Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.03.2019р звернулась до суду з дійсним позовом, вказуючи, що до 31 березня 2017 року вона працювала у Публічному акціонерному товаристві «ДТЕК Донецькобленерго» (надалі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»), відповідача у справі, на посаді диспетчера 2-ої категорії Дебальцівського району електричних мереж, та 31.03.2017р звільнилася з роботи на підставі п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України, за згодою сторін. В день звільнення відповідач не провів з нею повний розрахунок, а саме, не виплатив заробітну плату за половину березня 2017 року, а також компенсацію за невикористану чергову відпустку тривалістю 28 календарних днів та за соціальні відпустки за 2016 і 2017 роки по догляду за дитиною-інвалідом тривалістю по десять календарних днів кожна, а загалом за 48 календарних днів. Зазначає, що в березні 2017 року вона відпрацювала лише половину місячної норми робочого часу, розрахунковий листок за березень 2017 року роботодавцем не видавався. Крім того, відповідач не надає жодних інших довідок про розмір заборгованості, а також довідки про розмір середньомісячного та середньоденного заробітку. Вважає, що невиплата їй заробітної плати за березень 2017 року та грошової компенсації за невикористані відпустки є грубим порушенням з боку відповідача законодавства про працю. Просить стягнути з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату з 01.03.2017р в сумі 3879,59грн, компенсацію за невикористані відпустки загальною тривалістю 48 календарних днів в сумі 11124,96грн, середній заробіток за час затримки повного розрахунку, починаючи з 01.04.2017р по день фактичного розрахунку, виходячи з розміру середньоденного заробітку 352,69грн. Позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Також, у своїй відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, позивачка додатково зазначила, що з весни 2014 року систему обліку та нарахування заробітної плати на їх підприємстві було здубльовано, тобто, дані бухгалтерського обліку щодо нарахування та виплати заробітної плати, а також відомості про кадри підприємства знаходилися як у місті Горлівка (непідконтрольна органам державної влади України територія), так і у місті Маріуполь (територія контрольована Україною). Наприкінці травня 2017 року вона ( [PERSON] ) мала телефонну розмову з працівниками відповідача [PERSON] (головний бухгалтер) і [PERSON] (начальник відділу кадрів), від яких вона дізналася, що має право на отримання грошової компенсацію за невикористані відпустки загальною тривалістю 48 календарних днів. Вважає, що наведене повністю спростовує твердження відповідача про неможливість визначення тривалості невикористаної нею відпустки, а також про відсутність у відповідача даних бухгалтерського обліку для нарахування належних їй до виплати сум заробітної плати та відповідних компенсацій, тому на день подання позову до суду за період з 18.07.2017р по 30.04.2018р (200 робочих днів) розмір середнього заробітку за час затримки повного розрахунку вже становить 68160грн, із розрахунку: 200 днів х 340,80грн. Представник відповідача Козак Т.В . в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, та надала пояснення, зазначені у відзові на позовну заяву, про те, що 02.09.2014р Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» №1669-VII (далі Закон 1669). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015р №1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція (далі Розпорядження 1275-р), відповідно до якого м.Краматорськ (де зареєстроване Товариство) є територією проведення антитерористичної операції. Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (далі Розпорядження №1085-р), відповідно до якого населені пункти де знаходиться майно Товариства та здійснюється ним діяльність є територією, на яцій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження (зона АТО). Приймаючи до уваги Положення Закону №1669, Розпорядження №1275-р, №1085-р, Товариство здійснювало господарську діяльність на території проведення АТО у порядку, передбаченому законодавством України. Відповідно до п.5 Постанови КМУ №263 від 07.05.2015р «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», суб`єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій (КТ) та неконтрольованій території (НКТ), ведуть окремий бухгалтерський облік господарської дяльності на неконтрольованій та контрольованій території. Зазначає, що на виконання вимог вказаної постанови, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» було здійснено розподіл кадрового та бухгалтерського обліку по контрольованій та неконтрольованій території (наказ від 08.05.2015р №289-ОД), тому ведення та зберігання документаццї по персоналу та ведення бухгалтерського обліку на території, що не контролюється українською владою, здійснювали відповідні робітники дирекцій по персоналу та бухгалтерій, що знаходились на НКТ. 13 березня 2017 року за місцезнаходженням виробничих потужностей, адміністративних будівель та матеріально-технічних баз АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», що знаходяться на території проведення АТО, яка не контролюється українською владою у Донецькій області, невідомими особами були вчинені дії, як мають ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.206 КК України, а саме вчинення противоправних дій, які блокують діяльність підприємства. Внаслідок захоплення майна та приміщень посадові особи Товариства позбавлені контролю над будівлями, спорудами, об`єктами електроенергетики, обладнанням, транспортними засобами, товарно-матеріальними цінностями, комп`ютерною технікою, документацією, базами даних та іншим майном на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку із зазначеними обставинами, Товариство, починаючи з 13.03.2017р фактично було позбавлене можливісті забезпечувати виконання своїх зобов`язань до моменту усунення форс-мажорних обставин. За фактом втрати контролю над активами АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 15.03.2017р звернулось до правоохоронних органів, ДФС України та державних фондів, у зв`язку з чим Головним управлінням Національної поліції у м.Києві було відкрите кримінальне провадження №12017100000000150. Також, 17.03.2017р Товариство повідомило Державну фіскальну службу про відсутність доступу до особових справ та інших документів, які стосуються трудової діяльності Товариства, а 20.03.2017р - про неможливість вивезення первинних бухгалтерських документів. Крім того, 17.03.2017р ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було видано наказ №188а-ОД про припинення виробничої дяльності на неконтрольованій території в зв`язку з втратою контроля над майном; 12.05.2017р відбулася масштабна вірусна атака комп`ютерних систем в 150 країнах світу, внаслідок чого компанії Групи ДТЕК, в тому числі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» були заражені вказаним вірусом. Деяка інформація, що знаходилась на серверах та безпосередньо на комп`ютерах була зашифрована, але Товариство намагається відновити втрачені дані. 27.06.2017р та 29.06.2017р на об`єкти інфраструктури енергогенеруючих та енергопостачальних компаній нашої держави, в тому числі на Товаристві, видбулася ще одна масштабна кібератака, результатом цього стала дестабілізація роботи інформаційних та комунікаційних елементів корпоративних мереж, а також виведення з робочого ладу ряду автоматизованих систем. Все це призвело до втрати доступу до деяких документів та інформацй та з цього приводу 04.07.2017р Товариство звернулось з відповідним повідомленням до Департаменту кіберполіції НПУ, яке 14.07.2017р було внесено до Єдиного реестру досудових розслідувань за №12017050390001995. Вважає, що саме ці об`єктивні обставини позбавили відповідача можливості доступу до документації та інших даних, необхідних для з`ясування факту наявності зобов`язань перед працівниками, в тому числі позивачем. Щодо недоведеності позивачем підстав для нарахування заробітної плати представник відповідача зазначила, що ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008р №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». У табелі обліку використання робочого часу (типова форма №П-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в т. ч. надурочні, вечірні, нічні години роботи та інше, а також інші відхилення від нормальних умов роботи. Отже, табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати. Вказала, що так як табелі обліку робочого часу щодо позивача, відповідно до наказу від 08.05.2015р №289-ОД, велись на НКТ, у зв`язку з захопленням майна товариства, в розпорядженні відповідача відсутні табелі обліку робочого часу, тобто первинні документи, які фіксують факт виконання працівником роботи за березень 2017р, про що Товариство повідомляло органи ДФС листом від 17.03.2017р, а тому підстав для нарахування позивачу заробітної плати немає, нарахування її є технічно та юридично неможливим. Щодо недоведеності позивачем кількості невикористаних днів відпустки представник відповідача зазначила, що в розпорядженні відповідача відсутні накази про надання відпусток позивачу, з яких можливо було б встановити кількість днів відпустки, які не були використані позивачем та які б підлягали компенсації в зв`язку зі звільненням. Таким чином, вказана позивачем у позовній заяві кількість невикористаних днів відпуски допустимими доказами не підтверджена, а тому не може бути взята до уваги. Щодо розрахунку середньозаробітньої плати зазначила, що згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробтної плати, затвердженого постановою Кабінету Миністрів України від 08.02.1995р №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні месяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якшо протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку, а саме, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Обчислення середньої заробтної плати для оплати часу щорчної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. При цьому, до складу середньої заробітної плати включаються не всі виплати, які були здійснені на користь працівника. Так п.4 вказаної Постанови визначені виплати, які не враховуються під час обрахування середнього заробітку, зокрема: а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу (не є штатними заступниками); б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, видна допомога тощо); в) компенсаційні виплати на відрядження (переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових). Отже, для розрахунку середньої заробітної плати необхідна інформація про виплачені раніше позивачу суми та їх склад, для встановлення, чи підлягають ці суми включенню у розрахунок. За відстутності таких відомостей, провести розрахунок середньої заробної плати згідно з вимогами постанови КМУ №100 від 08.02.1995р неможливо. Вказує, що неможливо розрахувати розмір компенсацій за невикористані дні відпустки, так як невідома кількість днів, які підлягають компенсації, ні розмір середнього заробітку, який підлягає виплаті. Відомості щодо руху коштів на банківському рахунку позивача також не містять відомостей щодо характеру цих сум, чи є вони саме заробітною платою, або якимись іншими виплатами, відсутня також інформація щодо складових цих сум, а тому невідомо, чи підлягають вони врахуванню під час обчислення середньої заробітної плати, та в якому розмірі, чи ні. Вважає, що в даній ситуації відсутня вина АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», так як нездійснення виплат на користь позивача є наслідком злочинних дій третіх осіб. Окрім того, в період з 25.07.2017р по 03.08.2017р в АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Головним управлінням Держпраці у Донецької області була проведена перевірка додержання законодавства про працю та загальнообов`язкове соціальне страхування за період 2015-2017 роки, за результатами якої порушень трудового законодавства не виявлено, а також, встановлено, що здійснити нарахування заробітної плати за березень 2017 року та здійснити розрахунок компенсацій за невикористані дні шорічних та додаткових відпусток неможливо у зв`язку із втратою контролю над всім архівом, комп`ютерними системами, системами обліку, програмами, майном, документацією, забезпечення, що залишились в зоні АТО. Звертає увагу на те, що позивачка передчасно звернулась до суду, так як існуюча ситуація виникла внаслідок незаконних та злочинних дій проти їх підприємства, які відбулись 13.03.2017р та завдали величезної шкоди Товариству. Всі обов`язки перед працівниками до лютого 2017р виконані в повному обсязі. Вказує, що незважаючи на факт проведення АТО на території Донецької області, Товариство, як соціально-орієнтоване підприємство, добросовісно та відповідально ставилось до потреб працівників, неухильно та в повному обсязі дотримувалось своїх обов`язків, в тому числі в сфері оплати праці. До відновлення контролю над майном Товариства, зокрема документацією, необхідною для проведення розрахунків заробітної плати відповідач фізично неспроможний з`ясувати факт наявності зобов`язань перед працівниками. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що позов слід залишити без задоволення, виходячи з таких підстав. З трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 28.08.1986р, вбачається, що [PERSON] з 15 березня 1996 року знаходилася в трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та до 31.03.2017р працювала на посаді диспетчера 2-ої категорії Дебальцівського району електричних мереж. Наказом №322-к від 31 березня 2017 року [PERSON] звільнена з роботи на підставі п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України, за згодою сторін. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з такого. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частиною 1 статті 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з вимогами ч.1 ст. 47, ст.116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення працівника провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, тобто в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. З долучених позивачкою до свого позову заяви на адресу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» від 06.12.2018 року, квитанцій про поштове відправлення та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що позивачка на своє звернення до відповідача з вимогою про надання їй довідки про заборгованість по заробітній платі за березень 2017 року, про середньомісячний та середньоденний заробіток, про невикористані дні основної та додаткової відпустки по догляду за дитиною - інвалідом, жодної відповіді не отримала. В зв`язку з цим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачкою за березня 2017 року, суд керується наступним. Виходячи з приписів ч.2 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405-2014. Так, у Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що є додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» №1275-р від 02 грудня 2015 року, місто Дебальцево та місто Краматорськ, де, як було встановлено в судовому засіданні, на теперішній час розташоване АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», визначені як такі населені пункти. Крім того, місто Дебальцево включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який є додатком № 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085 від 07 листопада 2014 року. Згідно п.5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» № 263 від 07 травня 2015 року суб`єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території. Так, Наказом Генерального директора ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» А.А. Сидоренко «Про організацію ведення діяльності на неконтрольованій території» № 289-ОД від 08 травня 2015 року, на період проведення антитерористичної операції на території Донецької області було по-перше, розділено облік бухгалтерських операцій, які проводяться на контрольованій та неконтрольованій територіях, а ведення бухгалтерського обліку на неконтрольованій території було доручено працівникам бухгалтерії, які знаходяться на неконтрольованій території; по-друге, було розділено ведення кадрового обліку працівників, які виконують роботу на контрольованій та неконтрольованій територіях; ведення та зберігання документів щодо працівників, які знаходяться на неконтрольованій території, було доручено здійснювати співробітникам дирекції з персоналу, які знаходяться на неконтрольованій території; по-третє, дирекції з фінансів було доручено здійснювати фінансування витрат на неконтрольованій території за рахунок коштів, отриманих від здійснення діяльності на неконтрольованій території; по-четверте, обмін інформацією та документами між контрольованою та неконтрольованою територією було наказано здійснювати з використанням засобів електронного зв`язку, а переміщення документів та персоналу через лінію зіткнення - здійснювати у виключних випадках зі згоди директора. В той же час, з наданих відповідачем заяви та витягів з кримінального провадження вбачається, що на підставі заяви ПАТ «Донецькобленерго» на ім`я Заступника голови Національної поліції України А.О. Крищенко, прийнятої Головним управлінням Національної поліції у м. Києві 16 березня 2017 року, 18 березня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 12017100000000153 за фактом вчинення 13 березня 2017 року невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206 КК України, яке виявилося у блокуванні законної господарської діяльності розташованих у місті Донецьк структурних одиниць ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Крім цього, з листа ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 01/1723/ис від 17 березня 2017 року, а також квитанцій та описів вкладення цінного листа, Листа № б/н від 17 березня 2017 року, слідує, що відповідач повідомив Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Державну інспекцію енергетичного нагляду України, Державну інспекцію з експлуатації електричних станцій і мереж, Державну службу України з питань праці, Головне управління з держпраці у Донецькій області, Державну аудиторську службу України, Державну регуляторну службу України, Міністерство соціальної політики України, Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального захисту інвалідів, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Міністерство інфраструктури України, Антимонопольний комітет України, Державну екологічну інспекцію України, Міністерство оборони України, а також Дніпропетровське управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про те, що внаслідок захоплення невідомими особами нерухомого та рухомого майна відповідача та його первинної, бухгалтерської й іншої документації, баз даних і облікової системи, які знаходяться на території Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції та які є необхідними для здійснення ним господарської діяльності, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з 13 березня 2017 року втратило контроль над здійсненням своєї господарської діяльності у таких населених пунктах, а представники товариства з цього часу не мають доступу до кадрового діловодства та не контролюють схоронність всіх особових справ та інших документів, які стосуються трудової діяльності співробітників товариства. До того ж з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» повідомило Дніпропетровське управління ОВПП ДФС листом № 68/1742/ис від 20 березня 2017 року про те, що станом на 20 березня 2017 року вивезення первинних документів товариства, які знаходяться на території проведення антитерористичної операції, є неможливим в зв`язку з ризиками, пов`язаними з блокуванням невідомими особами з 13 березня 2017 року господарської діяльності тих структурних одиниць товариства, які знаходяться на території, тимчасово непідконтрольній владі України. Поряд з цим, як вбачається з Витягу з кримінального провадження №12017050390001995, 14 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч.1 ст.361-1 КК України за фактом втручання 27 червня 2017 року невстановленої особи за допомогою електронної обчислювальної техніки та шкідливої програми в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем та комп`ютерних мереж ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що призвело до втрати ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» інформації. У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у його відзиві на позов, щодо неможливості надання відомостей про заборгованість ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» перед позивачкою по заробітній платі, про належну [PERSON] грошову компенсацію за невикористані відпустки, а також довідки про середньомісячний і середньоденний заробіток позивачки, оскільки вони знаходяться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд також погоджується з доводами відповідача, що при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за березень 2017 року, грошової компенсацію за невикористані відпустки не можна приймати до уваги розрахунки вказаної заробітної плати долучені позивачкою до своєї позовної заяви, оскільки вони не є належними доказами заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень Згідно з п. 1.6 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України № 286 від 29 вересня 2005 року, до первинної облікової документації для визначення кількісного складу працівників належать, зокрема, наказ (розпорядження) про прийом на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору; наказ (розпорядження) про надання відпустки; табель обліку використання робочого часу та розрахунку заробітної плати; розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості, платіжні відомості. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» № 489 від 05 грудня 2008 року, з форми П-5 якого вбачається, що у табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в тому числі надурочні, вечірні, нічні години роботи тощо, а також інші відхилення від нормальних умов праці. Тобто табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами відповідача, що оскільки табелі обліку робочого часу щодо позивача велися на неконтрольованій території, а з 13 березня 2017 року господарська діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке розташоване на неконтрольованій території, була блокована, то в розпорядженні відповідача відсутні відповідні первинні документи, що фіксують виконання працівником роботи за березень 2017 року, що в свою чергу унеможливлює встановлення ним періоду часу, за який кожному конкретному працівнику необхідно виплатити заробітну плату за березень 2017 року. Крім того, Актом перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проведеної 03 серпня 2017 року Головним Управлінням Держпраці у Донецькій області, № 05-20-333/0028 встановлено, що здійснити нарахування заробітної плати за березень 2017 року та здійснити розрахунок компенсації за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток неможливо у зв`язку із втратою контролю над всім майном, документацією, архівом, комп`ютерними системами, системами обліку, програмами забезпечення, що залишились в зоні АТО. Таким чином, враховуючи, що позивачкою не доведено наявність у відповідача заборгованості перед нею по заробітній платі, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Факт звільнення [PERSON] з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерего» не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за час фактичного перебування у трудових відносинах. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення на її користь компенсації за невикористану відпустку у сумі 11124,96 грн, то враховуючи недоведеність позивачкою нездійснення відповідачем розрахунку з нею при звільнені, суд приходить до переконання, що і в цій частині вимоги позивачки не підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку, починаючи з 01 квітня 2017 року по день фактичного розрахунку, суд керується наступним. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тобто умовою застосування вказаної норми права є наявність вини роботодавця у несвоєчасній виплаті належних звільненому працівникові сум. Натомість як було встановлено в судовому засіданні з 13 березня 2017 року господарська діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке розташоване на непідконтрольній території, була припинена з незалежних від відповідача причин - була заблокована невідомими особами, відповідні відомості про що 18 березня 2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017100000000153. В той же час, суд не приймає доводи відповідача, що підставою для звільнення його від відповідальності за несвоєчасну виплату належних звільненому працівнику сум є настання форс-мажору, оскільки відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Натомість відповідачем не було надано суду відповідних сертифікатів. Проте, з науково-правового висновку Торгово-промислової палати України № 2370/2/21-10.2 від 24 липня 2017 року «Щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)», слідує, що втрата контролю і доступу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться, зокрема, на території міста Дебальцево Донецької області внаслідок терористичної загрози та загрози територіальній цілісності України, на подолання яких направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році, яка триває на теперішній час, знівелювала можливість відповідача виконати зобов`язання перед його працівниками щодо проведення розрахунку. У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача у невиплаті позивачці належних їй при звільненні сум, якщо така мала місце, а отже приходить до переконання, що і в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, в позові їй відмовлено, на підставі частин 6 та 7 ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави.

Outcome: dismissed