Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, вказуючи, що між нею та відповідачем 04.05.2005 року було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі за їхні спільні кошти була придбана однокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка за законом являється спільною сумісною власністю, а тому просила визнати зазначену квартиру об'єктом спільної сумісної власності та визнати за нею право власності на 1/2 частину. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розд. III ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як встановлено в судовому засіданні, 04.05.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (свідоцтво про шлюб від 04.05.2005 року серії [NUMBER]). Під час перебування у шлюбі за їхні спільні кошти була придбана однокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 04.05.2005 року ВВО №762215, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.06.2005 року №7535090 та яка за законом являється їхньою спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, згідно ст.61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Домовленості про добровільний поділ квартири, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 500 грн. 00 коп.. На підставі викладеного та ст. 60, 61, 63, 69, 70 СК України, ст. 355, 368 ЦК України,

Outcome: approved