Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовували тим, що [PERSON] був членом ЖБК «Річковик-5» та проживав у квартирі площею 28,73 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Будучи членом ЖБК мав право користування квартирою та протягом часу проживання у квартирі, [PERSON] сплачував передбачені пайові внески на загальну суму 4 110 000 крб. та 251 500 руб., але не встиг завершити викуп квартири та зареєструвати право власності у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, та позивачі є спадкоємцями. Позивачі як спадкоємці у встановлений законодавством строк звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. із заявами про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на [ADDRESS], однак, нотаріусом було винесено Постанови про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом №31/02-31, №30/02-30, №29/02-30, №28/02-30 від 25.04.2014 року на підставі ч. 2 ст. 49 та ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», оскільки спадкоємцями не було надано правовстановлюючого документу та технічний паспорт на квартиру. Враховуючи те, що померлий за життя не набув права власності на вказану квартиру, та у свою чергу як об'єкт нерухомості не входить до спадкового майна. Натомість до спадкової маси входить паєнанакопичення - сума коштів, що сплачена спадкодавцем в ЖБК, у якості виплати квартири. У зв'язку із чим, у останній редакції позовних вимог (а.с. 232-233) просили визнати за позивачами право власності у порядку спадкування за законом по 1/4 частині паєнакопичення, від 43 615 грн. в ЖБК «Річковик-5», сплачену спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року, в якості оплати паю за квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача ЖБК «Річковик-5» - Кохановський В.В. у судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечував. Відповідач Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Т.В. у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином. Третя особа Київська міська рада (КМДА) в судове засідання свого представника не направила, надіславши до суду письмові заперечення (а.с. 64-66). Заслухавши у поясненнях сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі із наступних підстав. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 18, зворот). Позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] з 07.03.1997 перебували у шлюбі (а.с. 17). Інші позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого (а.с. 17, зворот, 18). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив (ст. 1261 ЦК України). Так, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи (ст. 1220 ЦК України). Позивачі як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину, звернувшись у шестимісячний строк із заявами до приватного нотаріуса КМНО Змисловської Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до постанов приватного нотаріуса КМНО Змисловської Т.В. від 25.04.2014 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом позивача відмовлено, оскільки спадкоємцями не було надано правовстановлюючий документ, технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. (а.с. 28-31). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя вступив до Житлово-будівельного кооперативу «Річковик-5» та перебував на квартирному обліку на підставі заяви від 24.02.1992 та рішення Житлової комісії Київського міськвиконкому від 26.02.1992 року №14/1-92 (а.с.25). Відповідно до довідки №31 від 06.11.1992 виданої Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів, [PERSON] затверджений членом ЖБК «Річковик-5» та йому дозволено внести гроші за двокімнатну квартиру у сумі 174 194,00 руб. На розрахунковий рахунок кооперативу. Повна вартість квартири становила 523 320,00 руб. (а.с. 8). На підставі ордеру на житлове приміщення за №100500 від 06.05.1994 виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів [PERSON] проживав у житловому приміщенні площею 28,73 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). З відповіді ЖБК «Річковик-5» вбачається, що відомостями про виплату [PERSON] паїв та його розміру не володіє, оскільки квитанції про виплату паю до бухгалтерії ЖБК не надавались (а.с.9). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про кооперацію» (далі - ЗУ «Про кооперацію», джерелами формування майна кооперативу є вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від ії реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Статтею 19-1 ЗУ «Про кооперацію» визначено, що член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про кооперацію» право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується. У Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна вбачається, що згідно з даними бюро квартира [ADDRESS] на праві власності за [PERSON] не зареєстрована (а.с. 9, зворот). Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] будучи членом ЖБК «Річковик-5» сплачував відповідні пайові внески за квартиру [ADDRESS] на загальну суму 4 110 000 крб. та 251 500 руб., та мав право користування квартирою, однак до дня смерті не в повному обсязі вніс повної її вартості та не викупив вказану квартиру, у зв'язку із чим, не зміг зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Приписами ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки спадщині інших спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст.1298 ЦК України). Сторони погодили, що за життя [PERSON] сплатив на розрахунковий рахунок ЖБК «Річковик-5» 4 361 500 крб., що на даний час складає 43 615 грн., відтак кожному позивачу припадає 1/4 частка від суми сплаченого паєнакопичення, 1/4 частка складає 10903,75 грн. ( 43 615 грн./4). За таким обставин, за кожним із позивачів необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом на вказану суму сплачену померлим [PERSON] на розрахунковий рахунок ЖБК «Річковик-5». Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилалися позивачі, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведенні, а відтак, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved