Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому зазначили, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.03.2005 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.03.2005 відповідно є власниками будинку за адресою [ADDRESS] (технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою [ADDRESS] реєстраційний номер 86р№13225 від 07.04.2005), в якому вони постійно проживають та зареєстровані за місцем проживання. Окрім них у зазначеному будинку зареєстровані та проживають члени родини [PERSON] [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON], які там постійно проживають, та відповідач [PERSON], який за місцем реєстрації не мешкає 18 років (з 1995року), виїхав до Росії, його особистих речей у будинку немає, комунальні послуги він не сплачує, у добровільному порядку з реєстрації місця відповідач не знявся. Будь-яких відносин з відповідачем позивачі не підтримують, відомостей про місце його перебування не має. Реєстрація відповідача у належному позивача на правах власності будинку порушує їх права, оскільки вони змушені сплачувати комунальні послуги з урахуванням відповідача, який фактично в будинку не проживає, позбавлені можливістю оформити субсидію. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується довідкою квартального комітету Комунарського району міста Запоріжжя від 14.05.2013 року про відсутність відповідача за місцем реєстрації проживання та відсутністю його речей у будинку. У звґязку з чим позивачі змушені звернутися до суду з позовом, в якому просили усунути перешкоди у користуванні будинку шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком , та зняти відповідача з реєстрації. Позивачі [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце були повідомлені своєчасно та належним чином, від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не відомо. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, с|уд визнав можливим розгляд справи|речі| без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов [PERSON] , [PERSON] підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі наданих суду доказів встановлено, що позивача по справі згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.03.2005 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.03.2005 відповідно є власниками будинку за адресою [ADDRESS] (технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою [ADDRESS] реєстраційний номер 86р№13225 від 07.04.2005) у якому вони постійно проживають та зареєстровані за місцем проживання. За цією адресою зареєстрований [PERSON], який за вказаною адресою не проживає. Зазначений факт підтверджується актом від 14.05.2013 р. (а.с. 7) . Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачена можливість визнання особи такою, що втратила право кристування жилим приміщенням у разі її відсутності понад шесть місяців після виконання рішення. Факт реєстрації відповідача за адресою будинку позивачів, який є їх власністю, перешкоджає останнім в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в її здійсненні, вимагає від них додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у будинку. Отже, порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом відміни реєстрації відповідача та усунення перешкод в користуванні будинком. У зв'язку з наведеним суд вважає що в цій частині право позивачів порушено та підлягає судовому захисту. Але суд не може погодитись з вимогою позивача щодо покладання обов'язку на третю особу, провести зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Так статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11.12.2003 передбачені підстави для зняття з реєстрації місця проживання згідно яких це проводиться на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), або свідоцтва про смерть. Враховуючи наведене суд вважає, що оскільки позивачами не надав доказів стосовно звернення до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області з відповідним проханням, то вимоги в цієї частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial