Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача і просять винести рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 3 в будинку № 40 по вул. Маяковського, в м. Знамянка Кіровоградської області. Свої вимоги мотивували тим, що вони, відповідно до свідоцтва про право приватної власності від 01.08.1995 є власниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований, однак з 2007 року по теперішній час не проживає [PERSON]. Виїхав на інше постійне місце проживання в [INFO] Поперечна, 16, забрав всі свої речі та зв'язок не підтримує, комунальні послуги він не сплачує. Реєстрація відповідача в належній позивачам квартирі не дає змоги в повному обсязі реалізовувати свої права в якості власника, в добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації, тож позивачі змушені з даним позовом звернутися до суду. Позивачі в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять суд позов задовольнити, справу розглядати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ухвали Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області розгляд справи проводиться заочно. Третя особа Знамянський РС Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області в судове засідання не зявилася, надала заяву, відповідно ло якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглядати справу без участі представника. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право приватної власності від 01.08.1995 (а.с.11). [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не мешкає з 2007 року (а.с.12). Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача з вересня 2013 року і дана обставина підтверджена матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, тобто позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved