Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивачі звернулись із вказаним позовом до суду та просять суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [INFO] , діючої в інтересах [PERSON] , [INFO] та [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна Одеської Універсальної біржі «Вітязь» 11.12.1998 р. під № 98 - 894, зареєстрованого в МБТІ 17.12.1998 р. під № 385 стор. 191 кн. 298 пр. При цьому позивачі мотивують свої позовні вимоги тим, що 11 грудня 1998 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна за № 98-894, була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] у [PERSON] . Вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований на Одеській Універсальній біржі «Вітязь» відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу». Відповідно до п.2 зазначена вище квартира, загальною площею 30,8 кв/м, житлова площа 17,0 кв/м, кухня 5,9 кв/м, санвузол 2,8 кв/м, коридор 4,2 кв/м. Зазначена квартира належала відповідачу, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був виданий ОУБ «Вітязь» 11.09.1997 р. під № 97 - 635, зареєстрованого в МБТІ 13.09.1997р. під № 385 стор.150 кн. 245 пр. Придбана у відповідачки квартира куплена за 26.000 грн., які були передані позивачами та одержані відповідачкою до підписання договору, про що свідчить пункт № 6 договору. За оформлення та реєстрацію договору сторонами було сплачено біржовий збір та державне мито, що зазначено в тексті договору. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98-894 квартири [ADDRESS] зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» в журналі реєстрації договорів по об`єктам нерухомості 11.12.1998 р. Позивачі разом зі своєю родиною вселилися в квартиру, з 03.02.1999 р. зареєструвалися та проживають в ній, відповідачка виїхала з зазначеної квартири. На даний час у позивачів виникла необхідність розпорядитися власним житлом, але вони дізналися, що нотаріуси відмовляють у реєстрації будь - яких правочинів за наявності таких договорів як у позивачів, з тієї причини, що вважають договір, засвідчений біржею недійсним. За таких обставин позивачі не можуть реалізувати свої права власності у повному обсязі, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05 серпня 2019 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 17,18). Позивачі надали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні позову. (а.с. 31,32). Відповідач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. (а.с. 30). Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Так, судом встановлено, що 11 грудня 1998 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна за № 98-894, позивачами була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] у [PERSON] . (а.с. 5,6). Вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований на Одеській Універсальній біржі «Вітязь» відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу». Відповідно до п.2 зазначена вище квартира, загальною площею 30,8 кв/м, житлова площа 17,0 кв/м, кухня 5,9 кв/м, санвузол 2,8 кв/м, коридор 4,2 кв/м. Зазначена квартира належала відповідачу, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був виданий ОУБ «Вітязь» 11.09.1997 р. під № 97 - 635, зареєстрованого в МБТІ 13.09.1997р. під № 385 стор.150 кн. 245 пр. Придбана у відповідачки квартира куплена за 26.000 грн., які були передані позивачами та одержані відповідачкою до підписання договору, про що свідчить пункт № 6 договору. За оформлення та реєстрацію договору сторонами було сплачено біржовий збір та державне мито, що зазначено в тексті договору. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98-894 квартири [ADDRESS] зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» в журналі реєстрації договорів по об`єктам нерухомості 11.12.1998 р. Даний договір купівлі - продажу нерухомого майна № 98-719 від 16.09.1998 року був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об`єктів нерухомості 17.12.1998 р. під № 385 стор. 191 кн. 298 пр. (а.с. 6, на звороті). Реєстрація договору купівлі-продажу на товарній біржі була обрана сторонами угоди, оскільки такий спосіб оформлення відповідав як нормам чинного на той час законодавства, так і існуючій практиці укладення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджується реєстрацією БТІ за позивачами права власності на квартиру на підставі такого договору. Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем була звільнена квартира, передані ключі, він знявся з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивачів правомірні, основані на нормах ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки позивачі придбали вказану вище квартиру у свою власність у відповідача, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі - продажу. А відповідач виконав зобов`язання по передачі квартири позивачам та виїхав з неї. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved