Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про стягнення завданої матеріальної шкоди в сумі 4000 чотири тисячі грн. в рівних частках з кожного та відшкодування в рівних частках, завданої моральної шкоди по 1 000 грн. з кожного та 1000 грн. витрат за правову допомогу . В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та в обґрунтування зазначили, що 27.06.2014 року, біля 20 години їх автомобілю [NUMBER], що знаходився біля під'їзду будинку за адресою [ADDRESS], хлопчик [PERSON] син відповідачів пошкодив заднє скло, шляхом жбурляння каміння в заднє скло. Звернулись до ОВС та 30.06.2014 року отримали відповідь , що в ході проведення перевірки було встановлено, що при опитуванні батька гр. [PERSON] 1988 р.н малолітнього сина [PERSON], вони зобов'язалися відшкодувати завдані збитки. Автомобіль було відремонтовано, підтвердженням чого є акти виконаних робіт та квитанції. Батьки малолітнього в добровільному порядку відшкодувати шкоду не бажають, оскільки автомобілем користувались 2 роки з моменту придбання, вважають, що їм спричинена значна моральна шкода. , яку просять відшкодувати в розмірі по 1000 грн. з кожного . В судовому засіданні відповідачі позовні вимоги не визнали та в обґрунтування заперечень проти позову зазначили, що 27.06.2014 року нібито їх син малолітній [PERSON] пошкодив заднє скло належного позивачам автомобіля, який стояв у дворі буд. 16 по вул. Ж.Революції в м.Кіровограді. При цьому, про дані обставини відповідачам стало відомо раніше від самої [PERSON], яка 27.06.2014 року, прийшовши до них додому ввечері, почала вказувати на те, що під час гри з іншими дітьми шляхом жбурляння каміння їх син розбив скло належного їм автомобіля. Надалі син зазначив, що у дворі грало між собою багато дітей, і будь-хто міг пошкодити їх автомобіль. Вважають вимоги позивачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди безпідставними та просять в задоволенні позову відмовити. Адвокат відповідачів акцентував увагу суду на те, що о заміна скла автомобіля склала 2989 грн. 97 коп., при цьому чому позивач вказує на 4000 грн. , що є необґрунтованим, зазначив про недоведеність вини дитини, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Судом встановлено наступні факти . 27.06.2014 року, біля 20 години автомобілю позивачів «Шевроле Авео» д\\н [NUMBER], що знаходився біля під'їзду будинку - по вул. Ж. Революції, буд.16 , корп.1 Кіровограді, де вони проживають було заподіяно шкоди, а саме розбито заднє скло . Вартість ремонту автомобіля, а саме встановлення скла відповідно до актів виконаних робіт та квитанцій ( а.с. а.с. 11-12, 56-57) склала 2989,97грн. У зв»язку з заподіянням даної шкоди позивачі звернулися до органів міліції у зв»язку з чим було проведено відповідну перевірку та дано відповідь про відсутність ознак кримінального правопорушення. Батько дитини зобов»язався відшкодувати завдані збитки ( а.с. 13) Статею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, яка має бути відшкодованою в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого». Статею 1178 ЦК України , визначено, що шкода, заподіяну малолітньою особою відкодовується її батьками. А тому в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4000 грн. суд дійшов висновку щодо задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. 1167 ЦК України зазначено в роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» . У пункті 9 цієї постанови роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідка [PERSON], оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часкового задоволення позову в частині стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] -1590 грн. матеріальної шкоди по 795грн. матеріальної шкоди з кожного, 243,60грн. по - 128,35 грн. судового збору з кожного та 500грн. витрат за правову допомогу по 250грн. з кожного. Стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] - 1590 грн. матеріальної шкоди по 795грн. з кожного та 500грн. витрат за правову допомогу по 250грн. з кожного. Та відмови в іншій частині позову. Батько дитини відповідно до офіційного висновку визнав , що шкоду позивачам було заподіяно його малолітнім сином, який кинув камінь і ненавмисно пошкодив скло автомобіля та зобов»язався відшкодувати шкоду. Свідок , допитана в судовому засіданні підтвердила факт , що саме дитиною відповідачів було розбито скло автомобіля. Відповідачі не заперечували факту заподіяння шкоди ще протягом певного часу , але надалі відмовилися від відшкодування із зазначенням , що це могли зробити інші діти. Суд вважає, що суду надано беззаперечні докази факту заподіяння шкоди малолітньою дитиною відповідачів майну- автомобілю, що належить позивачам як спільне майно подружжя. При цьому, розмір шкоди, зазначений у позові не відповідає розміру зазначеному у офіційних документах, наданих на підтвердження позову і тому підлягає відшкодуванню в розмірі 2989,97грн. Стягненню також підлягають витрати по збереженню автомобіля на стоянці, підтвердженням чого є квитанції на загальну суму 190грн. ( а.с. а.с. 53-54) В частині відшкодування моральної шкоди , суд дійшов висновку щодо відмови в цій частині позову , оскільки суду не надано доказів на підтвердження спричинення даної шкоди, характеру, тривалості, глибини душевних страждань та негативних наслідків, що були отримані внаслідок пошкодження транспортного засобу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засідання та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. При цьому, суд дійшов висновку , щодо стягнення 1000грн. понесених витрат відповідно до квитанції (а.с.44) та відмови у стягненні 500грн. згідно квитанції ( а.с. 17) оскільки запити зроблені адвокатом не використовувалися у розгляді даної справи як докази. Заподіяна шкода та витрати стягуються в рівних частках з кожного відповідача на користь кожного позивача . Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивачів 256,70 грн. судового збору по 128,35 грн. з кожного . Враховуючи викладене та

Outcome: partial