Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просять: - визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 3/10 частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. - визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 3/10 частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. - визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла бабуся [PERSON], після якої відкрилася спадщина на 2/5 частки житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON], після якого відкрилася спадщина на 3/5 частки житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] є дружина спадкодавця - [PERSON] та син спадкодавця - [PERSON], який до дня своєї смерті - [INFO] року був зареєстрований разом з [PERSON], який має право на спадщину після смерті свого дідуся на частку, яка б належала батькові. Для оформлення вищезазначеної спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачі по справі звернулися до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 3/5 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] позивачам було відмовлено, про що видано відповідну постанову від 06 травня 2017 року, оскільки спадкодавцями представлено до нотаріальної контори довідку комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», в якій зазначено, що власником спадкового будинку на 3/5 частки є [PERSON] на підставі рішення народного суду м. Новомосковська від 31 січня 1977 року, зареєстрованого в БТІ 13 травня 1991 року за р. № 13050-79. та [PERSON] 2/5 частки на підставі рішення народного суду м. Новомосковська від 31 січня 1977 року, зареєстрованого в БТІ 13 травня 1991 року за р. № 13050-79. Вказане судове рішення втрачено. Таким чином, у позивачів відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності [PERSON] на 3/5 частки житлового будинку, та 2/5 частки [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи те, що [PERSON] заповіту не складав та інших спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року немає, позивачі вважають, що мають право на отримання у спадок, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також враховуючи те, що [PERSON] заповіту не складала, оскільки спадкоємцем першої черги був батько позивача - [PERSON], який фактично прийняв спадщину шляхом постійного проживання, але нотаріально не переоформив спадщину, оскільки помер [INFO] року, інших спадкоємців першої черги за законом позивач-2 немає, вважає, що він має право на отримання у спадок після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі до суду не з`явилися. Представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, відповідно до змісту якого, третя особа не заперечила проти позовних вимог. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Матеріали справи свідчать, що 15 листопада 1964 року одружилися [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Шлюб між якими розірвано 14 червня 1974 року. [INFO] року народився [PERSON]. Батьком [PERSON] вказано [PERSON], матір`ю - [PERSON] Означене підтверджується, окрім свідоцтва про народження, також і витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № [NUMBER] від 25 листопада 2016 року. 14 червня 1974 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 12 травня 1990 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. 20 лютого 1991 року народився [PERSON], батьком якого вказано [PERSON], матір`ю - [PERSON] 14 жовтня 1998 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. У відповідності до відповіді Новомосковської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] року не заводилося. У відповідності до довідки, виданої Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради 04 травня 2017 року, [PERSON] по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Склад сім`ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] року помер [PERSON] У відповідності до довідки, виданої головою квартального комітету № 10 м.Новомосковська 17 листопада 2016 року, [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] з 1989 року до дня смерті - [INFO] року. Згідно з довідкою, виданою головою квартального комітету № 10 м.Новомосковська 17 листопада 2016 року [PERSON], зареєстрований в [ADDRESS], постійно проживав із батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] - [INFO] року. У відповідності до наданої суду спадкової справи після смерті [PERSON], 16 червня 2017 року до нотаріуса із заявою про фактичне прийняття спадщини після смерті [PERSON] та про видачу заяви про право на спадщину звернувся [PERSON] 03 жовтня 2003 року [PERSON] одружився з [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. У відповідності до наданої суду копії спадкової справи після смерті [PERSON], 18 листопада 2016 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та 17 лютого 2017 року - [PERSON] Постановою Новомосковської державної нотаріальної контори від 06 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON] з підстав того, що спадкоємцями не наданий правовстановлюючий документ на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (сто сорок три). Також відповідно до листа, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 04 квітня 2017 року за вих. № 01-03/13/2017, оригіналу рішення народного суду м. Новомосковська від 31 січня 1977 року не виявлено. Водночас, у відповідності до листа КП «Новомосковське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» вихідний № 187/17 від 15 березня 2017 року станом на 29 грудня 2012 року власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (3/5 частки) та [PERSON] (2/5 частки) на підставі рішення народного суду м. Новомосковська від 31 січня 1977 року, зареєстрованого в БТІ 13 травня 1991 року за р.№13050-79. Згідно з матеріалами інвентаризації, проведеної 06 грудня 1990 року, загальна площа будинку - 54,5 кв.м., житлова площа будинку - 32,5 кв.м. Стіни будинку - саман об. шл/блоком. Крім житлового будинку «А», на земельній ділянці розташовані: літня кухня «Б»; убиральня «В»; сарай «Г»; огорожа №1,3,6; ворота №2; замощення №4; зливна яма №5; хвіртка №7. Згідно акту приймання, затвердженого рішенням №155/1 виконкому Новомосковської м/Ради від 15 березня 1991 року загальна площа становила 41,6 кв.м (зараз збільшилась та становить з 54,5 кв.м у зв`язку зі зміною порядку підрахування згідно з діючою інструкцією про техінвентаризацію, жила площа становить 32,5 кв.м. Означені дані також підтверджуються і наданим суду технічним паспортом від 06 грудня 1990 року. У відповідності до наданої суду копії рішення народного суду м. Новомосковська від 31 січня 1977 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку та визнання права власності, визнано право особистої власності на 3/5 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], визнано право особистої власності на 2/5 частини за [PERSON] Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Виходячи з того, що як [PERSON] так і [PERSON] померли до 2004 року, до означених правовідносин, виходячи з положень ч.4 прикінцевих та Перехідних положень ЦК України підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначеній в статті 21 цього кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) і померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За ст.548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо: він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.552 ЦК УРСР спадкоємець, який вступив у володіння і управління спадковим майном до з'явлення інших спадкоємців, не вправі розпоряджатися спадковим майном (продавати. заставляти та ін.), поки не мине шість місяців з дня відкриття спадщини або поки не буде одержано ним свідоцтво про право на спадщину. Виходячи з того, що наданою копією рішення суду та відомостями, наданими органом, який на момент смерті здійснював реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджено факт належності за життя [PERSON] 2/5 частин житлового будинку, [PERSON], як син померлої та єдиний спадкоємець першої черги за законом, який на момент смерті померлої проживав із померлою та продовжив проживати в домоволодінні, чим фактично прийняв спадщину після [PERSON] набув права власності на 2/5 частини спірного домоволодіння, однак належним чином не здійснив реєстрацію права власності, оскільки помер [INFO] року. Спадкоємцями померлого [PERSON] першої черги за законом були [PERSON] - як батько померлого та [PERSON], як син померлого. При цьому, доказів того, що [PERSON], як син померлого або законний представник [PERSON] протягом шестимісячного строку вчинив дії, які свідчать про прийняття спадщини, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, постійно проживав на момент смерті померлого із батьком суду не подано. При цьому, сам по собі факт малолітства на день відкриття спадщини за нормами ЦК УРСР не є підставою для прийняття спадщини, внаслідок чого суд приходить до висновку, що [PERSON], як батько померлого та особа, що на день відкриття спадщини та після цього дня фактично проживала за однією адресою з померлим, після смерті померлого продовжив користуватися належним померлому майном, а тому є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] в тому числі і на майно, на яке померлий набув права в порядку спадкування після смерті [PERSON] - 2/5 частини спірного домоволодіння та фактично став одноосібним власником житлового будинку, з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вирішуючи позов в частині визнання права власності в порядку спадкування з законом після смерті [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В зв'язку з наведеним, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту набуття спадкодавцем за життя права на 3/5 частини спірного будинку за рішенням суду, реєстрацію права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку та факту прийняття спадщини після смерті сина - [PERSON], який прийняв спадщину, однак не оформив свої спадкових прав після смерті [PERSON] у вигляді 2/5 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], власником яких була [PERSON], прийняття позивачами спадщини, відсутність факту подання заяви іншими особами, які мають право на спадкування за законом у встановлений ст.1270 ЦК України строк, відсутність доказів на підтвердження відчуження спадкодавцями нерухомого майна на користь третіх осіб до часу відкриття спадщини кожного з них та враховуючи позовні вимоги, заявлені суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково. Оскільки наявні підстави для визнання права власності за [PERSON] на 3/10 частини домоволодіння в порядку спадкування після смерті власника - [PERSON] та 2/10 частини домоволодіння на які померлий не оформив своїх спадкових прав, та за [PERSON] належить визнати право власності на 3/10 частини домоволодіння в порядку спадкування після смерті власника - [PERSON] та 2/10 частини домоволодіння на які померлий не оформив своїх спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: partial