Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивачі через свого представника адвоката [PERSON] звернулися до суду з даним позовом і просять суд визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої 09 грудня 2014 року, а саме на 23/100 частин будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Київська область, м. Тараща, вул. Шевченка, 41; визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої 09 грудня 2014 року, а саме на 51/100 частин будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Київська область, м. Тараща, вул. Шевченка, 41; визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої 09 грудня 2014 року, а саме на 26/100 частин будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Київська область, м. Тараща, вул. Шевченка, 41. В судове засідання позивачі та їхній представник не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно, проте представником позивачів надана до суду заява, в якій вона просить розглянути справу без участі позивачів та їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника міської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника нотаріальної контори. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 09 грудня 2014 року померла [PERSON], яка за життя залишила заповіт, посвідчений 14 грудня 1991 року державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1-1712 за яким заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі позивачі) майно, а саме будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Тараща, вул. Шевченка, 41, який складається з: будинку зазначений в технічній документації піл літерою « А-1»; веранди під літерою «а -1»; житлової прибудови під літерою «А-1»; прибудова під літерою «а-1-1»; погріб з шийкою під літерою « Г-1»; ганок під літерою «№1»; сарай під літерою «Б-1»; гараж під літерою «В-1»; льох під літерою «Г-1»; убиральня під літерою «Д-1»; огорожа під літерою «№2». Інвентаризаційна вартість будинку з надвірними будівлями складає - 220826,00 грн. В заповіті [PERSON] розпорядилась відносно будинку з надвірними будівлями наступним чином: дочці - [PERSON] заповіла - 23/100 частин будинку з надвірними будівлями, що складає коридор зазначений на плані I-І, кухні - I-2, комора I-3, кімната I-4, веранда «а-1», льох -«Г-1», та 1/2 частина огорожі; дочці - [PERSON] заповіла - 51/100 частин будинку з надвірними будівлями, що складає кімната зазначена на плані - I-5, кімната - I-6, прибудова - «а-1-1», сарай «Б-1», гараж «В-1», убиральня «Д-1», 1/2 огорожі; онуці - [PERSON] заповіла - 26/100 частин будинку з надвірними будівлями, що складається з квартири № 2: коридор зазначений на плані 2-1, коридор 2-2, кімната 2-3, кімната 2-4, кімната 2-5, кухня 2- 6; Позивачі, спадкоємці померлої [PERSON], у визначений законом строк та порядок, звернулись до Таращанської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після її смерті та просили видати їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 17.02.2015 року Таращанською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після померлої [PERSON], яку зареєстровано в спадковому реєстрі №57118394, у нотаріуса № 29/2015. Однак, 25.06.2015 року державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори позивачів було повідомлено про відмову нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про спадщину за заповітом, так як спадкоємцями на запит нотаріуса не було надано відповідних документів на зазначене спадкове майно, також до нотаріуса надавався документ - Свідоцтво про право власності на 1/2 частину спадкового будинку на імя спадкодавця [PERSON]Г, а на іншу 1/2 частину будинку правовстановлюючі документи відсутні. Державним нотаріусом 22 квітня 2015 року було витребувано копію спадкової справи [PERSON], чоловіка [PERSON] (батька та діда спадкоємців), який помер 25 жовтня 1990 року, із матеріалів якої вбачається, що його дружина [PERSON] не оформляла 1/2 частину будинку, оскільки на нього мав місце заповіт, який не було реалізовано. Також нотаріусом було зазначено, що заповіт від [PERSON], посвідчений 14 грудня 1991 року державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1-1712, неможливо трактувати однозначно, а саме в ньому заповідано конкретні кімнати, частки та квартири, що становлять в цілому житловий будинок, а правовстановлюючі документи на дане конкретне майно відсутні, крім того спадкодавець заповідала в даному заповіті майно, яке в цілому їй не належало на день посвідчення заповіту та на день її смерті. Дійсно, у позивачів відсутні правовстанавлюючі документи повністю на весь будинок на імя [PERSON]. Однак слід зазначити, що чоловік померлої [PERSON], [PERSON], помер 25 жовтня 1990 року. 12 вересня 1991 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на частину будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Тараща, вул. Шевченка, 41, яке було зареєстроване у Білоцерківському МБТІ 03 жовтня 1991 року. 21 листопада 1991 року виконкомом Таращанської міської ради народних депутатів було прийнято рішення № 91, яким за [PERSON] було визнано право власності повністю на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Тараща, вул. Шевченка, 41, яке було зареєстроване у Білоцерківському МБТІ 03 жовтня 1991 року. Також, згідно даного рішення начальнику комбінату комунальних господарств було надано вказівку оформити право власності за [PERSON] відповідними документами на зазначене будинковолодіння. За життя, перед оформленням заповіту 14 грудня 1991 року, [PERSON], звернулась до Білоцерківського МБТІ з заявою про проведення розподілу будинковолодіння по вул. Шевченка, 41 з вирахуванням ідеальних часток за її вказівкою для розподілу між спадкоємцями, та для оформлення заповіту. Так на заяву [PERSON] спеціалістом Білоцерківського МБТІ 07.12.1991 року було виготовлено розрахунок ідеальних часток житлового будинку по вул. Шевченка, 41, м. Тараща. З даного розрахунку вбачається, що спеціалістом Білоцерківського МБТІ зазначено за можливе виділити: одній з сторін - 23/100 частини будинку, що складає: коридор зазначений на плані 1-1, кухні - 1-2, комора 1-3, кімната 1-4, веранда « а-1 », льох -«Г-1», та 1/2 частина огорожі; другій з сторін - 51/100 частину, що складає: кімната зазначена на плані - 1-5, кімната - 1-6, прибудова - «а-1-1», ганок «№1», сарай «Б-1», гараж «В-1», убиральня «Д-1», 1/2 огорожі; третій з сторін - 26/100 частин, що складає: квартира № 2 (житлова прибудова «А-1-1») коридор зазначений на плані 2-1, коридор 2-2, кімната 2-3, кімната 2-4, кімната 2-5, кухня 2-6. Таким чином, після отримання розрахунку від 07.12.1991 року [PERSON] і оформила заповіт, посвідчений 14 грудня 1991 року державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №1-1712. Інших спадкоємців, які претендують на отримання спадщини за законом та за заповітом крім позивачів немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачами.

Outcome: approved