Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з позовом до Семенівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 25.03.2019 року остаточно просять суд: встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON] , який помер [INFO] та встановити факт прийняття померлим [INFO] [PERSON] спадкового майна у вигляді житлового будинку [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності в рівних частках по 1/4 частині на житловий будинок [ADDRESS] . Так, вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер їх батько - спадкодавець [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] . На момент смерті батька його сини були неповнолітніми, а тому їх опікуном визнано [PERSON] Маючи намір оформити спадщину після смерті батька, позивач [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, проте листом нотаріуса № 115/02-31 від 12.02.2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Як згодом з`ясувалось вищевказаний житловий будинок належав їх дідові [PERSON] . До дня смерті діда та батька вони мешкали разом з ними в одному будинку, тобто фактично прийняли спадщину. На підставі вищевказаних обставин вони і звернулись до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника Семенівської сільської ради, з проханням винести рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . /л.с.17/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Як вбачається з матеріалів справи позивачі [PERSON] , яка змінила прізвище у зв`язку з укладанням шлюбу, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є рідними дітьми померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження /л.с.52-55/. На підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 477/А-2017 від 31.10.2017 «Про встановлення опіки над малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », призначено [PERSON] опікуном над малолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /л.с.50/. Маючи намір прийняти спадщину позивач [PERSON] звернулась в Білгород-Дністровську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , з якої вбачається, що дійсно спадкова справа була заведена за заявою [PERSON] , проте постановою нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори № 115/02-31 від 12.02.2019 року, відмовлено [PERSON] в отриманні Свідоцтва про право на спадщину за законом після батька [PERSON] померлого [INFO] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок за [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх братів стверджувала, що спірний будинок належав на праві власності її дідові [PERSON] , але згодом, після смерті останнього її батько прийняв у спадщину житловий будинок [ADDRESS] . В якості обґрунтування своїх вимог надала суду наступні докази. Так, у відповідності до довідки № 17 від 18.01.2019 року Семенівської сільської ради, згідно запису погосподарської книги № 14 особовий рахунок № [NUMBER] за 1996-2000 роки, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] , на день смерті [INFO] належав гр. [PERSON] , рік побудови - 1963 рік. /л.с.22/ Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, в судовому засіданні достовірно підтверджено факт належності померлому [INFO] [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Семенівської сільської ради № 36 від 08.02.2019 року, разом з померлим гр. [PERSON] в [ADDRESS] , на день смерті [INFO] були зареєстровані: [PERSON] - дружина /померла [INFO] /, син - [PERSON] . Проживали без реєстрації [PERSON] - цивільна дружина сина; [PERSON] - донька сина. Таким чином, дійсно на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] його син та батько позивачів [PERSON] проживав з спадкодавцем за однією адресою. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3,4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що дійсно [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] ,шляхом його фактичного прийняття. Таким чином, позивачі, які є спадкоємцями І черги за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] , юридично прийняли спадщину, оскільки звернулись до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовились від її прийняття, однак та обставина, що їх спадкодавець своє право власності на спірний житловий будинок не оформив у встановленому законом порядку перешкоджають їм у нотаріальному оформленні спадщини, взявши до уваги підтверджений факт належності спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Семенівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та можливість їх задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved