Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку та визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25.06.2003 року вони, [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], який є представником [PERSON], згідно довіреності, посвідченої 31.07.2007 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області, [PERSON], з іншої сторони, уклали між собою договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, м. Синельникове, Дніпропетровська область на підставі того, що ми, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку за вищевказаною адресою та мають право привілеєвої купівлі частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, яка належить [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №2-445/08 від 15 лютого 2008 року, 1/4 частина житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, м. Синельникове, Дніпропетровська область, належить [PERSON] та 1/4 частина житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, м. Синельникове, Дніпропетровська область, належить [PERSON]. Згідно договору дарування від 19.07.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори. [PERSON]С, 1/2 частина житлового будинку, який розташований за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, належить [PERSON] та його дружині [PERSON], що підтверджується записом в реєстровій книзі Синельниківського міського бюро технічної інвентаризації №Д10 стор.203 за реєстром №618 від 25.07.1990 року. 28 жовтня 1999року померла дружина [PERSON], [PERSON]. На момент смерті [PERSON] подружжя проживало разом. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово: тобто право на спадок спочатку отримує перша черга спадкоємців. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до цього [PERSON] є спадкоємцем після смерті своєї дружини, [PERSON], незалежно від того, чи проживали вони разом, чи надавали вони одне одному матеріальну допомогу, а також незалежно від характеру особистих стосунків між ними; важливо, що у момент відкриття спадщини вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до частини З статті 1268 Цивільного кодексу України : спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вищевикладеного [PERSON] автоматично вступив у спадщину після померлої дружини [PERSON], яка складалась з 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, м. Синельникове, Дніпропетровська область. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу [PERSON], 25.09.2007 року надав нам власноручно написану розписку про отримання від нас, [PERSON] та [PERSON], 10500 (десять тисяч п»ятсот) гривень в рахунок продажу 1/2 частини будинку за адресою; вулиця Гоголя, будинок 32, м. Синельникове, Дніпропетровська область. Через хворобу своєї дружини, [PERSON] і часте перебування її на стаціонарному лікуванні у лікарні, що підтверджується копією виписки з історії хвороби дружини відповідача, [PERSON] не міг змоги здійснити переоформлення придбаної ними 1/2 частини житлового будинку. Такі дії відповідача порушують їх права, у звязку із чим, вони не мають можливості здійснити приватизацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, місто Синельникове, Дніпропетровська область. Просять визнати договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, м. Синельникове Дніпропетровської області, укладений 25.06.2003 року між ними та [PERSON] - дійсним; визнати за ними право власності на 1/2 частинну житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, м. Синельникове Дніпропетровської області Позивачі до початку відкритого судового засідання надали суду заяви якими просять суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 25 червня 2003 року між [PERSON], який є представником [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] укладено договорі купівлі-продажу, згідно якого останнім було передано у власність 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: м.Синельникове, вул.. Гоголя, 32. Згідно розписки від 25 червня 2003 року [PERSON] отримав від [PERSON] та [PERSON] 10500 грн. за продаж вищезазначеної частини будинку та зобовязався оформити договір купівлі-продажу до 25 грудня 2003 року. Згідно договору дарування від 19.07.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори. [PERSON]С, 1/2 частина житлового будинку, який розташований за адресою: вулиця Гоголя, будинок 32, належить [PERSON] та його дружині [PERSON], що підтверджується записом в реєстровій книзі Синельниківського міського бюро технічної інвентаризації №Д10 стор.203 за реєстром №618 від 25.07.1990 року. Згідно довідки голови квартального комітету № 28 від 19 жовтня 2017 року за адресою: м.СИнельнкиове, вул.. Гоголя, 32-а проживав [PERSON], [INFO] з дружиною [PERSON] на момент її смерті 28 жовтня 1999 року, тобто [PERSON] померла 28 жовтня 1999 року, а [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті дружини. Отже, вищезазначений договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку був укладений між позивачами та відповідачем 05 червня 2003 року, тобто під час дії Цивільного кодексу України 1963 року. У відповідності до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Із цього випливає, що спірний договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки був укладений та фактично виконаний сторонами 05 жовтня 2003 року, після набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року нових цивільних правовідносин між сторонами не виникало, у звязку з чим до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу України 1963 року. Згідно ст.227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Отже, недійсним визнається такий договір при умові недодержання вимоги щодо його нотаріального посвідчення, а у разі такого посвідчення, такий договір є дійсним. Відповідно до ст.47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом було встановлено, що фактично договір купівлі-продажу між [PERSON], який є представником [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] був укладений та виконаний, [PERSON] отримав обумовлену грошову суму та передав позивачам правовстановлюючі документи на будинок, однак укласти договір в нотаріальному порядку ухилився, у звязку з чим суд вважає можливим визнати зазначений договір дійсним. Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року зазначено, що правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved