Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач [PERSON] є батьками дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між нею та відповідачем діти залишилися проживати разом з нею. За рішенням Кролевецького районного суду від 22 вересня 2009 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття, з індексацією відповідно до закону. Вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів є недостатнім для належного\~ забезпечення дітей, з урахуванням вартості цін на товари і послуги. Відповідач сплачує аліменти в значно меншому розмірі, ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений законом. На сьогодні діти підросли, навчаються у загальноосвітньому навчальному закладі, потребують більших коштів на харчування, одяг та виховання. У звязку із значним збільшенням витрат на вказані цілі, які вона несе самостійно, її матеріальний стан значно погіршився.\~ Відповідач не проявив ініціативи щодо сплати коштів на утримання дітей в достатньому розмірі для їх матеріального забезпечення, має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а тому на її думку, мусить сплачувати аліменти на дітей в розмірі, який забезпечить їм належні умови для розвитку. Враховуючи викладене, позивачка просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не зявилась, просить справу розглядати без її участі, про що зазначила у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 3). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивачки, суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.18), до суду не зявився, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ У свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6, 7), діти за змістом позову проживають разом з матірю. Рішенням Кролевецького районного суду від 22 вересня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття, з індексацією відповідно до закону, та 100 грн. щомісяця на її утримання до досягнення трьох років дитиною [PERSON], [INFO] (а.с.8). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України (із змінами згідно ЗУ №2475-VIII від 03.07.2018 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 липня 2018 року складає 1944 грн., тому розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 972 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дітей з часу присудження аліментів у 2009 році, їхній розмір, визначений рішенням суду від 22 вересня 2009 року, не може задовольнити необхідні потреби дітей, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обовязків батьків щодо дитини. Суд враховує, що відповідач за змістом позову є працездатним, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати своїх дітей. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір\~ аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду від 22 вересня 2009 року і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розмір яких суд визначає 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. З розяснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.\~ У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 22 вересня 2009 року по справі № 2/347/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та на дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved