Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка 17.11.2015 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 16.11.1996 року уклала шлюб, від якого у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають із нею. Подружні відносини з відповідачем не склалися, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння на побутовому ґрунті. У 2014 році вона вже зверталась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, однак на прохання відповідача такий був не розглянутий, оскільки він пообіцяв змінитись і між ними відбулось тимчасове примирення. Однак на даний час вони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин. Вважає, що подальше перебування в шлюбі є неможливим та просить його розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Так, відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів із повідомленням про виклик у судове засідання на 15.01.2016 року на 09.30 год..Рекомендований лист із вказаними документами був вручений [PERSON] 22.12.2015 року, про що свідчить повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду та міститься у матеріалах справи. Окрім цього, відповідачу було надіслано повідомлення про виклик в судове засідання на 11.02.2016 року на 09.20 год., однак останній повторно до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не подав. Рекомендований лист із повідомленням про вручення повернувся до суду з відміткою «За відмовою адресата від одержання». Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Белзькою міською радою Сокальського району Львівської області серії 1-СГ № 322865, актовий запис №10. Від спільного проживання 03.03.1998 року у них народився син [PERSON], [INFO], та 05.01.2004 року [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про їх народження. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved