Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про виділення частки з майна, що є спільною сумісною власністю та припинення права на спільну часткову власність і, посилаючись на те, що вони є чоловіком та дружиною. Від шлюбу є син [PERSON]. 11 березня 1996 року ними було отримано право сумісної приватної власності на квартиру, яка розташована за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Автомобільна, 7/24. З першого дня отримання права власності на зазначену квартиру поліпшення в ній робили тільки вони, а саме робився ремонт, мінялася сантехніка, по всій квартирі замінювалися труби водопроводу та опалення. Всіма цими благами користувався й відповідач, який з моменту досягнення повноліття та до теперішнього моменту ніколи поліпшення у квартирі, яка належить на праві сумісної приватною власності не робив, комунальні та інші платежі за утримання квартири не вносив. Утримання квартири у нормальному житловому вигляді лежить лише на їх плечах. На теперішній час між ними та відповідачем склалися вкрай негативні відношення стосовно володіння та користування зазначеною вище квартирою, та виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення його частки із сумісного володіння не досягнуто, а тому просять суд виділити частки володіння власникам у сумісній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], при виділенні частки у сумісній власності, зменшити частку, яка належить [PERSON], [INFO] до 1/6 частки та припинити його право власності на цю частку, та визнати їх право власності на 1/6 частку у рівних долях. Представник позивача [PERSON] про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі так як отримав від позивачів за 1/6 частку належної йому квартири грошову компенсацію у розмірі 27000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків та встановив відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, - їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним письмовій формі. Згідно ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, неподільною, або володіння і користування майном є неможливим; припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого житлово-комунальної конторою концерну «Луганськбуд» 11 березня 1996 року, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто позивачі та відповідач, які є співвласниками у спільній сумісній власності, частки яких не виділені, а з урахуванням наданих відомостей у позовній заяві та вимог ст. 370 ЦК України, їх частки є рівними, а саме кожному з них належить по 1/3 частці зазначеної квартири. Як видно з позовної заяви, позивачі [PERSON]М та [PERSON] просять не лише визначити їм розмір часток, але зменшити розмір належної відповідачу [PERSON] частки з 1/3 до 1/6, оскільки з моменту набуття ним власності на дану квартиру та досягненням повнолітня він не вчиняв жодних дій щодо утримання належного йому майна, а позивачі в цей час здійснили поліпшення квартири, займаючись її утриманням та збереженням, при цьому позовні вимоги позивачів відповідач визнав, а тому в даній частині вимоги позивачів підлягають задоволенню. У звязку з повним визнанням позовних вимог суд вважає також такими, що підлягають задоволенню вимоги позивачів про припинення права власності на 1/6 частку визначеної відповідачу у праві спільної часткової власності, а саме квартири [ADDRESS], відповідно до положень ст. 365 ЦК України, оскільки, як видно з заяви відповідача, останній отримав від позивачів в якості відшкодування вартості 1/6 частки у спільній сумісній власності 27000 грн., тому погоджується на припинення його права власності на користь позивачів. Враховуючи викладене, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та відповідають діючому законодавству, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, тому позовна заява [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про виділення частки з майна, що є спільною сумісною власністю та припинення права на частку у спільній частковій власності підлягає задоволенню та визначенню часток співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] у рівних долях по 1/3 частці, зменшенню частки, яка належить [PERSON] у праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] з 1/3 до 1/6, припиненню права власності [PERSON] на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] та визнанню права власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/12 частці за кожним квартири [ADDRESS], а тому з урахуванням викладено, оскільки [PERSON] та [PERSON] є фактично власниками ? частки квартири кожен, тому необхідно визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] у рівних долях по 1/2 частці.

Outcome: approved