Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

позивачка [PERSON] 16.09.2020 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати із відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованих шлюбних відносинах з 15.09.2006 р. У шлюбі у них народилась діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час вони із відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, їх діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між ними не досягнуто. Разом з тим, стан здоров`я відповідача та його доходи дозволяють йому утримувати дітей. Відповідач займається продажем запчастин до автомобілів та перепродажем автомобілів, отримує значні доходи. Інших дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. Їх діти потребують нормального харчування, одягу, засобів гігієни, іграшок, відвідування школи та дитячих гуртків, що вимагає значних витрат. Ухвалою від 07.10.2020 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.01.2021 р. надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Яцуляк Т.Р., просив стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~300 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. Відповідач позов визнає частково, заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей у частці від доходу та просить стягувати такі у твердій грошовій сумі, з огляду на таке. Твердження позивачки про те, що відповідач займається продажем запчастин до автомобілів та перепродажем автомобілів, за що отримує значні доходи, не відповідає дійсності та не підтверджене жодними доказами. Відповідач [PERSON] не працює, що підтверджується копією його трудової книжки, не займається підприємницькою діяльністю та не здійснює будь-якої діяльності, як самозайнята особа. На даний час відповідач перебивається тимчасовими заробітками, які складають подекуди суму, меншу прожиткового мінімуму для працездатної особи за один місяць. Вказана ситуація виникла у зв`язку з пандемією, яка викликана вірусом Covid 19. З огляду на карантинні обмеження, він не може влаштуватись на роботу та заробляти достатні кошти для свого утримання та утримання дітей. Окрім цього, вказав, що у відповідача немає у одноособовій власності нерухомості, дорогих автомобілів, його видатки не перевищують доходи. Таким чином, вважає, що виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, розмір аліментів у мінімальному розмірі складають 1\~300 грн., які погоджується сплачувати. 27.01.2021 р. від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій остання підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Додатково зазначила, що твердження відповідача у відзиві щодо відсутності зареєстрованої за ним нерухомості та транспортних засобів, не відповідають дійсності, оскільки такий є власником квартири [ADDRESS] , а також автомобіля марки «Opel Astra», 2012 року випуску. З покликанням на ч. 3 ст.181 СК України та ч. 1 ст.184 СК України, зазначає, що аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів. Із врахуванням наведеного, вважає, що наявні підстави для задоволення її позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що наведенні у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та надав пояснення, що відповідають змісту відзиву на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у шлюбі, зареєстрованому між сторонами [PERSON] та [PERSON] , народились діти: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Оскільки сторони\~разом не\~проживають та\~не ведуть\~спільного господарства\~тривалий час,\~діти проживають\~із матір`ю\~ позивачкою\~ [PERSON] (а.с.4,5,6).\~ Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні, доказів утримання дітей відповідачем [PERSON] не надано, відтак з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що\~під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України\~«Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При визначенні способу та розміру аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача, суд враховує таке. Відповідач [PERSON] визнав позов частково, зазначивши, що у зв`язку із пандемією, яка викликана вірусом Covid 19, не може працевлаштуватись, відтак не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку. Разом з тим, відповідачем [PERSON] в ході розгляду справи суду не надано відомостей про наявність та розмір свого доходу, про наявність присуджених до стягнення аліментних зобов`язань на утримання інших осіб чи наявність інших обставин, які враховує суд при визначенні розміру аліментів. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Дана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 р. у справі №61-13525ск20. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищенаведеного, суд враховує стан здоров?я та матеріальне становище дітей, яких утримує позивачка, а також відповідача [PERSON] , та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання малолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 16.09.2020 р. та в порядку ч.\~1\~ст.\~430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved