Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від сумісного життя мають повнолітнього сина [PERSON],[INFO], який є студентом ІІ курсу стаціонарного відділення на контрактній основі Технологічно-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету. За все навчання сина, позивач [PERSON], має сплатити 26400 гривень, щороку сплачує 8800грн. Крім того, син потребує супутніх фінансових витрат на навчання, придбання підручників, транспортні витрати. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, що змусило позивачів звернутись до суду з даним позовом та просити стягнути із відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі ? частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. Крім того, просили стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] додаткові витрати на оплату навчання сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. До початку розгляду справи по суті, позивачі звернулись до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просили стягнути із відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON], не зявились, надали письмові заяви в яких просили справу розглянути у їх відсутності, заявлені уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити. В разі неявки відповідача, настоювали на винесенні заочного рішення. Відповідач [PERSON], до судового засідання не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ №101088, [PERSON], [INFO], є сином відповідача [PERSON] (а.с.16). Згідно до свідоцтва про зміну імені, серії І-АМ № 008937 від 12.02.2016 року, [PERSON], [INFO] змінив своє прізвище із [PERSON] на Антонець (а.с.11). Повнолітній син сторін [PERSON], зареєстрований разом з матірю [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Управління ДМС України у Вінницькій області (а.с.4). [PERSON] є студентом ІІ курсу денного відділення Технологічно-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету по спеціальності «Право». Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року, за контрактною формою навчання, що підтверджується довідкою №432 від 01.12.2017 року та копією Договору про навчання від 01.09.2017 року (а.с.8, 10). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що син сторін - [PERSON] досягнув повноліття, однак не досягнув 23 років, навчається на денному відділенні, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обовязку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON], тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно і ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved