Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їх бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,56 га, яка розташована на території [ADDRESS], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт виданий на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації Ренійського району Одеської області від 22 липня 2004 року № 257А - 2004, серії - [NUMBER] від 31 січня 2005 року, кадастровий номер - [NUMBER]. За життя померла [PERSON] склала заповідальне розпорядження, зареєстроване в реєстрі за № 178 від 17 жовтня 2012 року, яким усе своє майно заповідала доньки - відповідачу [PERSON] У встановлений законом період відповідач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [INFO] помер дідусь позивачів - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,58 га, яка розташована на території [ADDRESS], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт виданий на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації Ренійського району Одеської області від 22 липня 2004 року № 257А - 2004, серії - [NUMBER] від 31 січня 2005 року, кадастровий номер - [NUMBER]. За життя померлий [PERSON] склав заповідальне розпорядження, зареєстроване в реєстрі за № 179 від 17 жовтня 2012 року, яким усе своє майно заповідала доньки - відповідачу [PERSON] У встановлений законом період відповідач знову не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідач не бажала приймати спадщину після смерті батьків, оскільки завжди вважала позивачів законними спадкоємцями на майно померлих. Через деякий час позивачі звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 20 грудня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце, проведення судового засідання сповіщалися належним чином, до суду надійшла заява від представника позивачів - адвоката [PERSON], відповідно до якої вона просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце, проведення судового засідання сповіщалася належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла бабуся позивачів - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,56 га, яка розташована на території [ADDRESS], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт виданий на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації Ренійського району Одеської області від 22 липня 2004 року № 257А - 2004, серії - [NUMBER] від 31 січня 2005 року, кадастровий номер - [NUMBER]. За життя померла [PERSON] склала заповідальне розпорядження, зареєстроване в реєстрі за № 178 від 17 жовтня 2012 року, яким усе своє майно заповідала доньки - відповідачу [PERSON] У встановлений законом період відповідач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [INFO] помер дідусь позивачів - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,58 га, яка розташована на території [ADDRESS], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт виданий на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації Ренійського району Одеської області від 22 липня 2004 року № 257А - 2004, серії - [NUMBER] від 31 січня 2005 року, кадастровий номер - [NUMBER]. За життя померлий [PERSON] склав заповідальне розпорядження, зареєстроване в реєстрі за № 179 від 17 жовтня 2012 року, яким усе своє майно заповідала доньки - відповідачу [PERSON] У встановлений законом період відповідач знову не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідач не бажала приймати спадщину після смерті батьків, оскільки завжди вважала позивачів законними спадкоємцями на майно померлих. Через деякий час позивачі звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 20 грудня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивачі надали суду: копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлих [PERSON] та [PERSON], підтвердження родинного зв'язку між померлими та відповідачем, підтвердження родинного зв'язку між відповідачем та позивачами та інші докази, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог. А відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлих [PERSON] та [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцями яких є [PERSON] та [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved