Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивачка 27.04.2016року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: що не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання втративши право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 2001 році [PERSON] було отримано ордер на житлове приміщення №14 серії П2001, а саме двокімнатну квартиру розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Комунар /Покровський/[ADDRESS]. На даний час [PERSON] фактично проживає та користується спірною квартирою, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Комунар /Покровський/[ADDRESS]. Крім неї в даній квартирі зареєстрованими значаться: донька [PERSON], [INFO], зять [PERSON],[INFO], онука [PERSON], [INFO]. Третя особа [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 вересня 1994 року. З червня 2011 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, відповідач змінив місце проживання. Заочним рішенням від 22 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. Відповідач в утриманні квартири участі не приймає, не сплачує комунальні платежі, його особисті речі в спірній квартирі відсутні. На підставі вищевикладеного просить визнати [PERSON], таким що втратив право користування квартирою №18 в будинку №3-Е, ж/м Комунар /Покровський/, буд.3-Е. кВ.18 та зняти його з реєстраційного обліку за визначеною адресою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON]. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином . Про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON], на підставі ордеру на житлове приміщення №14 серія П2001 було надано право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Комунар[ADDRESS]/а.с.6/ 16 листопада 2007 року помер [PERSON]./а.с.7/ Станом на день розгляду справи, за адресою: м. Дніпропетровськ ж/м Комунар[ADDRESS] зареєстрованими значаться: [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO] та онука [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім*ї та місце реєстрації №3752 від 10.03.2016 року /а.с.8/ Згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, фактично шлюбні відносини припинені з 2011 року./а.с.10-11/ В судовому засіданні встановлено, що відповідач в квартирі №18 на ж/м Комунар /Покровського/, буд. 3-Е в м. Дніпропетровську не проживає, в квартирі відсутні його особисті речі, що підтверджується актом обстеження квартири за підписом начальника КП «ЖЕП» №25 ДМР від 11.03.2016 року /а.с.12/. Також, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили що [PERSON] не проживає за адресою: ж/м Комунар /Покровський/, кВ.18 буд. 3-Е, м. Дніпропетровськ з 2011 року. Участі в оплаті за користування квартирою та комунальних платежів з 2011 року по цей час відповідач не приймав. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. В даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, буде підставою для зняття його з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги ту обставину, що відповідач не проживає за адресою ж/м Комунар, кВ.18 , буд.3-Е у м. Дніпропетровську з 2011р., а також що рішення суду є самостійною підставою для зняття з реєстрації, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №18 на ж/м Комунар /Покровський/, буд.3-Е у м. Дніпропетровську, та про відмову в задоволенні решти вимог. Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судові витрати понесені позивачем, а саме судовий збір у сумі 551,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial