Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про скасування і вилучення обтяження на нерухоме майно, посилаючись на те, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 9, кв. 103. На даний час позивачі звернулися до державного нотаріуса з приводу оформлення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири, але їм було в цьому відмовлено, оскільки 01 грудня 1977 року на спірну квартиру було накладено заборону відчуження нерухомого майна на підставі ухвали народного суду міста Лозова. На даний час дана заборона не може бути знята, так як відсутній відповідний документ щодо можливості зняття заборони відчуження. В звязку з чим просить скасувати заборону відчуження обєктів нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 9, кв. 103, накладену 28 листопада 2006 року Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі ухвали народного суду міста Лозова № б/н від 01.12.1977 року. 16 жовтня 2015 року позивачі уточнили позовну заяву в якій просили скасувати заборону відчуження обєктів нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 9, кв. 103, накладену 28 листопада 2006 року Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі ухвали народного суду міста Лозова № б/н від 01.12.1977 року. Крім цього просили зобовязати реєстраційну службу Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області вилучити запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про заборону відчуження квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 9, кв. 103, накладену 28 листопада 2006 року Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі ухвали народного суду міста Лозова № б/н від 01.12.1977 року (обтяження перенесено з Єдиного реєстру заборон № 8 від 01.12.1977 р.). Позивачі в судове засідання не зявилися, але надали суду телефонограми в яких просили розглянути справу за їх відсутності. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягали та просили задовольнити їх в повному обсязі на підставі наданих ними письмових доказів. Представник відповідача реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить журнал реєстрації вихідної кореспонденції. Крім цього, раніше представником було надане суду пояснення в якому просили прийняти рішення згідно чинного законодавства та справу розглянути без участі представника реєстраційної служби. Представник третьої особи Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 9, кв. 103, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області 07.09.1994 року, зареєстрованим у Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області 02 грудня 1994 року у книзі № 58 за № 9382. Позивачам при зверненні до нотаріуса з заявою про відчуження спірної квартири стало відомо про наявність обтяження на дане нерухоме майно. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2015 року, підставою виникнення обтяження є ухвала народного суду м. Лозова б/н від 01 грудня 1977 року на імя [PERSON], реєстратор Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області. В вересні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. З відповіді нотаріуса від 23.09.2015 року № 1375/02-32 вбачається, що позивачу\~\~відмовлено в знятті заборони та реєстрації припинення обтяження з нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 9, кв. 103, в зв'язку з відсутністю для цього передбачених законодавством підстав, а саме оскільки не наданий відповідний документ щодо можливості зняття арешту. Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України Про нотаріат, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України Про нотаріат, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п. 78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Таким чином, заборона відчуження квартири № 103 в будинку № 9 на 1 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської, яка належить на праві приватної власності позивачам по справі, порушує їх права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Враховуючи те, що Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачів заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Крім цього, як вбачається з довідки № 8093 від 28.09.2015 року, виданої Лозівським міськрайонним судом Харківської області ухвала від 01.12.1977 року щодо накладення обтяження на квартиру № 103 в будинку № 9 на 1 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської на імя [PERSON] народним судом м. Лозова не виносилась. Крім цього було повідомлено, що згідно перевірених архівних даних 07 грудня 1977 року до народного суду м. Лозова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди по якій 14 грудня 1977 року було винесено рішення, згідно якого з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] борг у розмірі 3069 руб. 20 коп., але окрім оригіналу рішення інші документи по даній справі відсутні, так як справа була знищена у звязку із закінченням строків зберігання. Інші заяви у період з 1977 року відносно [PERSON] до народного суду не надходили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно довідки, виданої комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 22 вересня 2015 року № 87, вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року на квартиру, розташовану за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 1, б. 9, кв. 103 оформлено та зареєстровано право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області від 07.09.1994 року. Інформація щодо оформлення та реєстрації права власності на зазначену квартиру з 1976 року по 1994 рік, відсутня, оскільки замовник звернувся до Лозівського БТІ, для виготовлення технічного паспорту на квартиру, для приватизації 23.12.1993 року. \~ З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності, не убачається наявності за\~[PERSON] підстав для накладення заборони відчуження майна, суд приходить до висновку про задоволення позову та скасування і вилучення накладеного на підставі\~ухвали народного суду м. Лозова, обтяження на майно позивачів. У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст..ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги. Оскільки позивачами доведені обставини на які вони посилаються в уточненій позовній заяві належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне задовольнити дані позовні вимоги. Вимога позивачів не порушує нічиїх прав та обовязків і не суперечить вимогам діючого законодавства, Конституції України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved