Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Вінницької міської ради про встановлення порядку користування будинковолодінням, який в процесі розгляду справи уточнила, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 19.09.1990 року, укладеного між [PERSON], [PERSON] та позивачкою - [PERSON], остання придбала 19/50 частин жилого будинку з прибудовою, жилою площею 70,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту співвласниками вищевказаного будинку являються [PERSON] ([PERSON]) - 19/50 частин будинковолодіння, [PERSON] - 11/25 частин будинковолодіння, [PERSON] - 9/50 частин будинковолодіння. В [INFO] [PERSON] померла, за наявними відомостями її спадкоємцем являється [PERSON], який на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] проживав і проживає у її частці будинковолодіння і не відмовився від спадщини. А, отже, вступив у спадщину. Позивачка фактично користується наступними житловими на нежитловими приміщеннями, а також будівлями та спорудами: квартира [NUMBER], до складу якої входять коридор 1-1, площею 10,9 кв.м., кімната 1-2, площею 11,7 кв.м., коридор 1-3, площею 2,7 кв.м., кухня 1-4, площею 7,7 кв.м., кімната 1-5, площею 15,1 кв.м., криниця №5, убиральня літ.Е. Однак, кімната 1-2 вважається самочинно збудованою, оскільки відповідно до рішення виконкому №127 від 26.07.1990 року управлінням архітектури та містобудування позивачці надавався дозвіл від 08.06.1992 року на будівництво, однак позивачка не поновила його вчасно і завершила будівництво уже після спливу терміну дії дозволу. У зв'язку з наявністю самочинно побудованих будівель та споруд та у зв'язку зі смертю одного із співвласників між сторонами не може бути нотаріально встановлено порядок користування будинковолодінням. Таким чином, у зв'язку з вищенаведеним та тим, що в договорі купівлі-продажу від 19.09.1990 року не було зазначено, які саме приміщення були придбані позивачкою, остання звернулась до суду з даною заявою, в якій просила встановити порядок користування будинковолодінням по [ADDRESS], шляхом визначення приміщень, господарських будівель і споруд, які підлягають для її користування, та стягнути солідарно з відповідачів документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні представники позивачки - адвокат [PERSON], [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Вінницької міської ради до судового засідання не з'явились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представників позивачки, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 19.09.1990 року, укладеного між [PERSON], [PERSON] та позивачкою - [PERSON], остання придбала 19/50 частин жилого будинку з прибудовою, жилою площею 70,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП «ВМБТІ» 28.11.2012 року співвласниками вищевказаного будинку являються [PERSON] - 19/50 частин будинковолодіння, [PERSON] - 11/25 частин будинковолодіння, [PERSON] - 9/50 частин будинковолодіння (а.с.8-10). В [INFO] [PERSON] померла, за наявними відомостями її спадкоємцем являється [PERSON], який на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] проживав і проживає у її частці будинковолодіння і не відмовився від спадщини. А, отже, вступив у спадщину. В даний час позивачка фактично користується наступними житловими на нежитловими приміщеннями, а також будівлями та спорудами: квартирою [NUMBER], до складу якої входять коридор 1-1, площею 10,9 кв.м., кімната 1-2, площею 11,7 кв.м., коридор 1-3, площею 2,7 кв.м., кухня 1-4, площею 7,7 кв.м., кімната 1-5, площею 15,1 кв.м., криниця №5, убиральня літ.Е. Кімната 1-2 вважається самочинно збудованою, оскільки відповідно до рішення виконкому №127 від 26.07.1990 року управлінням архітектури та містобудування позивачці надавався дозвіл від 08.06.1992 року на будівництво, однак остання не поновила його вчасно і завершила будівництво уже після спливу терміну дії дозволу (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст.358 ЦК України). Згідно ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У зв'язку з наявністю самочинно побудованих будівель та споруд та у зв'язку зі смертю одного із співвласників, а саме - [PERSON] між сторонами не може бути нотаріально встановлено порядок користування будинковолодінням в добровільному порядку. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2013 року у даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо надання можливих варіантів встановлення порядку користування будинковолодінням по [ADDRESS], шляхом визначення приміщень, господарських будівель і споруд, якими користується позивачка, враховуючи її частку у спільній частковій власності, правовстановлюючі документи та фактичний порядок користування (а.с.47). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1404 від 29.11.2013 ТОВ «Подільський центр судових експертиз» судовим експертом пропонується варіант встановлення порядку користування будинковолодіння, шляхом визначення приміщень, якими користується позивачка, а саме: 19/50 частки будинковолодіння до складу якого входять: частина житлового будинку літ.А, площею 25,5 кв.м., до складу якої входить: коридор 1-3, площею 2,7 кв.м., кухня 1-4, площею 7,7 кв.м., кімната 1-5, площею 15,1 кв.м.; прибудова літ.а-4, площею 10,9 кв.м., до складу якої входить коридор 1-1, площею 10,9 кв.м.; убиральня літ.Е, якими фактично користується співвласник [PERSON] (а.с.53-76). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що порядок користування спільним домоволодінням, запропонований судовим експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз», не позбавляє можливості кожну сторону користуватися своєю частиною будинковолодіння та земельної ділянки, а тому суд вважає, що слід встановити порядок користування будинковолодінням за адресою: [ADDRESS], відповідно до порядку, що склався фактично та відповідає висновку судової будівельно-технічної експертизи №1404 від 29.11.2013 ТОВ «Подільський центр судових експертиз». Окрім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (ч.3 ст.79 ЦПК України). Тому, витрати, понесені позивачкою щодо сплати судового збору у розмірі 344,10 грн., що підтверджується квитанціями №25 від 08.08.2013 року на суму 114,70 (а.с.1), №27 від 08.08.2014 року на суму 114,70 грн. (а.с.2), №29 від 08.08.2013 року на суму 114,70 грн. (а.с.19); витрати щодо проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2 500 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №162 від 11.11.2013 року (а.с.96); витрати на правову допомогу у розмірі 2 679,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 14.08.2013 року (а.с.17), свідоцтвом [PERSON] про право на заняття адвокатською діяльністю №513 від 06.10.2006 року (а.с.18), квитанціями до прибуткового касового ордера №306 від 09.09.2013 року на суму 1 500 грн. (а.с.97), №10 від 10.02.2014 року на суму 1179 грн. (а.с.98) та актом №ПЄ-000001 від 30.01.2014 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.99), підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved