Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що після смерті рідного брата [PERSON], який помер 11.03.2016 року, залишилось право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,1158 га. для індивідуального садівництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Вишгородського району Київської області, кадастровий номер 3221887000:18:021:6012. Оскільки спадкоємців першої черги немає, позивачі як спадкоємці другої черги звернулися до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом. Постановою від 30.09.2016 року [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа та відомостей про реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав. За таких обставин позивачі звернулись до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не можуть. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав клопотання в якому просили розглянути справу без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру в Київській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіславши на адресу суду письмові заперечення, а також просили розглянути справу за відсутності представника. Заслухавши пояснення представника позивачів та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. 11.03.2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД №201793 від 14.03.2016 року. Спадкодавець [PERSON] за життя відповідно до вимог чинного законодавства України розпочав процес приватизації земельної ділянки, розташованої на території [PERSON] сільської ради, Вишгородського району, Київської області, загальною площею 0,1158 га., для індивідуального садівництва, однак не встиг отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Спір у справі виник внаслідок того, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1158 га., з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, Вишгородського району, Київської області, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця [PERSON], що підтверджується постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва від 30.09.2016 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як передбачено п.а ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права. Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Як вбачається, з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], а саме з наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Київській області, про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, надано дозвіл [PERSON]Й на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території [PERSON] сільської ради Вишгородського району Київської області. Крім того, 18.02.2016 року складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання [PERSON] про те, що межі земельної ділянки площею 0,1158га. з кадастровим номером 3221887000:18:021:6012, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Вишгородського району Київської області, надана [PERSON] для індивідуального садівництва закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками. Власник земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки немає. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набув майнове право на земельну ділянку, оскільки за його життя прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки йому у власність, однак не набув права власності, оскільки не отримав правовстановлюючий документ та не провів його державної реєстрації, то, відповідно, і спадкоємці - позивачі у справі - набули лише майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельної ділянки у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивачів, які є спадкоємцями померлого. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки право спадкодавця на отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку внаслідок його смерті не припинилось. На підставі статей 1216, 1218, ЦК України, статей 81, 125, 152 ЗК України та статей 3, 10, 11, 58, 60, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved