Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з відповідачем вони розірвали шлюб. Від даного шлюбу в них одна дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з цим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20 серпня 2026 року. Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.19). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що від шлюбу сторони мають одну спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №153018, виданим 21 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом №57 (а.с.4). Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. Згідно довідки виконавчого кимітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 05 жовтня 2016 року №2620, дитина входить до складу сімї позивачки (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивачка має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-VІІІ передбачено мінімальну заробітну плату з 01 січня 2016 року в розмірі 1378 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 551 гривня 20 копійок. Відповідно до квітанції №29 від 23 листопада 2016 року, відповідачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок (а.с.22). На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved