Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що вони успадкували після смерті батька [PERSON] спадщину - будинковолодіння [ADDRESS], в рівних частинах - по 1/2 частині. Дана обставина підтверджується - копією технічного паспорту та витягами з Держреєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного житлового будинку . Проте, у їхньому будинковолодінні є самочинно зведені будівлі, які вони не можуть зареєструвати у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно, і які почались будуватись ще у 1996 році, а завершення будівництва відбулося у 2013 році. Таким чином, вони позбавлені можливості зареєструвати свою власність, тому звертаються до суду з даним позовом, в якому просять відповідно ст. 376 ЦК України визнати за нами право власності на самочинно зведену прибудову під літ. .А1, яка складається з - коридора 1-9 , площею 9,0 кв.м., кімнати 1-10, площею 14.1 кв.м, ванни 1-11 площею 11,3 кв.м., комори 1-12 площею 4,3 кв.м. у будинковолодінні [ADDRESS] . Від представника позивачки [PERSON] за дорученням [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява Калинівської міської ради Вінницької області про визнання позовних вимог та проханням розглянути справу за відсутності представника міської ради. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Так, з копії технічного паспорту на житловий будинок позивачів за [ADDRESS] вбачається, що об'єкт самовільного будівництва, на який вони просять визнати право власності, є прибудова - А-1 до основного об'єкту, житлового будинку, яка складається з - коридора 1-9 , площею 9,0 кв.м, кімнати 1-10, площею 14.1 кв.м, ванни 1-11 площею 11,3 кв.м., комори 1-12 площею 4,3 кв.м. Відповідно до роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №6«Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» не може бути застосовано правила ст.376 ЦК України при вирішені справ за позовами про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі ( ганок, веранда , мансарда тощо). Відповідно до ст.24 Закону України № 2780-ХІІ « Про основи містобудування « державний контроль у сфері містобудування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань держаного архітектурного контролю, органами місцевого самоврядування та іншими уповноваженими на це державними органами. Відповідно до ст.26 даного Закону спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення , невизнання або оспорювання( ч.1 ст.3 та ч.1 ст.15 ЦПК України) . У зв'язку з цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Будь-яких доказів, що позивачі зверталися до компетентного державного органу із заявою про прийняття самовільно збудованого об'єкта до експлуатації суду не надано. Не надано суду також і висновків інспекції державного будівельного архітектурного контролю про відповідність об'єкта самовільного будівництва вимогам надійності і можливість його безпечної експлуатації. Відповідно частини другої статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самовільне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідач по справі, Калинівська міська рада, надала в суд. заяву про визнання позову, однак враховуючи , що визнання відповідачем позову суперечить чинному законодавству, суд вважає відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову згідноч.4 ст.174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved