Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , який вподальшому уточнила та просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою : [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20519996 від 15 квітня 2014 року. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є племінницями позивачки та значаться зареєстрованими у вказаному будинку. Однак, з 2006 року [PERSON] та [PERSON] виїхали з вказаного будинку, не цікавляться будинком, не беруть участі в оплаті комунальних послуг, тобто припинили виконувати обов`язки членів сім`ї. Таке становище завдає позивачці певних незручностей, а саме вона змушена за відповідачів сплачувати певні комунальні послуги. У зв`язку з вищенаведеними обставинами позивачка просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Позивачка до судового засідання не з`явилась. Надала суду заяву, в якій просила свої вимоги задовольнити в повному обсязі, розглянути справу за її відсутністю. Представник третьої особи Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідачка [PERSON] .) повідомлялась належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання судовою повісткою за адресою, вказаною в позовній заяві, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з її підписом, який засвідчує отримання нею судової повістки. Відповідачка [PERSON] повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання судовою повісткою за адресою, вказаною в позовній заяві, проте на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «не вірна адреса». Також, відповідачка [PERSON] повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання судовою повісткою за адресою реєстрації, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з підписом в графі «розписка в одержанні», що засвідчує отримання судової повістки. Пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про судове засідання, відзиву на позовну заяву не надали, в судове засідання не з`явились та не повідомили причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що позивачка не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що будинок [ADDRESS] є власністю позивачки [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20519996 від 15 квітня 2014 року (а.с.8). Відповідачка [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованою у будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 08 січня 2019 року (а.с.15). Відповідачка [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованою у будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 08 січня 2019 року (а.с.16). Однак, з довідки виконавчого комітету Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області №2423 від 13 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] значаться зареєстрованими у будинку [ADDRESS] , однак не мешкають за вказаною адресою з 2006 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачі не надали суду ніяких доказів з приводу збереження за ними права користування житловим будинком. Оцінюючі матеріали справи та відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме : будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачі понад шість місяців відсутні за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не несуть, будинком не цікавляться. На підставі викладеного,

Outcome: approved