Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування. В обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] зазначили, що рішенням Жовтневого районного суду міста [PERSON] від 22 червня 2007 року, яке набрало законної сили встановлено той факт, що на момент смерті [PERSON], померлого 23.02.2004 року та [PERSON], померлої 08.02.2006 року, кожному належало по ? частині квартири [ADDRESS]. А за ними визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2015 року вони, кожна окремо звернулися до Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції для проведення державної реєстрації права власності на ? отриманої ними у спадок частини квартири [ADDRESS], в чому їм було відмовлено рішеннями від 28 жовтня 2015 року у звязку з тим, що в рішенні суду не визначено розмір часток у праві власності за кожним із спадкоємців. Вони вважають що їхні частки в спільній сумісній власності на ? частину квартири в порядку спадкування після померлих діда [PERSON] і бабусі [PERSON] відповідно до рішення суду є рівними і кожній з них належить по її ? частки Тому вони просять суд визнати за кожним з них окремо право власності на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у якій позовні вимоги по цій справі підтримали у повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу у судове засідання не зявився, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, \~надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу про визначення частки у спільній сумісній власності померлих у спільному майні і визнання права власності в порядку спадкування, 22.06.2007 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено й встановлено той факт, що на момент смерті [PERSON], померлого 23.02.2004 року та [PERSON], померлої 08.02.2006 року, кожному з них належало по ? частині квартири [ADDRESS]; за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] Рішення набрало законної сили та ніким не оскаржено. З метою державної реєстрації права власності на ? частину успадкованої квартири на підставі вищезазначеного судового рішення, позивачі [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2015 року звернулися до Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області з відповідними заявами про державну реєстрацію прав та обтяжень. Однак, 28.10.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмолено [PERSON] та [PERSON] у державній реєстрації права власності, оскільки рішенням суду від 22.06.2007 року не визначено, яка саме частка в праві власності на ? квартири визнана за кожним із заявників, що унеможливлює проведення державної реєстрації прав на заявлене майно та внесення зазначених даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними рішеннями за № 25658814, № 25656179 від 28.10.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Аналогічні розяснення наведені Верховним Судом України в п. 7 постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року. Як встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 22.06.2007 року, позивачі у справі є співвласниками квартири [ADDRESS], яка належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]В.) на підставі свідоцтва про право власності № Ж-3161 від 12.08.1999 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням № Ж -2985 від 16.07.1999 року. Після смерті [PERSON], померлого 23.02.2004 року та [PERSON], померлої 08.02.2006 року, які доводяться рідними дідом та бабою позивачам в справі, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом у вигляді ? частини вказаної квартири, що належала померлим за життя. Отже рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.06.2007 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом спадкового майна у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], що належала за життя їх діду - [PERSON], померлому 23.02.2004 року та бабі - [PERSON], померлій 08.02.2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На виконання обовязку, встановленого ч.1 ст. 60 ЦПК України, жодних доказів зміни часток у спадщині відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України, сторонами суду не надано. Спір між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] з приводу розміру частки у спадщині когось із них відсутній, натомість звертаючись до суду з позовом, вони наполягали на рівності їх часток у спадковому майні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що частки кожного із спадкоємців за законом - позивачів у справі [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] є рівними й їх розмір становить по ? частині квартири [ADDRESS]. Оскільки невизначеність розміру частки в частині успадкованого майна кожного із спадкоємців в рішенні суду від 22.06.2007 року створює перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав, суд у відповідності до вимог ст.16 ЦК України застосовує винятковий спосіб захисту порушених прав позивачів й визнає право власності на спадкове майно в судовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved