Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.01.2020 р., актовий запис № 60; судові витрати по покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що, починаючи з вересня 2019 року сторони проживали разом, а [INFO] у них народилися діти: [PERSON] та [PERSON] 16.01.2020 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, однак починаючи з 20.01.2020 р. проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. Позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми батьками, які допомагають у вихованні дітей, надають матеріальну підтримку у вихованні доньок. З 20.01.2020 р. відповідач не бачив доньок, не допомагає у їх вихованні та не надає матеріальної допомоги, не цікавиться та не телефонує позивачці. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу та його збереження вважає неможливим, у зв`язку з чим не потребує строку на примирення, оскільки заява про розірвання шлюбу відповідає її внутрішній волі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви та додатками відповідач отримав 04 травня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 07 травня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому він не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] та просить ухвалити рішення про задоволення позову у цій частині. Відповідач зауважив, що зазначені у позові обставини про те, що відповідач не допомагає у вихованні дітей, не цікавиться ними та не надає матеріальної допомоги не відповідають дійсності, оскільки після припинення шлюбних стосунків він неодноразово звертався до позивачки з проханням надати можливість на побачення з дітьми, на які позивачка жодного разу не відповіла. Крім того, з лютого по липень 2020 року він добровільного надсилав на картковий рахунок позивачки аліменти у розмірі 7 000,00 грн на утримання дітей, однак оскільки вона ігнорувала його прохання на побачення з дітьми, він продовжив перераховувати аліменти у розмірі 1 900,00 грн. Щодо витрат на правову допомогу орієнтовним розміром 15 000,00 грн, які позивачка просить покласти на нього, відповідач заперечує щодо такого розміру, як необґрунтованого, явно завищеного та такого, що не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат. 13 травня 2021 року до суду надійшла заява відповідача, у якій просить розглянути справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує, питання щодо розподілу судових витрат просить вирішити з врахуванням його відзиву. 14 травня 2021 року представником позивачки, [PERSON] , - [PERSON] подану заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, відповідь на відзив не має наміру подавати, а також заявляє про свій намір продати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За нормою п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 січня 2020 року у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис за № 60. [INFO] у сторін народилися діти - [PERSON] та [PERSON] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких сторони наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В порядку ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, що становить 454,00 грн, а решта сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Відповідно до ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За вимог п.5 ч. 7 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про: призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати понесені позивачем та встановити представнику позивача строк на подання доказів щодо їх розміру.

Outcome: approved