Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача посилаючись на те, що [INFO] померла їх бабуся [PERSON]. Після її смерті, спадщину прийняв син та батько позивачів [PERSON], однак спадщину прийняти не встиг і [INFO] помер. Позивачі не мають можливості отримати свідоцтва на спадщину на земельну ділянку, що належала [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на вищезазначене майно. Тому вимушені звернутися до суду про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просить справу розглядати без їх участі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач - територіальна громада в особі Струзької сільської ради подала до суду заяву в якій визнала позовні вимоги та просить справу розглядати без участі представника. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Струзькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області 11 вересня 2013 року. Позивачі є внуками померлої [PERSON], що підтверджується дослідженими судом документами. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться на території Струзької сільської ради, Новоушицького району Хмельницької області після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно. За повідомленням приватного нотаріуса [PERSON] спадкова справа після смерті [PERSON] заведена. Заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою Струзької сільської ради від 17 лютого 2014 року №156 [PERSON] проживала в [INFO]. Відповідно до повідомлення відділу Держземагенства у Новоушицькому районі Хмельницької області встановлено, що [PERSON] є власником державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 117433 від 20 квітня 2004 року, площею 1,99 га. та 0,05 га, кадастровий номер 6823389500:04:001:0056 та кадастровий номер 6823389500:05:003:0056. Земельна ділянка розташована на території Струзької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Заповітного розпорядження стосовно свого майна спадкодавець не залишила. Стаття 152 Земельного кодексу України передбачає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. На даний час виготовити правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент смерті. Відсутність правовстановлюючого документа стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на право на земельну ділянку згідно із законом після смерті [PERSON] в державній нотаріальній конторі. За таких обставин, суд вважає, що позивачами доведено обставини викладені у позовній заяві, а отже вони як спадкоємці за законом мають право на земельну ділянку після смерті бабусі. Зібрані по справі докази вказують, що померлій належав державний акт серії ХМ № 117433 від 20 квітня 2004 року, на право власності на земельну ділянку площею 1,99 га та 0,05 га, кадастровий номер 6823389500:04:001:0056 та кадастровий номер 6823389500:05:003:0056, спадщина не визнана відумерлою, позивачі є спадкоємцями, що прийняли спадщину, право спадкоємця не припинено відповідно до ст.1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємців на спадкове майно, а згідно зі ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивачі мають право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняли, іншого порядку визнати за нею право власності на право на земельну ділянку чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved