Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву у якій уточнила позовні вимоги, та згідно уточнених позовних вимог просила суд стягнути з відповідача аліменти, на свою користь, на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 000 грн., та аліменти на своє утримання у розмірі 1 000 грн., розгляд справи просила провести за її відсутності проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, у контексті ст. 74 ЦПК України, повідомлений належним чином. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст. 197 ЦПК України, не здійснюється. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 07.06.2014 року за № 308 відділом ДРАЦС Броварського міського управління юстиції в Київській області (а.с. 5). Від спільного подружнього проживання мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, де в графі батько вказаний відповідач (а.с. 5). Дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дружини та дитини відповідач не надає, чим ставить позивачку у скрутний матеріальний стан. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з правилами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає, хоча є працездатною особою та не має інших осіб на утриманні, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved