Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.10.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, який 21.11.2014 року уточнила та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі \~? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 16.12.2024 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 червня 2004 року. Від шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з нею. За час перебування у шлюбі відповідач вчиняв сварки, зловживав алкоголем, з початку вересня 2014 року відповідач фактично припинив шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Крім того на теперішній час відповідач не виявляє належної уваги до дитини, не приймає участі у вихованні та не надає жодної матеріальної допомоги, яка необхідна для забезпечення дитиною нормальних умов існування, а також для її фізичного, духовного, соціального розвитку. В судове засідання зявилася позивачка [PERSON], позові вимоги підтримала та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини його заробітку починаючи із дня предявлення позову і досягнення дитиною повноліття. В судове засідання зявився відповідач [PERSON], який позові вимоги визнав частково, просив при ухваленні рішення, врахувати, що з 2002 року сплачує аліменти на утримання доньки від іншого шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 30 червня 2004 року перебували у шлюбі, згідно свідоцтва про одруження, виданого Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 118 ( а.с. 4) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17.11.2011 року, Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. (а.с. 5) В судовому засіданні встановлено, що сторони з вересня 2014 року не проживають разом. Як вбачається з пояснень позивачки, відповідач перебуваючи у стані алкогольного спяніння став ображати та виганяти зі спільного будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Біляївській район, с.Велика балка, вул..Новосельська, побоюючись ізичної розправи вона разом з дитиною була вимушена переїхати жити в однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. З довідки ДП ГПК України від 05.12.2014 року, вбачається, що відповідач працює на посаді докера-механизатора в ДП ГПК Україна, та за період з травня 2014 року по жовтень 2014 року становить 95\~436,33 грн. , з яких в жовтні 2014 року йому було нараховано заробітну плату у розмірі 14806,99 грн., а також за останні 6 місяців з його заробітку було утримано аліментів в розмірі 25% по виконавчому листу № 2-412 від 08.02.2001р. З пояснень позивачки вбачається, що відповідач не надає матеріальну допомогу з вересня 2014 року, позивачка самостійно утримувати дитину не в змозі, адже існує необхідність оплати рахунків, в придбанні одягу, ліків, харчування та ін.. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він надає позивачці гроші на утриманні дитини та просив врахувати суд, що він сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач є працездатною людиною за станом здоровя та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст.181 СК України, суд визначає аліменти у чітко визначеній частині заробітку (доходу) батька, який не залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може вирівнюватися в залежності від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить ст.184 СК України та принципам такого способу визнання розміру аліментів. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі ? частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову по досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно статті 128 КЗУпП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено пятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітню дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. У відповідача є двоє дітей, яких він повинен утримувати та забезпечувати належним чином відповідно до вимог статей 180 та 199 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про\~стягнення аліментів\~- у межах суми платежу за один місяць. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Outcome: approved