Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача [PERSON] міської ради, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26.03.1982 року [PERSON], який є чоловіком та батьком позивачів був виданий ордер серії ЖСК №78 на квартиру [ADDRESS]. При цьому, відповідно до довідки ОСББ «Бульвар-9А» №197 від 18.11.2015 року, сума пайових внесків по квартирі №56 виплачена повністю в січні 1992 року. Відповідно до технічної характеристики квартира посімейного заселення розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 42,20 кв.м., у тому числі 1-а кімната 9,10 кв.м., 2-а кімната 17,90 кв.м., 3-а кімната 15,20 кв.м., кухні площею 11,60 кв.м., вбиральні площею 1,20 кв.м., ванна площею 2,60 кв.м., коридору площею 9,10 кв.м., квартира обладнана балконом 4,90/1,50 кв.м., лоджією 3,20/1,60 кв.м., загальна площа квартири становить 76,40/71,40 кв.м. Відповідно до висновку про вартість майна від 05 травня 2016 року, ринкова вартість квартири становить 349 597,00 грн. Позивачі вказують, що 24 жовтня 2015 року [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 2197. Однак, за своє життя [PERSON] не отримав відповідні документи на квартиру, а саме не отримав свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно. Стверджують, що зробити це зараз немає можливості, оскільки один із співвласників квартири помер. При цьому, позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] з 14 лютого 1970 року, а отже, на думку позивачів, квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя, оскільки пайові внески за неї сплачувались подружжям спільно із сімейного бюджету, а тому вона вважає, що є власником 1/2 частки квартири, а решта 1/2 частка належить померлому [PERSON] Позивачі вказують, що для подання заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачі у відповідності до вимог от. 1269 Цивільного кодексу України, звернулись до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] Проте, оглянувши документи, нотаріус повідомив про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] не зможе, оскільки позивачами не було подано нотаріусу правовстановлюючого документа щодо належності майна спадкодавцю, а саме відповідного документа на зазначену вище квартиру, як це передбачено п.п. 4.15 та 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Надати такий документ нотаріусу позивачі не мали можливості, оскільки за своє життя померлий не оформив до кінця документи, які підтверджують його право власності на квартиру. Таким чином, оскільки за своє життя [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], але при цьому повністю разом з [PERSON] сплатили пайові внески, що підтверджується довідкою №197 від 18 листопада 2015 року, наданою ОСББ «Бульвар 9-А», позивачі вважають, що можуть просити суд визнати за ними право власності на спадкове майна, а саме на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в рівних частках, а саме по 1/3 на кожного спадкоємця, що, в свою чергу, буде становити по 1/6 частці квартири на кожного позивача. Також вказують, що відповідно до рішення [PERSON] міської ради №121 від 26 лютого 2016 року, бульвар Героїв Сталінграду було перейменовано на бульвар [PERSON]. На основі викладеного позивачі просять суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно, а саме на 2/3 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 76,40/71,40 кв.м.; визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно, а саме на 1/6 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 76,40/71,40 кв.м.; визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно, а саме на 1/6 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 76,40/71,40 кв.м. Позивачі в судове засідання не зявилися, однак до початку судового засідання від їх представника надійшла заява, в якій він просить розглядати дану справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак до початку розгляду справи судом від відповідача надійшла заява, в якій просять розглядати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують та просять суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-АБ №214857 (а.с.13) 14 лютого 1970 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що 26.03.1982 року [PERSON] був виданий ордер серії ЖСК №78 на квартиру [ADDRESS] (а.с.8). З вказаного ордеру також вбачається, що членами сімї були [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При цьому, відповідно до довідки ОСББ «Бульвар-9А» №197 від 18.11.2015 року, сума пайових внесків по вказаній квартирі №56 виплачена повністю в січні 1992 року (а.с.9). Відповідно до технічної характеристики квартира посімейного заселення розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 42,20 кв.м., у тому числі 1-а кімната 9,10 кв.м., 2-а кімната 17,90 кв.м., 3-а кімната 15,20 кв.м., кухні площею 11,60 кв.м., вбиральні площею 1,20 кв.м., ванна площею 2,60 кв.м., коридору площею 9,10 кв.м., квартира обладнана балконом 4,90/1,50 кв.м., лоджією 3,20/1,60 кв.м., загальна площа квартири становить 76,40/71,40 кв.м. (а.с.10). Відповідно до висновку про вартість майна від 05 травня 2016 року, ринкова вартість квартири становить 349 597,00 грн. (а.с.11). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №154813 (а.с.12) [PERSON] помер 24 жовтня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис №2197. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43156758 від 03.03.2016 року (а.с.14) вбачається, що 03.03.2016 року була зареєстрована спадкова справа №58665744 по факту смерті 24.10.2015 року [PERSON]. З довідки ОСББ «Бульвар-9А» від 08.12.2015 року (а.с.15) вбачається, що [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав у [INFO] з 14.12.1982 року по 24.10.2015 року, тобто на день його смерті. Разом з ним проживали на день його смерті [PERSON] дружина, [PERSON] син. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] від 23.05.2016 року (а.с.25) відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири у звязку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дану квартиру. Також постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] від 23.05.2016 року (а.с.26) відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири у звязку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дану квартиру. Також рішенням [PERSON] міської ради №121 від 26 лютого 2016 року, Бульвар Героїв Сталінграду було перейменовано на бульвар [PERSON] (а.с.16). Згідно статті 60 Сімейного кодексу України, встановлені підстави набуття права спільної сумісної власності, передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 70 CK України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч.2 ст. 369 ЦК України - розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Приписами частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вимоги статті 372 Цивільного кодексу України, суд встановив, що майно у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, на підставі договору про поділ нерухомого майна, який має бути укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений. Отже, такий договір може бути укладений лише за життя всіх співвласників спільної сумісної власності. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. визначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ст.ст. 1217, 1261 Цивільного кодексу України позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, як дружина та діти померлого, що підтверджується копією ордеру (а.с.8), копією свідоцтва про одруження (а.с.13) та довідкою (а.с.15). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За наведених обставин, враховуючи той факт, що [PERSON] та позивачка [PERSON] на момент смерті [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, то в даному випадку суд вважає, що позивачці [PERSON] повинно було належати 1/2 частка квартири [ADDRESS], як другому з подружжя, що також не оспорюється іншими членами сімї померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тобто, кожному із спадкоємців, а саме усім позивачам, належить право на отримання спадщини в розмірі 1/3 частки спадкового майна в порядку спадкування за померлим [PERSON] Оскільки померлому [PERSON] належала 1/2 частка №56 в будинку №9-А по вул.Бульвар Героїв Сталінграду в м.Чернівці, то розмір часток, які позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] успадковують, в даному випадку становить по 1/3 спадкового майна (від 1/2 частки квартири) кожному, тобто в загальному по 1/6 частці квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 2/3 (4/6) частки квартири [ADDRESS], також слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 1/6 частку квартири [ADDRESS] та слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 1/6 частку квартири [ADDRESS].

Outcome: approved