Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтували тим, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.03.2016 року по справі №667/7877/15-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Туристична компанія «АНЕКС ТУР», третя особа ФОП [PERSON] , ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» про захист прав споживачів позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Анекс Тур» на користь [PERSON] 28 686,00 грн., на користь [PERSON] 32 529,00 грн. сплачених туристичних послуг та по 5 000,00 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30.06.2016 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.03.2016 року по справі №667/7877/15-ц залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційну скаргу Очеретяного Віктора Євгенійовича, подану в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» залишено без задоволення, рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року залишено без змін. 05 грудня 2018 року рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.03.2016 року по справі №667/7877/15-ц було фактично виконано, гроші перераховано на рахунки позивачів. У справі №667/7877/15-ц судами було встановлено, що ТОВ «Туристична компанія «АНЕКС ТУР» не виконано зобов`язання за Договором на туристичне обслуговування від 20 травня 2015 року, а саме не надано туристичні послуги в період з 28 червня до 05 липня 2015 року вартістю 68 731,00 грн. з авіаперевезення, послуги тимчасового проживання в двох номерах типу Std ROH DBL, Std ROH 2Ad+l(2-13.99) готелю «Grand Haber»(5*) у Туреччині з режимом харчування UAL, послуги трансферу: аеропорт-готель-аеропорт та медичну страховку. Відповідно до ст.625 ЦК України, позивачі мають право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних в період 28.06.2015 року по 05.12.2018 року: на користь [PERSON] у розмірі 11953,55 грн., сума відсотків складає 2961,34 грн., на користь [PERSON] інфляційне збільшення суми боргу складає 13\~554,94 грн., сума відсотків складає 3358,06 грн. У зв`язку з викладеним, позивачі просили стягнути з ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь [PERSON] 11953,55 грн. інфляційних витрат та 2961,34 грн. 3% річних; стягнути з ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на користь [PERSON] 13554,94 грн. інфляційних витрат та 3358,06 грн. 3% річних. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача\~надав до\~суду відзив,\~відповідно до\~якого просить\~у задоволенні\~позовних вимог\~відмовити у\~повному обсязі. ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» не погоджується із вимогами позовної заяви, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач 05.12.2018 року відшкодував в повному обсязі збитки та моральну шкоду, після набрання рішення по справі №667/7877/15-ц та надання позивачами 04.12.2018 року реквізитів для оплати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі вказують, що мають право на нарахування втрат в період з 28.06.2015 року по 05.12.2018 року. Із вказаним позивачами твердженням відповідач не погоджується. Звернення 24.09.2015 року позивачів до суду з позовом свідчить про реалізацію ними свого права на звернення до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. У справі №667/7877/15-ц ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» було відповідачем, а тому вправі було використати своє право на судовий захист шляхом подання відзивів, заперечень, апеляційних та касаційних скарг. Отже, відповідач використовував свої законні процесуальні права, судами усіх інстанцій не було встановлено факту зловживання процесуальними правами. Також, позов є необґрунтований, а також поданим із порушенням строку позовної давності. Так датою початку перебігу позовної давності вважається дата початку туру 28.06.2015 року та закінчилася 28.06.2018 року. Сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач вважає, що позивачі зловживають своїми процесуальними правами, що позовні вимоги мають сугубо штучний характер та мають на меті неправомірну вигоду. Адже за період судових тяжб позивачів, жодного разу не звертались з заявою про уточнення позовних вимог, з заявою про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.03.2016 року по справі №667/7877/15-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Туристична компанія «АНЕКС ТУР», третя особа ФОП [PERSON] , ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» про захист прав споживачів позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Анекс Тур» на користь [PERSON] 28 686,00 грн., на користь [PERSON] 32 529,00 грн. сплачених туристичних послуг та по 5 000,00 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30.06.2016 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.03.2016 року по справі №667/7877/15-ц залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційну скаргу Очеретяного Віктора Євгенійовича, подану в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» залишено без задоволення, рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року залишено без змін. 05 грудня 2018 року рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 21.03.2016 року по справі №667/7877/15-ц було фактично виконано, гроші перераховано на рахунки позивачів, що підтверджується виписками з ПАТ КБ «ПриватБанк». У справі №667/7877/15-ц судами було встановлено, що ТОВ «Туристична компанія «АНЕКС ТУР» не виконано зобов`язання за Договором на туристичне обслуговування від 20 травня 2015 року, а саме не надано туристичні послуги в період з 28 червня до 05 липня 2015 року вартістю 68 731,00 грн. з авіаперевезення, послуги тимчасового проживання в двох номерах типу Std ROH DBL, Std ROH 2Ad+l(2-13.99) готелю «Grand Haber»(5*) у Туреччині з режимом харчування UAL, послуги трансферу: аеропорт-готель-аеропорт та медичну страховку. Щодо позовної давності, про застосування якої заявив представник відповідача, слід зазначити таке. За змістом положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за час прострочення. Разом із тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у ст.261 ЦК України, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України), а тому 05.12.2018 року (дата здійснення розрахунку) і є датою, коли зобов`язання припинилося. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Зважаючи на викладене, висновок про сплив строку позовної давності за вимогами про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних у зв`язку зі спливом строку за вимогою про стягнення основного боргу помилковий, оскільки інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст.266 ЦК. Позивач звернувся до суду з позовом 04.12.2019, при цьому з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних за період з 28.06.2015 по 04.12.2018 включно. Розрахунок інфляційних втрат на користь [PERSON] розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Інфляційні збитки за вказані періоди складають 10\~915,02 грн. Розрахунок процентів на користь [PERSON] розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]. Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 28.06.2015 року по 04.12.2018 року складає 2 958.,98 грн. Розрахунок інфляційних втрат на користь [PERSON] розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Інфляційні збитки за вказані періоди складають 12\~377,28 грн. Розрахунок процентів на користь [PERSON] розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]. Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 28.06.2015 року по 04.12.2018 року складає 3\~355,39 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про стягнення інфляційних витрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь [PERSON] належить стягнути інфляційні збитки в сумі 10\~915,02 грн., суму відсотків в розмірі 2\~958,98 грн. З відповідача на користь [PERSON] належить стягнути інфляційні збитки в сумі 12\~377,28 грн., суму відсотків в розмірі 3\~355,39 грн. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачів в загальній сумі 29606,67 грн., за таких обставин на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 714,77 грн., що складає 93,02% від задоволених вимог. Таким чином, на підставі ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 714,77 грн.

Outcome: partial