Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим його представником - адвокатом Д.П. Бойком, який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 2809 від 28.09.2021, що підтверджено ордером на надання правничої допомоги серія ВА № 1021086, до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОРІ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДОРІ ФІНАНС»), треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому (позові) просила: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований у реєстрі за № 86935, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ДОРІ ФІАНС» заборгованості у сумі 19975,00 грн.; - судові витрати по справі покласти на відповідача стягнувши їх на користь позивача. На обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~щовідповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.09.2021 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук JI.B., боржник отримує дохід від особи, якою є: ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛІДЕР - АГРО» СДРПОУ 31492900, адреса місця реєстрації: 28511, Кіровоградська область, Долинський район, село Василівка. ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛІДЕР-АГРО» отримавши постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.09.2021 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. повідомило позивачу про її надходження, і про майбутні відрахування від заробітної плати (доходу) позивача на користь відповідача. 01.10.2021 адвокатом позивача направлено приватному виконавцю заяву про надання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження № 66608113. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження стало відомо наступне. 26.08.2021 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 66608113 щодо виконання виконавчого напису № 86935 від 12.06.2021 приватного нотаріусу Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни про стягнення з позивача на користь відповідача 19975,00 грн. заборгованості. 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~№ 1172, вчинено напис згідно з яким з позивача на користь відповідача стягнуто18975,00грн заборгованості за кредитним договором 0963354658 від 10.10.2019 та 1000,00 грн. плати за вчинення цього напису нотаріусом. Загальна сума, що підлягає стягненню 19975,00 грн. Даний напис зареєстровано в реєстрі за № 86935. Згідно умов кредитного договору 0963354658 укладеного між позивачем та ТОВ «ІНФІНАНС» 10.10.2019 його укладено в електронній формі, тобто нотаріально не посвідчений. Вважає, що оспорюваний нею виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з огляду на відсутність підтвердження безпірної заборгованості. Щодо судових витрат позивач зазначив, що судові витрати по справі становлять 6362грн., та складаються із сплаченого при пред`явленні позову судового збору у сумі 908 грн., 454 грн. - сплачений судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову, та витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 гривень. Ухвалою від 20.10.2021 за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову у даній цивільній справі - зупинено стягнення за оспоріваним виконавчим написом. Ухвалою від 09.11.2021 у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання. \~ \~ \~ \~Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник позивача - адвокат Бойко Д.П. звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, за наявними матеріалами справи, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, що підтверждується трекінгом поштового відправлення, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило, відзив до суду не надавав. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа, приватний нотаріус Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В. у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності письмових заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. 10.10.2019\~року \~між [PERSON] \~та ТОВ «ІНФІНАНС» було укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0963354658. Згідно з п.1.5 даного договору, загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20\~000 гривень. Пунктом 1.6 встановлено максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) 30 календарних днів, максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%. \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту оспорюваного виконавчого напису: позивач [PERSON] є боржником за кредитним договором 0963354658 від 10.10.2019 року укладеним з ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 1 від 05 лютого 2021року є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1/1 від 04 червня 2021 року є ТОВ «ДОРІ ФІНАНС». 12.06.2021\~приватним нотаріусом\~Києво-Святошинського\~ районного\~нотаріального округу\~Київської області\~ Грисюк\~О.В.\~було вчинено\~виконавчий напис\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ДОРІ\~ФІНАНС» заборгованості\~за період\~ з\~04\~червня 2021\~року по\~09\~червня 2021\~року у\~сумі 18975,00\~грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1000 грн., зареєстрований у реєстрі за № 86935. Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., виконавче провадження № 66608113. Постановою приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.09.2021 постановлено звернути сртягнення на доходи боржника [PERSON] .. Таким чином, у даній справі перевірці підлягають підстави та умови вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, діяла та наразі діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Зазначений висновок суду у повній мірі узгоджується з висновком викладеним у Постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Крім того, слід відзначити, що згідно з положеннями п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Отже, п. 1 Переліку, у чинній редакції, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні керувався стяттми 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку. Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, з огляду на наведене, вбачається, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 12.06.2021 керувався пунктом Переліку, який був нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. Отже, при вчиненні нотаріусом оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0963354658 від 10.10.2019 укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що також вбачається із змісту самого виконавчого напису та на підтвердження зворотного відповідачем докази суду не надавались. Таким чином, наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, суд констатує, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним правовим актом та вчинив зазначений виконавчий напис без наявності обов`язкового документа на обґрунтування стягнення, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат по сплаті судовго збору у розмірі 908,00 грн. за подачу до суду позову та 454,00 грн. за подачу до суду заяви про забезпечення позову, задоволення позову у повному обсязі, - суд дійшов висновку, що сплачений позивачем у даній справі судовий збір у розмірі 1362,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу судом відзначається таке. Відповідно до\~положень ч.\~1\~-\~ч.\~3\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат по оплаті професійної правничої допомоги надано наступні докази: -\~договір про\~надання правової\~допомоги від\~28.09.2021, укладений між адвокатом Бойком Д.П. та Максимович Д.А. щодо надання правової допомоги та додаткова угода до договору пронадання правової допомоги № 2809 від 28.09.2021 пов`язаної із поданим до суду спором між позивачем та відповідачем, із сплатою за правові послуги гонорару у розмірі 5000,00 грн.; -\~квитанція №\~11/10/2021\~від 11.10.2021, якою підтверджено\~сплату [PERSON] адвокату Бойку Д.П. гонорару у розмірі 5000,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 28.09.2021. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката на спростування співмірності витрат позивача на правничу допомогу від відповідача до суду не надходило. Отже,\~питання розподілу\~судових витрат\~у частині\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу слід\~вирішити відповідно\~до положень\~ст.\~141\~ЦПК України,\~якими,\~крім іншого,\~передбачено,\~що судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи\~у разі\~задоволення позову\~-\~покладаються на\~відповідача,\~-\~на підставі\~чого,\~враховуючи задоволення\~позову у\~повному обсязі\~та те,\~що позивачем\~документально підтверджено\~у порядку\~передбаченому ст.\~137\~ЦПК України\~понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Вирішуючи питання щодо чинності застосованого судом ухвалою від 20.10.2021 у справі № 388/1623/21 (провадження № 2-з/388/35/2021) заходу забезпечення позову, судом відзначається, що враховуючи вид застосованого заходу забезпечення позову та зміст даного рішення й результат розгляду даної справи, - застосований захід забезпечення позову підлягає скасуванню з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved