Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.03.2014р. звернулась в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON], за участі третьої особи Костянтинівської міської ради та просить визнати незаконною реєстрацію [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] та скасувати її. Позбавити [PERSON], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] права користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Просить також вирішити питання судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у квартиру [ADDRESS] вселилась на підставі ордеру №2/133 від 20.07.1967р. Квартира є не приватизованою. Останнім охоронним свідоцтвом від 21.09.2009р. за нею заброньовано спірну квартиру до 23.07.2014р. Зазначає, що 28.11.1977р. вона розірвала шлюб з [PERSON], а 18.03.1980р. її колишній чоловік [PERSON] зареєструвався у спірній квартирі, а 23.10.2002р. зареєстрував у цій квартирі свою дочку [PERSON] без її на це, позивачки, згоди. В подальшому, заявою від 22.09.2014р. представник позивачки позовні вимоги в частині визнання реєстрації [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] залишити без розгляду. А в частині позбавлення права користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] [PERSON] задовольнити. Ухвалою суду від 22.09.2014р. позовні вимоги в частині щодо визнання реєстрації [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] залишено без розгляду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте забезпечила явку свого представника, яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини які викладені в позовній заяві, дала аналогічні пояснення по суті спору. Відповідачка [PERSON] та її представник у попередньому судовому засіданні проти позову заперечували у повному обсязі, при цьому визнаючи ті обставини, що відповідачка тривалий час фактично не мешкає у спірній квартирі у зв'язку із тим, що працює та проживає у м. Донецьку. У судові засідання, починаючи з 22 липня 2014 року, відповідачка та її представник, які були належним чином повідомлені про розгляд справи судом, не з'явились, відомостей про причини неявки суду не повідомили. Тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, беручи до уваги також те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи в своїй письмовій заяві просив суд розглядати справу у його відсутності, та повідомив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Я вбачається із дубліката ордера №2/133 від 20.07.1967р. (а.с. 15) квартира [ADDRESS] виділена гр. [PERSON] на сім'ю з трьох чоловік. В судовому засіданні встановлено, що позивача є дочкою [PERSON] Із охоронного свідоцтва №1 від 21.09.2009р. виданого виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради (а.с. 14) видно, що на підставі рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради №508 від 16.09.2009р. квартиру [ADDRESS] заброньовано за гр. [PERSON] на період з 23.07.2009р. по 23.07.2014р. Довідкою від 12.02.2014р. № 370 виданою КП «База єдиного замовника» (а.с. 13) підтверджується, що у спірній квартирі з 23.10.2002р. зареєстрована [PERSON], а 18.03.1980р. [PERSON], який знятий з реєстраційного обліку 16.06.2004р. у зв'язку зі смертю. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу видно, що 28.11.1977р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] - позивачкою по справі, про що зроблено відповідний актовий запис за №513 (а.с. 11). Таким чином, з фактичних обставин справи вбачається, що на момент реєстрації [PERSON] в квартирі №52, а саме 23.10.2002р. шлюб між позивачкою та батьком відповідачки був розірваний. Родинних зв'язків інших між сторонами не встановлено. Тому, правових підстав для віднесення відповідачки до категорії членів сім'ї наймача у відповідності до ст. 64 ЖК України немає. Відтак, відповідач могла бути вселена у спірне житлове приміщення виключно як піднаймач житлового приміщення у відповідності до вимог ст. 91 ЖК України. Стаття 91 ЖК України визначає, що наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлюваних цим Кодексом. Наймач може здати в піднайом частину жилого приміщення, а в разі тимчасового виїзду - все приміщення. Жиле приміщення здається в піднайом без зазначення строку або на визначений строк, у тому числі на період збереження цього приміщення за тимчасово відсутнім наймачем. Для здачі в піднайом жилого приміщення у квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, потрібна також згода цих наймачів та членів їх сімей, за винятком випадків здачі жилого приміщення в піднайом у зв'язку з тимчасовим виїздом всієї сім'ї. Договір піднайму укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією у житлово-експлуатаційній організації. В свою чергу ст. 94 ЖК України передбачає, що здача жилого приміщення в піднайом з порушенням вимог, установлених частинами першою, третьою і четвертою статті 91 і статтею 93 цього Кодексу, тягне за собою недійсність договору піднайму. У цьому разі громадяни, які незаконно поселилися в жилому приміщенні, зобов'язані негайно звільнити його, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Судом безперечно встановлено, що правовий статус відповідачки під час її реєстрації у спірній квартирі був як піднаймач, а оскільки відповідачка вселилась у спірне приміщення як піднаймач з порушенням вимог ст. 91 ЖК України, а саме без згоди наймача - позивачки по справі, без укладення договору піднайому та його реєстрації, то повинні наступити правові наслідки визначені ст. 94 ЖК України, а саме звільнення спірного приміщення в поряду встановленому законом. Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у ст. 7 визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач правомірно заявила вимогу про позбавлення права відповідачки на користування спірною квартирою, така вимога є підставною та обґрунтованою, а також забезпечує захист порушеного її права.

Outcome: approved