Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пріор» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позов мотивований тим, що 01.01.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Пріор» було укладено договір оренди землі, згідно якого у користування передається земельна ділянка загальною площею 6,09 га., що розташована на території Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району строком на десять років зі сплатою орендної плати в розмірі 821,33 грн. за кожен рік. У зв'язку зі смертю [PERSON] у 2010 році, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці останнього, отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Відповідно до умов укладеного договору орендна плата вноситься один раз на рік до 1 грудня кожного року. Проте з 2013 року відповідач почав порушувати умови договору, не в повному обсязі виплачував орендну плату, не здійснював господарську діяльність та не використовував дану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім цього, в порушення умов договору та не отримавши згоди орендодавця, передав орендовану земельну ділянку у користування [PERSON] З наведених підстав порушення істотних умов договору, просить суд розірвати договір оренди землі від 01.01.2006 року. В судове засідання позивачі не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та за відсутності позивача, що не суперечить положенням ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 698864 належить земельна ділянка загальною площею 6,09 га., що розташована на території Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району. 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Пріор» укладено договір оренди землі строком на десять років, який зареєстрований у Голопристанському районному відділі Херсонськеої регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис від 23.01.2008 року за № 4АА001976. Відповідно до записів у свідоцтві про право на спадщину, 08.04.2010 року [PERSON] помер та після його смерті спадкоємцями за законом земельної ділянки розміром 6,09 га., яка розташована на території Новозбур'ївської сільської ради є його доньки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п. 40 Договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, позивачі в розумінні положень вищезазначеного пункту договору та ст. 32 Закону України «Про оренду землі» отримавши земельну ділянку в спадщину, набули статусу орендодавця у правовідносинах з ТОВ «Агрофірма «Пріор» з усіма правами та обов'язками. Згідно п. 9-11 договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 821,33 на рік в тому числі прибутковий податок. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься раз на рік до 1 грудня кожного року. Пунктом «в» ст. 96 Земельного кодексу України передбачено обов'язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Як встановлено зі змісту позовної заяви та пояснень позивачів відповідач належним чином не виконав вищевказаний пункт угоди, внаслідок чого грошові кошти у вигляді орендної плати за 2013 рік позивачам сплачені не були. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою, згідно п. «д» ст. 141 Земельного Кодексу України, зокрема є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Окрім цього, відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. В п. 1 статті 25 Закону України «Про оренду земель» вказано, що орендар зобов'язаний самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Умовами укладеного договору оренди землі між ТОВ «Агрофірма «Пріор» та [PERSON] не передбачена можливість передачі земельної ділянки орендарем у суборенду та позивачі не надавали про це своєї письмової згоди. Відповідач не дотримався погоджених сторонами умов договору та вийшов за його межі, незаконно передавши земельну ділянку у користування іншій особі, що також є самостійною підставою для розірвання договору оренди. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 39 договору передбачено право розірвання договору оренди в односторонньому порядку внаслідок невиконання орендарем обов'язку своєчасного та повного обсягу сплати орендної плати. У разі розірвання договору оренди в односторонньому порядку орендодавець зобов'язаний письмово повідомити орендаря. Однак вказані листи ТОВ «Агрофірма «Пріор» не отримуються. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки внаслідок несплати орендарем орендної плати та самовільної передачі земельної ділянки у суборенду є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки дані обставини не були спростовані відповідачем в ході розгляду справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved