Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав і свої позовні вимоги мотивує тим, що з 16.09.2016 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.02.2020 року по справі №591/7247/19 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачкою. Судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми №591/613/19 від 06.02.2019 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , а рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06.05.2019 року по справі №591/612/19 стягнуто аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Відповідач аліменти не сплачує. Також відповідач не виконує свого обов`язку по вихованню та утриманню своєї дитини, не спілкується сином, не цікавиться його життям та здоров`ям. Посилаючись на викладене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 10.12.2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.02.2021 року. Підготовче судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного сповіщення на 09.04.2021 року. Ухвалою від 09.04.2021 року справу призначено до розгляду на 20.05.2021 року. 20.05.2021 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів його належного сповіщення на 07.06.2021 року. Позивачка [PERSON] у письмовій заяві позов підтримала повністю, просить слухати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Одночасно також був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи - управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Смук Р.В. у письмовій заяві просить розглядати справу без його участі. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В даній справі судом встановлені наступні обставини: що позивачка з 16.09.2016 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.02.2020 року по справі №591/7247/19 шлюб між сторонами розірвано (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (а.с.5). Відповідно до судового наказу Зарічного районного суду м. Суми №591/613/19 виданого 06.02.2021 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до розрахунку наданого старшим державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми Калусенко А.І. від 01.06.2021 року станом на 01.06.2021 року заборгованість зі сплати аліментів за вказаним судовим наказом становить 23545,50 грн.. Також відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми по справі №591/612/19 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання позивачки [PERSON] в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, що наданий старшим державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми Калусенко А.І. від 01.06.2021 року, заборгованість за вказаним виконавчим листом станом на 08.04.2021 року становить 20181,36 грн. Таким чином, участі в утриманні дитини відповідач не приймає. Також відповідач не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться станом його здоров`я, не спілкується з дитиною. Як вбачається з висновку наданого управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, служба у справах дітей вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В даній ситуації суд, уважно дослідивши доводи та аргументи позивачки, та дослідивши докази, керується принципом найкращих інтересів дитини, який визначений у пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно якому в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Будь-яких доказів того, що батько піклується про дитину та приймає особисту участь у вихованні дитини - суду не надано. На думку суду, поведінка відповідача, свідчить про незацікавленість його як батька у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved