Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 20.04.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №216. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалась , було втрачено почуття взаємної любові та поваги, фактично шлюбну відносини припинені з січня 2017 року, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Спору про спільне майно подружжя та місця проживання дитини не має. Позивачка просить шлюб розірвати та судові витрати покласти на відповідача. До початку судового засідання позивачка надала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, шлюб розірвати. До початку судового засідання відповідач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 квітня 2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 216 (а.с.11). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги. Сторони спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved