Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в інтересах яких на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна, звернулися до суду з позовом в якому просять визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 0,1051 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в [ADDRESS]. Мотивуючи свої вимоги, позивачі вказують, що 21 серпня 2014 року між ними та відповідачем було укладеного договір міни нерухомого майна, який рішенням суду від 14 серпня 2015 року було визнано дійсним. Відповідно до умов вищезазначеного договору, вони стали власниками житлового будинку з господарськими будовами та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. На підставі зазначеного договори ними було зареєстровано право власності на зазначений житловий будинок, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності № 44092306 від 18 вересня 2015 року. Набутий у власність житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,10051 га, з кадастровим номером [NUMBER]. У відповідності до ст. 120 ЗК України при набутті права власності на будівлі до них перейшло право власності на вказану земельну ділянку, однак вони не мають можливості зареєструвати право власності на землю в зв»язку з відсутністю відповідача. Представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна в судове засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик в засобах масової інформації. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовилася надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі ст. 169 ЦПК України у її відсутності, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору міни від 21 серпня 2014 року, який в подальшому було визнано дійсним рішенням суду від 14 серпня 2015 року, позивачі набули у власність належний відповідачеві житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. На підставі зазначеного договору позивачами було зареєстровано право власності на зазначений житловий будинок, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності № 44092306 від 18 вересня 2015 року. Набутий у власність житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,10051 га, з кадастровим номером [NUMBER]. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Аналогічне положення закріплене статтею 120 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з моменту укладення договору міни та реєстрації нерухомого майна до особи переходить право на земельну ділянку. Укладений між позивачами та відповідачем договір міни нерухомого майна рішення суду від 14 серпня 2015 року визнано дійсним. Дане рішення є чинним. Позивачами зареєстровано паво власності на набутий ними у власність житловий будинок, тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до позивачів перейшло право власності на земельну ділянку, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved