Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачі\~ звернулися до суду з даним позовом, в якому зазначили, що 10 вересня 2016 року помер [PERSON], який 17.01.2014 року заповів позивачці [PERSON] земельну ділянку площею 4,77 га, кадастровий номер 1421581300030000075 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розташована на території Вільненської сільської ради Волноваського району. Він же 21.01.2014 року заповів позивачу [PERSON] житловий будинок № 14 по вул. Костюченка в с. Вільне Волноваського району Донецької області. Отримати свідоцтва про право на спадщину вони не мають можливості, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, залишилися лише їх копії. Тому просили визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, за [PERSON]- на житловий будинок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судове засідання\~\~позивачі не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №993952 вбачається, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 4,77 га кадастровий номер 1421581300030000075 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільненської сільської ради Волноваського району. (а.с.5) Відповідно до заповіту, складеного 17.01.2014 року, посвідченого секретарем виконкому Вільненської сільської ради Волноваського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за № 2, [PERSON] заповів вказану земельну ділянку позивачці.( а.с.6) Жилий будинок № 14 по вул.Костюченка у с.Вільному Волноваського району Донецької області, що належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, він заповів позивачу [PERSON],- згідно заповіту від 21.01.2014 року, посвідченого секретарем Вільненської сільської ради Волноваського району [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3. ( а.с.7,8) [PERSON] помер 10.09.2016 року у с.Вільне Волноваського району Донецької області, про що було видане свідоцтво про смерть. ( а.с.9) З відповіді Волноваської державної нотаріальної контори від 20.07.2017 року №1772/01-16 на запит суду встановлено, що після смерті [PERSON], [INFO], спадкова справа не відкривалась, 17.01.2014р. та 21.01.2014 р. спадкодавцем було складено заповіти. Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалися позивачі як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.328, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved