Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому просять суд: визначити, що частка [PERSON] в спірній квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] складає 1 [ADDRESS] частину, частка неповнолітньої [PERSON] складає 1/3 частини та частка [PERSON] складає 1/3 частину. Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, від 18.03.2013 року, реєстраційний № 3-13-317786-Ц2, виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Галкіну Сергію Олександровичу, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житлове приміщення - квартира [ADDRESS] . Кожному із співвласників належить право на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим вони просять суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2019 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року залучено до участі в якості третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачі та представник адвокат Какосян Тамара Михайлівна не з`явились. Від представника позивачів адвоката Какосян Тамари Михайлівни до суду надійшло клопотання про розглядати справу за відсутності позивачів та представника позивачів, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явивився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи, неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив, що правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та врегульовані положеннями ЦК України, а також встановлені наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мають право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.03.2013 року, реєстраційний № 3-13-317786-Ц2, виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради. При отриманні свідоцтва про право власності частки співвласників квартири виділені не були, але при цьому розумілось, що частки у спільній сумісній власності рівні, тому що всі вони користувались рівними правами та несли рівні обов`язки щодо квартири. Відповідно до ч. 2ст. 372 ЦК України, в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно до ст. 368 ЦК України, загальна кількість двох або більше осіб без зазначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки майна, що є в спільній сумісній власності частки кожного із співвласників у правіспільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7п. 12 роз`яснено, що за загальними правилами ч. 2 ст. 372 при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст.370, ч. 2 ст.372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином кожному із співвласників належить право на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру мотивована та підтверджена наданими позивачами доказами. Задоволення судом зазначених позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Позовні вимоги базуються на законодавчих нормах, є обґрунтованим та підтвердженим документами, що знаходяться в матеріалах справи, а тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині визначення за ними по 1/3 частині у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Однак оскільки відповідач [PERSON] не звернувся з самостійними вимогами щодо захисту своїх прав, то суд відмовляє в частинні визначення за [PERSON] 1/3 частину у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial