Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вимогою визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності по ? на кожну на земельну ділянку площею 5,53 га, після смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивували тим, що вони є рідними доньками [PERSON], який помер 22 листопада 2014 року в с. Губівка Компаніївського району Кіровоградської області. Вони є першочерговими спадкоємцями за законом та відповідно в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області. Але оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору не має можливості у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, акту на право власності на земельну ділянку, який за давністю років не зберігся. Крім них, спадкоємцями померлого є й інші доньки, треті особи по справі, які відмовилися від прийняття спадщини на вказану земельну ділянку на їхню користь. У звязку з тим, що правовстановлюючі документи було втрачено, вони позбавлені можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, а тому змушені звертатися до суду за захистом, обираючи передбачений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права. Позивач [PERSON], яка є й представником позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] РДА [PERSON] та третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новгородківського району та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів [PERSON] в судове засідання не зявилися, до суду звернулися з письмовими заявами в яких просили судове засідання проводити без їх участі, позовні вимоги визнають не заперечують щодо їх задоволення. Суд перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: [PERSON], помер 22 листопада 2014 року в с. Губівка Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.14 копія свідоцтва про смерть). Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 112322 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,53 гектарів розташована у [PERSON] сільській раді Новгородківського району Кіровоградської області (а.с.11). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними доньками померлого [PERSON] (а.с.8, а.с.15). Після смерті батька, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Компаніївського нотаріального округу про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на ? частини земельної ділянки площею 5,53 га кожній. Постановами приватного нотаріуса від 16.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на земельні ділянки спадкодавця [PERSON] (а.с.12, 13). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивачів [PERSON] та [PERSON], доньки померлого [PERSON], згідно договору про поділ спадкового майна від 09 червня 2015 року досягли домовленостей стосовно спадкового майна та від спадкування земельної ділянки площею 5,53 га відмовилися. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянку, вартість земельної ділянки становить 136154 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту своїх цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до п.3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі як спадкоємці за законом мають право власності на ? частину кожна на земельну ділянку площею 5,53 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 22.11.2014 року. На підставі викладеного

Outcome: approved