Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка 04.05.2017 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.04.2006року. Після розірвання шлюбу на її (позивачки) утриманні залишився їхній неповнолітній син [PERSON], 14.04.2001року народження. Стверджує, що відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає та жодних коштів на його утримання не дає. Зазначає, що відповідач не має постійного та офіційного місця праці, проте він працює у м. Львові (викладає бруківку) та має хороші заробітки. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на те, що сину постійно матеріально допомагає, на даний час отримує невисокий дохід та несе значні побутові витрати, тому не має можливості сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1500 гривень щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.04.2006року Відділом РАЦС Мостиського РУЮ Львівської області за актовим записом №27. За час даного шлюбу у них народився син [PERSON], 14.04.2001року народження, який проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами серії 1-СГ №009584 та копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки несуть рівний обовязок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину та весь тягар по її утриманні лежить на позивачці, є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки обовязок по утриманню дітей покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину та весь тягар по утриманню дитини лежить на позивачці, є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на його сина до досягнення ним повноліття. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. З огляду на вищенаведене, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших осіб, які б перебували на його утриманні не має, його дохід носить мінливий та нерегулярний характер, також беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня становить 1777 гривень, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та визначити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка [PERSON] відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при предявленні даного позову звільнена від сплати судового збору у розмірі 640 гривень, то такий відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути в дохід держави з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial