Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просили зняти арешт з майна - 1/2 частини будинку по [ADDRESS], яка належить позивачу [PERSON] на праві власності. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідачем 31.10.2008 року винесена постанова про арешт вказаного майна та оголошення заборони його відчуження для забезпечення примусового виконання виконавчого документа, виданого 30.10.2008 року Солом'янським районним судом м. Києва. Як зазначає позивач, арешт на його майно було накладено у зв'язку з виконавчим документом, виданим судом, в той час як на сьогодні виконавче провадження закінчено у зв'язку з фактичним повним виконанням, згідно довідки органу ДВС виконавчий документ на виконанні не перебуває, а саме виконавче провадження знищено. Таким чином позивач вважає, що підстави для накладення арешту на його майно відпали, а тому і просить зняти арешт з такого майна, оскільки відповідач відмовляється це робити. В судовому засіданні представник позивачі позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення по суті позову, питання зняття арешту залишив на вирішення суду. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що на виконанні у Відділі ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження №9774273 по примусовому виконанню ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 30.10.2008 року про накладення арешту на 1/2 частину будинку по [ADDRESS], яка належить позивачу [PERSON] на праві власності. Також встановлено, що постановою державного виконавця від 31.10.2008 року було накладено арешт на 1/2 частину будинку по [ADDRESS]. Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. З матеріалів позову встановлено, що на сьогодні виконавче провадження закінчено у зв'язку з фактичним повним виконанням, згідно довідки органу ДВС виконавчий документ на виконанні не перебуває, а саме виконавче провадження знищено, тобто обставини, що стали підставою для накладення державним виконавцем арешту на майно [PERSON], на сьогодні усунуті. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших, ніж передбачені частинами 1-4 цієї статті, випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки підстави для арешту майна боржника відпали. На підстав зазначеного та

Outcome: approved