Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивачі звернулися\~до суду\~із позовом\~до територіальної\~громади с.\~Онут Заставнівського\~району Чернівецької\~області про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно,\~в якому\~просять визнати\~за ними\~право власності на житловий будинок, розташований по вул. Героїв Майдану, 31 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON],, померлої 22.03.2018 року. Посилаються на те, що 22.03.2018 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Героїв Майдану, 31 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON], відповідно до заповіту від 19.10.2017 року заповіла їм, спадкоємці, що мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] вони прийняли, звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачами не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивачі змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, від їх представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Онут Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.03.2018 року в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-МИ №189118 від 27.03.2018 року (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання с. Онут, вул. Героїв Майдану (колишня вул.. Жовтнева), 31 Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Наведене вбачається із довідки сільської ради №326 від 31.10.2018 року (а.с. 19) та рішення першої сесії ХХУ11 скликання Онутської сільської ради №9 від 22.12.2015 року про перейменування вулиць с. Онут Заставнівського району Чернівецької області. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту від 19.10.2017 року, посвідченого секретарем сільської ради [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №41, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповів в рівних частинах позивачам [PERSON] та [PERSON], що видно із заповіту (а.с. 16), довідки сільської ради №324 від 31.10.2018 року (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що [PERSON], яка є дружиною спадкодавця [PERSON], померлого 22.03.2018 року є спадкоємицею, що має право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, що вбачається із довідки сільської ради №325 від 31.10.2018 року (а.с. 18). Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], будучи спадкоємицею, що має право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відмовилася від прийняття спадщини, а також відмовилася від виділу ? частки набутого ними майна під час шлюбу, про що подала відповідну заяву. Позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживав разом із ним та вважається таким, що прийняв спадщину, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] не проживала, однак спадщину після його смерті прийняла, про що подала відповідну заяву. Вищенаведене вбачається із заяв [PERSON] та [PERSON], що знаходяться в матеріалах спадкової справи №83/2018 року померлого 22.03.2018 року [PERSON], яка перебуває в провадженні приватного нотаріуса Заставнівського районного нотаріального округу [PERSON], витребуваної судом та дослідженої та довідки сільської ради №326 від 31.10.2018 року (а.с. 19) Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачі звернулися до приватного нотаріуса Заставнівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявами, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачами не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Наведене вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №52364184 від 21.06.2018 року, постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.09.2018 року (а.с. 9-11). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Героїв Майдану, 31 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлим [PERSON], що підтверджується довідками сільської ради №327, №328 від 31.10.2018 року, копією погосподарської книги (а.с. 14, 20, 21). З довідки сільської ради №327 (а.с. 20) вбачається, що за домогосподарством, розташованим по вул. Героїв Майдану, 31 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області закріплена земельна ділянка для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка була надана в користування [PERSON] В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що він набув право власності на нього, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачами, як спадкоємцями за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 12), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №201 від 03.08.2018 року (а.с. 13), вартість житлового будинку, розташованого по вул. Героїв Майдану, 31 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області становить 108637 (сто вісім тисяч шістсот тридцять сім) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в підготовче судове засідання, призначене на 14-45 годину 11.12.2018 року учасники справи не з'явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 21.12.2018 року, то датою ухвалення даного судового рішення є 21.12.2018 року. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved