Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 01 грудня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції Борисенком С.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №1-кп/579/69/14 від 24.07.2014 року, виданого Кролевецьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь фінансового управління Кролевецької РДА коштів в розмірі 9711,48 грн. за лікування потерпілого [PERSON] в умовах стаціонару Кролевецької ЦРЛ, було складено акт опису й арешту майна за яким описано майно, що знаходилось у належній їм квартирі [ADDRESS]. З описом та арештом майна вони не згодні, оскільки вказане у акті майно було придбане ними в період шлюбу за спільні кошти подружжя, а тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідач є їхнім сином і не мав власних коштів, які б дозволили йому придбати цінні речі. Він власноручно зазначив в акті опису та арешту майна, про те, що описане майно не належить йому на праві власності, а майно вилучене у його батьків і належить їм. Враховуючи вищевикладене позивачі просять суд: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] майно, а саме: - шафи-купе дерев'яної світло-коричневого кольору висотою 2,3 м, шириною 1,8 м з вбудованим письмовим столом розміром 1м на 0,6 м; - розкладний диван довжиною 1,4 м, шириною 0,8 м бежевого кольору; - пральну машину SAMSUNG WF 1600 WSW; - монітор SAMSUNG з діагоналлю 20 дюймів; - системний блокGrand з процесором Intel Pentium 4. 2) виключити із акту опису й арешту майна, складеного 01 грудня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції Борисенком Сергієм Івановичем вказане майно та зняти з нього арешт. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на доводи, зазначені в позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та підтвердив, що дійсно речі, які були включені до акту опису, належать позивачам, які є його батьками, про що він повідомляв державного виконавця. Представник фінансового управління Кролевецької РДА Сумської області - відповідача у справі (стягувача за виконавчим листом), пояснив, що покладається на розсуд суду. Прокурор не заперечує щодо позовних вимог. Державний виконавець відділу ДВС Кролевецького РУЮ, допитаний в судовому засіданні як свідок, пояснив, що ним на підставі виконавчого листа № 1-кп/579/69/14 від 24.07.2014 року було здійснено опис майна, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS] за місцем реєстрації і проживання боржника [PERSON] Оскільки боржник заперечував проти належності йому описаного майна, було роз'яснено право власника майна звернутися до суду з позовом щодо виключення майна з акта опису. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, допитавши як свідка державного виконавця відділу ДВС Кролевецького РУЮ Борисенка С.І., перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції Борисенком С.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №1-кп/579/69/14 від 24.07.2014 року, виданого Кролевецьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь фінансового управління Кролевецької РДА коштів в розмірі 9711,48 грн. за лікування потерпілого [PERSON] в умовах стаціонару Кролевецької ЦРЛ, було складено акт опису й арешту майна за яким описано майно, що знаходилось в квартирі [ADDRESS]: - шафи-купе дерев'яної світло-коричневого кольору висотою 2,3 м, шириною 1,8 м з вбудованим письмовим столом розміром 1м на 0,6 м, з оцінкою 2100 грн. (в акті опису й арешту майна записана під № 1); - розкладного дивану довжиною 1,4 м, шириною 0,8 м бежевого кольору, з оцінкою 2000 грн.; (в акті опису й арешту майна записаний під № 2); - пральної машини SAMSUNG WF 1600 WSW білого кольору, з оцінкою 2800 грн.; (в акті опису й арешту майна записана під № 3); - монітору SAMSUNG з діагоналлю 20 дюймів, з оцінкою 600 грн.; (в акті опису й арешту майна записаний під № 4) системного блоку Grand з процесором Intel Pentium 4, з оцінкою 1000 грн. (в акті опису й арешту майна записані під № 5). Позивачі порушують питання про визнання майна, зазначеного в вищезазначеному акті, їх спільною сумісною власністю подружжя та про виключення його з акта опису та арешту майна. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, а ч.1 ст.392 ЦК України закріплено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою. Відповідно до положень ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). Відповідач є сином позивачів, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.9) і зареєстрований разом з ними та меншим братом [PERSON], [INFO], в одній квартирі (а.с.11). Квартира [ADDRESS] була придбана позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 2002 року, оригінал якого оглянутий в судовому засіданні. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на відповідача [PERSON] нерухоме майно не зареєстроване (а.с.47-49). Позивачка [PERSON] працює, має постійний дохід, який за період з 1 квітня 2013 року до 1 грудня 2014 року складає 61114,21 грн., що підтверджується довідкою про її доходи (а.с.45). Суд приймає до уваги надані позивачами: - товарну накладну №2/1 від 27 травня 2013 року, видану на відпуск ПП [PERSON] [PERSON] шафи-купе з вбудованим письмовим столом, вартістю 7000 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордера від 27 травня 2013 рок про прийняття від [PERSON] оплати в розмірі 7000 грн. (а.с.15); - накладну №1112 від 12 листопада 2013 року, видану на диван розкладний «Merri» вартістю 2950 грн., одержаний [PERSON] (а.с.16); - товарний чек №19/06 від 19.06.2014 року на суму 3800 грн. - оплата [PERSON] за пральну машину WF 1600 WCW (а.с.17); - товарний чек №11 від 10 березня 2010 року - оплата [PERSON] за монітор марки «Samsung» вартістю 1300 грн. та системний блок марки «Grand», вартістю 3500 грн. (а.с.17). Зазначені документи підтверджують, що зазначені у акті опису та арешту майна речі були придбані саме [PERSON] Як вбачається з копії трудової книжки відповідача та довідки про його доходи він не мав власних коштів, які б дозволили йому придбати майно, зазначене в акті опису та арешту майна (а.с.14, 44). Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст.60 ЦПК визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач надані позивачами докази не спростовує, позовні вимоги визнає. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання майна, включеного державним виконавцем в акт опису та арешту майна від 1 грудня 2014 року, спільною сумісною власністю позивачів як подружжя, а також виключення цього майна з акта опису та арешту та зняття з арешту з цього майна. Позивачами порушувалося питання про визнання права власності на майно, оціненого в сумі 8500 грн., яка ніким не оспорювалася. При подачі позовної заяви позивачами був сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., який за їх клопотанням залишається за ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved