overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина. В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.11.2007 року . Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час вони мешкають окремо один від одного. Неповнолітній син знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Позивачка свої позовні вимоги підтримує повністю , про що вказала у заяві . Просить розглядати справу у її відсутність. (а.с.17) Відповідач позовні вимоги визнав, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність. (а.с.16). Суд, враховуючи думку позивачки, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 09 листопада 2007 року , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб , виданого 21.03.2012 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 936. (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , про що вказано у копії свідоцтва про народження виданого Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.9). Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, що було підтверджено письмовими матеріалами справи, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З відповідача [PERSON] згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд рахує необхідним допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат за надання правової допомоги в сумі 300 грн., то в цій частині суд також задовольняє вимоги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої строни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачкою надано довідку від 15.06.2015 року, відповідно до якої, нею сплачені витрати за надання правової допомоми в сумі 300 грн. (а.с.2), договір про надання правової допомоги від 15.06.2015 року, укладений між позивачкою та адвокатом (а.с.3), , копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 0330.(а.с.4). На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підтвердження своїх вимог, позивачка посилалася на те, що вона з відповідачем проживала у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2013 року. Від сумісного мешкання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони мешкають окремо один від одного. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає. Позивачка свої позовні вимоги підтримує повністю , про що вказала у заяві . Просить розглядати справу у її відсутність. (а.с.13) Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 03 лютого 2016 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, враховуючи думку позивачки, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Сторони проживали в шлюбі зареєстрованому 30 листопада 2013 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 269 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що вказано у копії свідоцтва про народження виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.5). Дитина проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні , що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 000826756 від 01.12.2015 року. (а.с. 6). Беручи до уваги, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З відповідача [PERSON] згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд рахує необхідним допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. На підтвердження своїх вимог, позивачка посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 27 жовтня 2012 року . Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час вони мешкають окремо один від одного. Неповнолітній син знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина та її утримання відповідач не надає. В даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивачка свої позовні вимоги підтримує повністю , про що вказала у заяві . Просить розглядати справу у її відсутність. (а.с.11) Відповідач позовні вимоги визнав, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність. (а.с.10). Суд, враховуючи думку позивачки, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 27 жовтня 2012 року , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб , виданого 27 жовтня 2012 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 613. (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] , про що вказано у копії свідоцтва про народження виданого Дніпровським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.4) Син проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні , що підтверджується довідкою від 05.05.2015 року. (а.с. 5). Беручи до уваги, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, з відповідача [PERSON] також підлягає стягненню судовий збір . Відповідно до ст.367 ЦПК України суд рахує необхідним допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 287. В обґрунтування свого позову вказала, що 23 серпня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис № 287. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами немає. Однією сім'єю не проживають з весни 2015 року, оскільки не зійшлись характерами. У судове засідання позивачка не з'явилася, написала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. (а.с.18). Відповідач позовні вимоги визнав, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність.(а.с.19). Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого 23 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.(а.с.9). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.10, 11, 12). Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки сторони не склали міцної, дружної сім'ї, ніхто з них не виявив бажання про збереження сім'ї, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалася та шлюбні відносини не можуть бути поновлені. З відповідача [PERSON] згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат за надання правової допомоги в сумі 500 грн., то в цій частині суд також задовольняє вимоги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку позивачкою надано довідку від 08.04.2016 року, відповідно до якої, нею сплачені витрати за надання правової допомоми в сумі 500 грн. (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 30 грудня 2011 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 474. В обґрунтування свого позову вказала, що 30 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис № 474. Спільних дітей від шлюбу з відповідачем не мають. Має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] від попереднього шлюбу. Спору про поділ майна між сторонами немає. Однією сім'єю не проживають з січня 2015 року, оскільки не зійшлись характерами. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. (а.с.14). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 29 квітня 2016 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого 30 грудня 2011 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки сторони не склали міцної, дружної сім'ї, ніхто з них не виявив бажання про збереження сім'ї, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалася та шлюбні відносини не можуть бути поновлені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області до Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на земельний пай. Представник позивачки у судовому засіданні просив суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 6,7 га на території Любимівської селищної Ради Дніпропетровського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1221484000-01-001-0427. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви голова Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області просить суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши у судовому засіданні думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що розпорядженням Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №492-р від 11 серпня 2003 року позивачці передана у власність земельна ділянка площею 6,7 га на території Любимівської селищної Ради Дніпропетровського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1221484000-01-001-0427. На підставі вищевказаного розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №492-р від 11 серпня 2003 року позивачці 30 грудня 2003 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП №053435. Як пояснила позивачка у судовому засіданні, оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №053435 втрачений. При усному зверненні до Управління ДЕРЖЗЕМАГЕНСТВА у Дніпропетровському району Дніпропетровської області їй роз'яснено, що на даний час відсутня процедура виготовлення дублікатів державних актів, а тому для вирішення питання позивачці рекомендовано звернутися до суду про визнання права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Статтею 182 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності та інші права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом примусового виконання обов'язку в натурі, а також шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що у 1980 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Тривалий час вони з відповідачем спільно не мешкають, спільне господарство не ведуть. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27 лютого 2008 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 26 січня 1980 року за актовим записом №8 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час разом не мешкають, не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер, тривалий час сторони проживають окремо один від одного, за таких обставин подальше спільне життя подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що у 1988 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Вони з відповідачем спільно не мешкають з 2008 року, спільне господарство не ведуть. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [INFO] виданого 30 січня 1996 року Виконавчим комітетом Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, 24 грудня 1988 року за актовим записом №11 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 2008 року разом не мешкають, не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер, з 2008 року сторони проживають окремо один від одного, за таких обставин подальше спільне життя подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що у 2001 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Вони з відповідачем спільно не мешкають з квітня 2010 року, спільне господарство не ведуть. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23 листопада 2001 року виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 23 листопада 2001 року за актовим записом №14 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 24 квітня 2002 року виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №12). Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з позивачкою, майновий спір відсутній, між сторонами досягнута домовленість про добровільну матеріальну допомогу відповідача неповнолітній донці. Відповідач мешкає з іншою жінкою, у цивільному шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 17 липня 2012 року виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №33). Як встановлено у судовому засіданні, сторони з квітня 2010 року разом не мешкають, не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер, з квітня 2010 року сторони проживають окремо один від одного, за таких обставин подальше спільне життя подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved