Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкоди в користуванні житловим приміщенням та визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловою площею у житловому будинку №84 по вул. Багратіона у м. Краматорську, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.04.1982 року належить по ? частки жилого будинку №84 розташований за адресою вул. Багратіона в м. Краматорську. В даному будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON] Відповідач не проживає у даному приміщенні з початку 2003 року по теперішній час, його речей там немає. Вони не можуть сплачувати за нього комунальні послуги та скористатись своїм право власності. Просять усунути перешкоду в користуванні їх власністю та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку №84 по вул. Багратіона у м. Краматорську. Позивачі в судове засідання не зявились, але надали суду заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутність, на заявлених вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.223 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст.280-282 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.04.1982 року [PERSON] та [PERSON] належить по ? частки жилого будинку №84 розташованого за адресою вул. Багратіона в м. Краматорську. Згідно домової книги відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до акту про не проживання від 30.10.2017р., відповідач зареєстрований за адресою [INFO], але не проживає з початку 2003р., його особистих речей у будинку немає, комунальні послуги він не сплачує. При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивачів про те, що відповідач чинить їм перешкоди у користуванні власністю та втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку №84 по вул. Багратіона у м. Краматорську.

Outcome: approved