Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивують тим, що є власниками житлового будинку №11 по пров.Котляревського в м.Прилуки Чернігівської області на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 травня 1995 року. Також в даному житловому будинку крім позивачів, зареєстрований і син [PERSON] відповідач по справі [PERSON] Оскільки, відповідач вже протягом тривалого часу, а саме на протязі останніх шести років фактично не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, особистих речей його в будинку не має, і взагалі він будинком не цікавиться, а реєстрація відповідача за вище вказаною адресою призводить до надмірних комунальних послуг, які фактично не надаються, але плата за них нараховується, що порушує права позивачів як власників житла, тому і подано до суду позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не з»явилися, проте згідно їх заяв просили розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання також не з»явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 травня 1995 року, виданого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2-2217 р., [PERSON] та [PERSON] отримали в рівних частках у спадщину житловий будинок №11 по провул.Котляревського в м.Прилуки Чернігівської області (а.с.12). У відповідності до копії довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 23 січня 2018 року за №123, станом на 31 грудня 2012 року право власності на будинок за адресою: м.Прилуки, пров. Котляревського, буд.11 зареєстровано: ? частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 травня 1995 року, виданого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2-2217 р.; ? частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 травня 1995 року, виданого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2-2217 р. (а.с.13). \~ \~ \~ \~Згідно копії Будинкової книги прописки громадян, за адресою: м.Прилуки, пров. Котляревського, буд.11, [PERSON] прописаний за даною адресою (а.с.14-17). Проте, відповідно до Акту про фактичне проживання без реєстрації від 06 серпня 2018 року за №202, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] на протязі шести років (а.с.18). Згідно приписів ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] протягом тривалого часу, а саме останніх шести років за місцем своєї реєстрації за адресою: м.Прилуки, пров. Котляревського, буд.11 не проживає, що об»єктивно свідчить про зміну його місця проживання, поважних причин відсутності за місцем реєстрації судом не встановлено, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування даним приміщення підлягають задоволенню, що в свою чергу захистить права власників спірного житла. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved