Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка 12 листопада 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майно та про поділ майна колишнього подружжя. В судовому засіданні представниця позивачки позовні вимоги підтримала та пояснила, що за час шлюбу подружжям набута та оформлена на відповідача у власність квартира [ADDRESS], після ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу від 26 травня 2014 року майно не було поділено, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить поділити порівну між відповідачем та нею зазначену квартиру. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав та не заперечував поділити зазначену квартиру між відповідачем та позивачкою порівну. Заслухавши пояснення представниці позивачки та представника відповідача. дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач та позивачка одружилися 21 січня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва (а. с. 6). В шлюбі у позивачки та відповідача [INFO] народилася дочка [PERSON] ( а. с. 7 ). Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2014 року їх шлюб було розірвано ( а. с. 9 - 10 ). За час шлюбу відповідач придбав на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 грудня 2004 року квартиру [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] ( а. с. 11 ). Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, придбана відповідачем в шлюбі квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю в той час подружжя. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Між сторонами - колишнім подружжям виник спір про поділ майна, яке було придбано за час шлюбу, а саме : квартири [ADDRESS], яка є їх спільною сумісною власністю, тому за позивакою підлягає визнанню право власності на 1 / 2 частину цієї квартири та виділенню їй 1 / частини цієї квартири, і відповідно за відповідачем визнається право власності також на 1 / 2 частину цієї квартири. При задоволенні позовних вимог підлягає стягненню на користь позивачки з відповідача сплачені позивачкою при зверненні до суду 3654 гривні 00 копійок судового збору ( а. с. 1 ).

Outcome: approved