Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра», третя особа - ТОВ «Макстройінвест», про визнання договору поруки від 26 січня 2007 року припиненим, посилаючись на наступне. 26 січня 2007 року між ТОВ «Макростройінвест» та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», було укладено кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №ТФ-3/2007. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 26 січня 2007 року між відповідачем та позивачкою було укладено договір поруки. Згідно з п. 1.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання/належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають щ кредитного договору. Відповідно до договору поруки зобов'язання позичальника за кредитним договором складаються з зобов'язання повернути суму боргу у розмірі 4 000 000,00 гривень та із зобов'язання сплатити відсотки за користування кредитом із розрахунку 18,9% річних. 04 жовтня 2007 року шляхом укладення додаткової угоди №1 до договору поруки були внесені зміни в частині збільшення суми зобов'язання з 4 000 000,00 гривень до 7 000 000,00 гривень, всі інші положення залишились без змін. Позивачка дізналась, що між відповідачем та ТОВ «Макростройінвест» було укладено додаткові угоди, відповідно до яких зобов'язання позичальника по кредитному договору було збільшено до 7 000 000,00 гривень, але зі сплатою 19,5% річних, а згодом і 23% річних. Проте, позивачку, як поручителя, про зміну умов кредитного договору повідомлено не було, згоду на збільшення обсягу її відповідальності вона не надавала, відповідних угод з цього приводу не укладала. Таким чином, кредитор збільшив процентну ставку за договором про надання відновлювальної кредитної лінії, не отримавши на це згоду від поручителя, що є підставою для припинення договору поруки. Позивачка просила визнати договір поруки, укладений 26 січня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON], припиненим з 30 квітня 2008 року. В судовому представник позивачки позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивачка, як поручитель дійсно не була повідомлена про укладення додаткових угод від 30.04.2008 року та від 04.07.2008 року до кредитного договору. Однак, згідно п. 1.5 договору поруки, позивачка, як поручитель підтвердила, що вона дійсно ознайомлена та погоджується з умовами кредитного договору, що дає підстави для відмови у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені наступні підстави. 26 січня 2007 року між ТОВ «Макростройінвест» та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», було укладено кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №ТФ-3/2007 (а.с 4-6). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 26 січня 2007 року між відповідачем та позивачкою було укладено договір поруки (а.с. 27-28). Згідно з п. 1.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання/належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають щ кредитного договору. Відповідно до договору поруки зобов'язання позичальника за кредитним договором складаються з зобов'язання повернути суму боргу у розмірі 4 000 000,00 гривень та із зобов'язання сплатити відсотки за користування кредитом із розрахунку 18,9% річних. 04 жовтня 2007 року шляхом укладення додаткової угоди №1 до договору поруки були внесені зміни в частині збільшення суми зобов'язання з 4 000 000,00 гривень до 7 000 000,00 гривень, всі інші положення залишились без змін (а.с. 9). У той же час, судом встановлено, що 30.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Макростройінвест» було укладено додаткову угоду №61 до договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №ТФ-3/2007, згідно якої відсоткова ставка за користування кредитною лінією збільшена до 19,5% (а.с. 10). Також між банком та ТОВ «Макростройінвест» було укладено додаткову угоду №73 до вказаного кредитного договору, згідно якої плата за користування виданими кредитними ресурсами у сумі, зазначеної в п. 1 цієї додаткової угоди, встановлюється в розмірі 23% річних за період з 04 липня 2008 року по 17 вересня 2008 року (а.с. 54). З вказаних додаткових угод вбачається, що поручитель за кредитним договором - [PERSON] не була повідомлена та не давала згоди на їх укладання. Даний факт підтверджено представником відповідача в судовому засіданні. У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Так, судом встановлено, що у зв'язку з укладанням додаткових угод від 30.04.2008 року, 04.07.2008 року збільшилась процентна ставка за користування кредитними коштами і, як наслідок, збільшився обсяг відповідальності як боржника, так і поручителя. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин від 30.03.2012 року №5, обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що в спірному договорі поруки не передбачено можливості зміни розміру процентів за основним зобов'язанням без додаткового повідомлення поручителя. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати договір поруки від 26.01.2007 року припиненим на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра» та визнати договір поруки, укладений 26 січня 2007 року між ВАТ Комерційний банк «Надра» та [PERSON], припиненим з 30 квітня 2008 року, тобто з дати укладення додаткової угоди №61 до кредитного договору, якою було вперше збільшено розмір процентної ставки за кредитом без згоди позивачки. Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності такого способу захисту права, як визнання в судовому порядку договору поруки припиненим у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя. Так, пунктом 22 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин від 30.03.2012 року №5 встановлено, що у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ПАТ «КБ «Надра» судовий збір на користь позивачки у розмірі 114,70 гривень. Справу розглянуто в межах заявлених позивачкою позовних вимог з урахуванням обраного нею способу захисту права. На підставі викладеного та

Outcome: approved