Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування приватизованою квартирою. В обґрунтування позовної заяви вказала, що в квітні 1993 року її дідом та бабою була приватизована квартира [ADDRESS]. В свідоцтві про право власності зазначено, що ця квартира належить по 1/3 частині їй, її діду - [PERSON] та бабі - [PERSON]. Таким чином, на момент приватизації квартири вона належала трьом особам. В подальшому, після смерті [PERSON], її частку успадкував - [PERSON], і будучи власником 2/3 частини квартири, подарував її своєму синові - [PERSON], а останній, в свою чергу, подарував 2/3 частини вищевказаної квартири своєму синові - [PERSON], який і являється власником 2/3 частини квартири на даний час. [PERSON] зайняв всю квартиру, користується нею на свій розсуд, її права, як співвласника квартири, ігнорує, не допускає її до квартири. Власного житла або іншого помешкання вона не має, і така поведінка відповідача змушує її звертатися до суду з позовом про визначення порядку користування квартирою, для того, щоб в подальшому вселитися в неї. Квартира, яка належить їй та відповідачу, складається із трьох жилих кімнат: площею - 13,0 кв.м; 19, 2 кв.м; 10, 7 кв.м з балконом, а також, кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні. До квартири також відноситься частина погреба та сараю. Виходячи із того, що їй належить 1/3 частини квартири, а відповідачеві - 2/3 частини квартири, можливо визначити порядок користування нею таким чином, щоб вона користувалася однією кімнатою, а відповідач - [PERSON] - двома іншими кімнатами. При цьому, просить суд виділити їй у користування ізольовану житлову кімнату, площею - 13,0 кв.м, а відповідачеві просить виділити у користування дві житлові кімнати, площею - 19, 2 кв.м та 10, 7 кв.м, які є суміжними. Визначення такого порядку користування квартирою буде відповідати їхнім часткам у праві спільної часткової власності. Відповідач - [PERSON] в свою чергу подав зустрічний позов до [PERSON] про припинення права власності. В обґрунтування зустрічного позову вказав, що [PERSON] ніколи не проживала за вищевказаною адресою, не приймала участь в утримані квартири , не проводила її ремонт, не сплачувала комунальні платежі. В 2005 році після того, як 2/3 квартири перейшло у власність його покійного батька - [PERSON], то відповідачка та її мати - [PERSON] переконували його, що вони не претендують на 1/3 частину квартири, погоджувались, щоб він проводив в квартирі ремонт, а в майбутньому він мав сплатити вартість 1/3 частини за ринковими цінами. Повіривши своїм родичам, він та його покійний батько здійснили капітальний ремонт квартири, а саме: провели індивідуальне опалення квартири (купили імпортний котел, туби, батареї), вартість якого склала - 9000 гривень; встановили у всіх кімнатах пластикові вікна, вартість яких склала - 8200 гривень; відремонтували ванну кімнату та туалет (встановили нові стінки, двері, теплу підлогу, поклали плитку, замінили водяні труби та труби каналізації, встановив ванну), вартість проведених робіт, склала - 14532 гривень; провели часткову заміну електропроводки та придбали стабілізатор напруги вартість якого, склала - 2750 гривень; в спальній кімнаті, на яку претендує відповідачка, він в 2012 році провів капітальний ремонт, так як в ній проживають троє його малолітніх дітей, вартість ремонту, склала - 12947 гривень, а всього було витрачено на ремонт 30 188 гривень, які він просить стягнути з позивачки. Відповідно до ст. 322 ЦК власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно зі ст. 386 ч. 3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Крім нього, в спірній квартирі проживає його дружина та троє малолітніх дітей. Із серпня 2007 року між ним та його двоюрідною сестрою - [PERSON] існують неприязні відносини. В зв'язку з вищевикладеним їхнє спільне проживання не можливе. Частка його сестри не може бути виділена в натурі. Вона має житло в м. Бердичеві Житомирської області. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки па депозитний рахунок суду. Тому, він готовий сплатити [PERSON] вартість її 1/3 частки, яку встановить відповідна експертиза за умови припинення її права власності на цю частку. Ухвалою суду від 05.09.2014 року за заявою [PERSON] його позовні вимоги в частині стягнення коштів за проведений ремонт були залишенні без розгляду. В судовому засіданні позивачка по первинному позову - [PERSON], вона ж відповідачка по зустрічному позову, первісний позов підтримала і підтвердила обставини вказані в ньому, а зустрічного позову не визнала і в судовому засіданні пояснила, що іншого житла, крім права власності на 1/3 частини вищевказаної квартири вона не має, має погане здоров'я і припинення її права власності на частку в квартирі завдасть їй істотної шкоди, оскільки тоді вона взагалі буде позбавлена свого власного житла. Вона могла б погодитись на сплату грошового еквіваленту за її частку в квартирі, однак в доларовому еквіваленті, в сумі - 10000 доларів США, щоб в подальшому мати змогу придбати собі невелику окрему квартиру. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні пояснення, що і її довірителька. Відповідач по первинному позову - [PERSON], він же позивач по зустрічному позову в судовому засіданні первинний позов не визнав та підтримав зустрічний позов і підтвердив обставини викладенні в ньому. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первинний позов слід задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 23.04.1993 року, квартира [ADDRESS] була приватизована по 1/3 її частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В подальшому, після смерті [PERSON], її частку успадкував - [PERSON], і будучи власником 2/3 частини квартири, подарував її своєму синові - [PERSON], що посвідчено договором дарування від 05.04.2005 року, за реєстровим № 495. [PERSON] в свою чергу, подарував 2/3 частини вищевказаної квартири своєму синові - [PERSON], що також, посвідчено договором дарування від 11.11.2011 року, за реєстровим № 2101, який є власником 2/3 частини квартири на момент розгляду справи в суді. Квартира, яка належить сторонам, складається із трьох жилих кімнат: площею - 13,0 кв.м; 19, 2 кв.м; 10, 7 кв.м з балконом, а також, кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні. До квартири також відноситься частина погреба та сараю. Сторонам не вдалося домовитися про порядок користування квартирою, яка знаходиться в їхній спільній частковій власності, а тому, на даний момент порушуються права [PERSON], як співвласника, на користування частиною квартири, оскільки всю квартиру зайняв другий співвласник - [PERSON] і користувється нею на свій розсуд. Суд вважає, виходячи із того, що [PERSON] належить 1/3 частини квартири, а [PERSON] - 2/3 частини квартири, то можливо визначити такий порядок користування квартирою, щоб позивачка по первинному позову користувалася ізольованою житловою кімнатою, площею - 13,0 кв.м, а [PERSON] - користувався двома житловими кімнатами, площею - 19, 2 кв.м та 10, 7 кв.м з балконом, які є суміжними. Визначення такого порядку користування квартирою буде відповідати часткам сторін у праві спільної часткової власності. Крім того, всі підсобні приміщення: кухню; ванну кімнату, вбиральню; коридор, а також, частину погреба та сараю, які відносяться до квартири залишити в їхньому спільному користуванні. Що стосується вимог зустрічного позову, то вони не можуть бути задоволені, оскільки власного житла або іншого помешкання позивачка по первинному позову не має, її частка є значною і припинення її права власності завдасть істотної шкоди її інтересам. Крім того, позивачем по зустрічному позову не було внесено на депозит суду вартість частки, яка була визначена в експертному висновку, а це є обов'язковою умовою, визначеною ст. 365 ЦК України. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст.ст. 357, 358, 361 ЦК України.

Outcome: approved