Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі Відповідач, ПАТ «Криворіжгаз») про визнання права на забезпечення індивідуальними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» як за побутовими споживачами природного газу за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, 13. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2500 між позивачами та ПАТ «Криворіжгаз» був укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. Доказом факту приєднання всіх споживачів до типового договору розподілу природного газу є щомісячне споживанням позивачами природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий газ. Позивачі виконували усі умови договору, регулярно та в повному обсязі сплачуючи послуги. В травні 2017 року споживачами будинку № 13 по вул. Миколи Світальського міста Кривого Рогу були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких з метою забезпечення раціонального використання природних ресурсів та забезпечення оплати кожним споживачем фактично спожитого обєму газу було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» із заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі ст.. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», але листом ПАТ «Криворіжгаз» від 21.06.2017 № Кд 02.3.2-ЛВ-11269-0617 споживачів було повідомлено, що ПАТ «Криворіжгаз» не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників природного газу у кожній квартирі будинку № 13 по вул. Миколи Світальського м. Кривого Рогу. На думку позивачів, така позиція відповідача є неправомірною, оскільки споживачам було відмовлено у забезпеченні та встановленні індивідуальними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Ухвалою суду від 11 жовтня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 17 жовтня 2017 року, який не відбувся через неявку учасників справи. 10 листопада 2017 року судовий розгляд було відкладено за клопотанням представників сторін про надання часу для ознайомлення з наданими в судовому засіданні доказами та письмовими поясненнями, запереченнями. Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року судовий розгляд відкладено через неявку представників сторін. 26 січня 2018 року судовий розгляд відкладений за клопотанням представника позивачів про надання часу для ознайомлення із додатковими письмовими поясненнями відповідача, наданими в судовому засіданні. Ухвалою суду від 28.02.2018 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобовязання ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» за свій рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників у звязку з відмовою позивачів від позову в цій частині. Позивачі до судового засідання не зявились, кожен окремо подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях, посилалась на те, що Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» на час виникнення спірних відносин, не було вказано конкретно, який саме лічильник повинен встановлюватися індивідуальний або загально будинковий. Згідно Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016 рік передбачено було встановлення загально будинкових вузлів обліку газу за адресою: вул. М.Світальського, 13, м. Кривий Ріг за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Крім того, із набранням чинності Законом України, яким внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», право споживачів на встановлення індивідуальних лічильників газу передбачається на законодавчому рівні, у разі не встановлення населенню в строки, зазначені в Законі з вини субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу газу таким споживачам забороняється, а його обліку здійснюється за нормами споживання, встановленими КМУ, так само забороняється припинення розподілу природного газу тим споживачам, які відмовилися від встановлення загально будинкових лічильників газу. Також, представник відповідача зауважила, зо Законом передбачено обовязок щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників газу за рахунок субєкта господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, а не конкретно ПАТ «Криворіжгаз», якому видана строкова ліцензія на провадження господарчої діяльності до 2021 року. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі є або власниками, або зареєстровані та проживають в [INFO], та є споживачами з отримання газу, сплачуючи такі послуги, що підтверджується копіями їх паспортів, довідками про склад сімї, копіями розрахункових документів про сплату коштів на рахунок ПАТ «Криворіжгаз» (т.1, а.с. 29-251, т.2 а.с. 1-245). 29 травня 2017 року на адресу ПАТ «Криворіжгаз» від 99 споживачів, проживаючих в [INFO], надіслані заяви про встановлення індивідуальних приладів обліку газу (лічильників) (т.1, а.с. 25). На зазначені заяви, ПАТ «Криворіжгаз» в своєму листі від 21.06.2017 за № Кд02.3.2-ЛВ-11269-0617 повідомив про те, що фінансування робіт зі встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку № 13 по вулиці М.Світальського, за кошти Товариства Планом не передбачено, запропоновано врегулювати відносини щодо встановлення вузла обліку природного газу (т.1, а.с. 27-28). Крім того, ПАТ «Криворіжгаз» в своєму листі від 18.07.2017 за № Кд-01.3.1-ЛВ-12521-0717 повідомив одного з позивачів [PERSON] про те, що в залежності від технічної можливості буде встановлено лічильник газу (загально будинковий або індивідуальний) відповідно до графіку (т.1, а.с. 26). Таким чином, спір між сторонами виник з приводу неправомірної, на думку позивачів, відмови відповідача встановити індивідуальні лічильники природного газу. Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного. Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі Закон № 3533-VI) (станом на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Стаття 1 цього Закону визначає, що вузол обліку природного газу - сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об'єму природного газу, зведеного до стандартних умов, що складається з одного або кількох вимірювальних комплексів та/або: лічильника газу в комплекті з реєструвальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу в комплекті з показувальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу, вимоги до якого встановлюються нормативно-правовими і нормативно-технічними документами; лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам'ятовування та відображення об'єму газу, що проходить через нього. Статтею 2 Закону встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Тобто, відповідач, являючись суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язаний був в термін до 01.01.2018 для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, щоб забезпечити 100 % облік спожитого природного газу населенням. У разі невстановлення населенню у зазначені строки лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 6 Закону). Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством (ч.1 ст. 3 Закону). Правила комерційного обліку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс), затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494. Відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу 9 Кодексу, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Пунктом 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620 передбачена можливість встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на багатоквартирний будинок. Цим Положенням встановлено, що ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник\~газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Таким чином, з аналізу наведених нормативних актів не вбачається обовязок ПАТ «Криворіжгаз» встановити до 01.01.2018 індивідуальні лічильники газу за власний кошт. Крім того, судом береться до уваги, що на час розгляду справи Законом № 2260-VIII від 21.12.2017, який набрав чинності 20 січня 2018 року, були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яким передбачається, що з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному\~статтею 10\~Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Цим же Законом визначено, що побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат\~за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, прийняттям змін до вказаного Закону захищено права побутових споживачів та чітко визначено право споживачів на встановлення індивідуальних лічильників та порядок його встановлення. В судовому засіданні не було надано доказів про відмову відповідача у встановленні індивідуальних лічильників газу після внесення зазначених змін до Закону. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, законодавством на час виникнення правовідносин між сторонами не було встановлено обовязок відповідача щодо встановлення позивачам індивідуальних лічильників природного газу за власний кошт, а також, те, що на час розгляду справи таке право споживачів закріплено законом із зазначенням строку, до якого має бути встановлено лічильники без визначення порядку черговості безкоштовного встановлення лічильників, який на час розгляду справи ще не сплив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в позові, а позивачі звільнені від сплати судового збору, судові\~витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed