Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до [PERSON] і Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,033 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, з кадастровим номером 3220681400:03:004:0028, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ №035118 виданого 14 листопада 2002 року Дибинецькою сільською радою Богуславського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №345. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Спадщину вона прийняла у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 с т. 1270 ЦК України, оскільки у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Зазначає, що право на вказану земельну ділянку вона має, як спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину за заповітом, посвідченим 11.01.2000 року секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області Дяченко Т.Д. за №10, згідно з яким [PERSON] заповів їй належне йому на підставі сертифікату серії КВ №0138844, виданого в січні 1997 року Богуславською районною державною адміністрацією, право на земельну частку (пай) розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Рось». Однак, постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковнікової Т.А. №02-31/1337 від 02.09.2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0138844, про який вказувалось у заповіті, згідно п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України був дійсний лише до виділення власнику земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі йому державного акта на право власності на землю. Посилаючись на те, що сертифікат на право на земельну ділянку, який був виданий її батьку, був дійсний лише до видачі йому замість нього державного акта на право приватної власності на землю, нотаріус вважав, що земельна ділянка не охоплюється заповітом, оскільки право спадкодавця на неї зникло, і тому всі спадкоємці повинні спадкувати майно за законом на загальних підставах. При цьому нотаріусом не було враховано, що спадкодавець заповів не сертифікат, як такий, а право на земельну ділянку, право на яку спочатку належало йому на підставі сертифікату серії КВ №0138844, а надалі на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №035118, і цей заповіт він не змінював. Той факт, що державний акт на право власності на землю серії ІІІ-КВ №035118 був виданий на підставі сертифікату серії КВ №0138844 підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Богуславському районі №03-12/5562 від 05.09.2014 року. Також позивачка зазначає, що окрім неї, після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла також його дочка [PERSON], що підтверджується інформацією Богуславської районної державної нотаріальної контори від 02.09.2014 року №01-16/1338. Представник позивачки [PERSON] позов підтримав в повному обсязі і просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, і не повідомила суд про причини неявки. Відповідач - Дибинецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Третя особа - Богуславська районна державна нотаріальна контора, в судове засідання свого представника не направила, натомість подано заяву, в якій просить суд справу розглянути без участі представника, заперечень проти позову не має. Суд, заслухавши представника позивачки та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту посвідченого 27 листопада 1997 року секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області Дяченко Т.Д. за №57 та копією заповіту посвідченого 11 січня 2000 року секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області Дяченко Т.Д. за №10. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подала заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №01-16/1338 від 02.09.2014 року. Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/1337 від 02.09.2014 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] не може бути видано, оскільки заповіт складений спадкодавцем є нечинним, оскільки у відповідності з ч. 4 ст. 1236 Цивільного кодексу України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини, а також згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку /пай/ є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів та право власності на землю. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер [INFO] року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ №035118 виданого 14 листопада 2002 року Дибинецькою сільською радою Богуславського району Київської області на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Дибинецької сільської ради народних депутатів від 28 лютого 2001 року № 103-22-23 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №345, видно, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належала земельну ділянку площею 1,033га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради. Із копії заповіту посвідченого 11.01.2000 року секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області Дяченко Т.Д. за №10, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповідальне розпорядження: «Сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія KB № 0138844 виданий Богуславською РДА в січні 1997 року, земля яка мені належить і яка перебуває у колективній власності КСП «Рось» розміром 1,9 га заповідаю [PERSON]». Той факт, що державний акт на право власності на землю серії ІІІ-КВ №035118 був виданий на підставі сертифікату серії КВ №0138844 підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Богуславському районі №03-12/5562 від 05.09.2014 року. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Тобто, заповіт спадкодавця [PERSON] посвідчений 11.01.2000 року секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області Дяченко Т.Д. за №10, щодо заповідального розпорядження належної заповідачу земельної частки (паю) у колективній власності КСП «Рось» розміром 1,9 га на користь спадкоємця [PERSON], скасовує попередній заповіт посвідчений 27 листопада 1997 року секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області Дяченко Т.Д. за №57 в частині заповідального розпорядження щодо вказаної земельної частки (паю) на користь спадкоємця [PERSON] Як убачається із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/1337 від 02.09.2014 року, державний нотаріус вважав, що сертифікат на право на земельну ділянку, який був виданий батькові позивачки, був дійсним лише до видачі йому замість нього державного акту про право власності на земельну ділянку від 14 листопада 2002 року з виділенням в натурі (на місцевості ), а тому земельна ділянка не охоплюється заповітом, оскільки право спадкодавця на неї зникло, і тому всі спадкоємці повинні спадкувати майно за законом на загальних підставах. Проте, нотаріус не врахував, що спадкодавець заповів своїй дочці [PERSON], не сертифікат як такий, а право на земельну ділянку, право на яку належало йому на підставі сертифікату серії KB № 0138844 виданого Богуславською РДА в січні 1997 року, і цей заповіт не змінював. Отже, його волевиявлення спадкодавця полягало у тому, щоб земельна ділянка, на яку він має право, перейшла у якості спадщини його дочці [PERSON], а тому суд приходить до переконання про обґрунтованість доводів позивачки та наявність підстав для задоволення її позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved