Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, пославшись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS] та Мефодія у місті Херсоні, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 02.11.2016 року. Відповідно до умов договору [PERSON] зобовязалась забезпечити зняття з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осібта звільнити відчужувану нерухомість в строк до 30.11.2016 року. В зазначений строк відчужувана нерухомість була звільнена, у вказаній квартирі фактично стали проживати позивачі. Згідно даних довідки виданої ОСББ «Стимул» станом на 15.12.2016 року в належній позивачам квартирі залишилися прописаними: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Виходячи з вищевикладеного позивачі просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №201 в буд. 23 по проспекту Кирила та Мефодія у місті Херсон. Позивачі в судове засідання не з'явилася, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечували Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, причини не явки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням у газеті «Наддніпрянська правда», заперечень з приводу поданого позову не надавали. В матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до копії договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 02.11.2016 року за реєстровим №1608, відповідно умов до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] передала у власність покупцям [PERSON] та [PERSON] належну продавцям квартиру № 201, що знаходиться за адресою: м. Херсон, проспект Святих Кирила та Мефодія, буд. 23. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 02.11.2016 року, [PERSON] та [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу, належить (по ? частині кожному) квартира №201, розташована за адресою:м. Херсон, проспект Святих Кирила та Мефодія, буд. 23. З довідки виданої Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Стимул» від 15.12.2016 року вих. №106, слідує, що у квартирі №201, що розташована в місті Херсоні по проспекту Святих Кирила та Мефодія, буд. 23 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідачі не скористалися своїм правом прийняти участь у судовому засіданні та доведення перед судом обставин, на які вони можуть посилатися, а тому суд розглянув справу на підставі наявних в ній доказів. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги щодо визнання осіб такими, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачі є власниками вищевказаної квартири, а тому мають право на володіння, користування та розпорядження належним їм майном на власний розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved