Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом, якій уточнили в підготовчому засіданні до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги мотивує, тим, що позивачі є спадкоємцями за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок було відмовлено, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд, визнати за ними по Ѕ частині кожному, право приватної власності на вищезазначений житловий будинок, який належав їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформила свої права у встановленому законом порядку після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою від 19.08.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивачі звернулись до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача - Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області, звернулись до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, вимоги визнали. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київській області, зроблено відповідний актовий запис № 179 /а.с. 15/. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/. [PERSON] народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/. З свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 21.12.1991 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, зроблено відповідний актовий запис №126. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.12/. Судом встановлено, по матір`ю позивачів є [PERSON] . [PERSON] , помер [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області, зроблено відповідний актовий запис №169 /а.с.13/. [PERSON] померла [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області /а.с. 14/. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбів із зазначенням відомостей про другого з подружжя, вбачається, що 07.10.1956 року виконавчим комітетом Запрудської сільської ради Іванківського району Київської області, актовий запис №15 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.16/. [PERSON] , народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. Із довідки виданої Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №3102 від 17.05.2021р. вбачається, що [PERSON] по день смерті [INFO] мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним мешкали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO]., онук - [PERSON] , [INFO], з 25.10.2005 року, дочка - [PERSON] , [INFO], з 17.03.1992 року, онук - [PERSON] , [INFO], з 1990 року на теперішній час. Підстава записів погосподарська книга №5 реєстрації громадян №5 [ADDRESS] /а.с.17/. Згідно наданих суду відомостей записів погосподарської книги №5 на 2001-2005 роки с.Запрудка, вбачається що [PERSON] , який помер [INFO] є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] /а.с.18/. Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. від 23.06.2021р. № 493-02-31 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів , що посвідчують право власності на житловий будинок /а.с.19/. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняли: [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , будинку є записи погосподарської книги №5 на 2001-2005 роки с.Запрудка, рахувався житловий будинок в [ADDRESS] /а.с.18/. Спадщину після [PERSON] прийняла шляхом спільного проживання його донька [PERSON] , яка померла [INFO] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,7 кв.м., в плані під літерою «А» (житлова площа 34,1 кв.м.) Надвірні будівлі та споруди: прибудова «а», погріб «під а», веранда «аI», ганок, сарай «Б, Д, Е, З», літня кухня «В», прибудова «Г», вбиральня «Ж», колодязь «I», огорожа №1, ворота/хвіртка №2. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належав будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак після його смерті спадщину прийняла його донька [PERSON] , шляхом спільного проживання, однак не оформила своїх прав у встановленому законом порядку після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла сини - [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивачі прийняли спадщину після матері і набули право власності на належний матері вказаний нею будинок в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved