Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просили стягнути з відповідача суму сплаченого авансу за договором підряду №507 від 26 червня 2019 року в розмірі 27 103 грн.; суму інфляційних витрат у розмірі 653 грн. 18 коп.; пеню передбачену договором в розмірі 18 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 26 червня 2019 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем укладено договір підряду №507, згідно умов якого відповідач мав виконати комплекс робіт по реконструкції сходів в будинку замовника. Ще до укладання договору, 18 червня 2019 року на основі усних домовленостей позивачка сплатила відповідачу 16 000 грн., на виготовлення сходів у майбутньому. В подальшому при підписанні договору підряду №507 від 26 червня 2019 року, кошти в розмірі 8 000 грн. за домовленістю сторін визнано як аванс за матеріали у майбутньому, а інші сплачені кошти в розмірі 8 000 грн. зараховано до суми авансу за виконання робіт, про що зроблено помітку безпосередньо на квитанції про сплату від 18 червня 2019 року. Також в день укладання договору позивачами додатково сплачено на користь відповідача 11 103 грн. як аванс за виконання робіт. Відтак, відповідно до пункту 3.3.1 договору підряду позивачами сплачено 40 % від ціни договору, що становить 19 103 грн. - аванс за виконання робіт та 8 000 грн. - аванс за матеріали поза умовами договору. Незважаючи на те, що замовник виконав всі умови договору та сплатив підряднику кошти в повному обсязі відповідно до умов договору, останній до виконання робіт так і не приступив, матеріали на об`єкт не доставив, припинив спілкування з позивачами, на телефонні дзвінки не відповідав та відмовився повернути сплачені за договором кошти замовнику в загальному розмірі 27 103 грн. Позивачка [PERSON] в суді просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Позивач [PERSON] до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову в повному обсязі. Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до умов укладеного договору підряду №507 від 26 червня 2019 року та додатку до нього «Види та об`єм робіт» роботи мали виконуються з матеріалів замовника, коли жодних зобов`язань поставити позивачам матеріали виконавець на себе не приймав. Однак позивачі свого обов`язку надати підряднику матеріали не виконали. Він декілька разів разом з робітниками приїздив на об`єкт, але в зв`язку з відсутністю матеріалів не зміг своєчасно приступити до виконання робіт. Разом з тим, [PERSON] відмовляється подати йому заяву про відмову від договору, оскільки в такому разі до неї будуть застосовані міри відповідальності за безпідставне розірвання договору. Відтак вважав, що позивачі, не надавши йому матеріали для виконання робіт за договором підряду, допустили прострочення. Крім того зазначив, що до укладеного договору підряду №507 від 26 червня 2019 року відноситься лише сума 11 103 грн., що зазначена в товарному чеку від 26 червня 2019 року і внесена одночасно з укладенням договору. Інші суми, зокрема ті, що зазначені в квитанціях від 18 червня 2019 року, відносяться до інших договорів, в тому числі до договору підряду №506 від 24 червня 2019 року, укладеного з матір`ю позивачки, [PERSON] , за яким роботи мали виконуватися за тією ж адресою, що і в договір №507 від 26 червня 2019 року, але на половині будинку матері. Відповідач та його представник в суді проти задоволення позову заперечили з викладених у відзиві підстав. Відповідач пояснив, що він склав специфікацію на виконання робіт за договором підряду з переліком та вартістю необхідних матеріалів для виготовлення сходів, однак [PERSON] їх в нього не замовляла та не оплачувала, оскільки мала надати свої матеріали самостійно, проте цього так і не зробила, у зв`язку з чим він не зміг своєчасно приступити до виконання робіт. Позивачі подали відповідь на відзив, в якому зазначили, що відповідач особисто надав та виписав товарні чеки від 18 червня 2019 року на загальну суму 16 000 грн. та від 26 червня 2019 року на 11 103 грн., де прописав за що позивачі вносять кошти та проставив печатку підприємства та власний підпис. Крім того зазначили, що оскільки матір позивачки [PERSON] відмовилася від договору підряду №506 від 24 червня 2019 року та відмовилась від виконання реконструкції сходів в своїй частині будинку, в зв`язку з чим оплата по договору з [PERSON] взагалі не проводилась, через завищену вартість робіт. Заслухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2019 року [PERSON] сплатила відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 16 000 грн. в якості завдатку за виготовлення сходів з матеріалів замовника, що підтверджується копіями відповідних товарних чеків від 18 червня 2018 року, оригінали яких досліджені судом. В подальшому, 26 червня 2019 року ФОП « [PERSON] » в особі [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) уклали договір підряду №507, згідно п. 1.1 якого виконавець зобов`язується на замовлення замовника виконати комплекс робіт та послуг по реконструкції сходів у будинку замовника, габаритними розміром ДхШ 4700x800мм, монтажу перил та передати виконані роботи замовнику за Актом виконаних робіт, а замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно умовам договору. Перед початком робіт за договором виконавець має надати замовником такі послуги, як: виїзд представника виконавця на об`єкт замовника для огляду, замірів сходів та консультації замовника; прорахунок та складання кошторису, ескізу сходів; складання договору та підготовка інших документів стосовно виконання робіт. Згідно п. 1.2 договору роботи виконуються згідно Додатку №1 «Види та об`єм робіт з реконструкції сходів розміром 4500х800 (ДхШ) мм та монтажу перил» та Додатку №2 «Дизайн перил», які є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.п. 1.4 - 1.4.1 договору роботи виконуються силами виконавця з матеріалу замовника або виконавця відповідно умовам договору. Сторони домовилися, якщо замовник замовляє у виконавця матеріал для виконання робіт за договором, виконавець складає документ з переліком матеріалу та його вартістю з обов`язковою оплатою замовником відповідно умовам п. 3.3. та 3.5 договору. Як передбачено п. 2.1 договору термін виконання робіт становить 30 робочих днів після внесення суми замовником відповідно п. 3.3.1 договору. День зарахування коштів не входять в термін виконання робіт. Згідно пп. 2.2.3 п. 2.2 договору терміни виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін до цього договору з пролонгацією терміну виконання робіт на стільки днів на скільки була затримка в разі несвоєчасного надання виконавцю матеріалу для виконання робіт. Відповідно до п. 2.3 договору датою закінчення робіт вважається дата їх фактичного закінчення та надіслане повідомлення представлення замовнику для прийняття та підписання Акту виконаних робіт відповідно умовам договору. Як передбачено п. 3.1-3.3 договору ціна договору визначається договірною ціною додатку №1 до договору. Договірна ціна по даному договору становить 47 758 грн. при готівковому розрахунку, та включає тільки ціну робіт та транспортні витрати виконавця по виконанню робіт за додатку №1, без матеріалу та його доставки. Розрахунки між сторонами за договором здійснюється замовником у національній валюті України у готівковій формі такими етапами: Замовник в день підписання договору, для початку робіт за договором вносить виконавцю суму у розмірі 40% від ціни Договору, а саме 19 103 грн. Надалі, після того, як виконавець почав монтажні роботи, замовник оплачує виконавцю роботи за фактично виконані роботи виконавцем, з обов`язковим підписанням сторонами Акту виконаних робіт. Залишок - після закінчення робіт за договором з обов`язковим підписанням сторонами Акту виконаних робіт. Згідно п. 3.5 договору матеріал виконавця, виготовлення матеріалу під індивідуальні розміри замовника, транспортні витрати виконавця оплачуються замовником у повному розмірі, в день замовлення матеріалу або в день його доставки на об`єкт договору з підписанням Акту прийому-передачі товару замовником. Відповідно до п. 4.1 договору виконавець зобов`язаний виконати роботу зазначену в п. 1.1 в установлені договором терміни; інформувати замовника про хід виконання робіт і обставини, що загрожують належному виконанню своїх обов`язків за договором; виконувати роботи з належною якістю; проінформувати замовника про закінчення виготовлення робіт відповідно п. 9.9.1 договору; належним чином виконати умови договору та прийняті на себе зобов`язання за ним. Як передбачено п. 4.3 договору замовник зобов`язаний своєчасно в установленому договором і законодавством порядку прийняти та оплатити виконані роботи; оплачувати виконавцю роботи згідно додатку №1 до договору відповідно до умов договору. Якщо роботи виконуються з матеріалу виконавця, замовник має оплатити виконавцю даний матеріал відповідно умов п. 3.5 договору (п. 4.3.6 договору). Згідно п. 7.1 договору за порушення термінів виконання робіт, зазначених в договорі, з вини виконавця, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 100 грн. за кожен прострочений день. Відповідно до п. 7.4 договору у разі необґрунтованої відмови замовником від подальшого виконання зобов`язань за цим договором, замовник зобов`язана оплатити всі фактично понесені витрати і надані послуги (п. 1.1 договору, вартість якого становить 1000 грн.; п. 1.1.2 договору, вартість якого складає 3 900 грн.; п. 1.1.3 договору, вартість якого становить 1 000 грн.) виконавцем, пов`язані з виконанням зобов`язань за цим договором, а також сплатити штраф у розмірі 25 (двадцяти п`яти) відсотків від вартості робіт по договору. Як передбачено п. 9.3 договору договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до обов`язково виконання зобов`язань сторін за договором. Відповідно до п. 9.7 договору додаткові угоди до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами. Згідно п. 9.9 договору сторони узгодили, що будь-які зміни в договорі, повідомлення (попередження, вимоги тощо), дані одна одній у порядку передбаченому пунктом 9.9.1 цього договору, будуть вважатисянаправленими належним чином. Замовник погоджується з тим, що всі електронні повідомлення, отримані від виконавця, а також надіслані ним замовнику, вважаються такими, що мають юридичну силу можуть бути використані для переговорів сторонами договору та не можуть бути заперечені лише через те, що вони мають електронну форму та/або надіслані/отримані через сервіс Viber чи електронну поштою. Вважається, що зазначені електронні повідомлення підписані електронним підписом, яким для цілей цього договору визнається номер мобільного телефону його автора, зазначений реквізитах договору. Датою отримання такого повідомлення вважається дата відповідного електронного повідомлення, надісланого виконавцем/замовником на номер телефону або адресу електронної пошти в сервісі Viber виконавцю/замовнику та щодо якого сервісом Viber встановлено статус «Доставлено», а електронної поштою дата та час відправлення листа. В день укладання договору підряду, тобто 26 червня 2019 року [PERSON] сплатила на користь відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 11 103 грн. в якості завдатку за виконання робіт по виготовленню сходів, що підтверджується копією товарного чеку від 26 червня 2019 року виданого відповідачем, оригінали якого досліджений судом. 26 червня 2019 року сторони погодили види та об`єм робіт з реконструкції сходів розміром 4500х800(ДхШ) мм та монтажу перил про що склали та підписали Додаток №1 до договору підряду №507 від 26 червня 2019 року. На виконання п. 1.1.2 договору підряду відповідач виготовив ескіз сходів. Крім того відповідач склав специфікацію на виконання робіт за договором підряду з переліком та вартістю необхідних матеріалів для виготовлення сходів загальною вартістю 13 627 грн. На виконання п 3.3.1 договору позивачка сплатила відповідачу 19 103 грн. та додатково 8 000 грн. як завдаток (18 та 26 червня 2019 року), про що відповідачем видано їй відповідні чеки, оригінали яких досліджені в суді. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , показав, що він працює приватним підприємцем, надає послуги зі зварювання. В червні 2019 року зустрівся з відповідачем, який запропонував йому роботу по виготовленню сходів в будинку [ADDRESS] . Коли він з напарником приїхав на об`єкт за вказаною адресою для виконання робіт їх зустріла жінка, яка представилася [PERSON] та повідомила, що матеріалів для виготовлення сходів немає. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як передбачено ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Як передбачено ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб. Відповідно до ст. 840 ЦК України якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу. Згідно ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відповідно до ст. 870 ЦК України за договором побутового підряду підрядник виконує роботу зі свого матеріалу, а за бажанням замовника - з його матеріалу. Якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи. У випадках, передбачених договором, матеріал може бути наданий підрядником у кредит (із розстроченням платежу). Подальша зміна ціни наданого в кредит матеріалу не призводить до перерахунку, якщо інше не встановлено договором. Як передбачено ст. 871 ЦК України якщо робота виконується з матеріалу замовника, у квитанції або іншому документі, що видається підрядником при укладенні договору побутового підряду, вказуються точне найменування матеріалу, його кількість і оцінка, здійснена за погодженням сторін. Як передбачено ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ст. 570 ЦК України). Відповідно до ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено з матеріалів справи та пояснень сторін, роботи по реконструкції сходів в будинку позивачів обумовлені договором підряду №507 від 26 червня 2019 року, не були виконані у зв`язку із відсутністю матеріалів необхідних для цього. Позивачка в суді твердила, що матеріали для виготовлення сходів згідно умов договору мав надати саме відповідач, який склав відповідну специфікацію із зазначенням вартості та переліку матеріалів, однак свої зобов`язання згідно п. 2.1 Договору відповідач в строк до 26 липня 2019 року не виконав і допустив прострочення зобов`язання. Відповідач в свою чергу в суді наполягав на тому, що вони домовилися про виготовлення сходів саме з матеріалів замовника, про що ним видано товарні чеки і отримано завдаток з приміткою - за виготовлення сходів з матеріалів замовника. Складена ним специфікація стосується переліку і виду матеріалів, які мають бути надані замовником. Проте зазначені в специфікації матеріали в нього не замовлялися, позивачкою не погоджувалися, передоплата для їх придбання йому не передавалася і така специфікація не є документом згаданим в п. 1.4 Договору. Судом встановлено, що договір містить альтернативні умови з приводу суб`єкта надання матеріалів для виконання робіт, згідно п. 1.4 якого роботи виконуються силами виконавця з матеріалу замовника або виконавця відповідно умовам договору. У той же час сторони домовилися, що, якщо замовник замовляє матеріал для виконання робіт за договором у виконавця, останній складає документ з переліком матеріалу та його вартістю з обов`язковою оплатою замовником відповідно умов п. 3.3. та 3.5 договору (п. 1.4.1 договору), а матеріал виконавця оплачуються замовником у повному розмірі, в день замовлення матеріалу або в день його доставки на об`єкт договору з підписанням Акту прийому-передачі товару замовником (п. 3.5 договору). Разом з тим, жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що сторони належним чином, в установлений законом спосіб (ст.ст. 638, 837, 839, 340, 870, 871 ЦК України) домовилися про те, з чиїх матеріалів (замовника чи виконавця) будуть виконуватися роботи по реконструкції сходів, матеріали справи не містять. Як вбачається з умов договору, надання матеріалів для виконання робіт не входить ні до обов`язків виконавця (п. 4.1 договору), ні до обов`язків замовника (п. 4.3 договору). Сама тільки специфікація з переліком та вартістю необхідних для виконання робіт матеріалів, складена відповідачем, яка даних про погодження її замовником не містить, не свідчить про те, що робота за договором підряду мала виконуватись з матеріалів замовника або ж матеріалів замовника. Доводи позову про те, що при підписанні договору підряду №507 від 26 червня 2019 року, сторони домовилися про те, що грошові кошти в розмірі 8 000 грн. сплачені позивачкою 18 червня 2016 року визнано як аванс за матеріали у майбутньому, суд до уваги не приймає як безпідставні, коли в самих квитанціях від 18 червня 2019 року зазначено, що вказані кошти є завдатком за виготовлення сходів з матеріалів замовника. Відтак, судом встановлено, що сторони ані під час укладання 26 червня 2019 року договору підряду, а ні в подальшому в належній формі не домовилися про всі його істотні умови, які є необхідними для даного виду договору, зокрема не погодили з чиїх саме матеріалів - замовника чи виконавця, будуть виконуватися роботи по реконструкції сходів в будинку позивачів. Таким чином слід дійти висновку про те, що договір підряду №507 від 26 червня 2019 року сторонами відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України не укладений, коли останні в належній формі не досягли згоди з приводу усіх істотних умов договору. Відтак підстав вважати, що [PERSON] допустив прострочення виконання своїх зобов`язань за договором підряду судом не встановлено, коли сторони в належній формі не домовилися про те, що роботи мали виконуватися саме з матеріалів підрядника. Таким чином до відповідача не можуть бути застосовані штрафні санкції (пеня, інфляційні витрати) передбачені умовами договору підряду та вимогами Закону, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Разом з тим, у ч. 3 ст. 651 ЦК України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України (правова позиція Верховного Суду в постанові від 31 березня 2021 року в справі №363/3555/17-ц). Оскільки правова підстава щодо отримання коштів між сторонами не виникала, коли договір підряду між сторонами відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України не укладений, суд доходить висновку про те, що грошові кошти в розмірі 27 103 грн. отримані відповідачем у розумінні ч. 3 ст. 571 п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України є такими, що підлягають поверненню. Відтак з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути сплачену на виконання умов договору підряду суму грошових коштів в загальному розмірі 27 103 грн., і тим самим позовну заяву задовольнити частково. Також по справі встановлено, що позивачка, як споживач та замовник, відмовилася від договору підряду в ході листування з відповідачем в електронній формі та вимагала повернення сплачених коштів відповідачем, оскільки підрядник протягом розумного строку так і не приступив до виконання робіт, починаючи з 26 червня 2019 року, хоча грошові кошти, як завдаток, отримав та на її письмову вимогу їх не повернув (ч. 2 ст. 849, ч. 3 ст. 571 ЦК України ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»). Що стосується доводів позову про стягнення вказаних грошових коштів на користь позивача [PERSON] , як платника, то підстав для цього судом не встановлено, який не є стороною договору, коли оригінали товарних чеків про сплату грошових коштів в розмірі 27 103 грн. згідно ст. 545 ЦК України знаходяться саме у позивачки [PERSON] . Не встановлено судом й підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди, коли належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що його діями позивачам заподіяно моральну шкоду суду не надано. Крім того, згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивачі звільнені на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, пред`явлена позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial