Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, який мотивують тим, що 14 березня 2000 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу приміщень між ліквідаційною комісією по справі банкрутства МПП фірми «Прут», в особі голови комісії [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №Д-294. Згідно п.1 договору купівлі-продажу [PERSON] купила приміщення загальною площею 122,7 кв.м., що становить 28/100 частин будинку, який знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Стуса, 3 та приміщення загальною площею 74,6 кв.м. що становить 16/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: м. Коломия, площа Ринок, 22, Івано-Франківської області. Згодом, 04 січня 2006 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в рівних частинах дарунок належний [PERSON] на праві приватної власності, а саме приміщення магазину, що становить 28/100 частин нежитлової будівлі, що знаходиться в м. Коломия, по вул. Стуса, 3 та приміщення загальною площею 74,6 кв.м., що становить 16/100 частин будинку, що знаходиться за адресою : м. Коломия , площа Ринок, 22. Договір дарування приміщення магазину , посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №19 та за №21. 18 березня 2010 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], з іншої сторони, були укладені договори про розірвання договорів дарування від 04 січня 2006 року. Договори про розірвання договору дарування приміщення магазину посвідчені приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за №595 та за №597. Вважають, що договори про розірвання договорів дарування приміщень магазину від 18 березня 2010 року є фіктивними, мотивуючи наступним. В 2000 році вони вирішили придбати нерухоме майно належне МПП фірми «Прут», яка знаходилася в стані банкрутства під час ліквідаційної процедури. Після досягнення домовленостей з головою ліквідаційної комісії в справі банкрутства МПП фірми «Прут» [PERSON] щодо придбання вищевказаних приміщень ними було передано продавцю грошові кошти в сумі 34\~000 грн., однак договір купівлі-продажу був укладений з матірю [PERSON] - [PERSON]. Дана обставина підтверджується також заявою [PERSON] про те, що в 2000 році ними придбано в Україні приміщення за адресою: м. Коломия, вул. Стуса, 3 та площа Ринок , 22, в яких вони зробили ремонт та переобладнали під два магазини. Дані приміщення були оформлені на [PERSON], яка не вкладала грошових коштів в купівлю майна і жодних претензій не має і мати не буде. Підтверджує, що справжніми власникам даних приміщень є [PERSON] та [PERSON]. Згодом, ними були укладені договори дарування. Однак, оскільки вони проживали за межами території України і не мали можливості доглядати за придбаним майном та утримувати його, тому їм порадили розірвати договори дарування з тим, щоб [PERSON] могла вчиняти всі необхідні дії з майном. Проте при цьому жодної передачі майна документів та інших дій про намір передати у власність [PERSON] ними не було вчинено. Згодом [PERSON] змушена була виїхати за межі України. В даний час вони планують повернутись в Україну і взмозі вчиняти всі необхідні дії самостійно. Тому, просять суд визнати недійсним договори про розірвання договорів дарування приміщень магазину, укладених 18 березня 2010 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], з іншої сторони, посвідчених приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровими номерами 595, 597. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились, однак представник позивачів подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе слухати справу за наявних доказів в заочному порядку. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], де в графі батьків матірю записана «Терлецька» [PERSON]», батьком «Мотиль Степан Іванович»; копія договору купівлі-продажу приміщень від 14.03.2000 року посвідченого, [PERSON] приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу за реєстровим номером Д-294; копії договорів дарування приміщення магазину від 04.01.2006 року посвідчених, [PERSON] приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу за реєстровими номерами 21 та 19; копії договорів про розірвання Договорів дарування приміщень магазинів посвідчених 18.03.2010 року, [PERSON], приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу за реєстровими номерами 597,595; копію заяви [PERSON] від 31.01.2012 року, посвідченої нотаріусом м. Торонто, провінція Онтаріо, Канада, - вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки вищевказаними доказами доведено, що договори про розірвання договорів дарування не відповідають загальним підставам дійсності правочинів, зазначених у ч.5 ст. 203, 234 ЦК України, оскільки не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними. У даному випадку ознака фіктивності договорів про розірвання договорів дарування була властива діям обох сторін правочинів, відповідач своєю заявою довів суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочинів. Встановлення судом факту фіктивності правочинів є підставою для визнання їх недійсними, а тому слід визнати недійсними договори про розірвання договорів дарування приміщень магазину, укладених 18 березня 2010 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], з іншої сторони, посвідчених приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровими номерами 595, 597. На підставі викладеного та ст. 16, 234 ЦК України та

Outcome: approved