Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить зняти заборону на житловий будинок під [ADDRESS], який належав померлому [INFO] [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що вона, як спадкоємець за заповітом, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 924/02-ш від 23.03.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду, так як Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна містить запис № 8233973 про заборону (архівний запис), на зазначений вище житловий будинок, внесений на підставі постанови від 10 травня 2000 року, виданої Біляївським районним управлінням юстиції на ім'я [PERSON] Вказує, що громадянка [PERSON] ніколи не мешкала в даному будинку, а мешкала в будинку під [ADDRESS], у зв'язку з чим вважає накладення заборони на будинок, що належав [PERSON], незаконним і безпідставним. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не направляв, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, приймаючи до уваги заяву позивачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 924/02-ш від 23.03.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду, так як Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна містить запис № 8233973 про заборону (архівний запис), на зазначений вище житловий будинок, внесений на підставі постанови від 10 травня 2000 року, виданої Біляївським районним управлінням юстиції на ім'я [PERSON] (а.с.10). Отримавши дану відмову, позивачка звернулась до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, де її повідомили, що дана заборона була внесена на будинок, який належав [PERSON], помилково, так як громадянка [PERSON] ніколи не мешкала в даному будинку, а була зареєстрована та мешкала в будинку під [ADDRESS], про що свідчить довідка № 103, видана виконкомом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області 02.02.2016 року (а.с.11). Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно. Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved