Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Олександрівської сільської ради про встановлення факту належності спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що за життя [PERSON], померлому [INFO] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] 02 квітня 2013 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №25, яким заповідав [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він за законом матиме право. При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачці було відмовлено у зв'язку з відсутністю правоустановчих документів. Враховуючи вище викладене позивачка просить в судовому порядку встановти факт володіння [PERSON] будинком [ADDRESS] та визнати за нею право власності на вище вказане майно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність (а.с.23). Представник відповідача- голова Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є заява про згоду з позовними вимогами позивачки та з проханням розглянути справу без його участі (а.с.22), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права по встановленню факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, тому необхідно керуватися ЦК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно абзацу другого п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення » №5 від 31 березня 1995 року, наведений в ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт володіння будівлею на праві приватної власності. З копії погосподарської книги №2 села Олександрівка Тарутинського району Одеської області вбачається, що за [PERSON] значиться житловий будинок [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 0.25 га (а.с. 12). Ця обставина також підтверджується довідкою виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району №450 від 07 квітня 2014 року (а.с.15). Таким чином, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] володів будинком [ADDRESS], а тому вважає встановленим за ними факт володіння вищевказаним будинком. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом достовірно встановлено, що спадок відкрився в день смерті спадкодавця - [PERSON], а саме з [INFO], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.7) . З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS] видно, що власник відсутній (а.с. 8-11). Однак, факт володіння [PERSON] спадковим майном був встановлений судовому засіданні. 02 квітня 2013 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №25, яким заповідав [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він за законом матиме право (а.с.6). При зазначених обставинах суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадок у вигляді вищезазначеного будинку. На підставі викладеного ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України ,

Outcome: approved