Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20.07.2020 року звернулася у Сколівський районний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] у її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі - у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 20.07.2020 року і до досягнення сином 23 років або припинення навчання. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 07.08.2020 року (а. с. 21), після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Визначено дату судового засідання щодо розгляду справи по суті - 03.09.2020 року, 09.30 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 03.09.2020 року (головуючий - суддя Микитин В.Я., а. с. 35) розгляд справи по суті відкладено у зв`язку із неналежним повідомленням третьої особи у справі. Визначено нову дату судового засідання щодо розгляду справи по суті - 19.10..2020 року, 09.30 год.. 03.09.2020 року під вх. № ЕП-942/20 вх. від відповідача у запропоновані судом строки та порядку на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 29-30) із приєднаними до нього письмовими доказами. Відповіді на відзив відповідача на позовну заяву від позивачки у запропоновані судом строки та порядку не надходило. Розгляд справи по суті відбувся у судовому засіданні, котре було призначене на 19.10.2020 року о 09.30 год., без участі сторін та третьої особи. Позов обґрунтовано тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий 04.10.2007 року був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 77. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які на момент подання даного позову проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Оскільки [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання НУ «Львівська політехніка», то потребує додаткових матеріальних витрат, пов`язаних із навчанням. Позивачка стверджує, що відповідач працездатний, фізично здоровий, має достатньо коштів і можливість надавати грошову допомогу, а тому може сплачувати аліменти на сина у запропонованому розмірі, а саме у твердій грошовій сумі - 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення сином 23 років або припинення ним навчання. Враховуючи вкрай скрутне матеріальне становище позивачки та неможливість одній утримати їх з відповідачем повнолітнього сина, який продовжує навчання, вона була змушена звертатись до суду із даним позовом. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явилася, однак 19.10.2020 року подала до суду заяву вх. № 5021 (а. с. 53), в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачки, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень на позовну заяву у запропоновані судом строки та порядку не подав. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, при причини своєї неявки суд не повідомив. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у позові у повному обсязі за його безпідставністю. Заперечення відповідача проти позову вмотивовані скрутним матеріальним становищем та, як наслідок, відсутністю у нього можливості надавати матеріальну допомогу на сина на час навчання останнього. Крім того, відповідач звертає увагу на необґрунтованість позивачкою суду свого доходу та витрат на їх повнолітнього сина у зв`язку із навчанням, а також на неналежність письмових доказів щодо такого навчання сина. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку письмовим доказам, зібраним у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області 09.09.2011 року (копія міститься у справі, а. с. 11), вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] .. Судом встановлено, що[PERSON] , який [INFO] досяг повноліття, у даний час навчається на другому курсі Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання, за спеціальністю комп`ютерні науки із терміном закінчення - 30 червня 2023 року, що стверджується довідкою Національного університету «Львівська політехніка» від 17.10.2019 року за № 285 (копія міститься у справі, а. с. 13) та договором № 367-3 від 31.07.2019 року про надання освітніх послуг, укладеним між Національним університетом «Львівська політехніка» та позивачкою для третьої особи у справі (копія міститься у справі, а. с. 12), він з 18.09.2019 року проживає у гуртожитку зазначеного навчального закладу, що по [ADDRESS] , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (копія міститься у справі, а. с. 8). Отже, повнолітній син сторін по справі [PERSON] , здійснюючи навчання та проживаючи у гуртожитку від навчального закладу, потребує додаткових матеріальних витрат, пов`язаних із таким навчанням та проживанням. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст. ст. 181-182, 199-200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, які мають істотне значення. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснює, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 СК України, право на його утримання припиняється. Щодо майнового стану позивачки, то судом встановлено, що єдиним джерелом її доходу є заробітна плата, отримана за місцем праці у ПрАТ «Львівобленерго» у визначеному законом мінімальному розмірі, що стверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22.06.2020 року за вих. № 4142 (а. с. 14). Щодо майнового стану відповідача, то судом встановлено, що єдиним джерелом його доходу є заробітна плата, отримана за місцем праці у ДП «Сколівський військовий лісгосп» у розмірі, більшому за мінімально визначений законом, що стверджується довідкою ДП «Сколівський військовий лісгосп» від 01.09.2020 року за вих. № 318 (копія мітиться у справі, а. с. 48). Крім того, на утриманні обох сторін по справі є також ще одна їх спільна неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.05.2005 року (копія міститься у справі, а. с. 10), а у відповідача, - ще одна малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , від шлюбу з [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.12.2008 року (копія міститься у справі, а. с. 51). Доказів перебування на утриманні сторін інших неповнолітніх (малолітніх) або непрацездатних осіб матеріали справи не містять. Враховуючи вищенаведені встановлені судом обставини, а також те, що позивачка просить про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, то суд вважає, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно є можливим. Однак, суд переконаний, що розмір аліментів, виходячи з досліджених матеріалів справи, у даному конкретному випадку, є можливим у розмірі 1 200 грн.. Такий розмір стягнення аліментів суд вважає відповідним встановленим засадам розумності, добросовісності і справедливості, котрий, з-поміж іншого, не суперечитиме інтересам повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчання, зменшить тягар позивачки щодо утримання одною їх з відповідачем повнолітнього сина, який навчається. Відтак, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial