Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування вимог вказали, що 02.09.1996 на Південній товарній біржі за №5325 був зареєстрований договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між сторонами, який було зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. Всі умови договору сторонами дотримані, проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе. Позивачі не можуть реалізувати свої права щодо вказаної нерухомості, оскільки спірний договір не було нотаріально посвідчено. Ухвалою суду від 19.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивачів надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач та треті особи причини неявки суду не повідомили. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, треті особи письмових пояснень не надали. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.1996 між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5325, відповідно до якого останні придбали квартиру [ADDRESS] . Договір оформлено на [PERSON] та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 04.09.1006 за реєстровим № 16679. Відповідно до довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.01.2019 станом на 28.12.2012 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за позивачами. Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Боненко [PERSON] .Л. від 18.10.2018, спірний договір не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документу, оскільки сторонами договору не додержано вимог статті 227 ЦК УРСР. Із матеріалів справи встановлено, що позивачі мають намір реалізувати свої речові права на спірну квартиру, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, яке не вимагалося законодавством на час його укладання. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 02.09.1996, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачам реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., витрати на оплату якого понесені позивачами при зверненні до суду.

Outcome: approved