Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка 07.06.2017 року звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 грн. із подальшою індексацією. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей, але менша дитина син [PERSON], [INFO], є студентом 4 курсу денної форми навчання відділення ХНАДУ на бюджетній формі. Враховуючи, що дитина є співвласником квартири [ADDRESS], після розірвання шлюбу він залишається проживати разом з позивачем. Навчання у ВУЗі потребує певних витрат, які покриваються з отримуваних позивачем грошових коштів у вигляді пенсійних виплат як пенсіонеру інваліду. Інших видів доходів у позивача із дитиною, яка продовжує навчання, немає. Виплат у вигляді стипендії дитина не отримує і ніколи не отримувала. Відповідач є будівельником за фахом, але офіційно не працевлаштований, але на відсутність роботи не скаржився, та неодноразово зазначав, що його денний прибуток складає не менше 200 грн. Таким чином, відповідач взмозі надавати кошти на утримання сина, який продовжує навчання. Інших утриманців у відповідача немає. Тому, враховуючи ту обставину, що відповідач має можливість матеріально утримувати повнолітню дитину сина, який продовжує навчання, але має нерегулярний дохід, позивач просить суд визначити в порядку ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1250 грн. щомісяця із подальшою індексацією, як того вимагає ч.2 ст. 625 ЦК України. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, та просила ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив.\~ Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.06.1989 року між сторонами було укладено шлюб, який в подальшому рішенням Київського районного суду м. Харкова було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей, один з яких син [PERSON], [INFO] навчається на 4 курсі денної форми навчання, на бюджеті, факультет: Автомобільний в ХНАДУ, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2018 року. Сторони разом з дітьми зареєстровані за адресою: [INFO], яка належить сторонам на праві власності. Позивач є непрацездатною, та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~\~Право на утримання припиняється у разі припинення права на навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, та інших осіб на утриманні не має. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Згідно ч.2 ст.184 СК України\~\~розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved