Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивачка 29 травня 2020 року звернулася у суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають двох малолітніх синів: [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживають з нею. Після народження дітей відповідач належним чином не займається їхнім розвитком та вихованням, незважаючи на те, що зобов`язувався надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 7000 грн. щомісяця, виконує свої зобов`язання лише частково, зокрема надав аліменти на утримання дітей у вказаному розмірі лише у вересні 2019 року, наступні місяці допомагав все менше, мотивуючи це тим, що став менше заробляти. На даний час вона не працює, а тому змушена просити фінансову допомогу у своїх батьків, які щомісячно надають їй 8000 грн. на утримання онуків. Ствердила, що відповідач ухиляється від утримання дітей, які проживають з нею, хоча має можливість сплачувати аліменти, так як є здоровим, працездатним, має у власності нерухоме майно, транспортний засіб, інших осіб на утриманні не має, зареєстрований як фізична особа-підприємець, працює торгівельним працівником різних будівельних марок та його середньомісячний заробіток складає приблизно 15000-20000 грн. За наведеного та враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково зазначила, що відповідач на теперішній час щомісячно сплачує аліменти у розмірі 4000 грн. на обох дітей, однак даних коштів їй не вистачає. Вважає, що для забезпечення належного рівня життя дітей та їх гармонійного розвитку сума аліментів повинна становитиі 4000 грн. на кожну дитину. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зі змісту частини 2 статті 184 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року і від спільного подружнього життя мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що відповідач лише частково надає кошти на утримання дітей, які проживають з позивачкою. Даних про працевлаштування відповідача, про наявність у нього нерухомого майна та інших джерел доходу матеріли справи не містять. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров`я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину, однак не надала суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial