overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], в якому вони знаходяться з 09 грудня 2005 року. Свої вимоги мотивує тим, що 09 грудня 2005 року між ними був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство вони не ведуть, мешкають окремо. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що примирення і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом. Позивачка, [PERSON], в підготовче судове засідання не з'явилася, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач, [PERSON], в підготовче судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу і просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 09 грудня 2005 року Виконкомом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 61, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], зареєстрованого Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області 17 лютого 2003 року, актовий запис №10. Подружнє життя сторін не склалося. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дітини, як це передбаченост. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON], носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка проживає разом з дитиною окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, а тому змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає в повному обсязі і просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився без поважних причин, а тому суд, за згодою позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, приймаючи до уваги заяву позивачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з обовязком батьків утримувати дітей, які не досягли повноліття, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя сторін не склалося і заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.12.2012 року шлюб між ними був розірваний (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 147610 (а.с.10). Відповідач [PERSON] записаний батьком. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 464, виданою Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області 20.10.2015 року (а.с.4). Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду (ч. 3 ст. 181 СК України) аліменти присуджуються\~у частці від доходу її матері, батька і (або)\~у твердій грошовій сумі.\~ Відповідно ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ч. 2 ст. 182 вказаного Кодексу встановлено, що\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка проживає разом з сином окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 25 лютого 2011 року виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 08, відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2). Від вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2743, виданою 23.06.2014 року виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.5). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість, вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка проживає разом з донькою окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, а тому суд, враховуючи заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 20 липня 2003 року Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 10, відповідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Від вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 620, виданою 01.07.2014 року Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с.5). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість, вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка проживає разом з сином окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя сторін не склалося, тому шлюб між ними був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області 16.06.2006 року (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.5). Відповідач [PERSON] записаний батьком. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 310, виданою 13.02.2015 року виконавчим комітетом Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області (а.с.6). Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість, вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду з позовом і просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому вони знаходяться з 05.03.2010 року. Свої вимоги мотивує тим, що 05.03.2010 року між ними був укладений шлюб. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що примирення і збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовом. Позивачка, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилася, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу і просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 05.03.2010 року Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 42, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони дітей від шлюбу не мають, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. Подружнє життя сторін не склалося, вони не проживають однією сім`єю більше року. Вказаний шлюб для відповідача є другим. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], загальною площею 47,8 м. кв (житлова площа - 26,1 м. кв) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позов обґрунтувала відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця, відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник відповідача подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку набувальної давності на ? ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Рихтичі, вул. Лісова (бувша Лісна), буд. 16. Позовні вимоги мотивує тим, що фактично на протязі більш ніж 24 років, добросовісно, відкрито та безперервно користується та володіє частиною чужих житлових приміщень в житловому будинку, який знаходиться за адресою: Дрогобицький район, с. Рихтичі, вул. Лісова (бувша Лісна), 16, оскільки відповідач ніколи не проживав у даному будинку та був лише один раз після оформлення прав спадкування на частину майна в 90-х роках, усно попросив позивачку та її сімю проводити догляд і зберігання частини даного будинку, тобто безоплатне користування частиною житлового будинку протягом року, після спливу якого домовились про переоформлення її у власність на позивачку, оскільки відповідач не має наміру проживати у ньому через постійне проживання за кордоном. Позивачка і по даний час проживає у вищевказаному житловому будинку з моменту його будівництва, спочатку разом із батьками, після повернення із так званого «заслання в Сибір», а потім із сімєю, і по даний час оплачує комунальні послуги, здійснює поточні та капітальні ремонти, несе всі інші витрати по його утриманню, причому за всім будинком, оскільки догляд лише за частиною будинку призвів би до знищення майна в цілому. З огляду на вказане, позивачка вважає, що набула право власності на частину нерухоме майно в силу положень ч. 3 ст. 344 ЦК України, а тому вважає за необхідне в судовому порядку у відповідності до ст.ст. 15 та 16 ЦК України здійснити захист своїх прав та інтересів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала на адресу суду заяву, в якій зазначила про повне підтримання позовних вимог та просить провести розгляд справи без її участі через неможливість присутності у звязку із похилим віком та станом здоровя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча повістка була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, крім цього, був повідомлена через оголошення в пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи про те, що є спадкоємицею після смерті сина [PERSON], який помер 09 серпня 2014 року, та який при житті не оформив правовстановлюючі документи на житловий будинок по вулиці Островського, 34 в селі Головлі Славутського району Хмельницької області, а тому позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 09 серпня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 235235. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Островського, 34 в селі Головлі Славутського району Хмельницької області. Викладений факт підтверджується даними: копії інвентарної справи на будинок; акту-висновку № 34 від 04 жовтня 2016 року. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є його матір [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті сина. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємицею його матірю [PERSON] підтверджується даними копії запису акта про народження № 7 від 16 травня 1985 року. Позивачка вступила в управління спадковим майном з дня смерті сина, взяла майно на зберігання та веде за ним догляд. Прийнявши спадщину позивачка набула статусу власника, проте не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається на підставі правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право власності. Відповідно до\~статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наявність права у позивачки на спадкування за законом після смерті сина, неможливість оформити спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, визнав позовні вимоги підлягаючими задоволенню. Позивачка не порушує питання стягнення на її користь судових витрат по справі. На підставі\~ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved