Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивачка 19.04.2019 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,612 га передана для обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. Вказує, що за життя батько склав заповіт від 26.09.2008року, яким усе своє майно заповів їй (позивачу). Стверджує, що вона бажає прийняти спадщину після смерті батька, однак, у встановлений строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що у період з грудня 2009року вона перебувала закордоном на заробітках, тобто з поважних причин, які об`єктивно унеможливлювали їй належним чином оформити свої спадкові права. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області у підготовче засідання не з`явився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначає, що не заперечує проти позову. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивача). До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,612 га, розташована на території с. Годині Мостиського району Львівської області, передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що належали дружині спадкодавця - [PERSON] , яка померла ще до відкриття спадщини - [INFO] . Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт від 26.09.2008року, яким все своє майно заповів дочці - [PERSON] (позивачу у справі). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №56217269 від 20.05.2019року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] , в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Разом із цим, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом бажає прийняти спадщину після смерті батька та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак на час відкриття спадщини вона не проживала постійно зі спадкодавцем та у встановлений строк для не звернулася вчасно в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. А відтак, позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26.03.1991року; копією Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.1997року; копією заповіту [PERSON] від 26.09.2008року; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] ; копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] та іншими матеріалами справи. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення справі № 592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18), вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Правила ч. 3 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, остання у встановлений строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що у цей період перебувала закордоном на заробітках. Зазначені обставини, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивача [PERSON] щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] . Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача і визначення їй додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею.

Outcome: approved