Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] 28.02.2011 р. звернулися в суд з позовом до відповідачів - [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання недійсним державного акту серії ЯЕ № 846983 на право власності на земельну ділянку площею 0,0827 га, що розташована по м. Тисмениця вул. Монастирська, виданого відповідачу [PERSON] 14.12.2007 р., та стягнення моральної шкоди у розмірі 1700 грн. Після збільшення та уточнення позовних вимог просили визнати недійсними рішення [PERSON] міської ради від 05 серпня 2005 року про затвердження акту земельно-узгоджувальної комісії від 20.05.2005 року про погодження меж спірних земельних ділянок, яким затверджено [PERSON] уточнену площу земельної ділянки, надої для обслуговування та будівництва житлового будинку по вул. Монастирська №79 у м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області площею 0,0691 га; рішення [PERSON] міської ради від 16 листопада 2007 року про затвердження акту земельно-узгоджувальної комісії від 20.05.2005 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельних ділянок площею 0,0750 га в масиві «Біля цвинтаря» і площею 0,0827 га по вул. Монастирська для ведення особистого селянського господарства; державний акт серії ІФ № 094417 на право власності на земельну ділянку площею 0,0691 га, що розташована по вул. Монастирська №79 у м. Тисмениця, виданий відповідачу [PERSON] 25.11.2005 р., державний акту серії ЯЕ № 846983 на право власності на земельну ділянку площею 0,0827 га, що розташована по м. Тисмениця вул. Монастирська, виданого відповідачу [PERSON] 14.12.2007 р. державний акту серії ЯЕ № 846984 на право власності на земельну ділянку площею 0,0750 га, що розташована масиві «Біля цвинтаря» м. Тисмениця, виданого відповідачу [PERSON] 14.12.2007 р.; визнати за ним право власності на земельні ділянки №№ 1 і 2 по вул. Монастирській №81 в м.Тисмениця площею 0,1047 га для будівництва та обслуговування будинковолодіння та площею 0,2193 га для ведення особистого селянського господарства і належали [PERSON] згідно технічного звіту про виконані роботи по підготовці та видачі державного акту на право власності на земельні ділянки; стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн., судових витрат та витрат на надання правової допомоги. Позивач за другим позовом -прокурор Тисменицького району 23.01.2012 р. звернувся в суд в інтересах [PERSON] міської ради з позовом до відповідача [PERSON], тертя особа управління Держкомзему в [PERSON] районі про визнання недійсними державних актів на право власності на землю та повернення земельних ділянок, у якій просив, поновивши строк позовної давності, визнати недійсними видані [PERSON] державні акти, а саме: державний акт ЯЕ № 846984 від 14.12.2007 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0750 га для ведення ОСГ та державний акт ЯЕ № 846983 від 14.12.2007 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,0827 га для ведення ОСГ, повернути вказані земельні ділянки у землі запасу [PERSON] міської ради. Заявлений позов позивачі за первісним позовом обґрунтовували тим, що в одному дворі по вул. Монастирській (колишня вул. Щорса №38, №39) №79 і №81 в м. Тисмениця весь час знаходилось два господарства; рішенням [PERSON] селищної ради від 1955 р. за будинковолодінням Щорса №38, №39 ( в даний час вул. Монастирська №79 і №81) в м. Тисмениця було закріплено земельну ділянку площею 1713,8 кв.м, у тому числі сад площею 409,2 кв.м і, крім того, залишено в тимчасовому користуванні 4268,9 кв.м. Але розподіл земельних ділянок ніколи не проводився. До цих будинків був спільний заїзд, власниками будинків встановлений порядок землекористування. Будинок по вул. Монастирській № 81 батькові позивача [PERSON], а в подальшому згідно свідоцтва про право на спадщину [PERSON], а будинок №79 належав [PERSON] в подальшому, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідачу, який самочинно побудував, на місці сараю, новий житловий будинок. Однак, земельна ділянка за цим будинковолодінням не закріплялась і відповідачу не надавалась у встановленому законом порядку, із заяваю про її виділення останній в міську раду не звертався. Рішенням сесії [PERSON] міської ради № 12 від 14.09.1994 р. «Про розподіл та закріплення земельних ділянок між гр. гр. [PERSON] та [PERSON]Д.»було проведено реальний розподіл присадибних ділянок між господарствами [PERSON] та [PERSON] по існуючих межах, а саме: за сім'єю [PERSON] закріплено 0,1047 га, а за сім'єю [PERSON]- 0,0660 га; крім того, за [PERSON] закріплено 0,3246 га городу; зобов'язано землевпорядника міської ради [PERSON] виготовити і видати сторонам картографічні дані.Вказане рішення міської ради № 12 від 14.09.1994 р. відповідач оскаржував до суду. Рішенням Тисменицького районного суду від 17.12.1998 р., яке набрало законної сили згідно ухвали судової колегії в цивільних справах Івано-Франківського обласного суду від 02.02.1999 р., у позові\~\~[PERSON] про визнання незаконним вказаного рішення відмовлено, задоволено зустрічний позов [PERSON] і визнано незаконним рішення [PERSON] міської ради від 29.05.1997 р. про затвердження протоколу узгоджувальної комісії від 14.05.1997 р. по вирішенню земельного спору щодо суміжного землекористування. Рішенням Тисменицького районного суду від 29.05.2001 р. зобов'язано [PERSON] міську раду замовити землевпорядним органам внести зміни межі між будинковолодіннями по вул. Монастирська №79 і №81 згідно рішення міської ради від 14.09.1994 р. № 12, враховуючи при цьому, щоб [PERSON] було повернуто 35 кв.м з криницею. Вказане судове рішення було звернуто до примусового виконання. 29.01.2002 р. міський голова повідомив головного архітектора та сторін про те, що згідно розпорядження ВДВС [PERSON] РУЮ № 1314 внесено зміни у межі між будинковолодіннями по вул. Монастирська №79 і №81, долучив копію плану внесених змін. 04.03.2002 р. [PERSON] звернувся до [PERSON] міської ради із заявою про приватизацію земельних ділянок, а саме 0,1047 га для обслуговування жилого будинку, 0,3246 га для ведення ОСГ, і видачі державних актів. Однак, міський голова [PERSON] - сват відповідача все робив для того, щоб [PERSON] не зміг приватизувати свої земельні ділянки у межах, визначених рішенням міської ради від 14.09.1994 р. Лише рішенням міської ради від 07.06.2007 р. затверджено земельно-кадастрову інвентаризацію, що була виготовлена [PERSON], без погодження суміжного землекористувача [PERSON], вирішено передати у власність [PERSON] земельні ділянки і видати державний акт на підставі рішення міської ради № 12 від 14.09.1994 р. Однак, це рішення міський голова відмовився підписувати, рішення було підписане лише в червні 2010 р. в.о. міського голови [PERSON] після того, як міський голова [PERSON] був відсторонений від роботи у зв'язку з кримінальної справою. У липні 2010 р. позивачу стало відомо, що [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем, сфальсифікував рішення сесії [PERSON] міської ради від 16.11.2007 р., згідно п.п. 2, 3 якого затвержено уточнену площу по видачі державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення ОСГ площею 0,0827 га по Монастирській №79 та уточнену площу по видачі державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення ОСГ площею 0,0750 га по в урочищі «за цвинтарем» в м.Тисмениця передано її у власність відповідачу. На підставі цього фіктивного рішення від 16.11.2007р. відповідач 14.12.2007 р. отримав оспорювані державні акти ЯЕ № 846983 та ЯЕ № 846984, ксерокопію вказаного державного акту позивачі отримали лише у вересні 2010 р. Вказане рішення та державний акти є незаконним, оскільки рішення ради є фіктивним, ця земельна ділянка відповідачу ніколи не надавалась, вона розміщена на земельній ділянці позивачів, яка у законному порядку в них не вилучалась. Неправомірними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, що полягає у перенесених ними душевних стражданнях, яких він зазнав протягом цих 20 років, яку оцінив у 50000 грн. Оскільки за відповідачем по [PERSON] рахується лише 0,0665 га земельної ділянки, тому рішення ради від 05.08.2005р. та отриманий ним 25.11.2005 р. другий оспорюваний державний акт ІФ № 094417 на право власності на земельну ділянку площею 0,0691 га є незаконним, так як приватизовані ним 0,0026 га йому не належать, це земельна ділянка позивача. Позивач за другим позовом свій позов обґрунтовував тим, що у результаті проведеної прокуратурою району у вересні 2010 р. перевірки щодо законності надання відповідачу [PERSON] земельних ділянок встановлено, що на сесії [PERSON] міської ради 16.11.2007 р. розглядалась заява відповідача про затвердження уточнених площ по видачі державних актів на землю; рада вирішила лише затвердити акт комісії від 22.08.2007 р. Міський голова м. Тисмениця [PERSON], зловживаючи владою і службовим становищем, одноособово, без рішення органу місцевого самоврядування -[PERSON] міської ради, технічних матеріалів та документів, які підтверджують розмір земельної ділянки, склав та видав завідомо неправдиве рішення IХ сесії V скликання [PERSON] міської ради від 16.11.2007 р., згідно п.п. 2, 3 якого сесія [PERSON] міської ради, нібито розглянувши заяву [PERSON], вирішила затвердити уточнені площі по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення ОСГ площею 0,0750 га на масиві «біля цвинтаря»та площею 0,0827 га по по Монастирській №79 та передати у власність. 14.12.2007 р.відповідач отримав оспорювані державні акти на право власності на вказані земельні ділянки. По вказаному факту прокуратурою району 13.09.2010 р. щодо [PERSON] порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, і останнього звільнено від відповідальності за спливом строків давності. Оскільки оспорювані державні акти видані відповідачу з грубим порушенням вимог чинного законодавства, вони підлягають до визнання недійсними, а земельні ділянки -поверненню у землі запасу [PERSON] міської ради. Представники позивача за первісним позовом вимоги за цим позовом підтримали і просили їх задовольнити. Представник позивача за другим позовом власний позов підтримав і просив його задовольнити. Представник позивача за другим позовом - [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явився, у поданому на адресу суду клопотанні [PERSON] міський голова [PERSON] підтримав позов прокурора в інтересах міської ради про визнання недійсними виданих [PERSON] державних актів та повернення земельних ділянок площею 0,0827 га і 0,0750 га для ведення ОСГ до земель запасу міської ради; просив справу розглянути у відсутності представника міської ради. Як відповідач за первісним позовом [PERSON] міська рада у поданій суду заяві просила справу розглядати у відсутності свого представника. Представник відповідача за двома позовами [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заявлені позови не визнав і пояснив, що відповідач, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.11.1991р. [PERSON], державним нотаріусом [PERSON] нотаріальної контори, успадкував будинковолодіння по вул. Щорса №79 (в даний час вул. Монастирська №79) в м. Тисмениця, яке було розташовано на земельній ділянці площею 0,60027 га. Згідно рішення [PERSON] міської ради від 14.09.1994 р. № 12 проведено розподіл земельних ділянок між господарствами [PERSON] та [PERSON] по існуючих межах. Згідно п.2 рішення [PERSON] міської ради від 06.11.2002 р. сторонам надано дозвіл на виготовлення технічної документації по приватизації земельних ділянок по Монастирська № 79 та № 81 в м.Тисмениця. Рішенням [PERSON] міської ради від 12.10.2004 р. [PERSON] передано у власність земельні ділянки: 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, 0,09 га для ведення ОСГ біля будинку, 0.07 га для ведення ОСГ в урочищі «За цвинтарем»; п.2 вказаного рішення вирішено видати державні акти на право приватної власності на землю. На підставі вказаних рішень, з урахуванням плану встановлених меж і обмірів, проведених [PERSON] філією ДЗК в травні 2002 р. по замовленню [PERSON], проведено фактичні обміри площ земельних ділянок, які передавались у власність відповідачу та виготовлено проектну документацію на спірні земельні ділянки. Рішенням міської ради від 05.08.2005 р. затверджено акт комісії від 20.07.2005 р. та уточнену площу земельної ділянки 0,691 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, 25.11.2005 р. відповідач отримав державний акт на дану земельну ділянку. Рішенням міської ради від 16.11.2007 р. затверджено акт комісії від 22.08.2007 р., уточнені площі по видачі державних актів для ведення ОСГ: 0.0750 га на масиві «Біля цвинтаря»та 0,0827 га по вул. Монастирській №79 в м. Тисмениця та передано земельні ділянки у власність; 14.12.2007 р. відповідач отримав державні акти на вказані земельні ділянки. При цьому [PERSON] міська рада 12.10.2004 р. вже реалізувала своє право на передачу у приватну власність відповідачу спірних земельних ділянок шляхом прийняття відповідного рішення, тому дублювання радою 16.11.2007 р. вже прийнятого рішення про передачу відповідачу у власність земельних ділянок не може ставити під сумнів законність отримання відповідачем державних актів на землю. Відповідач у встановленому законом порядку отримав оспорювані державні акти, при передачі йому у власність земельних ділянок [PERSON] міська рада діяла у межах своїх повноважень та відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», при цьому жодних прав та інтересів позивача [PERSON], не порушувала, оскільки земельні ділянки належали до земель запасу міської ради. Позивач за первісним позовом у контексті вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України не є належними власником чи користувачем спірної земельної ділянки, а фактична площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку встановить 0,1248 га, а не 0,1047 га, як стверджують позивач, є більше гранично допустимої норми, встановленої ст.121 ЗК України. Тому заявлені позови є безпідставними. Крім того, позивачу за другим позовом -прокуратурі району ще у серпні 2008 р. було відомо про імовірне порушення прав чи охоронюваних законом інтересів [PERSON] міської ради, в інтересах якої прокуратурою заявлено позов, що підтверджується наявною в матеріалах справи постановою слідчого прокуратури Тисменицького району від 14.08.2008 р. про відмову в порушенні кримінальної справи по факту зловживання службовим становищем та службового підроблення міським головою м. Тисмениця [PERSON] Так само і [PERSON] міській раді було відомо про ймовірне порушення її прав. Прокурор також 14.04.2008 р. звертався до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] міської ради про визнання протиправною бездіяльності міського голови, зобов'язання підписати і видати рішення міської ради від 07.06.2007 р.; у рамках цієї цивільної справи розглядався також позов [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання незаконним рішення ради від 07.06.2007 р., поданий 19.05.2008 р.; в матеріалах цієї справи наявна вся технічна документація і оскаржувані державні акти, а також наявна заява [PERSON] від 07.05.2007 р., у якій він посилається на те, що йому стало відомо про приватизацію [PERSON] спірних земельних ділянок. Оскільки позивачі за первісним позовом звернулись до суду у лютому 2011 р., а заяву про збільшення позовних вимог подали 15.11.2011 р., а прокурор звернувся до суду з позовом у січні 2012 р., вважає, що позивачі за обома позовами пропустили трьохрічний строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові. Також вказав, що прокуратурою не оскаржено рішення органу місцевого самоврядування від 16.11.2007р. про передачу у власність відповідача спірних земельних ділянок, а оскаржено тільки державні акти на право власності на землю, які видано на підставі рішення ради, яке не оскаржене, тому такі акти не підлягають скасуванню. Просив у позовах відмовити за безпідставністю, а також застосувати позовну давність до вимог за обома позовами. Представник третьої особи управління Держкломзему в [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання о справі належно повідомлявся в установленому законом порядку. Згідно приписів ч. 3\~ст. 27 ЦПК\~України особи, які беруть участь в справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні\~\~права і виконувати свої процесуальні обовязки. За таких обставин,

Outcome: dismissed