Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на її утриманні понад 9 років. Відомості щодо батька дитини внесені у відповідності до вимог ч.1 ст.135 СК України. Мати дитини, [PERSON], проживає окремо та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її долею, станом здоров'я та успіхами у школі. В зв'язку з чим, позивачка просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання [PERSON] на користь особи, яка буде виховувати [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Селидівської міської ради, не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 03.08.2017 року виконавчим комітетом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки № 54 від 07.08.2017 року, [PERSON] є ученицею 4 класу Курахівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 Селидівської міської ради Донецької області. Згідно наданої Курахівської загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 22 Селидівської міської ради Донецької області соціально-психологічної характеристики учениці [PERSON]. мати учениці [PERSON]. не зявилася в школі жодного разу протягом навчання своєї доньки, не цікавилася її навчанням і шкільним життям. Вихованням, утриманням та розвитком онуки займається бабуся [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до характеристики № 9111 від 10.10.2017 року виданої ТОВ «КК «ЖКС» [PERSON], [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], не мешкає за зазначеною адресою. Квартира знаходиться у розбитому стані та не підлягає для проживання. На даний час тимчасово мешкає зі співмешканцем за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки № 1113 від 10.10.2017 року, ТОВ «КК «ЖКС» [PERSON], [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], і має склад сім'ї: донька - [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO], квартира наймач - [PERSON], [INFO]. 14.08.2017 року виконкомом Гірницької міської ради надано висновок № 36/02-34 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Як вбачається з вищевказаного висновку, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання доньки, не цікавиться здоров'ям дівчинки, матеріально її не утримує, не працює, мешкає окремо від дитини, дитина виховується в родині [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS] де створено належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини. З метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] Відповідно до довідки № 1638 від 26.12.2007 р., виданої виконкомом Курахівської селищної ради, [PERSON] проживає разом з бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно із актом обстеження умов проживання від 11.08.2017 р., умови проживання за вищевказаною адресою є придатними для проживання дитини, створено всі умови для проживання і розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції, про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідачки батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідачка протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачки, суд виходить з наступного. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітньої [PERSON] на користь особи, яка буде її виховувати, підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки судовий збір в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved