Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалися на те, що 17.02.1995 року їх батько [PERSON] та їх мати [PERSON] діючи від свого імені та діючи в інтересах від їх імені, оскільки вони були неповнолітні, придбали у відповідачки в рівних частках, тобто по 1/4 частині кожний, квартиру [ADDRESS]. В теперішній час вони мають намір розпорядитися належним їм майном, але оскільки договір купівлі - продажу зазначеної квартири не відповідає вимогам закону, а саме не посвідчувався нотаріально вчинити будь-які дії щодо належного майна вони не можуть. Крім того, їх батько помер [INFO] року, а мати померла [INFO] року, тому вони просять визнати за ними право власності на частки квартири, що належали померлим батькам. Відповідач вимоги позову визнала в повному обсязі про що подала письмову заяву (а.с. 20). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Жовтневий-30» № 31 від 14.12.1994р., зареєстрованої в КП «ОМБТІ та РОН» 15.02.1995 року. 17 лютого 1995 року [PERSON] ([PERSON]) продала, а [PERSON], [PERSON] діючи від свого імені та від імені на той час неповнолітніх дітей: [PERSON] 1981р.н., та [PERSON] 1983р.н., (свідоцтва про народження а.с. 6-7) придбали в рівних частках зазначену квартиру, між сторонами було укладено договір в простій письмовій формі від 17 лютого 1995 року посвідчений на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» № 95/0459, зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 22.02.1995р., (а.с. 8-9). Після придбання зазначеної квартири, сім'я вселилася в квартиру, зареєструвала своє місце проживання, здійснює платежі за житлово-комунальні послуги, несе інші витрати по утриманню придбаного нерухомого майна. Крім того, встановлено, що [PERSON] помер [INFO]., (а.с. 10), а [PERSON] померла [INFO]., (а.с. 11), після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно. Відсутність нотаріального посвідчення договору унеможливлює спадкоємцями оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За рішенням суду угода вважається дійсною з моменту її вчинення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що продавці і покупець цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, встановлених цивільним законодавством, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, що відповідало, на час її укладання, вимогам Закону України «Про товарну біржу», який втратив чинність в 2000 році. За правилами ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є йго державна реєстрація але відсутній правоустановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позовпро визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON], та [PERSON], підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця нотаріально посвідченого документу про права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 рік) ст. 329 ЦК України,

Outcome: approved