Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Козятинської районної державної адміністрації про визначення ідеальних часток у приватній спільній сумісній власності. Свої вимоги мотивували тим, що квартира [ADDRESS] приватизована у відпоідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» на членів їхньої родини, а саме на: [PERSON] (дружина і мати), [PERSON] (чоловіка та батька), доньку [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , про що Козятинською районною державною адміністрацією 18.12.1995 видано Свідоцтво про право власності на житло відповідно до розпорядження за № 89. У цьому свідоцтві не вказано про те, що дана квартира належить їм в рівних частках. Відповідно до технічного паспорта зазначена квартира розташована в одноповерховому будинку і складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 36,8 кв.м. Загальна площа квартири становить 77,1 кв.м. На даний час вони не можуть використати своє право відповідно ст. 319 ЦК України, оскільки необхідно визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру, а тому вони вимушені звертатися з позовом до суду. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Шиманський В.М. надіслав відзив, в явкому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, вважає, що для встановлення часток кожному в спільній сумісній власності необхідно провести нову технічну інвентарізацію та виготовити новий технічний паспорт, оскільки в данному будинку було здійснено перепланування, крім цього змінилася назва вулиці і номер будинку, а саме: стара адреса - [ADDRESS], а нова - [ADDRESS] . Представник відповідача - представник Козятинської РДА надіслав відзив, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень та клопотань не має. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане Козятинською районною державною адміністрацією 18.12.1995, та зареєстроване в Вінницькому обласному ОБТІ 28.12.1995 за реєстром № 808, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO] , відповідно до актового запису про смерть № 61 від [INFO], що вбачається з довідки № 1250 від 07.09.2018, виданої Козятинською сільською радою Козятинського району Вінницької області (а.с. 44). При отриманні свідоцтва про право власності частки співвласників квартири виділені не були, але при цьому розумілось, що частки у спільній сумісній власності рівні, тому що всі вони користувались рівними правами та несли рівні обов`язки щодо квартири. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно до ст. 368 ЦК України загальна кількість двох або більше осіб без зазначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки майна, що є в спільній сумісній власності частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 п. 12 роз`яснено, що за загальними правилами ч. 2 ст. 372 при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначені частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст.1216 ЦК України є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб. Отже, вказана вище квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та померлій [INFO] [PERSON] , по 1/5 частки за кожним співвласником квартири. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом, або рішенням суду. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved