Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.03.2021р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 07 лютого 2017 року між нею та [PERSON] , відповідачем у справі, укладений шлюб. Від шлюбу з відповідачем [INFO] у них народився син [PERSON] , який мешкає разом з нею ( [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що їх сім`я фактично розпалась і в подальшому збережена бути не може. На даний час майнових спорів між ними не існує. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, зникли спільні інтереси, з`явились різні погляди на життя, виникли непорозуміння, з часом вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між шлюбних відносин. Вказує, що вона ( [PERSON] ) намагалась відновити їх відносини, але, вважає, що відповідач не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх родині, не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, та взаємодопомоги, тому з 21.02.2021р ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, вона ( [PERSON] ) разом із сином проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та покласти на останнього судові витрати. Після розірвання шлюбу просить її прізвище змінити на дошлюбне [PERSON] . Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява, згідно до якої відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу із [PERSON] . Ухвалою судді Краматорського міського суду від 06.04.2021р позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Справа розглянута судом у відповідності до ч.ч.3, 5\~ст.279 ЦПК України\~без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , складеного та виданого 07.02.2017р у Краматорському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 лютого 2017 року, актовий запис №63. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2017р, яке видане Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стан) Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №511). Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч.2\~ст.104 СК України). Відповідно до\~ст.105\~ч.3\~зазначеного Кодексу - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Частиною 1 ст.110\~СК України передбачено, що, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог\~ст.81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження сім`ї є неможливе та суперечить інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки за її клопотанням змінити на дошлюбне - « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову характеру, тобто 454грн. Решта 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову в сумі 454грн, згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved