Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: виключити відомості про батька « [PERSON] , [INFO] » з актового запису №11 від 13 січня 2015 року про народження [PERSON] , [INFO] ; визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивують тим, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Однак, з червня 2013 року вони припинили свої шлюбні відносини, мешкали окремо, спільне господарство не вели. З жовтня 2013 року позивачка [PERSON] мешкає разом з позивачем [PERSON] .. У позивачів [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Однак, батьком дитини у актовому засписі про народження зазначений відповідач [PERSON] , оскільки на момент народження дитини вони з позивачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 08 червня 2016 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. 28 січня 2017 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з позивачем [PERSON] .. Беручи до уваги зазначені обставини, позивачі вважають, що актовий запис про народження їх доньки [PERSON] , в якому записаний батьком [PERSON] , не відповідає дійсності, оскільки фактично біологічним батьком дитини є позивач [PERSON] , у зв`язку з чим вони звернулись до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. На розгляд суду від позивачки надійшла заява, в якій вона зазначила, що дійсно біологічним батьком її доньки [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та просила розглянути справу у її відсутність, на своїх вимогах за наполягає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На розгляд суду від позивача надійшла заява, в якій він зазначив, що дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та просив розглянути справу у його відсутність, на своїх вимогах за наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На розгляд суду від відповідача надійшла заява, в якій він зазначив, що дійсно біологічним батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та просив розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Представник третьої особи Тарутинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника третьої особи надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач [PERSON] на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.18). Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 08 червня 2016 року шлюб, зареєстрований 18 червня 2011 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області про що зроблено актовий запис №28 розірвано (а.с.20-21). Рішення суду набрало законної сили 22 червня 2016 року. 28 січня 2017 року відділом ЗАГС адміністрації Сеймського округу м. Курська Курської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 28 січня 2017 року відділом ЗАГС адміністрації Сеймського округу м. Курська Курської області (а.с.22-23). Тож, державна реєстрація народженої дитини - [PERSON] , [INFO] проведена у відповідності ст. 133 Сімейного кодексу України, оскільки на дату народження дитини, позивачка [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] .. Однак, сторони підтверджують, що біологічним батьком [PERSON] , [INFO] є саме [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом ст.122 Кодексу, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документів закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Як зазначено в 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved