Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, який надалі було уточнено, до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 05 жовтня 1993 року квартира [ADDRESS], належала на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім того, [PERSON] згідно витягу № [NUMBER] про державну реєстрацію прав від 28 серпня 2012 року на праві власності належав гараж [ADDRESS]. [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] перейшло по заповіту до [PERSON] [INFO] року померла [PERSON] За життя померла [PERSON] склала заповідальне розпорядження від 04 травня 2000 року, відповідно до якого все своє майно, яке на час її смерті виявиться їй належним, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, у тому числі належні їй 2/3 частини квартири [ADDRESS], заповіла відповідачу [PERSON] У встановлений законом період відповідач звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. Позивачі звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтв про право на спадщину, однак, 27 червня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій вони просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі та проти його задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 05 жовтня 1993 року квартира [ADDRESS], належала на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім того, [PERSON] згідно витягу № [NUMBER] про державну реєстрацію прав від 28 серпня 2012 року на праві власності належав гараж [ADDRESS]. [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] перейшло по заповіту до [PERSON] Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 березня 1995 року, реєстраційний номер - 1043. [INFO] року померла [PERSON] За життя померла [PERSON] склала заповідальне розпорядження від 04 травня 2000 року, відповідно до якого все своє майно, яке на час її смерті виявиться їй належним, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, у тому числі належні їй 2/3 частини квартири [ADDRESS], заповіла відповідачу [PERSON] У встановлений законом період відповідач звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. Позивачі звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтв про право на спадщину, однак, 27 червня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивачі надали суду копії документів, які підтверджують право власності на спірне майно та видавалися на ім'я померлих [PERSON] та [PERSON], крім того суду було надано підтвердження наявності у [PERSON] банківських вкладів на рахунках в «Ощадбанк», а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлих [PERSON] та [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцями яких є [PERSON] та [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved