Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю зазначивши в позовній заяві, що квартира за адресою [ADDRESS] належить сторонам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 09.06.1999р. виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, в якому зазначено про їх спільну сумісну власність. В квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] Відповідач [PERSON] виїхав з квартири більше року, на постійне місце проживання до Росії, до своєї матері, що підтверджується свідоцтвом про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації від 13.10.2014р. [NUMBER], згідно якого відповідач мешкає та знаходиться на обліку за адресою [ADDRESS]. Всі свої особисті речі відповідач вивіз з спірної квартири. Через реєстрацію відповідача в їх квартирі, позивачі не мають можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, що ставить їх сім'ю в скрутне фінансове становище, оскільки вони є пенсіонерами та отримують мінімальну пенсію. Оскільки сам відповідач не заперечував проти зняття його з реєстрації, просять усунути їм перешкоди в користуванні власністю квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON] У судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився поважних причин своєї неявки суду не повідомив про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, з заявою про розгляд справи в його відсутності не звертався, тому суд у відповідності до ст. 168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в його відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України «Право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації», та відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України: «Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону». Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або при дбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України. Ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, воли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Судом встановлено, що спірна квартира сторін, згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] від 09.06.1999р. виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Батько відповідача - [PERSON], помер [INFO] Позивачі підтвердили суду, що відповідач [PERSON] був зареєстрований зі своїм батьком [PERSON] у спірній квартирі, але після смерті батька був вимушений заробляти кошти і утримувати матеріально свою матір відїджаючи на заробітки до Росії, але мав намір, після смерті батька оформити свою частку в спадковому майні, зберігаючи свою реєстрацію за зазначеною адресою. Його періодичне перебування у м. Запоріжжі, не давало йому змоги зробити це своєчасно. Судом встановлено, що відповідач, у відповідності до ст.1270 ЦК України, своєчасно звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після свого померлого батька [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи №738 (2010) від 13.11.2010р. Встановити поважність причини не проживання відповідача в спірній квартирі та наявність бажання завершити оформлення прийняття спадщини відповідачем [PERSON] після смерті його батька, суду не виявилося можливим у зв'язку з його перебуванням в Росії. Тому суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в судовому порядку.

Outcome: dismissed