Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачі звернулись із позовом до Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] , а саме: [PERSON] - право власності на 2/5 частки, [PERSON] - право власності на 1/5 частки, [PERSON] - право власності на 3/10 частки, [PERSON] - право власності на 1/10 частки як за колишніми членами колгоспного двору. Позовна заява мотивована тим, що спірне домоволодіння належало до колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 р. були вони та [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] , який помер [INFO] .. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник Солобковецької сільської ради в судові засідання не з`являвся, подав заяву, якою позов визнав та просив розглянути справу без своєї участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Будинковолодіння,\~розташоване за адресою [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 75,9 кв.м., літньої кухні літ. «Б», гаражу літ. «б», сараю літ. «В», сараю літ. «в», сараю літ. «в1», гаражу літ. «Г», сараю літ. «г», погрібу літ. «Е», сараю літ. «е», огорожи літ. «1-2», що підтверджується технічним паспортом складеним 18.11.2020 р.. Вказане домоволодіння належить до типу колгоспний двір, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 02.11.1989 р.. Членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 р. були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району від 29.10.2020 р. №420, свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.06.2020 р., свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 23.09.2010 р.. Всім членам колгоспного двору домоволодіння належало в рівних частках по 1/5. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку прийняла його донька [PERSON] .. Частка [PERSON] збільшилась та становить 2/5 частки житлового будинку (з розрахунку 1/5+1/5=1+1/5=2/5). [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак, свої спадкові права на дату розгляду справи не оформила, що підтверджується листом приватного нотаріуса Стожик Н.В. від 10.12.2020 р.. Доказів наявності інших спадкоємців, які б звернулись із заявами про прийняття спадщини, суду надано не було. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку прийняли його діти [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.04.2011 р., свідоцтвом про шлюб від 26.03.2015 р., свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.04.2011 р.. Частка [PERSON] становить 3/10 частки житлового будинку (з розрахунку 1/5:2/10=1/10+1/5=3/10), частка [PERSON] становить 1/10 частки житлового будинку. Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» До правовідносин, що виникли застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до статті 563 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двору не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. За правилами статті 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р. у зв`язку із введенням в дію відповідно до постанови Верховної ради Української РСР від 26.03.1991 р. Закону України «Про власність». Відповідно до частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідач не заперечував наявності підстав для визнання за позивачами права власності, а заявою від 29.12.2020 р. позов визнав. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позов слід задовольнити. У зв`язку із цим, згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved