Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просили визнати будинок №20 по вул. Карпатська Брама в м. Бориславі спільною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визначити їх частку у реальному розмірі від будинковолодіння в цілому та виділити в натурі цю частку відповідно до висновку будівельно технічної експертизи №423/17 від 30.01.2017 року, що стосується часток у будинку та їх виділ, та відповідно до висновку №433/17 від 21.06.2017 року визначити порядок користування земельною ділянкою площею 883 кв.м. по вул. Карпатська Брама, 20 в м. Бориславі. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідно до договору дарування від 24.09.2004 року вони стали власниками квартири №1, будинку №20, що по вул. Карпатська Брама у м. Бориславі. При вирішені питань щодо земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний будинок, з архівного витягу за №224/3-3 від 03.12.2004 року Бориславського міського держаного архіву вони довідались, що згідно рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів від 18.04.1996 року №206, будинок №20 по вул. Карпатська Брама у м. Бориславі знятий з балансу. На час зняття з балансу вказаного будинку в квартирі №1 проживали всі позивачі, в квартирі №2 відповідачка. Перехід будинку у спільну власність підтверджується витягом з рішення Бориславської міської ради від 30.09.2014 року, згідно якого прибудинкова земельна ділянка повинна передаватися у спільну сумісну власність, що підтверджує наявність спільної власності сторін і на будинок №20, по вул. Карпатська Брама у м. Бориславі. Загальна площа вказаного будинку становить 170,5 кв.м., площа квартири №1 147,5 кв.м., площа квартири відповідачки 23 кв.м. Разом з тим, як виявилось на даний час, після зняття будинку з балансу відповідного акту прийому передачі третьою особою наймачам по справі надано не було, окремі номери не присвоювались. Вказаний житловий будинок рахувався як житловий будинок без квартир, розміщений на земельній ділянці площею 912 кв.м., що підтверджується схем-планом садибної ділянки, розроблений Дрогобицьким БТІ. Після 1971 року відповідачці у вказаному будинку було виділено дві кімнати під житло як однокімнатну квартиру. Однак, згідно кадастрового плану земельної ділянки по вул. Карпатська Брама, 20 в м. Борислав Львівської області, площа такої становить 883 кв.м. З висновку №423/17 судової будівельно - технічної експертизи від 30.01.2017 року частка позивачів у будинковолодінні за вказаною адресою становить 81/100 ідеальних часток (квартира №1), частка відповідачки 19/100 ідеальних часток ( квартира №2). Відповідно позивачі як співвласники будинку з вказаною часткою мають намір визначити порядок користування земельною ділянкою. Позивачі та їх представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві, збільшених позовних вимогах, які просили задоволити. Представник відповідачки проти позову заперечив. У позові просив відмовити через його безпідставність. Представник третьої особи Бориславської міської ради проти позову заперечив з підстав викладених письмово. Зокрема, наголосив, що спірна земельна ділянка належить до власності територіальної громади м. Борислава в особі Бориславської міської ради. У разі приватизації багатоквартирного будинку земельна ділянка може передаватись безоплатно у власність або надаватись у користування обєднанню власників. У позові просив відмовити. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Встановлено, що власниками квартири №1, що по вул. Карпатська Брама,20, у м. Бориславі є [PERSON] ( в шлюбі [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], їм належить по ? ідеальній частині у праві спільної приватної власності (договір дарування р. №2038 від 24.09.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом міського нотаріального округу [PERSON], витяг про реєстрацію в Державному реєстрі право чинів №142775 від 24.09.2004 року). Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Дрогобицьким державним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки №5193673, від 26.10.2004 року квартира №2, по вул. Карпатська Брама,20, м. Бориславі належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно з архівним витягом від 03.12.2014 року №224/3-3, виданого міським державним архівом Бориславської міської ради Львівської області, рішенням виконавчого комітету Бориславської міської Ради народних депутатів від 18.04.1996 року знято з балансу житлово-експлуатаційної контори №3, зокрема будинок №20, що по вул. Карпатська Брама, 20, м. Борислав. Рішенням №1575 від 30.09.2014 року відмовлено [PERSON], [PERSON] у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 883 кв.м. на вул. Карпатська Брама, 20 у м. Бориславі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у звязку з тим, що ця земельна ділянка повинна передаватися у спільну власність. Площа земельної ділянки -883 кв.м. визначена кадастровим планом по вул. Карпатська Брама,20, в м. Бориславі, складеного Бориславським міським відділом ЛРФ ДП « ЦДЗК». За ч.1, 2\~ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1\~ст.356 ЦК України). Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч.1ст.357 ЦК України). Відповідно до\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої\~статті 358 ЦК України\~при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Як випливає з положення ч.1 та ч.3ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України розяснив, що при поділі жилого будинку суд зобовязаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Також, згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. Висновком будівельно-технічної експертизи №423/17, від 30.01.2017 р. визначено, що частка [PERSON] та [PERSON] у будинковолодінні по вул. Карпатська Брама, 20 в м.Бориславі Львівської області складає 81/100 ідеальних часток (квартира №1); частка [PERSON] - 19/100 ідеальних часток (квартира №2). Виділ 81/100 ідеальних часток позивача як окрему ізольовану частину зі складу спірного будинку по вул. Карпатська Брама,20,у м. Бориславі з окремими виходами на земельну ділянку здійснити можливо. Частина будинку у вигляді 19/100 ідеальних часток, яка залишається у відповідача відокремлена та ізольована. Визначено варіант виділу з урахуванням фактичного користування. При цьому, суду зазначає, що заперечення представника відповідача проти позову з покликанням на норми передачі у власність земельної ділянки, не заслуговують на увагу, оскільки стосуються інституту користування земельної ділянки, а не власності. Відповідно до ч. 4\~ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відтак, оскільки спірний будинок, який знаходиться у спільній власності лише [PERSON], [PERSON] та [PERSON], розташований на земельній ділянці, яка за ним закріплена, його власники мають право користування такою земельною ділянкою відповідно до часток у будинку, і тому позов підлягає до задоволення лише в частині визнання такого права за власниками будинку - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Що стосується вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], то в таких слід відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного, враховуючи те, що на думку суду, визначення порядку користування земельною ділянкою сприятиме встановленню збалансованого та злагодженого користування сторонами своєю власністю в цілому, буде вчинене перед усім в їх інтересах, зумовить зменшення суперечок та конфліктів щодо користування земельної ділянки, тому позов в частині вимог [PERSON], [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, тому слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] та [PERSON] 4280 грн. витрат за проведення судових експертиз. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved