Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на будівлю гаража №3 (літ.ХVІІ) загальною площею 18,5 кв.м. в будинку [ADDRESS] у м. Львові. Свої вимоги мотивують тим, що у 1998 році їм було передано ДТГО «Львівська залізниця» (інвестором будівництва) квартиру [ADDRESS] б у м. Львові. За даною квартирою був закріплений гараж №3 (літ.ХVІІ), що підтверджується листом від 12.06.98 №НГЕЖ-6/341. З цього часу позивачами використовувалось дане майно та здійснювалась оплата комунальних послуг, що підтверджується відповідними квитанціями як за квартиру, так і за гараж. У 2002 році позивачами було оформлено право власності на вищезгадану квартиру, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 25.10.2002р. Крім цього, позивачами подавались документи на оформлення права власності на вищезгаданий гараж. Однак, чи були оформлені документи про право власності на гараж №3 (літ.ХVІІ) в будинку по [ADDRESS] у м. Львові їм не відомо. Листом №170 від 27.07.2015р. ЛКП «Рембуд» повідомив, що після завершення будівництва житлового будинку [ADDRESS], в 1998 році відбувся розподіл квартир між підприємствами, в тому числі і квартири №16. Щодо передачі гаражів у ЛКП «Рембуд» дані відсутні. Тому, з приводу передачі квартири та гаражу необхідно звернутись до підприємства, яке надавало квартиру та гараж. Також ЛКП «Рембуд» надав довідку від 27.07.2015р. №171, згідно якої в період з 1998р. по 15.03.2015р. позивачами проводилась оплата за житлово-комунальні послуги, в тому числі і за гараж. Додатково зазначив, що з 01.03.2015р. даний будинок переданий на баланс ОСББ «Берегиня». Крім цього, на звернення позивача залізниця надала відповідь, якою відмовила у наданні їм документів для оформлення права власності на гараж №3 (літ.ХVІІ) в будинку [ADDRESS] у м. Львові, оскільки такі у них відсутні. Разом з тим, підтвердила факт передачі та закріплення за квартирою № 16 по [ADDRESS] зазначеного гаражу №3. Оскільки у зв'язку з відсутністю на даний час правовстановлючих документів на гараж №3 (літ.ХVІІ) в будинку [ADDRESS] у м. Львові, просять позов задовольнити та в судовому порядку визнати за ними право власності на вищевказаний гараж. Позивачі в судове засідання не з'явились, подали заяву, якою позовні вимоги підтримали в повному обсязі, розгляд справи просять проводити без їх участі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позову не заперечили. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому згідно ч.2 ст.197 ЦПК України судовий розгляд слід провести без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно Акту прийому-передачі від 11.03.1998р. ЛКП «Рембуд» передало Львівській залізниці квартири, в тому числі і квартиру № 16, в будинку [ADDRESS] у м. Львові. Як вбачається з листа залізниці №НГСЖ-6/341 від 12.06.1998р. за квартирою № 16 в будинку [ADDRESS] у м. Львові був закріплений гараж №3. Свідоцтвом про право власності від 25.10.2002р. підтверджується право власності позивачів на квартиру №16 в будинку [ADDRESS] у м. Львові. Згідно квитанцій про оплату комунальних послуг та довідки ЛКП «Рембуд» №171 від 27.07.2015р. вбачається, що з 12.06.1998р. по 15.03.2015р. позивачами здійснювалась оплата за комунальні послуги як квартири №16 так і гаражу №3 в будинку [ADDRESS] м. Львові. 27.07.2015р. Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» було складено технічний паспорт на гараж №3 (літ.ХVІІ) загальною площею 18,5 кв.м. в будинку [ADDRESS] у м. Львові. Згідно Акту прийому-передачі від 15.03.2015р. ЛКП «Рембуд» передав на баланс ОСББ «Берегиня» приміщення в будинку [ADDRESS] м. Львові, з якого вбачається, що крім квартир та інших приміщень передано також і приміщення гаражів загальною площею 234, 9 кв.м. У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.1014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З врахуванням наведеного вище, те, що позивачі володіють та користуються зазначеним гаражем, однак не можуть ним розпоряджатись, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved