Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивачка 14.02.2019 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] , які розлучилися в 2004 році. Після їхнього розлучення він залишився проживати разом з матір`ю, в якої перебуває на утриманні. Відповідач участі в його утриманні не приймає. Зазначає, що на теперішній час він навчається у Жешувському університеті на факультеті математики та природничих наук в м.Жешув Республіки Польща. Вказує, що у зв`язку із тим, що він навчається у університеті на стаціонарній формі навчання, інших доходів, крім стипендії, немає, тому потребує матеріальної допомоги. Утримання, яке надає йому його мати є недостатнім, оскільки на утриманні матері знаходиться також її неповнолітня дочка - [PERSON] , 2005року народження. Стверджує, що відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу, однак добровільно надавати її відмовляється, у зв`язку із чим він змушений звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача в свою користь аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000гривень щомісячно до закінчення ним навчання. В судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає та просить суд справу розглянути у його відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] . Матір`ю позивача є [PERSON] . Шлюб між батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] було розірвано 18.03.2005року. На даний час [PERSON] , вже досягнув повноліття та навчається у Жешувському університеті на факультеті математики та природничих наук в м.Жешув Республіки Польща на стаціонарній формі навчання, у зв`язку із чим також потребує матеріальної допомоги. Планований термін закінчення навчання - вересень 2021року. Позивач проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Згідно довідки про доходи №04/0237 від 11.02.2019року мати позивача [PERSON] працює у Басейновому управлінні водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну Державного агентства водних ресурсів України на посаді бухгалтера і її середній заробіток за 2018рік складає 10407,16гривень. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.03.2005року; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] ; копією рішення приймальної комісії факультету №26/2017; копією довідки Жешувського університету на факультеті математики та природничих наук в м.Жешув Республіки Польща від 05.11.2018року (переклад з польської мови); довідкою про склад сім`ї [PERSON] №212 від 11.02.2019року; довідкою про доходи [PERSON] №04/0237 від 11.02.2019року. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним кодексом України. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 липня 2019 року становить 2007 гривень. Враховуючи наведені вище положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що позивач [PERSON] на даний час досягнув повноліття, однак продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на його утримання, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач є працездатним, тобто останній має можливість надавати сину матеріальну допомогу, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи із меж позовних вимог, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та визначити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання його повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Зокрема, згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved