Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивачі звернулися до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до до Червоненьської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначили, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] , яка на день смерті проживаа у с. Крилівка Андрушівського району Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] .Вони є спадкоємцяти першої черги за законом та прийняли спадщину,оскільки у визначений законом термін подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна.Інших спадкоємців не має. Однак вони не можуть оформити свої спадкові права, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просили визнати за ними в рівних частках право власності на зазначені земельні ділянки, як на спадщину за законом після смерті матері. У судове засідання позивачі не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. З врахуванням того, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: [INFO] померла їх мати - [PERSON] , яка на день смерті проживаа у с. Крилівка Андрушівського району Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] .Вони є спадкоємцяти першої черги за законом та прийняли спадщину,оскільки у визначений законом термін подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна.Інших спадкоємців не має. Однак вони не можуть оформити свої спадкові права, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с.5-26). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст.328, 1225, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Згідно ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачами право власності на земельні ділянки,по одной другій за кожним, площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] та площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , як на спадщину за законом після смерті їх матері - [PERSON] ,померлої [INFO] ,оскільки в позасудовому порядку позивачі позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину. Враховуючи клопотання позивачів суд не стягує з відповідача на його користь судові витрати.

Outcome: approved