Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивачі звернулися до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить встановити факт, що має юридичне значення та визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] , який народився від шлюбу [PERSON] (померлого [INFO] ) та [PERSON] (померлої [INFO] ). За життя [PERSON] та [PERSON] розподілили, належний їм будинок [ADDRESS] згідно рішення Мелітопольського народного суду від 03.11. 1971 року (справа № 2-1935/71) у рівних долях. Право власності на 1/2 частину житлового будинку було зареєстровано за [PERSON] в КП «МБТІ» ММР ЗО. За життя [PERSON] залишив заповіт на вказаний будинок своєму сину [PERSON] , проте він не зареєстрований в реєстрі заповітів, тому є нікчемним. Після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вартість якого згідно зі звітом про оцінку майна від 09.03.2021р. складає 229\~633 грн. Після смерті [PERSON] , який був батьком позивача [PERSON] , встановлено факт, що він після смерті свого батька [PERSON] на протязі 6 місяців не звернувся до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини, оскільки на його переконання його фактичне проживання разом за життя батька не є перепоною для прийняття спадщини, оскільки з дня свого народження мешкав в будинку [ADDRESS] . Крім того, померлий [PERSON] та позивачі по справі прийняли на себе усі обов`язки по збереженню спадкового майна. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивачі звернулися до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини і відповіддю нотаріуса від 17.03.2021 року їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав у судовому порядку. Згідно вимог статті 1261 ЦК України Позивачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , є спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] за законом, який в свою чергу був спадкоємцем першої черги майна померлого [PERSON] . На сьогодні позивачі, які на день смерті буди зареєстровані та мешкали разом з померлим [PERSON] , фактично прийняли спадщину Ѕ частину будинку [ADDRESS] по ј частині кожний. Позивачі несуть тягар утримання спадкового майна, підтримують будинок у належному санітарно-технічному стані, сплачують комунальні послуги за користування будинком та прибудинкової території. Виконують поточні та капітальні ремонти будинку. Оформити у нотаріуса право власності після смерті [PERSON] у позасудовому порядку Позивачі позбавлені можливості, оскільки він за життя фактично прийняв спадщину після свого померлого батька [PERSON] проживаючи разом, що підтверджується відповідною довідкою з місця проживання, проте не оформив не зареєстрував у передбаченому законом порядку. 28 травня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Розпорядженням керівника апарату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16.09.2021, у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 відповідно до пунктів 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №937/2888/21. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2021 року справа передана судді Юрлагіній Т.В. 17 листопада 2021 року ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачі та представник позивачів адвокат Ненашева Я.В. не з`явилися, але від адвоката Ненашевої Я.В. надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.1966 року, виданого Мелітопольським міським ДРАЦС, актовий запис № 1533, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 квітня 1989 року, виданого ДРАЦС м. Мелітополя, актовий запис № 443, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] . (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 вересня 1989 року, виданого Мелітопольським міським відділом ДРАЦС, актовий запис № 1690, [PERSON] народився [INFO] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.15). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2004 року, виданого Новомиколаївською сільською радою Мелітопольського району, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 32, (а.с.11). Відповідно до копії заповіту від 05 липня 2004 року, [PERSON] у випадку його смерті Ѕ частину житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] заповів [PERSON] , однак заповіт не зареєстрований у реєстрі (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.10.2020 року, виданого Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 2312, (а.с.12). Відповідно до довідки КП «ММБТІ» ММР ЗО №188 від 16.02.2021 року, право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано: на Ѕ частку за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 08.04.1961 р. №1806; на Ѕ частку за [PERSON] на підставі рішення народного суд м. Мелітополя від 03.11.1971 справа №2-1935 (а.с.21). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , як син [PERSON] , є спадкоємцем першої черги після його смерті, оскільки проживав з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою від 28.07.2021 року. (а.с. 37) Відповідно до письмових пояснень завідувача Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Володіної О.С. за № 87/01-16 від 17.03.2021 року, позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки його батько [PERSON] , за життя мав бути спадкоємцем після смерті [PERSON] , однак ним пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини шляхом подання заяви, а також не надано документів, підтверджуючих факт фактичного прийняття спадщини, довідки з місця проживання. (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки голови квартального комітету Коваленко В.В. від 19.02.2021 року, [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] до 20.10.2020 року. (а.с.16). Відповідно до довідки голови квартального комітету [PERSON] від 26.10.2020 року, [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] до 20.10.2020 року разом з дружиною [PERSON] (а.с.36). Відповідно до довідки голови квартального комітету [PERSON] від 28.07.2021 року, [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] до липня 2004 року (а.с.37). Згідно копії спадкової справи №729/2004 після смерті [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на автомобіль марки АЗЛК 1976 р/в, д/н [NUMBER] звернулась [PERSON] (а.с.53-61). ЦК України врегульовано порядок здійснення права на спадкування. Згідно ч.1,6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. За ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1221, ч.1 ст. 1222, ч.1 ст. 1258, 1261 ЦК України: Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1-3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги, фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вступивши в управління та володіння спадковим майном 1/2 частиною житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки проживали за однією адресою. Згідно відповіді приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Чудської О.О. №785/01-16 від 06.09.2021 спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилася (а.с.62). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви в частині встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , оскільки в судовому засіданні було встановлено, що останній вступив в управління та користування спадковим майном у виді 1/2 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини у виді 1/2 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після його смерті інші спадкоємці не зверталися. Житловий будинок [ADDRESS] , а саме: 1/2 частка будинку по [ADDRESS] за життя належала [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 08.04.1961 р. №1806. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначено у ч. ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відсутність факту офіційного визнання оформлення спадкових прав перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 передбачено, що власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До того ж, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 1.2 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - Порядок) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно п.4.14 Глави 10 Розділу 2 Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, що підтверджують вказані факти. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Після смерті [PERSON] , який як встановлено вступив в управління та користування спадковим майном у виді 1/2 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось двоє спадкоємців першої черги син [PERSON] та дружина [PERSON] , які проживали та були зареєстровані за вище вказаною адресою, тобто кожному з них належить право на спадкування ј частки. Однак у зв`язку з не оформленням належним чином за життя [PERSON] спадкового майна вони позбавлені можливості вступити у спадкові права, кожен у своїй частці. Таким чином, доводи позивачів під час розгляду справи знайшли своє підтвердження і підлягають захисту. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки наявні передбачені законом підстави для визнання за позивачами право власності по 1/4 часток житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який фактично прийняв спадщину, але її не оформив.

Outcome: approved