overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачі пред'явили позов до відповідача і просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, строком в три місяці. В судовому засіданні позивачі позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідач, до суду свого представника не направив про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду надіслав заяву я якій просив розглянути справу без його участі. Суд, вислухавши позивача, та дослідивши матеріали справи встановив наступне. [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина щодо її майна. Позивачі являються спадкоємцями померлої за законом. В установлений законом термін позивачі пропустили строк для подачі заяв про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори з поважних причин. Державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної нотаріальної контори позивачам було письмово відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що вони пропустили шестимісячний строк для звернення в нотаріальну контору по питанню прийняття спадщини. Однак в шестимісячний термін позивачі не могли звернутися до нотаріуса, оскільки фактично проживають в Васильківському районі та про смерть [PERSON] їм не повідомили, а фактично дізнавшись одразу звернулись до нотаріуса та згодом до суду. У зв'язку з цим позивачі звернулися з позовом до суду. В суді встановлено, що позивачі будучи спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця, відповідно до вимог ст.1270 ЦК України не звернулися до нотаріуса по питанню прийняття спадщини в установлений законом строк - шість місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Причиною несвоєчасного звернення до нотаріальної контори стало те, що в них були відсутні кошти як на проїзд так и на оплату. Вказану причину суд визнає як поважну причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд вважає за можливе визначити позивачам додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору протягом трьох місяців з дня набрання рішення суду законної сили. З огляду на обставини справи, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачі просили поновити їм строк звернення до суду з даним позовом , визнати їх спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом та право власності за ними на 1/3 частину спадкового майна кожному , яке залишилось після смерті [PERSON] При цьому посилались на те , що після його смерті 07.04.2012 року залишилось спадкове майно житловий будинок по вул. Леніна , 33 в с. Болган Піщанського району Вінницької області вартістю 45293 грн. та грошовий вклад в сумі 5547.83 грн. Вони є спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом , але отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в держнотконторі не змогли , оскільки пропустили встановлений законом строк . В судовому засіданні позивач [PERSON] , підтримуючи позов , суду пояснила , що через 5 місяців після смерті чоловіка попала в лікарню , а тому і не змогла вчасно звернутись до нотконтори . Крім того послалась на те , що своєчасно і не змогла б звернутись за отриманням свідоцтва , оскільки вважала , що спадщину прийняла , а про встановлений законом строк і не знала . На наведене послались і позивачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з*явився , звернувшись до суду з письмовою заявою , якою просив розглянути справу у його відсутність , визнавши позов в повному обсязі . Заслухавши позивачів , вивчивши матеріали справи , суд вважає позов підлягаючим задоволенню , виходячи з наступного . Згідно наявного свідоцтва про смерть [PERSON] дійсно помер 07.04.2012 року ( а.с. 18 ). Свідоцтво про укладення шлюбу та свідоцтва про народження свідчать про те , що [PERSON] була дружиною покійного , а інші позивачі його дітьми ( а.с.24 26 ) . Позов також грунтується на технічному паспорті на будинок та довідці ощадбанку про грошовий вклад на ім.*я покійного , а також на положеннях ЦК України . Відповідно п. 24 постанови Пленуму ВС України від 12.06.2009 року « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції « у разі визнання відповідачем позову , яке має бути безумовним , і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача ) , суд ухвалює рішення про задоволення позову , обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачі просили стягнути з відповідача 11\~052 грн. 74 коп. заборгованості з оплати комунальних послуг, витрат на утримання та ремонт квартири [ADDRESS] в. Харкові. В обґрунтування вимог позивачі посилались на те, що вони, відповідач та малолітня [PERSON] є співвласниками вказаної вище квартири. Відповідач не приймає участі в утриманні майна та оплаті комунальних послуг, в результаті чого за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року останній має відшкодувати 11\~052 грн. 74 коп., які сплачені позивачами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник проти позову заперечували, посилались на те, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в. Харкові не проживає з 2012 року через неприязненні стосунки з іншим співвласниками. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] в. Харкові належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 1/6 частині, [PERSON] - 2/6 частини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вимоги позивачів ґрунтуються на розрахунку, виходячи з встановлених норм нарахування комунальних послуг на одну людину. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно до ч. 3 ст. 528 ЦК України, інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. Позивачами не надано суду доказів на підтвердження згоди [PERSON] на задоволення вимог підприємств, які надають комунальні послуги, а також доказів на існування обставин, які б надавали їм право виконувати зобовязання відповідача без його згоди, як не надано і належних доказів на підтвердження понесення позивачами витрат з оплати комунальних послуг в розмірі, пропорційно до частки [PERSON] у праві власності на житло. З наданих суду копій квитанцій неможливо зробити висновок, хто здійснював оплату за надані комунальні послуги та в якій пропорції у відповідності до частки у спільній частковій власності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачі просить суд визнати за ними право власності на земельні ділянки розміром 1,8466 га та 1.7741 га, які розташовані на території Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємцями після смерті їх матері [PERSON], що померла 27.02.2009 року, та якій належали вказані вище земельні ділянки. В судовому засіданні позивачі підтримали позов з тих підстав, що вони є єдиними спадкоємцями за законом після смерті їх матері, проте нотаріус Першої Державної нотаріальної контори відмовився у видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначені раніше земельні ділянки, у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку розміром 1,8466 га, а державний акт на земельну ділянку розміром 1,7741 містить виправлення. Представник відповідача до суду не з'явився, але зазначена вище сільрада повідомила до суду, що просить справу розглянути без участі її представника. Заслухавши пояснення учасників слухання справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що земельна ділянка розміром 1,7741 га, яка розташована на території Вересівської сільської ради Житомирського району належать померлій матері позивачів на підстав державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №424140, а земельна ділянка розміром 1,8466 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька позивачів [PERSON] Викладені факти підтверджуються наданими позивачами доказами, зокрема, свідоцтвами про смерть матері позивачів [PERSON] та батька [PERSON], свідоцтвами про народження позивачів, свідоцтвами про шлюб позивачів [PERSON] та [PERSON], копією державного акту на право власності на землю серії ЯГ №424140, виданого 21.09.2006 року [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину за законом, відповідно до якого померла матір позивачів успадкувала земельну ділянку розміром 1,8466 га після смерті батька позивачів [PERSON], постановами нотаріуса №№ 487/02-31, 486/02-31, 458/02-31 від 04.03.2010 року про відмову позивачам у видачі на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки у зв'язку із відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку розміром 1,8466 га і оскільки в державному акті на земельну ділянку розміром 1,7741 містяться виправлення. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачі, як спадкоємці за законом після смерті матері, не можуть через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірні земельні ділянку, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачі просить суд визнати за ними право власності на земельну ділянку №217 розміром 1,42 га, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської обласг; як за спадкоємцями після смерті їх матері [PERSON] яка успадкувала дану земельну ділянку після смерті бабусі позивачів [PERSON] Антої- в-,' _о померла 17.10.2002 року, та якій належала вказана вище земельна ділянка. В судовому засіданні позивачі підтримали позов з тих підстав, що вони є єдиними спадкоємиями за законом після смерті їх матері, проте нотаріус Третьої Державної нотаріальної кс-'-эр/ =^.'овився у видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначену раніше земельну ділянку, у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на дану земельну ділянку. Представник відповідача до суду не з'явився, але зазначена вище сільрада повідомила до суду, що позов визнає, справу просить розглянути без участі її представника. Заслухавши пояснення учасників слухання справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що земельна ділянка №217 розміром 1,42 га, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Житомирського району належать померлій бабусі позивачів на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №002166, після смерті якої вказану земельну ділянку фактично успадкувала мати позивачів, оскільки вступила у володіння даною земельною ділянкою. Викладені факти підтверджуються наданими позивачами доказами, зокрема, свідоцтвами про смерть [PERSON], [PERSON] та батька позивачів [PERSON], свідоцтвом про народження позивачки [PERSON] та її свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про шлюб позивачки [PERSON], копією державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЖТ №002166, виданого 22.08.2002 року [PERSON], постановами нотаріуса №№ 99, 100 від 10.02.2009 року про відмову позивачам у видачі на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачі, як спадкоємці за законом після смерті матері, не можуть через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яку їх матір успадкувала після смерті бабусі, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачі просять визнати відповідача, [PERSON], такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що позивачу, [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок за [ADDRESS]. Крім нього в даному житловому будинку зареєстровані його дружина, [PERSON], син, [PERSON], колишня невістка [PERSON] та неповнолітня внучка, [PERSON], [INFO]. З лютого 2013 року [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON], з власної ініціативи добровільно висилилися із спірного житлового будинку. З часу добровільного виселення [PERSON] не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Позивачі у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявою про заочний розгляд справи в їх відсутності, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позовної заяви до суду не подала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивачу, [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок за [ADDRESS]. Крім нього в даному житловому будинку зареєстровані його дружина, [PERSON], син, [PERSON], колишня невістка [PERSON] та неповнолітня внучка, [PERSON], [INFO]. З лютого 2013 року [PERSON] разом з неповнолітньою дочкою [PERSON], з власної ініціативи добровільно висилилися із спірного житлового будинку. З часу добровільного виселення [PERSON] не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] згідно зі ст. 405 ЦК України втратила право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], оскільки вона не проживає в ньому без поважних причин більше одного року, з лютого 2013 року не користується ним, а має інше постійне місце проживання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] Херсонської області, посилаючись на те, що останній не проживає за вказаною адресою без поважних причин понад 3 роки, а існування його реєстрації порушує права позивачів як власників житла, оскільки вони вимушені сплачувати комунальні послуги за мешканця, який фактично не проживає в будинку. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2010 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2012 року є власниками будинку [ADDRESS] Херсонської області ? частини будинку кожен . Згідно домової книги будинку, довідки Білозерської сільради Херсонської області від 17.06.2014 року та повідомлення Білозерського РСУДМС України в Херсонській області від 26.06.2014 року у вказаному будинку позивачів окрім інших осіб у 2011 році був зареєстрований відповідач, який фактично є сином співмешканки позивача [PERSON] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 07.07.2014 року відповідач за місцем реєстрації в належному позивачам будинку з 2011 року не проживає. Вказані обставини відповідачем не заперечуються. За таких обставин, в силу ст. 405 ЦК України, вимоги позивачів є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає більше 1 року без поважних причин, що порушує права позивачів як власників будинку. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачів сплачений останніми судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивачі просять визнати відповідача такою, що втратила право користування належним позивачам житловим будинком, посилаючись на те, що відповідач більше року в ньому не проживає, у зв'язку з чим відповідно до ст. 405 ЦК України втратила право на користування зазначеним житлом. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS], в якому значиться зареєстрованою відповідач як його дружина, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.03.2008 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18263325 від 27.03.2008 року, довідкою Дар'ївської сільської ради Білозерського району № 572 від 23.07.2014 року. [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], в якому значиться зареєстрованою відповідач як її невістка, але вона з 2006р. в указаній квартирі не проживає, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18263325 від 27.03.2008 року, довідкою Дар'ївської сільської ради Білозерського району № 825 від 10.10.2014 року. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 24.06.2006р., який згідно рішення Білозерського районного суду Херсонської області розірваний 01.08.2014р. Відповідно до акту від 09.10.2014 року комісії у складі депутата Дар'ївської сільської ради Білозерського району Херсонської області Ничипорчук Т.І., сусідів сторін по справі [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS] [PERSON] прописана, але за вказаною адресою не проживала і не проживає. За таких обставин, в силу ст. 405 ЦК України, вимоги позивачів є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивачі є власниками будинку в якому відповідач була зареєстрована на правах члена сім'ї, проте житлом не користується та не проживає в ньому більше року, що порушує права позивачів як власників.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачі просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] посилаючись на їх не проживання за вказаною адресою без поважних причин з 2009 року, а існування реєстрації відповідачів порушує права позивачів як власників житла та вони вимушені сплачувати комунальні послуги за осіб які фактично не проживають в будинку. Відповідачі в призначений час в судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлялись в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] (яка змінила прізвище з [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 03.10.2011 року) на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.1996 року є власниками будинку [ADDRESS] нумерація якого змінена на [ADDRESS] відповідно до довідки Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області за №1963. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 27.09.2016 року відповідачі зареєстровані за вказаною адресою та в належному позивачам будинку за місцем реєстрації не проживають з 2009 року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідачами не заперечуються. За таких обставин, в силу ст. 405 ЦК України, вимоги позивачів є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом відповідачі не проживають без поважних причин за місцем своєї реєстрації з 2009 року, що порушує права позивачів як власників будинку. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачів сплачений останніми судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved