Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №9 по провулку Кутузова в смт Ємільчине Житомирської області, мотивуючи тим, що вони є співвласниками житлового будинку, який розташований по провулку Кутузова, 9, в смт Ємільчине Житомирської області. В даному будинку зареєстрований відповідач, який фактично з 2000 року в ньому не проживає. Відповідач має родину та проживає за іншою адресою. Позивачі зазначили, що відповідач відсутній у житловому будинку вже більше пятнадцяти років, участі у спільному побуті не бере, будьякі домовленості між сторонами щодо користування житлом відсутні. Позивачі вважають, що [PERSON] втратив право користування житлом, розташованим за адресою: смт Ємільчине, провулок Кутузова, 9, Житомирської області. В судовому засіданні представники позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення, зазначивши, що відповідачі з 2014 року намагаються в шахрайський спосіб заволодіти будинком батька [PERSON], що знаходиться по провулку Кутузова, 9 в смт Ємільчине. Рішенням Ємільчинського районного суду від 23.01.2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.12.2014 року залишено без змін, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про зняття його з реєстраційного обліку у звязку з відсутністю права власності на житло. Під час розгляду вказаної цивільної справи №607/943/12 [PERSON] надала суду завідомо підроблений договір дарування житлового будинку та земельних ділянок, укладений між [PERSON] та [PERSON] 01.08.2007 року, який цим же рішенням суду визнаний недійсним. За фактом підроблення договору дарування житлового будинку та земельних ділянок в 2014 році відкрито кримінальне провадження, розслідування по якому проводиться по даний час. Позивач також зазначив, що фактично проживав у вказаному будинку до квітня 2012 року та займався веденням господарства. З квітня 2012 року [PERSON] не впустила його до будинку, помінявши замки на вхідних дверях, в результаті чого він залишився без житла. Позивач вважає, що в разі втрати права користування житлом він повинен бути забезпечений іншим житлом. Представник третьої особи Ємільчинської селищної ради прийняття рішення залишив на розсуд суду. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідач біля 5 років не проживає [INFO]. З весни 2012 року за даною адресою проживає [PERSON] Протягом останніх двох років відповідач взагалі не появлявся за адресою по провулку Кутузова, 9. [PERSON] зазначив, що в будинку знаходяться лише його особисті речі і відповідач у 2012 році приходив до нього з погрозами, пропонуючи покинути місце проживання. Після цього до нього не приходив. [PERSON] пояснила, що відповідач проживає у своєї співмешканки [PERSON] по вул. Боженка у смт Ємільчине. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON], [PERSON] поміняли замки в будинку по провулку Кутузова, 9 і по цій причині відповідач не може потрапити до будинку. На даний час відповідач протягом 4-5 років проживає у співмешканки [PERSON] по вул. Боженка в смт Ємільчине, а коли приходить до будинку по провулку Кутузова, 9, то викликають міліцію. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що познайомилася з відповідачем 3-5 років назад і після цього він став проживати в її будинку. але вона має намір продати будинок та виїхати на місце проживання до дітей. Вислухавши пояснення представників позивачів, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Ємільчинського районного суду від 14.04.2016 року позивачів визнано власниками в ? частці за кожним житлового будинку, загальною площею 70,1 кв. м., житловою 44,8 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: провулок Кутузова, 9, смт Ємільчине, Житомирської області, в порядку спадкування після смерті 01.09.2007 року [PERSON]. 29 вересня 2016 року проведена державна реєстрація права власності в розмірі по ? на житловий будинок по провулку Кутузова, 9 в смт Ємільчине за [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. З акту обстеження житлово-побутових умов слідує, що [PERSON] в будинку №9 по провулку Кутузова в смт Ємільчине Житомирської області зареєстрований, але фактично не проживає з 2000 року. За даною адресою з осені 2011 року проживає квартирант [PERSON] (а. с. 13). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за адресою: провулок Кутузова, 9, смт Ємільчине Житомирської області не проживає з весни 2012 року, а з даного часу проживає із співмешканкою [PERSON] по вул. Ватутіна, 34 в смт Ємільчине. З весни 2015 року взагалі не перебував за адресою по провулку Кутузова, 9, смт Ємільчине. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї. Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до абзацу 2 п. 33 постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71. 72 ЖК України, ст. 47 Конституції України, п. 33 постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,

Outcome: approved