Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дочки, позивачка просила суд стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що їхня з позивачкою дочка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що є адресою проживання та реєстрації відповідача. Тому, вважає, що вимоги позивачки [PERSON] безпідставні. Олгянувши заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі ДРАЦС Білоцерківського МРУЮ у Київській області зареєстровано шлюб, актовий запис №497. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2019 року у справі №357/4215/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з наступного. Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання врегульовано у Главі 15 Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.ч.1, 3 ст.181 СК України). Отже, право на присудження аліментів на утримання дитини виникає у того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Малолітня [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований і відповідач [PERSON] , що підтверджується Довідкою про місце проживання та склад сім`ї №1269 від 28.02.2020 року. У Розділі 10 Декларації №0000-2866-69АТ про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, яку сама позивачка надала на оцінку суду, фактичне місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] зазначено за адресою: [ADDRESS] . При цьому, позивачка [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , не надала суду жодного доказу на підтвердження фактичного проживання [PERSON] разом з нею. Відтак, позивачка не підтвердила своє право на призначення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] . Враховуючи, що доводи позивачки доказами не підтвердились, у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed