Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просили визнати припиненими наступні договори, укладені між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк»: договір про надання споживчого кредиту №11089785000 від 05.12.2006р. разом з усіма додатковими угодами; договір про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки №5001208848 та Додаткову угода про встановлення ліміту овердрафту№1 до нього від 05.12.2006р.; договір про надання споживчого кредиту №11089809000/2 від 05.12.2006р.; договір банківського рахунку №610886 від 05.12.2006р.; договір банківського рахунку №610886/1; договір-анкета про відкриття та обслуговування банківського поточного рахунку фізичної особи №610886 від 25.09.2009р. Визнати припиненим Договір поруки №11089785000/4 від 05.12.2006р., укладений між [PERSON] та Відповідачем. Визнати припиненими наступні договори, укладені між [PERSON] та Відповідачем: договір поруки №11089785000/3 від 05.12.2006 р.; договір іпотеки №11089785000/1 від 05.12.2006 р. квартири за адресою: [ADDRESS].; договір відповідального зберігання документів від 05.12.2006 р. Зобовязати Відповідача повернути [PERSON] наступні документи: оригінал технічного паспорту №194п-17 від 01.08.1994 р. на квартиру, розташовану за адресую: [ADDRESS]; оригінал договору купівлі-продажу на квартиру від 02.08.1994 р., реєстр. №2265, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Усунути перешкоди у здійсненні права розпорядження майном шляхом виключення записів про державну реєстрацію обтяження майнових прав на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]., здійснених у зв'язку з укладанням між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Договору іпотеки від 05.12.2006р. №11089785000/1, з наступних державних реєстрів: Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, запис від 05.12.2006р. (реєстраційний номер обтяження 4168964); Державного реєстру іпотек запис від 05.12.2006р. (реєстраційний номер обтяження 4169001); Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 05.12.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та гр. [PERSON] було укладено наступні Кредитні договори: Договір про надання споживчого кредиту №11089785000; Договір про відкриття карткового рахунку та видачі платіжної картки №5001208848 та Додаткову угода про встановлення ліміту овердрафту №1 до нього; Договір про надання споживчого кредиту №11089809000/2; Договір банківського рахунку №610886; Договір банківського рахунку №610886/1. 25.09.2009 року між Відповідачем та [PERSON] було укладено Договір-анкета про відкриття та обслуговування банківського поточного рахунку фізичної особи №610886. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по вищевказаним договорам 05.12.2006 року між Відповідачем та позивачкою [PERSON] було укладено Договір поруки №11089785000/4, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязувалась відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11089785000 від 05.12.2006 року. 05.12.2006 року між Відповідачем та позивачкою [PERSON] було укладено Договір поруки №11089785000/3, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязувалась відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11089785000 від 05.12.2006 року. Додатково 05.12.2006 року між Відповідачем та позивачкою [PERSON] було укладено Договір іпотеки №11089785000/1. Відповідно до умов Договору іпотеки, [PERSON] як майновий поручитель передала в іпотеку нерухоме майно житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 1.2. Договору іпотеки, визначено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань боржника [PERSON] за кредитним договором №11089785000 від 05.12.2006р., за Додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №1 до Договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки №5001208848 від 05.12.2006р. та за кредитним договором №11089809000/2 від 05.12.2006р. Також на виконання умов п. 2.4.9. Договору іпотеки, 05.12.2006р. між Відповідачем та позивачкою [PERSON] було укладено Договір відповідального зберігання документів. На виконання умов Договору зберігання [PERSON] передала Відповідачу на тимчасове зберігання наступні документи: оригінал технічного паспорту №194п-17 від 01.08.1994 р. на квартиру, розташовану за адресую: [ADDRESS]; оригінал договору купівлі-продажу на квартиру від 02.08.1994 р., реєстр. №2265, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 28.09.2010р. в м.Нижня Салда, Свердловської області, Російська Федерація, помер [PERSON], який на той час постійно проживав в Російській Федерації. Враховуючи відсутність будь-якого майна після смерті [PERSON], жодний із спадкоємців не звернувся для прийняття спадщини. Вони також спадщину не приймали. Позивачі посилаючись на законодавство України зазначають, що кредитні зобовязання [PERSON] за кредитними договорами укладеними з ПАТ «УкрСиббанк» є такими, які нерозривно повязані з його особою та їх виконання після його смерті є неможливим, такі зобовязання є припиненими з моменту смерті боржника в силу приписів ст.ст. 607, 608 ЦК України. Наслідками припинення основного зобовязання є припинення поруки та застави (іпотеки). На поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. Позивачі також зазначають, що в свою чергу наслідком припинення Кредитного договору та Договору іпотеки як основних зобовязань, є припинення похідного зобовязання Договору зберігання. Договір зберігання є похідним від Кредитного Договору в частині строку зберігання документів, та від Договору іпотеки в частині самої природи існування та підстав для укладання такого договору. У звязку з чим вважають, що Договір зберігання також має бути визнаний судом припиненим, після чого документи мають бути повернуті їх власнику [PERSON] У звязку з укладенням Договору іпотеки було внесено відповідні записи про державну реєстрацію обтяження майнових прав на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]., до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, запис від 05.12.2006р. (реєстраційний номер обтяження 4168964) та до Державного реєстру іпотек, запис від 05.12.2006р. (реєстраційний номер обтяження 4169001). У звязку з існуванням вищевказаного запису, [PERSON] позбавлена права на розпорядження своїм майном, зокрема здійснити його відчуження. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлений про дату судового засідання належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та є такими, що задоволенню не підлягають в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 05.12.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та гр. [PERSON] було укладено наступні Кредитні договори: Договір про надання споживчого кредиту №11089785000; Договір про відкриття карткового рахунку та видачі платіжної картки №5001208848 та Додаткову угоду про встановлення ліміту овердрафту №1 до нього; Договір про надання споживчого кредиту №11089809000/2; Договір банківського рахунку №610886; Договір банківського рахунку №610886/1. 25.09.2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір-анкета про відкриття та обслуговування банківського поточного рахунку фізичної особи №610886. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] по вищевказаним договорам 05.12.2006 року між Відповідачем та позивачкою [PERSON] було укладено Договір поруки №11089785000/4, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязувалась відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11089785000 від 05.12.2006 року. 05.12.2006 року між Відповідачем та позивачкою [PERSON] було укладено Договір поруки №11089785000/3, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязувалась відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11089785000 від 05.12.2006 року. 05.12.2006 року між Відповідачем та позивачкою [PERSON] було укладено Договір іпотеки №11089785000/1. Відповідно до умов Договору іпотеки, [PERSON] як майновий поручитель передала в іпотеку нерухоме майно житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 1.2. Договору іпотеки, визначено, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань боржника [PERSON] за кредитним договором №11089785000 від 05.12.2006р., за Додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №1 до Договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки №5001208848 від 05.12.2006р. та за кредитним договором №11089809000/2 від 05.12.2006р. Також на виконання умов п. 2.4.9. Договору іпотеки, 05.12.2006р. між Відповідачем та позивачкою [PERSON] було укладено Договір відповідального зберігання документів. На виконання умов Договору зберігання [PERSON] передала Відповідачу на тимчасове зберігання наступні документи: оригінал технічного паспорту №194п-17 від 01.08.1994 р. на квартиру, розташовану за адресую: [ADDRESS]; оригінал договору купівлі-продажу на квартиру від 02.08.1994 р., реєстр. №2265, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 28.09.2010р. в м.Нижня Салда, Свердловської області, Російська Федерація, помер [PERSON], який на той час постійно проживав в Російській Федерації. Відповідач, на виконання вимог ст.1281 ЦК України, своїм листом №26-52-59 від 17.01.2011 року до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори повідомив про заборгованість Позичальника за Кредитним договором та предявив свої вимоги до спадкоємців. Відповідно до Спадкової справи №209/2011 відкритої Сьомою Дніпровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлого 28.09.2010 року, жодний із спадкоємців не звернувся для прийняття спадщини. Як зазначилии самі позивачі спадщину вони не приймали. Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч.ч. 3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (гл. 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (гл. 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. За правилом ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Також, з урахуванням положення ст.1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.214 цього ж Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. Зважаючи на те, що ПАТ «УкрСиббанк» не заявлялось позовних вимог до позивачів щодо звернення стягнення на спадкове майно померлого позичальника, а свідоцтва про право на спадщину після померлого позивачам також не видались, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо визнання договорів припиненими, зобовязання вчинити певні дії, усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном шляхом виключення записів про обтяження майнових прав з усіх державних реєстрів речових прав на нерухоме майно, заявлені позивачами передчасно та не підлягають задоволенню до моменту визнання за сторонами права власності на майно померлого в порядку спадкування у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на позивачів . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed