Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням. В обгрунтовання своїх вимог вказують, що [PERSON] та його племінник [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON]. Однак, з грудня 2016 року відповідач в квартирі не проживає, з реєстраційного обліку добровільно знятись не бажає. Вважають, що відповідач порушуює їх права як співвласників квартири та створює їм перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном, а тому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] та позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] в судове засідання не з'явились, суду надані заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2017 року, копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією договору про визначення часток в спільній сумісній власності квартири, копією договору дарування квартири (а.с.10, 11, 12, 13, 14-15, 16-17). Разом з тим, встановлено, що у вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідно до вимог ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом вимог ст.ст.71, 72 ЖК України член сім'ї наймача може бути визнаний в судовому порядку таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в разі відсутності його в цьому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Із матеріалів справи, зокрема акта №46 від 02.06.2017 року складеного комісією Рожищенської міської ради (а.с.18) вбачається, що [PERSON] понад шість місяців без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, а саме в квартирі [ADDRESS], між сторонами не було укладеного угоди про користування спірним житловим приміщенням, і відповідно його реєстрація в квартирі позбавляє позивачів права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном, а тому суд вважає, що відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в цій квартирі понад шість місяців без поважних причин. На підставі наведеного,

Outcome: approved