Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, про визначення часток в майні, що є спільною сумісною власністю. В обґрунтування позовних вимог вказали, що вони та [PERSON] і [PERSON] були власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. Дана квартира належала всім їм без визначення часток, тобто перебувала в їхній спільній сумісній власності. Свідоцтво про право власності на дану квартиру зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно та згідно витягу з цього реєстру спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності (без визначення часток) чотирьом особам. 27 квітня 2010 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на частку в вищевказаній квартирі. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області було визначено за [PERSON] 1/4 частку квартири. Після його смерті спадщину прийняли позивач [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] . Ніхто з даних осіб свідоцтво про право на спадщину не отримали. 22 травня 2018 року помер співвласник спірної квартири [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачі та [PERSON] є співввласниками спільної сумісної власності 3-4 часток спірної квартири. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцем за законом є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Для того, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, необхідно визначити частку померлого в спірному майні, а саме квартирі. Просять суд визначити, що частка [PERSON], який помер 22 травня 2018 року складає 1/4 частина квартири [ADDRESS] та визначити, що частка [PERSON], ІПН:[NUMBER] складає 1/4 частина квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі не зявилися, однак 05 лютого 2019 року направили до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, заявлений позов підтримують в позовну заяву в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак 19 грудня 2018 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнає в повному обсязі. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі\~ дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 05 червня 1998 року, виданого органом приватизації Новоселицької міської ради. Дана квартира належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] без визначення часток, тобто перебувала в їхній спільній сумісній власності. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2012 року визначено частку [PERSON], який помер 27 квітня 2010 року в спільному сумісному нерухомому майні в розмірі ј частки квартири [ADDRESS]. З витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1174923 від 13 березня 2013 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками спільної суміної власності 3/4 часток квартири [ADDRESS]. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 4\~ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням принципу рівності часток співвласників у праві спільної власності на майно та обопільної згоди сторін на визначення рівного розміру їх часток, суд вважає за можливе задовольнити позов та визначити, що розмір часток сторін в праві спільної часткової власності є рівним і становить ј части квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved