Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітньої дитини. В позові зазначила, що [PERSON] є її батьком. [INFO] вона зарахована на навчання на факультет іноземної філології освітньої програми переклад денної форми навчання Запорізького Національного університету, термін навчання до 30.06.2023 року Позивачка проживає з матір`ю, відповідач по справі матеріальної допомоги не здійснює, хоча таку допомогу надавати може. Відповідач працює на ВАТ «Запоріжсталь» та має постійний заробіток. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не довше, ніж до 27 вересня 2024 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12.11.2001 р.(а.с.3). Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. (а.с.4, 5) [PERSON] є студенткою першого курсу освітнього рівня бакалавр факультету іноземної філології, спеціальності: філологія; спеціалізації германські мови та літератури (переклад включно) денної форми здобуття освіти Запорізького національного університету, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 рр., що підтверджується Довідкою за вих.№03-50 від 12.11.2019 р. (а.с.6). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Однак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджуються наданими позивачкою документами, які є належними та допустимими доказами по справі, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 20.11.2019 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач згідно діючого законодавства звільнений від сплати судового збору, сума судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. повинна бути стягнена з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved