Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє адвокат [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 27 по вул. Річкова в м. Мелітополі Запорізької області, зазначивши, що вона є власницею вказаного будинку, відповідач був зареєстрований в належному їй будинку колишнім власником, однак з лютого 2015 року відповідач в будинку не проживає, його речей в будинку не має, претензій щодо проживання в будинку не предявляє, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявилась, від її представника надійшла заява по розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності, а також відзиви на позов від нього не надходили, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Як вбачається з матеріалів справи, право власності на житловий будинок № 27 по вул. Річкова в м. Мелітополі Запорізької області зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 грудня 2018 року /а.с.6-7/, що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 150625144 від 21 грудня 2018 року /а.с.8/ та копією технічного паспорту на вказаний будинок /а.с.9-12/. Відповідач зареєстрований в житловому будинку, що підтверджується відповіддю відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №118 від 10 січня 2019 року /а.с.18/. Згідно довідки голови квартального комітету № 78 від 22 грудня 2018 року [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO], однак з лютого 2015 року за даною адресою не проживає /а.с.13/. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що з лютого 2015 року та по теперішній час, відповідач в житловому будинку № 27 по вул. Річкова в м. Мелітополі не проживає, його речей та іншого майна в будинку немає, вимог щодо проживання у вказаному будинку відповідач не предявляв, в будинку не зявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved