Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивачі просять суд ухвалити рішення, з урахуванням уточненої позовної заяви, згідно якому визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство «ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 6325181500:01008:008, як об'єкта загальної сумісної власності, яка була зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 11-ХР № 024997, виданого Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області 15.05.2000р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1268, за законом; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство «ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 6325181500:01008:008, яка була зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 11-ХР № 024997, виданого Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області 15.05.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1268, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство «ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 6325181500:01008:008, яка була зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 11-ХР № 024997, виданого Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області 15.05.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1268, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги тим, що 03 травня 2015 року помер [PERSON], який на день своєї смерті був зареєстрований та постійно мешкав в м. Харкові по вул. Грицевца, б. 20, кв. 67. [PERSON] (Позивач 1) доводилася дружиною [PERSON], а [PERSON] (Позивач 2) рідною донькою померлого. Серед майна, що залишилось після смерті [PERSON] та увійшло до складу спадщини є земельна ділянка площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство «ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 6325181500:01008:008, яку спадкодавець придбав на підставі Договору купівлі-продажу, що посвідчений Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 28.04.2009р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1134 у [PERSON], яка їй належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 024997, виданого Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області 15.05.2000р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1268, але за життя не встиг вищевказаний Договір купівлі-продажу у встановленому законом порядку зареєструвати на своє імя, що спонукало Позивачів звернутися до суду з відповідним позовом. [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутністю, свої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.112). [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутністю, свої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.112). Представник Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за відсутністю представника сільської ради та позовні вимоги сільська рада визнає в повному обсязі (а.с.102). Представник Садівничого товариства «ХВВАУЛ ім. С.І. Грицевца» в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за відсутністю представника садівничого товариства (а.с.106). Представник Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомив (а.с.74). [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутністю (а.с.87). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03 травня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останнього (а.с.9). Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON], про що звернулися із відповідними заявами до нотаріальної контори та в подальшому отримали відповідні Свідоцтва про право власності на 1/2 частину нерухомого майна кожна в порядку спадкування за законом у вигляді квартири № 67 в м. Харкові, вул. Грицевца, 20 (а.с.13). Також серед майна, що залишилось після смерті [PERSON] є земельна ділянка площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство «ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 6325181500:01008:008. Зазначена земельна ділянка була придбана за взаємною згодою подружжя на ім'я [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] за спільні кошти подружжя та оформлена на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що посвідчений Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 28.04.2009р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1134 за [PERSON], яка їй належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 024997, виданого Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області 15.05.2000 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1268, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 024997 (а.с.7), копією витягу з державного реєстру правочинів за № 7236023 від 28.04.2009р. (а.с.8), копією Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що посвідчений Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 28.04.2009р. (а.с.6). Шлюб між [PERSON] та померлим [PERSON] зареєстрований 21 вересня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, запис в книзі реєстрації актів про одруження за № 1061, про що 21.09.2002р. видане Свідоцтво про одруження серія 1-ВЛ № 169125 (а.с.10). Після укладення та посвідчення Договору купівлі-продажу земельної ділянки державним нотаріусом на державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 024997 зроблена відповідна відмітка про перехід права власності на неї до [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 28.04.2009р. № 2-1134 (а.с.31-32). Померлий [PERSON] після придбання земельної ділянки за Договором купівлі-продажу державного акту на право власності на землю на своє ім'я не оформив. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, залежить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права щільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За життя [PERSON] між ним та [PERSON] не виникало суперечок щодо належності земельної ділянки на праві спільної сумісної власності як спільного майна подружжя. Отже, частка померлого [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 325181500:01008:008, становить ? частину, а інша ? частина належить [PERSON], як особі, що набула право спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 1279 Цивільного кодексу України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм в натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Тобто, після смерті [PERSON] до складу спадщини увійшло право власності померлого на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство «ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 6325181500:01008:008, та була придбана померлим за Договором купівлі-продажу земельної ділянки, що посвідчений Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 28.04.2009р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1134 у [PERSON], яка їй належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 11-ХР № 024997, виданого Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області 15.05.2000р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності землю за № 1268. [PERSON] не спростовує укладення та виконання із померлим [PERSON] Договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство «ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 6325181500:01008:008, що підтверджується відповідною заявою останньої (а.с.87). Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 19.02.2016р. Позивачам відмовлено у видачі Свідоцтв на право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 03 травня 2015 року, на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,10 га., яка знаходиться на території Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, садове товариство «ХВАВУЛ», цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 6325181500:01008:005, із посиланням на ст. 46 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. № 3425-Х11 (а.с.14). Частиною 1 ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки, діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив. Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право власності на земельну ділянку перейшло до позивачів. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно відповіді Четвертої Харківської державної нотаріальної контори від 04 серпня 2016 року за № 3940/02-14, дружина спадкодавця - [PERSON] та дочка померлого - [PERSON], отримали відповідні Свідоцтва про право власності на 1/2 частину кожна нерухоме майно в порядку спадкування за законом у вигляді квартири № 67 в м. Харкові, вул. Грицевца, 20, та своєчасно звернулися до держнотконтори з відповідними заявами, ніхто інший до держнотконтори не звертався, заповітів та спадкових договорів спадкоємець не укладав (а.с.100). Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до вимог ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Враховуючи, що до вищевказаного правочину були застосовані всі вимоги викладені у ст.ст. 207, 208, 209 ЦК України, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] на 1/2 частину, як спільне майно подружжя та 1/4 частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та визнати на 1/4 частинуправо власності за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за рахунок позивачів.

Outcome: approved