Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, який в подальшому уточнили та просять суд ухвалити рішення , згідно якому зобов'язати відповідача не перешкоджати їм брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою та онукою [PERSON], [INFO]; визначити батьку дитини, [PERSON], наступні способи участі у спілкуванні та вихованні дитини: · Систематичні побачення з донькою у другу та четверту суботу та неділю місяця з 10:00год. суботи до 20:00год. неділі за місцем проживання батька дитини; · Побачення в день народження доньки з 10:00год. до 20:00год. · Побачення у святкові дні згідно законодавства (Новий Рік, Різдво, Пасха тощо) та дня народження дідуся - [PERSON] та брата ( рідного дядька малолітньої); · Щорічно, під час відпустки [PERSON] або канікул доньки (коли вона навчатиметься у школі), брати доньку для оздоровлення та відпочинку на термін не менше 21 доби у сумі за 1 календарний рік Визначити дідусеві, [PERSON], наступні способи участі у вихованні та спілкуванні дитини: · Систематичні побачення з онукою у другу та четверту середу місяця з 10:00год. до 19:00год.; Зобов'язати відповідача за два дні до зустрічі батька та діда з дитиною, надавати точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 200,00грн; витрати на пальне у розмірі 620,75грн та судовий збір у розмірі 243,60грн. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказав, що 06.09.2008 року був укладений шлюб між ним та [PERSON] [INFO] у них народилася донька [PERSON]. 12.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з відповідачем. З моменту розлучення, між ним та відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні. Його намагання врегулювати спір мирним шляхом призводить лише до конфліктів. Відповідач перешкоджає йому повноцінно спілкуватись з донькою, приймати участь у її вихованні. Позивач [PERSON], позов підтримав та вказав, що він є дідусем [PERSON] та має також право спілкуватися зі своєю онукою, брати участь у її вихованні, але відповідач перешкоджає йому в цьому . Відповідач позов не визнала та зазначила, що даний позов штучно створений з метою зашкодити їй та інтересам дитини, на ґрунті помсти через те, що вона вдруге вийшла заміж. [PERSON] став тільки з липня 2013 року проявляти ініціативу зустрічатися з дитиною на протязі 10-15 хвилин один раз на тиждень. При цьому він не рахувався з тим, що донька малолітня, має свій режим сну, харчування та прогулянок. [PERSON] ніколи не бачив свою онуку, не відчуває потреби в спілкуванні з нею, не знає її, а донька не знає його. Дідусь дитини зловживає спиртними напитками та має неадекватну поведінку і неврівноважений характер, що створює ризик негативного впливу на доньку. Крім того, 24.05.2014 року [PERSON] вчинив відносно неї та її доньки злочинні дії, у зв'язку з чим інформація 07.07.2014 року внесена до ЄРДР за фактом вчинення хуліганських дій за ч. 1 ст. 296 КК України. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, позов не визнала та зазначила, що позивачі не надали доказів, того що відповідач перешкоджає їм спілкуватися з дитиною, що вони зверталися до органу опіки та піклування про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, що визначений спосіб відповідач порушує. Висновок служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області стосується тільки позивача [PERSON], батька дитини. Представник служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації у судовому засіданні в інтересах малолітньої дитини вважав за доцільне надати можливість [PERSON] кожної першої та четвертої неділі місяця з 10:00годин до 12:00годин та /або з 17:00год. до 19:00год. бачитись з дитиною в присутності матері [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку з правом змінювати порядок побачень з малолітньою дитиною за їх взаємною згодою. Вислухавши позивачів, відповідача, представника відповідача, представника служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06.09.2008 року зареєстрували шлюб. (а.с. 11) [INFO] у них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.05.2012 року, серія [NUMBER]. (а.с. 10) Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. (а.с. 11) Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю. Позивач [PERSON] є батьком [PERSON] та дідусем [PERSON]. В судовому засіданні позивачі стверджують, що між ними та відповідачем не досягнута згода щодо визначення способу їх участі у вихованні малолітньої дитини, з якою відповідач перешкоджає спілкуватися. Відповідно до ст.ст. 153, 155 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Таке спілкування має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюваися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено , що питання виховання дитини повинні вирішуватися батьками дитини спільно. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участі у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. . За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, не визначення або оспорювання. (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Позовні вимоги в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого не виконується. Позивачі не надали доказів, що вони зверталися до органу опіки та піклування про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідно до ст. 158 Сімейного Кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язком для виконання. Згідно ч. 1 ст. 159 Сімейного Кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо , у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Позивачі не надали доказів, що відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування про визначення способу їх участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Також позивачі у своєму позові просять побачення у святкові дні та дні народження дідуся [PERSON] та рідного дядька дитини, але не вказують дати святкових днів та часи побачення, а також не вказують день народження [PERSON] та не вказують прізвище ім'я по-батькові та день народження рідного дядька дитини, а також години побачення. Також просять щорічно під час відпустки батька або канікул доньки (коли вона буде навчатися у школі) , брати доньку для оздоровлення та відпочинку на термін не менше 21 доби у сумі за 1 календарний рік. Однак на даний час [PERSON] не працює , а донька до школи не ходить. Вказана частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Крім того, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь, зокрема, судового збору, витрати на правову допомогу у розмірі 200,00грн. та витрати на пальне у розмірі 620,75грн. [PERSON] не надає доказів, підтверджуючих витрати на пальне та витрати, пов'язані з правовою допомогою, тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє. Суд не бере до уваги висновок служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації від 18.08.2014 року за № 01-15/2797 щодо визначення участі батька [PERSON], [INFO], у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки він не містить відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками дитини, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, обох батьків, а також вік, стать дитини та прихильність її до батька. Крім того, вказаний висновок не стосується обох позивачів, а тальки [PERSON] , батька дитини. (а.с. 64-66) На підставі викладеного, суд відмовляє позивачам повністю в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивачів.

Outcome: dismissed