Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позов і свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] з 04.11.1993 року по день її смерті. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] . Під час шлюбу [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями, земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . Проте державний акт на право приватної власності на землю на її ім`я не видавався. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй на момент смерті 1/4 частку будинку та земельної ділянки, за вказаною адресою. Спадкоємцем на майно померлої є її батьки - [PERSON] та [PERSON] , її чоловік та син. Оскільки право власності на земельну ділянку не зареєстроване і державний акт на ім`я [PERSON] не видавався, у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку постановою державного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Калініченко С.Ю. від 11.12.2019 року було відмовлено. За таких обставин позивачі просять суд: 1) встановити юридичний факт належності [PERSON] на момент її смерті приватизованої земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ; 2) визнати за спадкоємцями: чоловіком померлої [PERSON] - [PERSON] , батьками - [PERSON] та [PERSON] та сином [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 522 м.кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] по 1/8 (1/4 від 1/2) за кожним із них; 3) визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки як частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте під час шлюбу. 24.02.2020 року ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі. 21.09.2020 року підготовче провадження у цивільній справі закрите, призначене судове засідання для розгляду справи по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Від позивача [PERSON] до суду надано письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Представник Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, проте надано відзив, де зазначено про прийняття судом законного та обґрунтованого рішення, не порушуючи прав та законних інтересів інших осіб, та розглянути справу без його участі. Від третьої особи Сумської міської\~державної нотаріальної\~контори до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] з 04.11.1993 року по день її смерті. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . За час подружнього життя, 12 липня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та договір купівлі-продажу земельної ділянки, що в [ADDRESS] (а.с.6, 7) Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12 липня 2002 року, зареєстровано на підставі державного акту на право приватної власності на землю № 684199 серія Р2, виданого СМР від 11.07.2002 року на ім`я [PERSON] , а також довідки № 4458, виданої Сумським міським управлінням земельних ресурсів 12.07.2002 року про передачу у приватну власність земельної ділянки, про що зроблено запис у книзі реєстрації № 386 від 10.07.2002 року (а.с.31) 06.06.2002 року на замовлення [PERSON] було виготовлено акт про погодження (встановлення) та закріплення в натурі меж земельної ділянки (а.с.32). Але державний акт на право приватної власності на землю на її ім`я не видавався. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.11) Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй на момент смерті 1/2 частку будинку, що в [ADDRESS] та земельної ділянки. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2015 року, видане державним нотаріусом Ляшенко А.І., спадкоємцями майна після померлої [PERSON] є чоловік [PERSON] , син [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Кожен із вказаних спадкоємців отримав у спадщину по 1/4 від 1/2 частки, тобто по 1/8 частині будинку (а.с.13-28) Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2015 року, видане державним нотаріусом Ляшенко А.І., [PERSON] є пережившим чоловіком [PERSON] , належить Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу (а.с.12) Постановою державного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Калініченко С.Ю. від 11.12.2019 року за № 6/35/02-31 у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що на договорі купівлі-продажу земельної ділянки відсутні відмітки про проведення реєстрації у держземагенстві. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 1 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до положень ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У зв`язку\~з вищевикладеним,\~на підставі\~повного,\~об`єктивного\~та безпосереднього\~дослідження наявних\~у справі\~доказів,\~з`ясування\~фактичних обставин,\~на які\~сторони посилаються,\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~оцінивши наявні\~у справі\~докази,\~з`ясувавши\~їх достатність\~і взаємний\~зв`язок\~у сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , слід задовольнити.

Outcome: approved