Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права на користування житлом. Позовні вимоги обґрунтували тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. зареєстрованого в реєстрі за № 5016, їм належить квартира [ADDRESS]. У належаній їм квартирі окрім них зареєстровані їх діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Донька [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з нами за адресою: [ADDRESS], однак син [PERSON] хоч з 16.11.2011 року зареєстрований за вказаною адресою, однак не мешкає більше двох років, ніяких витрат зі сплати комунальних послуг не несе. Згідно записів будинкової книги [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16.11.2011 року, однак у зв'язку зі зміною прізвища, був знятий з реєстрації, та був зареєстрований вже за вищевказаною адресою як [PERSON], дата реєстрації залишилась 16.11.2011 рік. Через реєстрацію відповідача, вони обмежені у праві розпорядження своїм майном на власний розсуд. У судове засідання 23.10.2018 року позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Раніше суду пояснила, що відповідач її син [PERSON], за вказаною адресою, не мешкає, але інколи приходить, та влаштовує сварки з нею та вітчимом, у зв'язку з чим вона викликає поліцію. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди а позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2002 року [PERSON], [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с10) . Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 10.09.2018 року вх. № 29399 (а.с.24). Відповідно до свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]» (а.с.14) Згідно будинкової книги [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS](а.с.11-12). Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved