Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк Владислав Сергійович про визнання договору про відкриття кредитної лінії від 28.02.2008 року № 388-08-Ил з наступними змінами та доповненнями до нього та з урахуванням умов укладеної мирової угоди, визнаної ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 30.10.2012 року, укладеної між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та зобов'язання за ним припиненими у зв'язку з неможливістю їх виконання, визнання договору поруки від 28.02.2008 року № 388-08-П укладеного між [PERSON], як боржником, [PERSON], як його майновим поручителем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» припиненим, визнання іпотечного договору, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» припиненим та стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між [PERSON] та відповідачем 28.02.2008 року був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 388-08-Ил, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу 1 невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 5 050 000, 00 грн. з відсотковою ставкою 15 % та строком повернення до 27.02.2023 року. Майновим поручителем стала [PERSON], з якою банк уклав договір поруки від 28.02.2008 року № 388-08-П та іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Відутою О.В. 28.02.2008 року, за реєстровим № 432. Відповідно до умов іпотечного договору позивач 2 передала в іпотеку відповідачу земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок який розташований за вищевказаною адресою. В подальшому, 30.04.2008 року між позивачем 1 та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору про відкриття кредитної лінії від 28.02.2008 року № 388-08-Ил, якою сторони виклали договір у новій редакції та зазначили, що валютою траншів в рамках даного договору є національна валюта - гривня та долар США з лімітом кредитування у базовій валюті договору незалежно від валют траншів. Станом на 18.10.2012 року сторонами визначено заборгованість у розмірі 500 000 дол. США боргу позивача 1 за кредитними ресурсами, 324 716,16 дол. США боргу за відсотками користування кредитними ресурсами, 1 528 052, 92 грн. боргу позивача 1 за кредитними ресурсами, 1 096 872, 88 грн. боргу за відсотками, 1 450 534, 18 грн. нарахованої пені за прострочення повернення виданих кредитних ресурсів, сплати відсотків. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 30.10.2012 року було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відповідно до умов якої позивач 1 зобов'язався повернути банку у строк до 19.10.2012 року отримані ним у фактичне користування кредитні ресурси в сумі 275 000 дол. США, а залишок кредитних ресурсів в сумі 3 326 477, 92 грн. після зазначеного погашення. Відповідно до п. 1.4.2 Мирової угоди позивач 1 в строк до 19.10.2032 року зобов'язується повернути нараховані на дату проведення реструктуризації відсотки в розмірі не менше 370 000, 00 грн. На виконання п. 1.1 Мирової угоди позивачем 1 сплачено банку 275 000 дол. США, що підтверджується квитанцією № 2767-20. 16-17.10.2013 року позивачем 1 сплачено банку 561 000,00 грн., що підтверджується квитанцією 2035-5 та 470 000, 00 грн. №17-mundoc/1199023 на суму 91 000,00 грн. Тобто, позивач 1 виконує умови Мирової угоди добросовісно та в повному обсязі сплачує відсотки за користування кредитними ресурсами. Однак, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 року №1703 уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит2 призначено Валендюка В.С. На початку жовтня 2017 року з відкритих джерел Інтернет позивачам стало відомо про продаж активів банку, зокрема права вимоги за кредитним договором № 388-08-Ил від 28.02.2008 року в сумі 12 278 880, 91 грн. 04.10.2017 року, 05.10.2017 року, 09.10.2017 року позивачі звертались до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку Валендюка В.С. з заявою ро намір здійснити повний розрахунок. В подальшому, 19.10.2017 року позивач 1 достроково виконав умови Мирової угоди шляхом погашення залишку заборгованості в сумі 2 765 477, 92 грн. та повернуто нараховані на дату проведення реструктуризації відсотки в розмірі 370 000, 00 грн. Таким чином, позивач 1 в повному обсязі виконав умови Мирової угоди, а у відповідача виникло зобов'язання щодо прощення боргу позивача 1, а саме: 324 729, 16 дол. США, 1 096 872, 88 грн., 1 450 534, 18 грн. 19.10.2017 року позивач 1 звернувся до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Валендюка В.С. з заявою про здійснення повного розрахунку по кредитному договору від 28.02.2008 року № 388-08-Ил та про зняття з торгів прав вимоги за вказаним кредитним договором, однак, на дане звернення відповідач відповіді не надав, а право вимоги залишається дійсним. У зв'язку з вищевикладеним, позивачі вимушені були звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Позивачі та їх представник [PERSON] подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд вирішив розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих доказів. Представник відповідача надав письмові заперечення з яких вбачається, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Дійсно між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір зі змінами та доповненнями, а між [PERSON] та банком був укладений договір поруки та іпотечний договір. 30.10.2012 року Апеляційним судом Хмельницької області затверджено Мирову Угоду між сторонами. Відповідно до п. 5 Мирової угоди, що передбачає не пізніше 3-х банківських днів з моменту затвердження Мирової угоди укласти додаткову угоду до договору іпотеки, а у разі невиконання вказаної умови, банк має право вимагати повернення виданих кредитних коштів та сплати відсотків за період користування кредитними коштами, при цьому відсотки нараховуються з моменту настання права вимоги по відсотковій ставці 18,5 % річних та відповідно до умов договору про не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію. Однак, вищезазначену умову Мирової угоди позивачі не виконали. Крім того, п. 10 Мирової угоди передбачає, що якщо позивачі не виконали умов Мирової угоди, банк стягує заборгованість у встановленому законом порядку, у зв'язку з даними обставинами та відповідно до п.2 ч.2 ст. 48 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 28.02.2008 року був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 388-08-Ил, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу 1 невідновлювальну кредитну лінію в розмірі 5 050 000, 00 грн. з відсотковою ставкою 15 % та строком повернення до 27.02.2023 року. Майновим поручителем по вищезазначеному кредитному договору стала [PERSON], з якою банк уклав договір поруки від 28.02.2008 року № 388-08-П та іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Відутою О.В. 28.02.2008 року, за реєстровим № 432. Відповідно до умов іпотечного договору позивач 2 передала в іпотеку відповідачу земельну ділянку площею 0,1000 г., яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] та житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою. В подальшому, 30.04.2008 року між позивачем 1 та банком було укладено додаткову угоду № 2 до договору про відкриття кредитної лінії від 28.02.2008 року № 388-08-Ил, якою сторони виклали договір у новій редакції та зазначили, що валютою траншів в рамках даного договору є національна валюта - гривня та долар США з лімітом кредитування у базовій валюті договору незалежно від валют траншів. Станом на 18.10.2012 року між сторонами було визнано заборгованість у розмірі 500 00,00 дол. США - боргу за виданий кредитний ресурс, 324 729, 16 дол. США - борг за відсотками, 1 528 052, 92 грн. борг у національній валюті за виданий кредитний ресурс, 1 096 872, 88 грн. - борг за відсотками, 1 450 534, 18 грн. - борг нарахованої пені за прострочення повернення виданих кредитних ресурсів. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області 30.10.2012 року було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відповідно до умов якої позивач 1 зобов'язався повернути банку у строк до 19.10.2012 року отримані ним у фактичне користування кредитні ресурси в сумі 275 000 дол. США, а залишок кредитних ресурсів в сумі 3 326 477, 92 грн. після зазначеного погашення. Відповідно до п. 1.4.2 Мирової угоди позивач 1 в строк до 19.10.2032 року зобов'язується повернути нараховані на дату проведення реструктуризації відсотки в розмірі не менше 370 000, 00 грн. На виконання п. 1.1 Мирової угоди позивачем 1 сплачено банку 275 000,00 дол. США, що підтверджується квитанцією № 2767-20. 16.10.2013 року позивачем 1 сплачено банку 561 000,00 грн., що підтверджується квитанціями 2035-5 та 470 000, 00 грн. та 17.10.2013 року №17-mundoc/1199023 на суму 91 000,00 грн. Відповідно до ст. 175 ЦПК України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання сору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов»язків сторін та предмета озову. Згідно норм ст 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Мирова угода за своєю природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства має бути виконаний за правилами ст.ст. 525, 526 ЦК України. З умов Мирової угоди вбачається, що позивач 1 зобов'язався повернути банку у строк до 19.10.2012 року отримані ним у фактичне користування кредитні ресурси в сумі 275 000 дол. США, а залишок кредитних ресурсів в сумі 3 326 477, 92 грн. після зазначеного погашення. Відповідно до п. 1.4.2 Мирової угоди позивач 1 в строк до 19.10.2032 року зобов'язується повернути нараховані на дату проведення реструктуризації відсотки в розмірі не менше 370 000, 00 грн. Також, п. 1.5.1 Мирової угоди визначено, що у випадку дострокового виконання позичальником своїх зобов'язань, визначених п.п. 1.3.1, 1.3.3, 1.4, 1.4.1, 1.4.2 Мирової угоди, відсутності випадків прострочення позичальником строків погашення заборгованості за кредитом, нарахованими відсотками та комісією банком здійснюється прощення боргу, а саме: заборгованості за несплаченими відсотками станом на 18.10.2012 року, пені та інших штрафних санкцій. З матеріалів справи вбачається, що позивач 1 виконував свої зобов'язання перед банко належним чином та в повному обсязі, що підтверджується належними квитанціями з жовтня 2012 року по теперішній час. Однак, відповідно до постанов Національного Банку України від 17.12.2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення 18.12.2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». В подальшому, рішенням дирекції Фонду 01.09.2016 року № 1703 уповноваженою особою призначено Валендюка В.С. з 05.09.2016 року. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю сторін, прощення боргу, поєднання боржника а кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. За підрахунками позивача 1 станом на початок жовтня 2012 року заборгованість позивача 1 перед банком становить 2 765 477, 92 грн. Однак, позивачу 1 стало відомо про продаж активів банку та зокрема вимоги за кредитним договором № 388-08-Ил від 28.02.2008 року на суму 12 278 880, 91 грн., номер лоту Q80618b19168. Виходячи з вищенаведених обстави, позивач 1 04.10.2017 року, 05.10.2017 року, 09.10.2017 року звертався з заявою до Владенюка В.С. про намір здійсним повий розрахунок за наявною заборгованістю. 19.10.2017 року позивач достроково виконав умов Мирової угоди та здійсним погашення заборгованості в розмірі 2 765 477, 92 грн. та повернуто нараховані на дату проведення реструктуризації відсотків в розмірі 370 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України вбачається, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Крім того, варто зазначити, що відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Таким чином, твердження представника відповідача щодо не виконання умов Мирової угоди, а саме п. 5 позивачем 1, оскільки не передбачено обов'язок позивача вносити пропозицію щодо укладення додаткової угоди та також не передбачено стосовно чого додатково угода має бути укладена. Таким чином, позивачем 1 своєчасно та в повному обсязі виконані зобов'язання відповідно до Мирової угоди, а виконання зобов'язань банку щодо прощення боргу, яке виникло після отримання таких коштів є неможливим відповідно до вимог закону через розпочату відносно банка процедуру ліквідації за рішенням Правління НБУ. Частиною 1 статті 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Згідно п.1 ч. 1 ст. 593 ЦК України вбачається, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язань, забезпеченого заставою. У зв'язку з вищенаведеним, договір поруки від 28.02.2008 року № 388-08-П підлягає припиненню. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить висновку, що позивачі виконали належним чином умови Мирової угоди. З урахуванням викладених обставин та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved