Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про припинення права постійного користування земельною ділянкою та визнання права постійного користування земельною ділянкою. В обгрунтування позовних вимог вказали, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям та постійно проживають та зареєстровані за адресою по [ADDRESS] . 11.12.2000 року батько позивача [PERSON] подарував [PERSON] 57/100 частини житлового будинку. Інші 43 /100 частин будинку належали згідно договору дарування від 09.06.1965 року [PERSON] Вказаний житловий будинок був розташований на земельній ділянці площею 1680 кв.м. з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. В ніч з 18 на 19 грудня 2005 року вказаний дерев`яний житловий будинок згорів. З 2000 р. [PERSON] , що є громадянином Російської Федерації та мешкав в м.Мурманськ за невідомою адресою, у будинку по [ADDRESS] не мешкав, частиною свого будинку не користувався, як і не користувався земельною ділянкою площею 1680 кв.м. З 2005 року позивачі перебували у фактичних шлюбних відносинах та мешкали за вищевказаною адресою, разом користувались будинком та земельною ділянкою, яку доглядали, обробляли та висаджували дерева та овочі. Після того як згорів дерев`яний будинок, позивачі власними силами відбудували його та вели в експлуатацію згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта. Позивачі користувались земельною ділянкою площею 1680 кв.м. та сплачували податок на землю. [PERSON] в будівництві нового будинку будь-якої участі не приймав, земельною ділянкою не користувався з часу виїзду на постійне місце проживання до Російської Федерації ( більше 17 років). [PERSON] оформив частину земельної ділянки, що відповідала його долі в частині будинку та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Решта 0,0723 га знаходиться в постійному користуванні позивачів та у зв`язку з тим, що право користування вказаною земельної ділянки [PERSON] , як, колишнім співвласником частини будинку не припинено, права позивачів щодо приватизації відповідно ст. 118 ЗК України порушені. У зв`язку з чим позивачі змушені звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Ухвалою суду від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.12.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні, 26.03.2019 р. представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, суду пояснив, що позивачі постійно користуються земельною ділянкою площею 1680 кв.м, регулярно сплачували земельний податок, як за себе та і за відповідача, останній участі в будівництві нового будинку не приймав, відповідач з 2000 р. житловим будинком не користувався, як і не користувався земельною ділянкою. В подальшому в судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, до суду представник позивачів направив заяву, відповідно до якої, просив здійснювати розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач \~ [PERSON] \~ в\~судове засідання\~не з`явивсь,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~своєчасно та\~належним чином,шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~вебпорталі судової\~влади України в порядку, передбаченому \~ст. 128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подавав, інших заяв та клопотань не надходило. Відповідач - Коростишівська міська рада в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду направили заяву про розгляд справи в їх відсутність та відзив відносно позовних , відповідно до якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки право власності на частину житлового будинку [PERSON] не припинено та останній не має бути позбавленим належного йому на праві власності частини житлового будинку. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. \~Так, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.02.2014 року, що підтверджується копією\~\~свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.53). Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 11.12.2000 року [PERSON] подарував [PERSON] 57/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Договір посвідчений державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі № 1-2799 (а.с.55). Відповідно до Договору дарування від 09.06.1965 року [PERSON] прийняв в дар 43/100 частки будинку [ADDRESS] . Житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 1680 кв.м. Вказаний договір посвідчений нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори та зареєстрований за № [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного напису, право власності за [PERSON] зареєстровано в БТІ. за реєстраційним номером 40 (а.с.66-68). Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0957 га. за адресою [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.54). З довідки № 102 від 04.03.2006 р. самостійної державної частини № 20 по охороні міста Коростишева та Коростишівського району ГУ МНС України в Житомирській області, вих.№ 102 від 04.03.2006 року (а.с.58) та акта депутата Коростишівської міської ради від 01.03.2006 р. вбачається, що в ніч з 18 на 19 грудня 2005 р. в житловому будинку по [ADDRESS] відбулась пожежа, будинок згорів. Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 102106186 від 31.102017 р. житловий будинок загальною площею 73,5 кв. м. за адресою : [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] Підставою виникнення права власності є Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 16.12.2015 р. серії [NUMBER] (а.с.79,80). Відповідно до рішення Коростишівської міської ради № 1055 від 13.10.2015 р. перейменовано вул. Більшовицьку на вул. Київську. \~Статтею 15 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За змістом\~ст.377 Цивільного кодексу, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1\~ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 1\~ст. 120 Земельного кодексу України\~якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю та споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного й цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень\~ст.120\~ЗК України\~в поєднанні з нормою\~ст.125\~ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на ній об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права користування. Крім того, п.«е» ч.1\~ст.141\~ЗК України\~передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Позивачі є співвласниками житлового будинку, даних про прийняття участі відповідача у будівництві будинку, що належить позивачам, користування житловим будинком та земельною ділянкою суду не надано, а тому суд приходить до висновку, щодо припинення права користуванням відповідачем [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0723 га в м. Коростишів [ADDRESS] . В частині позовних вимог - визнання права постійного користування земельною ділянкою за позивачами слід відмовити, оскільки згідно зі ст. 92 Земельного кодексу України, громадяни не належать до суб`єктів набуття права постійного користування земельною ділянкою . Згідно\~ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином перелічені докази, що логічно поєднуються одне з одним, підтверджують характер правовідносин сторін, дають суду всі підстави, що даний позов підлягає до часткового задоволення з вищевикладених доводів та мотивів. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial