської державної нотаріальної контори за вих. № 1534/02-31 від 31.03.2016 року (а.с. 16). Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла належним чином, звернувшись з заявою про її прийняття до нотаріальної контори та на частину спадкового майна, а саме: на 1/3 (одну третю) частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: Вінницька область, Вінницький район, село Олександрівка, вул. Кірова, 62 (шістдесят два), що належала спадкодавиці на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.01.2010 року (справа № 2-100/2010 р.), зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 15.07.2010 року в книзі 2, номер запису 70, отримала 20.04.2016 року копію свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується його копією (а.с. 19). Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114 та на частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113, що розташовані в с. Олександрівка по вул. Кірова, 62, Вінницького району Вінницької області, позивачу [PERSON] нотаріусом відмовлено в звязку з невизначеною часткою в спільному праві власності на зазначене майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії одинадцятої Київської державної нотаріальної контори за вих. № 1534/02-31 від 31.03.2016 року (а.с. 16). Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 3 статті 370 ЦК України визначено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364\~цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Так, позивачі: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є власниками відповідних часток житлового будинку, що розташований за адресою: с. Олександрівка, вул. Кірова, 62, Вінницького району Вінницької області, тобто будинку, який розташований на вищевказаних земельних ділянках, а саме: позивачу [PERSON] належить 1/3 частка вказаного будинковолодіння, а позивачам [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частки кожному, що підтверджується копіями витягів про державну реєстрацію прав за № 35014944 від 31.07.2012 року (а.с. 20), № 34679036 від 02.07.2012 року (а.с. 21) та № 36081934 від 01.11.2012 року (а.с. 22); 1/3 частку даного будинковолодіння успадкувала позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON] Відповідно до позовної заяви, при визначенні розміру часток земельних ділянок позивачі виходили з розміру належних їм часток в житловому будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: с. Олександрівка, вул. Кірова, 62, Вінницького району Вінницької області. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає вимоги позивачів щодо виділення часток, належних їм та спадкодавиці на праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114 та на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З врахуванням вищезазначеного, спадкодавиці [PERSON] підлягає виділенню 1/3 частка земельної ділянки площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114 та 1/3 частка земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113; позивачу [PERSON] підлягає виділенню 1/3 частка земельної ділянки площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114 та 1/3 частка земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113; позивачу [PERSON] підлягає виділенню 1/6 частка земельної ділянки площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114 та 1/6 частка земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113; позивачу [PERSON] підлягає виділенню 1/6 частка земельної ділянки площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114 та 1/6 частка земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113. Також суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на виділені частки в земельній ділянці площею 0,3497 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0114 та в земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 0520684600:03:002:0113. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла і користувалася своїми частками в вищезазначених земельних ділянках, а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після неї. Таким чином, позовна вимога позивача [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на належні останній частки у вказаних земельних ділянках також підлягає до задоволення. В задоволенні позовної вимоги позивачів «зобовязати Реєстраційну службу Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни в реєстр речових прав щодо зміни спільної сумісної власності на спільну часткову з визначеними ідеальними розмірами часток» слід відмовити у звязку з безпідставністю з огляду на таке: Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначена система органів та субєктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, згідно якої субєктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані субєкти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та ведення реєстраційних справ. В Положенні про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженому наказом Міністерства юстиції «Про затвердження положень про територіальні органи Міністерства юстиції України» № 1707/5 від 23.06.2011 року, зазначені вичерпні повноваження управлінь юстиції серед яких повноваження щодо реєстрації нерухомого майна, внесення змін у відповідні реєстри не передбачено. Крім того, згідно п.п. 3 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 року, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30 квітня 2016 року. Крім того, у звязку з відсутністю клопотання позивачів про стягнення з відповідачів судових витрат на сплату судового збору, суд вважає залишити судові витрати за позивачами. На підставі викладеного та

Outcome: partial