Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів та додаткових витрат на лікування дитини інваліда, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвали за рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2014 року. Від проживання у шлюбі в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Згідно рішення Хустського районного суду від 16 травня 2017 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання дітей щомісячно у твердій грошовій сумі 900 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття та додаткові витрати на утримання сина інваліда [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно. Позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки вона утримує неповнолітніх доньку та ситна інваліда. Вона працевлаштована, але кошти, які вона отримує, є мізерними та їх не вистачає на прожиток та ліки, які потрібні сину на лікування - реабілітацію. Відповідач працює за кордоном і має постійний щомісячний дохід по 50000 гривень та має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідач не має інших утриманців, а витрати на утримання дітей у позивачки складають більше шести тисяч гривень щомісячно, тому вона вважає, що слід збільшити розмір аліментів та додаткових витрат, які стягуються з відповідача на її користь згідно рішення суду від 16 травня 2017 року. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, але не менше ніж розмір прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття; стягувати з відповідача на її користь 1500 грн., додаткових витрат на лікування неповнолітнього сина та стягнути з відповідача на її користь 1500 грн. витрат за надання правової допомоги. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів, наведених у заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на поданий відзив на позовну заяву, суду пояснила, що її довіритель погоджується на сплату аліментів у розмірі 1100 грн. на кожну дитину, а в решті вимог позов не визнає. Вважає твердження позивачки про заробітки за кордоном та дохід у 50000 грн. надуманими, він не виїжджає за кордон, а працює по найму в Україні, де отримує періодичні заробітки. Позивачка не зазначає в чому полягають уже понесені чи передбачувані витрати і чому саме сума у 1500 грн. визначена нею. Вважає заявлену позивачкою суму додаткових витрат необґрунтованою та не підтвердженою, а питання про стягнення з нього додаткових витрат є вирішеним у рішенні суду від 16.05.2017 року. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2014 року. (а.с. 15). У сторін за період перебування у шлюбі народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 12, 13). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір`ю. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16.07.2017 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] у розмірі 900 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття та додаткові витрати на утримання сина інваліда [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно. (а.с. 17, 18). На сьогоднішній день сума аліментів, яку сплачує відповідач згідно рішення суду від 16.05.2017 року є недостатньою для матеріального забезпечення неповнолітніх дітей сторін, оскільки вони в силу свого віку потребують більших витрат. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року складає 1626 гривень, а від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року складає 2027 гривень. В даному випадку змінився матеріальний стан дитини та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування, різного роду товари та послуги, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно змінити. Одночасно судом встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] є дитиною - інвалідом з діагнозом: посттравматична травма 1-3 пальця правої кисті, що потребує реабілітаційного лікування за індивідуальною програмою. Дана обставина стверджена копією посвідчення дитини-інваліда серії [NUMBER] від 07.10.2016 року. (а.с. 14). Відповідно до ст. 185 СК України: 1. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 2. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, беручи до уваги інвалідність неповнолітнього сина сторін, необхідність несення збільшених додаткових витрат на його лікування та реабілітацію, а також збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростання відповідно цін на лікарські препарати суд вважає, що буде підставним змінити розмір стягуваних з відповідача додаткових коштів на утримання дитини. Позивачкою та її представником в судовому засіданні не надано доказів про матеріальний стан платника аліментів, про його дохід та наявність постійної роботи, як зазначається у позові. Виходячи з наведеного та беручи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача, враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що неповнолітній син сторін є інвалідом і потребує збільшення додаткових витрат на лікування та реабілітацію, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у більшому розмірі, а саме в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття і крім того збільшити стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина інваліда [PERSON] , [INFO] і стягувати з нього щомісячно 700 грн. на користь позивачки. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України та вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь 1500 грн. витрат понесених нею за надання правової допомоги є підставною, доводиться матеріалами справи, зокрема корінцем договору про надання правової допомоги, яким засвідчено сплату позивачкою відповідної суми грошей за юридичну допомогу, а тому таку вимогу слід задовольнити.

Outcome: partial