Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить постановити рішення, яким поновити її на роботі на посаді завгоспа Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів- дитячий садок», зобов'язати в.о. директора Ісайківський НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-дитячий садок» [PERSON] прийняти та оплатити листок непрацездатності серії АГО №670777 виданий 12.01.2015 року Богуславською ЦРЛ [PERSON] за період з 12 січня 2015 року по 21 січня 2015 року та листок непрацездатності серії АГО №649882 виданий 22.01.2015 року Богуславським районним центром первинної медико-санітарної допомоги [PERSON] за період з 22 січня 2015 року по 30 січня 2015 року, та стягнути солідарно із відповідачів Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» і [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона з травня 2014 року тимчасово виконувала обов'язки завгоспа в Ісайківському НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області, а з 05 червня 2014 року була прийнята на постійну роботу за зазначеною посадою. До її призначення на посаду завгоспа вказану посаду обіймала [PERSON], яку було звільнено за прогули. З 12 січня 2015 року по 30 січня 2015 року позивачка хворіла та перебувала на лікарняному. 20 січня 2015 року їй надійшов рекомендований лист з повідомленням про вручення, в якому знаходився наказ виконуючого обов'язки директора Ісайківського НВК «НВК І-ІІІ ступенів - дитячий садок» від 12 січня 2015 року № 04 к/тр про її звільнення із займаної посади завгоспа 12 січня 2015 року у зв'язку з поновленням на роботі [PERSON], яка раніше виконувала цю роботу з посиланням на п. 6 ст. 40 КЗпП України. Також в наказі зазначено, що адміністрація не має можливості запропонувати [PERSON] роботу, яку вона могла б виконувати відповідно до її фаху та кваліфікації. Підстава: Рішення Апеляційного суду Київської області від 11.11.2014 року. Також в листі було повідомлення про необхідність з'явитися в Ісайківський НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» для отримання трудової книжки. Позивачка вважає звільнення її з роботи незаконним, та як відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Крім того, на час звільнення з роботи вона перебувала в стані вагітності, а тому відповідно до ч. 3 ст.184 КЗпП України її не мали права звільняти. На час звільнення в Ісайківському НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» була вакантна посада секретаря, яку на переконання позивачки за своєю освітою та фаховим рівнем вона могла б успішно виконувати. Крім того, [PERSON], яка обіймала посаду соціального педагога, пішла в декретну відпуску. Відділом освіти Богуславської райдержадміністрації чотирьох осіб було направлено на заочні курси, де позивачка також могла б навчатися. Кілька осіб працюють у відповідача на півтори ставки, а тому була можливість запропонувати їй відповідну роботу. Але з усіх перелічених можливостей для її працевлаштування, відповідачі не запропонували їй роботу та звільнили з порушенням вимог Кодексу законів про працю України. Внаслідок незаконного звільнення з роботи їй було заподіяно моральну шкоду, оскільки за весь час, що минув після звільнення, вона і члени її сім'ї перебували в стресовому стані, вона в той час хворіла, і їй було боляче не тільки фізично, а й морально через незаконні дії відповідачів. У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України відповідачі Ісайківський НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» та в.о. директора вказаного навчального закладу [PERSON] повинні солідарно відшкодувати їй моральну шкоду, розмір якої вона визначає в сумі 5000 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що рішення апеляційного суду Київської області про поновлення на роботі [PERSON] на посаду завгоспа Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» надійшло до навчального закладу в листопаді 2014 року, але виконати його не було можливо, так як позивачка [PERSON], яка займала посаду завгоспа, перебувала на лікарняному з 13 листопада 2014 року. Лише 12 січня 2015 року позивачка вийшла на роботу і близько 12.00 годин вона була запрошена до кабінету в.о. директора Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок», де їй було оголошено наказ про звільнення з роботи згідно п. 6 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з поновленням на роботі [PERSON], яка раніше займала посаду завгоспа. Оскільки вільних вакансій не було в навчальному закладі, то позивачці не пропонували іншу роботу. Після оголошення наказу про звільнення з роботи, [PERSON] відмовилася отримувати копію наказу та покинула робоче місце, про що було складено відповідний акт за участю заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] та інших працівників навчального закладу. Також представник відповідача зазначив, що позивачка не повідомляла адміністрацію Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» про те, що вона з 12 січня 2015 року перебуває на лікарняному і що являється вагітною. На переконання представника відповідача, позивачка не довела в судовому засіданні, що вона на час звільнення станом на 12 січня 2015 року була вагітною, оскільки належним чином проведене медичне обстеження, що мало місце 20 березня 2015 року, свідчить що [PERSON] має вагітність 5-6 тижнів. Також представник відповідача просив врахувати наказ директора Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» [PERSON] від 13 березня 2015 року, яким змінено формулювання дати звільнення [PERSON] в наказі від 12.01.2015 року і датою звільнення вважається 02 лютого 2015 року. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та надала суду пояснення аналогічні поясненням представника відповідача [PERSON] Представник відповідача відділу освіти Богуславської РДА Крушеницька І.О. в судовому засіданні висловила заперечення проти позову та пояснила суду, що на час звільнення позивачки з роботи за штатним розписом Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» не було вакантних посад, які можливо було б запропонувати позивачці. Також на її переконання звільнення позивачки відбулося без порушення вимог трудового законодавства. Суд, заслухавши позивачку і її представника, відповідачку та представників відповідачів, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] з 05 червня 2014 року була прийнята на роботу на посаду завгоспа Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області, що підтверджується копією наказу №57 к/тр від 05.06.2014 року. 12 січня 2015 року [PERSON] було звільнено із займаної посади на підставі наказу в.о. директора Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» [PERSON] згідно п. 6 ст. 40 Кодексу законів про працю України в зв'язку з поновленням на роботі [PERSON], яка раніше займала посаду завгоспа, що підтверджується копіє наказу №04 к/тр від 12.01.2015 року «Про звільнення [PERSON].» та копією трудової книжки позивачки. Із копії листка непрацездатності серії АГО №670777 виданого 12.01.2015 року Богуславською ЦРЛ [PERSON] вбачається, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 12 січня 2015 року по 21 січня 2015 року . Із копії листка непрацездатності серії АГО №649882 виданого 22.01.2015 року Богуславським районним центром первинної медико-санітарної допомоги [PERSON] вбачається, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні в період з 22 січня 2015 року по 30 січня 2015 року. Вирішуючи даний спір, суд враховує наступні положення чинного трудового законодавства України. Пунком 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом у разі поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. Звільнення з підстави, зазначеної у п. 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив судам, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст.40 КЗпП ( 322-08 ) стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обгрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. Також судом враховується правовий висновок викладений в Постанові судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14, в якому зазначено, що трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена ч. 3 ст. 40, ч. 2 ст. 41 КЗпП України заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності. Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 235 зазначеного Кодексу у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст. 235 та ст. 240 КЗпП України, тому, установивши, що звільнення позивача відбулось із порушенням визначеного законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі. Враховуючи викладене, суд приймає до уваги доводи позивачки про незаконність її звільнення з роботи з порушенням вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки в день звільнення 12 січня 2015 року їй було видано Богуславською ЦРЛ лікарняний лист про тимчасову непрацездатність. Заперечення представника відповідача про те, що позивачка 12 січня 2015 року приступила до роботи і до обіднього часу виконувала свої посадові обов'язки та не була в цей час на лікарняному, суд не може прийняти до уваги, оскільки факт перебування [PERSON] в Богуславській ЦРЛ близько 09.00 годин підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також копією листка непрацездатності серії АГО №670777 виданого 12.01.2015 року Богуславською ЦРЛ позивачці [PERSON] підтверджується, що вона з 12 січня 2015 року перебувала на амбулаторному лікуванні. Доводи позивачки про незаконність її звільнення з порушенням вимог ч. 3 ст. 184 КЗпП України суд не може прийняти до уваги, оскільки вона не довела в судовому засіданні, що на час звільнення станом на 12 січня 2015 року була вагітною. Про даний факт свідчать медичні дані під час обстеження, що мало місце 20 березня 2015 року, де зазначено, [PERSON] має вагітність 5-6 тижнів. Оскільки відповідачем наказ про звільнення позивачки з роботи прийнятий з порушенням вимог трудового законодавства, то такий наказ підлягає скасуванню, а [PERSON] поновленню на роботі на посаді завгоспа Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» Богуславської районної ради Київської області з 12 січня 2015 року (ч. 1 ст. 235 КЗпП України). Можливість зміни дати звільнення з роботи з огляду на те, що наказ про звільнення був виданий під час тимчасової непрацездатності працівника, та уточнення дати звільнення після закінчення терміну тимчасової непрацездатності не передбачено чинним трудовим законодавством України, а тому наказ в.о. директора Ісайківськгого НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-дитячий садок» від 13 березня 2015 року про звільнення [PERSON] з 02 лютого 2015 року не може бути врахований при вирішенні даного позову. Суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення моральної шкоди, оскільки незаконному звільненню її з роботи сприяло те, що позивачка не повідомила належним чином адміністрацію Ісайківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - дитячий садок» про свою тимчасову непрацездатність та не надала інформацію про свою вагітність. В будь-якому випадку для застосування положень ст. 237-1 КЗпП України необхідно встановити факт, що порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, але позивачкою доказів на підтвердження цих фактів не надано суду. Згідно ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial