Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 09 вересня 2000 року по 06 березня 2013 року. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 06 березня 2013 року. Від зазначеного шлюбу сторони мають спільного повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчатися у технічному університеті м. Брно Чехія на денній формі навчання та не має можливості працевлаштуватись та самостійно отримувати дохід. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, хоча працює та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати дитину. Тому, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) починаючи стягнення з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцятитрирічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» (а.с. 62). Надала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти вимог позову, зауважив, що [PERSON] є неналежним позивачем в межах даної цивільної справи, оскільки [PERSON] не проживає з останньою та не перебуває на її утриманні, а тому з позовом про стягнення аліментів мав звернутися до суду сам [PERSON] . Окрім того, від відповідача на адресу суду надійшли відзив на позов та письмові пояснення, згідно з якими [PERSON] просить суд відмовити в задоволенні вимог позову, оскільки він сплачував аліменти на утримання [PERSON] весь час до досягнення останнім 18 років. На теперішній час відповідач має малолітнього сина та дружину, яка не працює, а тому вони перебувають на утриманні [PERSON] . Відповідач працює у державній службі України з надзвичайних ситуацій в м. Вугледар та його заробітна плата на місяць складає менше 10000,00 гривень, на які відповідач та його родина проживають у трьох. Крім того, [PERSON] щомісяця перераховує синові [PERSON] на його особистий рахунок грошові кошти. Окрім того, зі змісту наданої позивачкою довідки неможливо встановити чи може [PERSON] навчатися та працювати, чи отримує останній дохід. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані до суду позов, відзив на позов та письмові пояснення відповідача, а також інші матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 23 вересня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 10). Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 06 березня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 09 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Вугледар Донецької області, актовий запис за №73 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, позивачка 07 червня 2013 року, укладаючи шлюб з [PERSON] , змінила прізвище « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно довідки Деканату факультету машинобудування Технічного університету м Брно від 03 липня 2019 року [PERSON] , [INFO] , в академічному навчальному році 2019-2020 роки є студентом першого курсу денної форми навчання (а.с. 11-12). Відповідно до довідки №034 від 17 липня 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Мир-Вугледар», [PERSON] разом з сином [PERSON] , чоловіком [PERSON] та двома малолітніми синами [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно довідки по доходи №2044 від 18 липня 2019 року, виданої Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», [PERSON] працює на зазначеному підприємстві та за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року отримала заробітну плату загальною сумою 147466,01 гривень (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 листопада 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] 15 листопада 2014 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 34). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 липня 2017 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 35). Відповідно до довідки №59 від 27 серпня 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Калина-Вугледар», [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37). Згідно довідки Виконавчого комітету Вугледарської міської ради від 27 серпня 2019 року [PERSON] працює у Вугледарській міській раді з 01 грудня 2015 року на посаді головного спеціаліста відділу економіки, стратегії розвитку та інвестицій по теперішній час. На даний момент знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22 вересня 2017 року (а.с. 38). Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій №26 від 10 квітня 2017 року [PERSON] визнано учасником бойових дій і видано відповідне посвідчення працівниками ДСНС України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (а.с. 39). Згідно посвідчення серії УБД №179769 від 10 квітня 2017 року [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 40). Відповідно до довідки №03-1/10-204 від 10 січня 2018 року, виданої Вугледарським міським управління соціального захисту населення, [PERSON] пройшов персоніфікований облік отримувачів пільг у Вугледарському міському УСЗН, як учасник бойових дій з 09 січня 2018 року пільга на 3 осіб (а.с. 40). Згідно дублікатів чеків від 02 лютого 2019 року, від 10 березня 2019 року, від 22 березня 2019 року, від 21 травня 2019 року, від 23 травня 2019 року, від 25 червня 2019 року, від 09 липня 2019 року та від 23 липня 2019 року відповідач перераховував на рахунок [PERSON] грошові кошти у різних сумах (а.с. 41, 42). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №14561 від 28 серпня 2019 року дружина відповідача - [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 1 кварталу 2019 року отримувала доходи у вигляді соціальних виплат, загальна сума яких становить 12900,00 гривень (а.с. 47). Згідно довідки №86 від 03 жовтня 2019 року, виданої 7 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління ДСНС України у Донецькій області, [PERSON] працює на посаді пожежний-рятувальник ДПРЧ-74 та за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року отримав заробітну плату загальною сумою 84995,72 гривень (а.с. 48). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова Пленуму ВСУ) обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. Так, суд критично ставиться до посилання відповідача на те, що [PERSON] в момент подання до суду позовної заяви не проживала разом з [PERSON] , а тому не є належним позивачем у справі, оскільки як вбачається з наданої до суду довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мир-Вугледар» №034 від 17 липня 2019 року, [PERSON] разом з сином [PERSON] мешкають за спільною адресою: [ADDRESS] . При цьому, обставини, викладені у відзиві на позов, зокрема, щодо проживання [PERSON] у місті Борно Чехії , не підтверджено жодними доказами, а навчання останнього у місті Брно, Чехії, не може свідчити про фактичне його не проживання разом з [PERSON] , а тим більше не може слугувати підставою для порушення права [PERSON] на тримання матеріальної допомоги від батька та звільнення [PERSON] від обов`язку утримувати останнього. Більш того, суд вважає необхідним відзначити, що посилання відповідача на те, що [PERSON] з вересня 2019 року має постійну роботу в Чехії з гнучким графіком та орієнтовною заробітною платою 10000,00 гривень, а також проживає окремою сім`єю в цивільному шлюбі з дівчиною, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не доведені жодними доказами. Враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан позивачки та відповідача, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання[PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 01 серпня 2019 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення аліментів, а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 510,21 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial