Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вугледарської міської ради про визнання права власності. Позовна заява мотивована тим, що позивачка є власницею ? частини будинку кафе, розташованого за адресою: місто Вугледар, вулиця 30-річчя Перемоги, будинок 4-а, на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997 року. На підставі даного договору та технічного паспорту будинку кафе від 04.04.2017 року було проведено 18.04.2017 року реєстрацію права власності позивачки на ? частку будівлі кафе «Літнє» загальною площею 14,1 м.кв. Однак, рішенням суду від 29.10.2013 року, яке ґрунтується на висновку будівельно-технічної експертизи, визначено, що будівля кафе «Літнє» була самочинно реконструйована, що змінило характеристики даної будівлі, внаслідок чого відділення реконструйованої частини будівлі кафе від основної частини, яка була придбана вищезазначеним договором купівлі-продажу, без нанесення їй шкоди є неможливим, тому судом зобовязано позивачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від частини будівлі кафе 50/50, що належить СПД [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997 року, шляхом її зносу та вивозу. При цьому позивачкою фактично було відокремлено прибудовану частину будівлі кафе від основної, яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу, без нанесення будівлі шкоди, земельна ділянка була звільнена від самовільно прибудованих споруд, тобто будівля кафе була приведена у первісний стан. На думку позивачки відповідач не визнає її право власності на будинок кафе та наполягає на його знесенні, посилаючись на обовязковість виконання судових рішень, та вчиняє відповідні дії, направлені на знесення будинку кафе. Тому, позивачка просить суд визнати за нею право власності на ? частину відтвореного (приведеного до первісного стану) будинку кафе, розташованого за адресою: м. Вугледар, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 4-а. В судовому засіданні позивачка підтримала заяву посилаючись на обставини викладені в позові. Зауважила,що відповідач оспорює її право власності на ? частину будинку кафе своїми діями, направленими на знесення будинку кафе. На неодноразові уточнюючі питання суду надала відповідь, що предметом даного спору є саме право власності на ? частини будівлі кафе, яка була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997 року, зареєстроване 18.04.2017 року державним реєстратором та внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та належить на праві приватної власності [PERSON] Представники відповідачів вимоги позову не визнали, просили суд відмовити у їх задоволені, посилаючись на надане до суду письмове заперечення. Зауважили, що визнають та не оспорюють право власності позивачки на ? частину будівлі кафе, яке визначено договором-купівлі-продажу від 02.09.1997 року та щодо якого було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18.04.2017 року. Однак зауважили, що на даний час даної споруди як такої не існує, у звязку з тим, що вона була знесена державною виконавчою службою на виконання судових наказів та рішення Господарського суду Донецької області. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та інші документи, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 02 вересня 1997 року позивачка та [PERSON] придбали будинок кафе у рівних частках кожен, загальною площею 14,5 кв.м., що розташований в місті Вугледарі по вулиці 30-річчя Перемоги під номером 4-а. На підставі даного договору та Технічного паспорту, виданого 04.04.2017 року ТОВ «Агенство оцінки Грош цена», державним реєстратором виконавчого комітету Вугледарської міської ради 18.04.2017 року було зареєстровано право приватної власності [PERSON] на ? частину будівлі, кафе «Літнє» загально площею 14.1 кв.м., якій присвоєно реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1231409514148. Інформаційною довідкою щодо технічного стану обєкта нерухомого майна кафе «Літнє», встановлено, що загальна площа даної будівлі уточнена при проведенні технічної інвентаризації 04.04.2017 року та була зменшена до 14,1 кв.м. за рахунок утеплення та оздоблення стін (а.с. 6, 16, 28-34, 35). З наданих до суду Інвентаризаційної справи №5/11553, висновку судової будівельно-технічної експертизи №1986/24, Технічного паспорту від 04.04.2017 року у інвентаризаційній справі №1-1418, Акту прийому-передачі виконаної роботи до Договору про виконання робіт від 17.03.2017 року, Технічного паспорту від 14 березня 2008 року, вбачається, що кафе «Літнє», розташоване за адресо: м. Вугледар, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 4-а, неодноразово було перебудоване, реконструйоване, в ході зазначених дій, площа даної будівлі то збільшувалась, то зменшувалась, будівля змінювала геометричні розміри та форми (а.с. 7-15, 17-21, 28-34, 70-71, 72-76). Як вбачається з Постанови Вищого господарського суду України від 11 серпня 2009 року у справі №22/6пн, рішення господарського суду Донецької області від 29.10.2013 року, ухвал господарського суду Донецької області від 12.04.2017 року та від 21.06.2016 року, СПД [PERSON] зобовязано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,0221 га від частини будівлі 50/50, що належить СПД [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997 року, шляхом її зносу та вивозу, зобовязано звільнити земельну ділянку від будівлі кафе в цілому (22-25, 26-27, 38-40, 88-89). На виконання зазначеного рішення суду були видані відповідні судові накази №22/6пн від 25.12.2013 року, за якими були відкриті виконавчі провадження №51609063 та № 51609317 постановами державного виконавця від 11.07.2016 року. В подальшому зазначені судові накази було виконано в повному обсязі земельна ділянка за адресою: м. Вугледар, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 4-а, звільнена від забудови, будівля кафе повністю знесена та вивезена до КП «Благоустрій», що підтверджується наданими до суду довідкою №356 від 12.06.2017 року, Актом обстеження обєкту нерухомого майна від 12.06.2017 року, Актом державного виконавця від 29.05.2017року (а.с. 58, 59, 60, 64. 65, 66). У звязку з повним виконанням рішення господарського суду Донецької області від 29.10.2013 року виконавчі провадження з примусового виконання наказів №22/6пн від 25.12.2013 року №51609063 та № 51609317 було закінчено (а.с. 62, 63). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. В ході судового засідання судом неодноразово розяснювалось сторонам, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Докази, які не стосуються предмета доказування, суд не бере до розгляду. Тому, в межах заявлених позивачкою вимог, суд розглядає питання, виключно щодо визнання права власності останньої на ? частину будинку кафе, не вирішуючи при цьому питань тотожності обєктів нерухомого майна, законності дій та/або рішень державних виконавців, державних реєстраторів, інших фізичних чи юридичних осіб, правомірності та неправомірності рішень суду. У відповідності до ст. 1 ЦПК України, основною метою цивільного судочинства є, зокрема, захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав фізичних осіб. При цьому в судовому засіданні було встановлено, що відповідач визнає та не оспорює право власності позивачки на ? частину будівлі кафе, яке визначено договором-купівлі-продажу від 02.09.1997 року та щодо якого було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18.04.2017 року, а тому в даному випадку між сторонами відсутній спір, який підлягає вирішенню судом. Окрім того, суд вважає необхідним зауважити, що дії відповідача спрямовані на виконання рішення господарського суду Донецької області та безпосереднє його виконання, яке є обовязковим до виконання усіма фізичними та юридичними особами, підприємствами, установами та організаціями, не може свідчити про оспорювання або не визнання прав позивачки. Більше того, враховуючи, що проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що нерозривно повязане з виникненням права власності на нерухоме майно, є виключною компетенцією державних реєстраторів, та виходячи з того, що право власності позивачки на ? частину будівлі, кафе «Літнє», придбане за договором купівлі продажу від 02.09.1997 року, вже було зареєстровано 18.04.2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Вугледарської міської ради, відомості про проведення даної реєстрації є достаніми та такими які завершують підвердження права власності особи, і не потребують дублювання рішенням суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неможливість та недоцільність задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed