Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, яким просять усунути перешкоди в користуванні власністю, визнати відповідача такою, що втратила право користування домоволодінням, анулювати реєстрацію відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що їм на праві приватної власності належить 1/3 частина домоволодіння № 45 по вул. Новохарківській в м. Харкові. У вказаній частині домоволодіння разом з позивачами зареєстрована відповідач [PERSON], яка ніколи в ній не мешкала, її місце мешкання чи перебування не відоме. Наявність реєстрації відповідача призводить до значних обмежень права власності позивачів повязаних з володінням, розпорядженням та користуванням майном, порушує право власності на вказану нерухомість, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати обєкт права власності. У звязку з реєстрацією відповідача на неї здійснюється нарахування комунальних платежів, витрати по сплаті яких несуть позивачі. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату та місце слухання справи повідомлялась. Третя особа в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву відповідно до якої справу просила розглядати без її участі, ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 18.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 7082, [PERSON] подарував, а [PERSON] Дільєвна, [PERSON] прийняли в дар, в рівних частках кожний, 1/3 (одну третю) частку житлового будинку номер 45 (сорок пять) з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: місто Харків, вул. Новохарківська. Цей деревяний обкладений цеглою житловий будинок площею 65,2 кв.м., загальною площею 127,9 кв.м., та надвірні будівлі: три льохи літ. Б, Ж, і дві вбиральні літ. К, У, чотири сараї літ. Л, О, П, С, літня кухня літ Е, огорожа № 1-5, 7,8, замощення № ІІ, сіни літ е, е, розташовані на земельній ділянці площею 778 кв.м. Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 11632045 від 23.08.2006 р. [PERSON], [PERSON] відповідно до договору дарування, реєстровий № 7082 від 18.08.2006, зареєстрованого приватним нотаріусом [PERSON], на підставі приватної власності володіють кожний по 1/6 частині житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: м. Харків, вул. Новохарківська, б. 45. Як вбачається з відомостей (довідки) про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 14.09.2015 за № Я-2-1255/0/177-15-2529/0/189-15 до складу сімї зареєстрованих за адресою: [INFO], б. 45 входять: [PERSON] Дільєвна, [PERSON]. В матеріалах справи міститься копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул. Новхарківській в м. Харкові відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] записані власниками по 1/6 частини житлового будинку кожен. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Новохарківська, б. 45 не проживає тривалий час, покинула спірне житло добровільно, перешкод у її проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач [PERSON] зареєстровані у спірному домоволодінні в якості члена сімї. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так, частино 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сімї, інших осіб. На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірному житловому будинку фактично не проживає більше одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачам здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивачі якимось чином перешкоджали відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів та наявність підстав для їх задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved