Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] в травні 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 14 лютого 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу у них [INFO] року народився син - [PERSON]. Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалося. Через невеликий проміжок часу після народження сина вони з відповідачем розійшлися та на даний час проживають окремо. Після фактичного припинення сімейних відносин дитина проживає та знаходиться на її утриманні, а відповідач жодних коштів на утримання сина не надає та не приймає участі у його вихованні. Зазначає, що вона являється приватним підприємцем, однак на даний час не здійснює свою діяльність, так як змушена доглядати за дитиною. При цьому вона отримує допомогу у вигляді грошових виплат у формі одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач на даний час не має постійного місця роботи та постійно її змінює. Стан здоров»я його задовільний, непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні немає. Просила позов задовольнити: стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця; стягувати з відповідача аліменти на її утримання в сумі 400 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. Просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково. [PERSON] пояснив, що він не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина, однак в меншому розмірі, оскільки він з 01 липня 2014 року перебуває на обліку в Чернівецькому міському центрі зайнятості як безробітній. Що стосується стягнення аліментів на утримання дружини, то він на даний час не має можливості сплачувати їй аліменти, так як сам не працює, має нерегулярний дохід. Вказував, що у разі присудження йому аліментів на дружину, він не зможе в повній мірі сплачувати аліменти на дитину. Суд, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено нормами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні аліментів суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 14 лютого 2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 139 (а.с.5). Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.6). Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час сторони фактично не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Після фактичного припинення подружніх стосунків малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Як було встановлено судом відповідач [PERSON] на даний час не працює та згідно довідки виданої 06 серпня 2014 року Чернівецького міського центру зайнятості, перебуває з 01.07.2014 року на обліку як безробітній (а.с.35). Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами, а також з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, відсутності на утриманні відповідача інших дітей та непрацездатних батьків, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання малолітнього сина, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Разом з тим, на погляд суду, позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку задоволенню не підлягає, виходячи з наступного: Так, відповідно до вимог ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, для покладення на одного з подружжя обов'язку про утримання іншого необхідно наявність декілька умов: щоб подружжя знаходилося в зареєстрованому шлюбі; непрацездатність одного з подружжя; якщо одного із подружжя не забезпечують його доходи до рівня прожиткового мінімуму, що встановлений законом; спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти стягуються за умови, що той з подружжя, до кого пред'явлені вимоги щодо утримання, спроможний їх надати. Як було встановлено судом, позивачка являється приватним підприємцем, однак на даний час підприємницьку діяльність не здійснює. Згідно довідок Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у місті Чернівці ради, [PERSON] отримує щомісячно допомогу у вигляді грошових виплат у формі одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При цьому, як зазначалось вище, відповідач [PERSON] на даний час не має будь-яких доходів та перебуває на обліку в Чернівецькому міському центрі зайнятості як безробітній. Таким чином, враховуючи матеріальне становище відповідача, реальну можливість сплачувати аліменти, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] щодо стягнення з відповідача коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, однак вона не позбавлена права в подальшому звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у разі такої потреби, якщо доведе, що доходи чоловіка збільшились. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial