Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, у якому просять суд, відповідно до останньої редакції позовної заяви, визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] яка померла [INFO] та [PERSON] який помер [INFO], в порядку спадкування за законом, а саме по ? частини: кімнати позначеної в плані за номером 3-7 площею 19,1 кв.м., кімнати позначеної плані за номером 3-5 площею 16,2 кв.м., веранди позначеної в плані за номером «І» площею 5,2 кв.м., веранди позначеної в плані за номером «ІІ» площею 15,3 кв.м., житлового будинку за номером [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивачі є синами [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить: частина житлового будинку номер [ADDRESS]. Частина будинку перебуває у приватній власності та була спільною сумісною власністю подружжя, а саме померлої [PERSON] та [PERSON] Дана частина будинку була набута [PERSON] за життя на підставі договору купівлі-продажу посвідченого першою київською нотаріальною конторою 06 липня 1995 року в розмірі 1/30 частини житлового будинку. Інша частина житлового будинку були відновлені в результаті пожежі яка сталася в лютому 1992 року та відповідно за рішеннями Шевченківської районної державної адміністрації від 12.09.1995 року були погодженні та зареєстровані міським бюро технічної інвентаризації за померлою [PERSON], проте остання за життя не оформила свідоцтво про право власності на дану частину житлового будинку. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями, які проживали з померлою однією сім'єю були позивачі та їх батько [PERSON]. На момент смерті матері обоє позивачів не досягли повноліття, відповідно вчиняти самостійно правочини пов'язані з оформленням прав на спадщину були позбавлені можливості. [INFO] помер батько позивачів - [PERSON], який за життя за оформленням свідоцтв про право власності на спадщину після смерті померлої дружини [PERSON] ні від власного імені, ні в інтересах позивачів не звертався та не оформлював. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа 183/2016 та за зверненням позивачів було заведено спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивачами було подано до нотаріальної контори відповідні заяви та документи щодо спадкового майна. В подальшому державним нотаріусом третьої Київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на частину нерухомого майна - частину житлового будинку та автомобіль. Щодо іншої частини спадкового майна державним нотаріусом було складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставою відмови було відсутність належним чином зареєстрованих правовстановлюючих документів на частину житлового будинку. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи ГУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином Представник третьої особи Третьої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 18). [PERSON], [PERSON] та їх батьки [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані у приватному будинку за адресою: [ADDRESS], згідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» та довідки форми №3. 3/10 частини вищевказаного приватного будинку належать [PERSON], 1/10 частина на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №1 від 06.07.1995 р., №21-2195 та 2/10 частини на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №1 від 29.06.1994 р., №9-4498, проте остання за життя не оформила свідоцтво про право власності на дану частину житлового будинку. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті, третьою київською державної нотаріальною конторою, була відкрита спадкова справа №811. [PERSON], за життя за оформленням свідоцтв про право власності на спадщину після смерті померлої дружини [PERSON] ні від власного імені, ні в інтересах позивачів не звертався та не оформлював. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті, третьою київською державної нотаріальною конторою, була відкрита спадкова справа №183/2016. 29 жовтня 2016 року позивачі звернулися до Третьої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. В подальшому позивач було видано свідоцтва на право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], по 1/20 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. 04 серпня 2017 року державний нотаріус Третьої Київської державної нотаріальної контори Пєшкова О.П. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/10 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]., яка належала померлій [PERSON], оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавиці на вищезазначену частину житлового бдуинку. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 та 2 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved