Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що вона на підставі договору дарування від 24 травня 2013 року є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в якій з 29 травня 2017 року зареєстрована її невістка [PERSON] . Відповідачка за місцем реєстрації фактично не мешкає з грудня 2019 року, оскільки з власної волі змінила місце проживання, виїхавши за межі України; перешкод у користуванні квартирою [PERSON] не чинила. Реєстрація відповідачки в належній їй квартирі порушує її права як власниці. Позивачка [PERSON] просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачка не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що особисо знайома із сторонами по справі; їй відомо про те, що відповідачка [PERSON] в грудні 2019 року разом із чоловіком з власної волі виїхала до Польщі і з того часу в квартирі [ADDRESS] не мешкає. Будь-яких перешкод щодо проживання в зазначеній квартирі відповідачці по справі з боку [PERSON] не чинилось. З`ясувавши позицію позивачки, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору дарування від 24 травня 2013 року належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається з довідки Житлово-будівельного кооперативу «Сонячний-19» від 06 серпня 2021 року та відомостей про реєстрацію місця проживання, які містяться в реєстрі Костянтинівської територіальної громади, відповідачка [PERSON] зареєстрована в належній позивачці [PERSON] квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] (а.с.3,15). Згідно актів перевірки паспортного режиму від 05 травня 2021 року № 33, від 06 серпня 2021 року № 47, [PERSON] не мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] з грудня 2019 року (а.с.4-5). Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] з власної волі не проживає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за нею права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеної квартири. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору (а.с.2) по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved