Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка 19.06.2014 року звернулась з позовом, в якому просила визначити з нею місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них [INFO] року народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Однак спільне життя з відповідачем не склалося, а тому 05.05.2013 року [PERSON] звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка яка мати дитини зазначає, що вона, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку дитини, вважає за необхідне визначити місце проживання їх дитини за своїм місцем проживання. Також позивачка зазначала, що проживання дитини з однієї із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати, тому вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його права та обов'язку щодо їх дитини, але, на думку позивачки, це має відбуватися в її присутності та за місцем постійного проживання дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Представник органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримала висновок №108-10011/01 від 20.08.2014 року, згідно з яким орган опіки вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 157, 159 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати цьому. Один з батьків має право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод щодо виконання ним своїх прав та обов'язків по вихованню дитини, якщо другий з батьків, з ким проживає дитина, чинить такі перешкоди, зокрема, ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Такі ж гарантії для батьків, що проживають окремо від дітей, та для самих дітей, встановлені ст.15 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно ст.160 СК України місце проживання дитиною, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 09.12.2006 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 09 грудня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №1369, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу у сторін [INFO] року народилась донька [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 16 квітня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №1088, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Однак спільне життя між сторонами не склалося, а тому рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року шлюб між ними розірвано, відповідач проживає окремо. Так, позивачка, виходячи з інтересів дитини, а також у зв'язку з вирішенням різних питань, пов'язаних з долею дитини, просить визначити її місце проживання разом з нею, оскільки вважає, що встановлення місця проживання дитини разом з матір'ю найбільш відповідає інтересам дитини. Відповідно до Принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням своїх батьків, і в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією (ст.18) також проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документів щодо охорони дитинства. Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1). Відповідно до ч.4 ст.150 СК України батьки повинні поважати дитину. Стаття 155 цього ж кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З викладеного випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них, а тому регламентуючи правовідносини з приводу здійснення батьківських прав з метою вирішення розбіжностей між батьками, норми СК України пропонують звертатись до органів опіки та піклування або в суд. Так, з наданого органом опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації висновку №108-10011/01 від 20.08.2014 року вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], де відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 23.07.2014 року, складеного працівниками служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, створені належні умови для проживання, навчання та відпочинку малолітньої. [PERSON] працює, матеріально та житлом забезпечена, позитивно характеризується за місцем роботи. Також висновком встановлено, що під час бесіди з працівником служби малолітня [PERSON] повідомила, що вона любить маму і тата, але бажає проживати разом з мамою, так як остання її любить та піклується про неї. За таких обставин прийнятим комісією з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації рішенням було визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. Таким чином, зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що відповідач як батько дитини визнав позов в повному обсязі та проти визначення місця проживання доньки разом з її матір'ю в заяві, яка подана до суду, не заперечував, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з нею та вбачає за необхідне задовольнити їх.

Outcome: approved