Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє її законний представник [PERSON] , 18.03.2021 звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 85\~000 грн. та судові витрати, які складаються із витрат за проведення експертизи в сумі 15\~532 грн. та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.07.2020 вона вийшла з дому по [ADDRESS] , перейшла дорогу поруч з будинком у дворі і продовжила шлях обочиною з лівої сторони вулиці біля припаркованих автомобілів. Пройшовши декілька метрів, почула різкий звук транспортного засобу, який мчав позаду неї. Далі вона злегка повернула голову та виявилось, що водій автомобіля марки «ЗАЗ Daewoo Sens», р.н. [NUMBER] , здійснивши позаду неї поворот, не зменшуючи швидкість, виїхав на зустрічну смугу і збив її. При цьому, вона впала спочатку на капот і лобове скло його автомобіля, а потім її відкинуло до припаркованого мікроавтобуса, де її виявили і допомогли випадкові свідки, які викликали швидку медичну допомогу та поліцію. Водій в цей час, не гальмуючи, поїхав. Під час удару вона загубила один кросівок, надщербила два зуби та отримала різного роду тілесні ушкодження. Також зазначає, що згідно висновку 000255 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2020, [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. Згідно із рапортом слідчого СУ ГУ НП у Львівській області, внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження: ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку, гематома тім`яно-потиличної ділянки, забій правого ліктєвого суглобу, лівого гомілковостопного суглобу, забійні садна верхніх кінцівок. Вночі 19.07.2020, після даної ДТП, її було доставлено в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» каретою швидкої допомоги, де її оглядали лікарі, зокрема лікар-хірург, невролог та травматолог. У зв`язку з даною подією, вона дуже налякалась, тому відмовилася від госпіталізації. На наступний день вона звернулася в КНП «4-та міська поліклініка м. Львова» із скаргами на різку біль при зміні положення тіла, де було встановлено діагноз L81 травма опорно-рухової системи БДУ та призначено рентгенографію попереково-крижового відділу хребта в 2-х проекціях. В подальшому дитячим лікарем-ортопедом їй було рекомендовано накласти фіксуючу пов`язку на 7 днів та пити знеболюючі таблетки. 27.07.2020 вона звернулася в консультативну поліклініку КНП «МДКЛ м. Львова» за консультацією дитячого ортопеда-травматолога, при якому виявлено болючість при пальпації в правій поперековій ділянці та встановлено попередній діагноз забій м`яких тканин, відповідно призначено лікування. 28.07.2020 вона звернулася до лікаря-стоматолога, яким було виявлено злам 11, 21 зубів (отриманий внаслідок ДТП) та було рекомендовано здійснити реставрацію 11 та 21 зубів. За рекомендацією лікаря 29.07.2020 вона пройшла МРТ поперекового відділу хребта, за результатами якого було рекомендовано пройти консультацію в лікуючого лікаря. За рекомендацією лікаря 4 серпня 2020 року вона пройшла ультразвукове обстеження в кабінеті ультразвукової діагностики. Окрім цього, 04.08.202 звернулась до дитячу поліклініку «Веселка» до лікаря-психолога, яким було надано психологічний висновок щодо розвитку дитини: ПТСР (посттравматичний стресовий розлад); виражений страх повторення травмуючої ситуації; рекомендації психотерапія та психокорекція. У зв`язку із наведеними вище обставинами, вона зазнала моральної шкоди, що полягає, зокрема, в сильному фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала внаслідок тілесних ушкоджень, отриманих в результаті ДТП, постійному стресі та переживаннях за своє здоров`я і подальше майбутнє, зміні способу життя (домашній режим, лікування, необхідність відвідувати лікарів та проходити різного роду обстеження, утримання від занять спортом та активного відпочинку), вона відчуває постійний страх того, що її може збити машина чи відбудеться інша травмуюча ситуація, тому і досі не може відновити свій звичний спосіб життя у повній мірі. Відповідно до висновку експерта № 459/21 за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 23.02.2021, у процесі дослідження було визначено такі психотравмуючі фактори: погіршення стану здоров`я, погіршення психофізіологічного та емоційного стану, негативний вплив обставин на близьких родичів та порушення в соціально побутовій сфері. З урахуванням наведеного, експерт прийшов до висновку, що наявність психотравмувальних факторів обґрунтовують виникнення моральної шкоди у [PERSON] внаслідок нервового (психічного) стресу; сильного психологічного та фізичного дискомфорту при зіткненні з будь-якими натяками, що символізують чи нагадують про обставини ПТСР; погіршення психофізіологічного й психоемоційного стану; вплив цих порушень у соціально побутовій сфері. Матеріальний еквівалент моральної шкоди, заподіяної [PERSON] , складає 85\~000 грн. Із покликанням на ст.ст.23, 1167 ЦК України, зазначає, що їй завдано моральну шкоду, яку слід стягнути в її користь з відповідача. Ухвалою від 20.04.2021 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.05.2021 від представника позивача адвоката Поронюка І.Б. надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій останній просив стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16\~000 грн. Ухвалою від 27.05.2021 у задоволенні заяви представника позивача адвоката Поронюка І.Б. про забезпечення позову відмовлено. 07.07.2021 від представника відповідача адвоката Ікавого М.Р. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. На думку відповідача, заявлені позовні вимоги не відповідають обставинам справи та ступеню тяжкості заподіяних ушкоджень потерпілій. На підтвердження моральних страждань, що виникли внаслідок заподіяних травм під час дорожньо-транспортної пригоди, позивачка надала копії консультацій КНП «Міська дитяча клінічна лікарня» від 19 липня 2020 року. Лікарем-неврологом констатовано діагноз «струс головного мозку». Лікарем-хірургом встановлено діагноз: «гематома тім`яно-потиличної ділянки, забій правого ліктевого суглобу, лівого гомілково-ступеневого суглобу та садна». Після обстеження лікарів позивачка відмовилась від госпіталізації, що свідчить про відсутність інших скарг на стан здоров`я [PERSON] після ДТП. До зазначених вище доказів також було долучено копію консультації дитячого ортопеда-травматолога від 27.07.2020, в якому зазначений діагноз: «забій м`яких тканин правої поперекової ділянки». Згідно виписки з хвороби лікаря-стоматолога від 28 липня 2020 року, у [PERSON] виявлено травматичний злам 1/3 коронкової частини 11, 21 зубів. Травма отримана, зі слів пацієнта внаслідок травми (збила машина). Дані докази викликають сумнів з огляду на проведення даних обстежень через тиждень після ДТП. Сумнів викликаний тим, що характер заподіяних ушкоджень в момент ДТП не пов`язаний із діагнозами, які зазначають лікарі під час огляду 27 та 28 липня 2020 року, адже після ДТП, під час огляду лікарями жодних інших ушкоджень у потерпілої виявлено не було. Окрім цього, зазначає, що висновок експерта №459/21 від 23.02.2021, складений судовим експертом Науково-дослідного Інституту судових експертиз та права [PERSON] не відповідає Закону України «Про судову експертизу» та наказу Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень». Зокрема, у вступній частині даного висновку експерт зазначає лише перелік документів, наданих для проведення експертизи, однак такий не містить посилання на нормативно-правові акти, які регламентують порядок проведення даного виду експертизи, не містить посилання на науково-технічну та довідкову літературу, перелік використаних методик-тестувань не містить зазначень реєстраційних кодів. Експерт тільки вказує, що під час дослідження використовував лише надані позивачем документи. Також представник зазначає, що психологічна частина висновку містить посилання на процедури, що використовувались експертом під час проведення судово-психологічної експертизи, однак більшість із використаних методів-тестувань на момент проведення експертизи були виключені з Реєстру методик проведення судових експертиз, а тому такі мають сумнівний характер та не можуть бути взяті судом до уваги при вирішенні справи по суті. Окрім цього, зазначає, що в мотивувальній частині висновку експерт наводить суму матеріального еквіваленту моральної шкоди, разом з тим, не зазначає інформації, на підставі якої методики здійснювався даний розрахунок. Оскільки експерт самостійно, виходячи із суб`єктивних переконань, визначив даний розмір моральної шкоди, такий розмір шкоди носить надуманий та безпідставний характер. Із врахуванням того, що позивачці внаслідок ДТП були заподіяні легкі тілесні ушкодження, які не були небезпечними для її життя та здоров`я, вона не перебувала на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні, її стан був задовільним, потребувала лише домашнього режиму лікування та нечастих консультацій у лікаря, а також покликаючись на ст. 23 ЦК України та Постанову Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Окрім цього, представник відповідача вважає, що відсутні підстави для стягнення із відповідача судових витрат у відповідності до ч. 3 ст.133 ЦПК України. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, що наведені у позові, просив такий задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, надав пояснення, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, пояснення експерта, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] 18 липня 2020 року о 23.12 год. по вул.Морозній, 27 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Daewoo Sens», р.н. [NUMBER] , під час руху не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого автомобіль отримав технічні пошкодження, а пішохід [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, чим порушив п.п. 2.3б, 12.1 ПДР та вчинив\~адміністративне правопорушення,\~передбачене ст.124\~КУпАП.Окрім цього, [PERSON] 18 липня 2020 року о 23.12 год. по вул.Морозній, 27 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Daewoo Sens», р.н. [NUMBER] , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п.2.10 а, д\~ та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 07.09.2020 у справі №464/4580/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.6-7). Відповідно до вимог частини шостої\~статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищенаведене, обставини щодо неправомірних дій відповідача [PERSON] не підлягають доказуванню. Порушення Правил дорожнього руху\~відповідачем [PERSON] знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої неповнолітній [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження. Згідно із рапортом слідчого СУ ГУ НП у Львівській області Пилип`яка Р.С., внаслідок ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження: ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку, гематома тім`яно-потиличної ділянки, забій правого ліктєвого суглобу, лівого гомілковостопного суглобу, забійні садна верхніх кінцівок (а.с. 11). Відповідно до медичної документації, наданої позивачкою, після дорожньо-транспортної пригоди, остання зверталась у КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м.Львова». Лікарем-неврологом поставлено потерпілій діагноз «струс головного мозку», лікарем-хірургом встановлено діагноз: «гематома тім`яно-потиличної ділянки, забій правого ліктевого суглобу, лівого гомілково-ступеневого суглобу та садна». Дитячий ортопеда-травматолог поставив діагноз неповнолітній [PERSON] - «забій м`яких тканин правої поперекової ділянки». Згідно висновку сімейного лікаря [PERSON] від 20.07.2020, діагноз пацієнтки [PERSON] «L81 Травма опорно-рухової системи БДУ». Згідно виписки з хвороби лікаря-стоматолога від 28 липня 2020 року, у [PERSON] виявлено травматичний злам 1/3 коронкової частини 11, 21 зубів, травма отримана, зі слів пацієнта внаслідок травми (збила машина). Окрім цього, згідно із висновком психолога [PERSON] Дитячої поліклініки «Веселка» від 04.08.2020, було надано\~психологічний висновок\~щодо розвитку\~дитини [PERSON] :\~ПТСР (посттравматичний\~стресовий розлад);\~виражений страх\~повторення травмуючої\~ситуації;\~рекомендації \~психотерапія та\~психокорекція (а.с. 16, 17, 18, 19, 20-21, 22, 23, 24-25, 26, 27). Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного Інституту судових експертиз та права [PERSON] №459/21 від 23.02.2021, наявність психотравмувальних факторів обґрунтовують виникнення моральної шкоди у [PERSON] внаслідок: нервового (психічного) стресу; сильного психологічного та фізичного дискомфорту при зіткненні з будь-якими натяками, що символізують чи нагадують про обставини ПТСР; погіршення психофізіологічного й психоемоційного стану; вплив цих порушень у соціально побутовій сфері. Матеріальний еквівалент моральної шкоди, заподіяної [PERSON] , складає 85\~000 грн. Ця сума включає компенсацію за пернесені нею моральні та фізичні страждання, а також вартість коригувальних заходів, спрямованих на нормалізацію її психічного та психологічного стану (а.с. 41-47.). Під час розгляду справи судовий експерт Кошулинська З.В. надала пояснення про те, що висновок №459/21 від 23.02.2021 виконаний нею із використанням загальновідомих в науковій практиці психологічних методик і таких, що пройшли державну атетстацію, а також на основі здобутих нею знань. Нею були надані усі відповіді на питання, зазначені у заяві [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] . Даний висновок підтримала, вважає, що нею, як судовим експертом, виконано усі вимоги щодо проведення судово-психологічної експертизи. Доводи представника відповідача адвоката Ікавого М.Р., про те, що експерт при проведенні судово-психологічної експертизи використовувала методи-тестування, які на момент проведення експертизи були виключені з Реєстру методик проведення судових експертиз, а тому мають сумнівний характер, не заслуговують на увагу, з огляду на таке. Згідно із Порядком ведення Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 02.10.2008 №1666/5, Реєстр - це офіційна електронна база даних, що ведеться з метою створення інформаційного фонду про наявність методик проведення судових експертиз, які атестовані та рекомендовані до впровадження в експертну практику відповідно до\~Порядку атестації та державної реєстрації методик проведення судових експертиз, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2008 № 595. Статтею 10 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень\~розділу III\~цього Закону. Із врахуванням вищенаведеного, оскільки наведені у Реєстрі методик проведення судових експертиз методи проведення таких носять рекомендаційний характер, суд прийамає до уваги, як належний доказ у справі висновок судово-психологічної експертизи №459/21 від 23.02.2021. В ході судового розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про призначення повторної судової-психологічної експертизи та не спростовано вказаного висновку експрета. Згідно із ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим, згідно п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно із ч.ч. 1,\~2\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як зазначено в п.5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду Україниз розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених\~ст. 1166 ЦК України, особою, яка її завдала. Згідно п.п. 1, 2 ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до абз. 2 ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як зазначено у п. 9\~Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з наступними змінами та доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне\~за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого\~спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінюючи наданий висновок судово-психологічної експертизи №459/21 від 23 лютого 2021 року, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 18 липня 2020 року, стала психотравмувальною для неповнолітньої [PERSON] , завдала їй моральної шкоди і спричинила їй страждання. Вказане узгоджується з матеріалами справи, іншими доказами та поясненнями учасників справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивачки [PERSON] , внаслідок завдання їй тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, та виходить із засад розумності та справедливості. Зокрема, внаслідок ДТП [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого нею були втрачені нормальні життєві зв`язки, виникли психофізіологічні порушення, зміни способу життя, пов`язані із відновленням здоров`я. Із врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 85\~000 грн. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, слід зазначити таке. Відповідно до положень\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійне правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка\~ [PERSON] \~звільнена від\~сплати судового\~збору при\~подачі даного\~позову на\~підставі п.14\~ст.2\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~суд вважає\~необхідним,\~відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~стягнути з\~відповідача в\~дохід держави\~судовий збір\~в сумі\~908\~грн.\~ \~ \~ \~ \~Як вбачається із договору №0125-1/2021 від 29.01.2021, укладеного між [PERSON] та Приватною установою «Науково-дослідний Інститут судових експертиз та права», а також квитанції АТ «ПриватБанк» №0.0.1999659140.1 від 01.02.2021, законним представником позивачки сплачено на рахунок експертної установи 15\~532 грн. за проведення судово-психологічної експертизи. \~ \~ \~ \~У зв`язку з наведеним, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в користь позивачки судові витрати за проведення експертизи в сумі 15\~532 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу стороною позивача було надано: договір про надання правової допомоги від 07.05.2021, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «СПАЄРЛЕКС», рахунок на оплату послуг №1 від 07.05.2021 та квитанцію про сплату стороною позивачки 16\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із вищевказаними документами, за надання професійної правничої допомоги адвоката Поронюка І.Б., у даній цивільній справі, законним представником позивачки [PERSON] сплачено 16 000 грн. Вказаний розмір послуг адвоката стороною відповідача не спростовано, відтак суд вважає такий обґрунтованим та таким, що відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки 16\~000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги.

Outcome: approved