Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що вказане домоволодіння належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 13 лютого 2001 року. Відповідачка не мешкає у вказаному домоволодінні, особистих речей не зберігає, комунальні платежі не сплачує, оскільки проживає за кордоном. Реєстрація відповідачки змушує її сплачувати надмірні комунальні платежі та порушує її права, як власниці житла. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка до судового засідання повторно не з`явилась, будучі повідомленою про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, відзив на позов не подала. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України, на що позивачка надала згоду. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачці на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 13.02.2001 року, зареєстрованого в реєстрі 15.02.2001 року за №63. Згідно довідки Кальчицької сільської ради Маріупольського району Донецької області №328 від 13.09.2021 року, [PERSON] , 1971 року народження зареєстрована в будинку [ADDRESS] . Таким чином, відповідачка [PERSON] , будучи членом сім`ї власника, набула право користування жилим будинком [ADDRESS] . Згідно акту обстеження сім`ї від 13.09.2021 року, складеного депутатом Кальчицької сільської ради Бабай М.Х., в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , 1971 року народження, за вказаною адресою не проживає з 2018 року. Допитом свідків [PERSON] , [PERSON] встановлено, що відповідачка [PERSON] є донькою позивачки та з 2018 року добровільно поїхала за кордон на заробітки, в домоволодінні [ADDRESS] , не проживає, своїх речей там не зберігає. За змістом ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України). Під час судового розгляду встановлено, що відповідачка з 2018 року, тобто понад один рік, не проживає без поважних причин в будинку [ADDRESS] , і це не пов`язано з домовленістю між сторонами, а тому є такою, що втратили право користування цим житлом. Враховуючи викладене, з метою захисту прав власника домоволодіння, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у зв`язку з його обґрунтованістю, та ухвалює рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] .. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з відповідачки на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved