Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON], треті особи: Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Комунальне підприємство «Індустріальне» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у якому просили визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], та зобов'язати Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачі вказували, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У квартирі зареєстрований колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідач не проживає у квартирі понад рік, позивачі, як власники квартири, права яких порушено, змушені звернутися з позовом до суду. Згідно з даними свідоцтва про шлюб від 24 липня 2015 року (а.с. 56) позивач [PERSON] змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на [PERSON]. Ухвалою суду від 26 листопада 2015 року третю особу - Комунальне підприємство «Індустріальне» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації замінено на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва». Позивачі підтримали позовні вимоги, просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Від третьої особи Солом'янського РВ ГУДМС України в м. Києві до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Від третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно з даними свідоцтва про право власності на житло від 06 листопада 1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних долях кожному (а.с.12). Як видно з даних довідки (форма 3) ДЕЖ №906 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 14 грудня 2015 року у квартирі [ADDRESS] крім позивачів зареєстрований колишній зять - відповідач [PERSON] та онуки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 101). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). Згідно з даними актів від 10 липня 2014 року (а.с. 15) та від 27 травня 2015 року (а.с. 14), складених мешканцями будинку [ADDRESS], відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] з серпня 2012 року, у квартирі його речей немає, випадків перешкоджання йому користуватися квартирою їм не відомо. Як вбачається з даних рахунків на сплату за житлово-комунальні та інші послуги за лютий 2014 року - січень 2015 року (а.с.а.с. 18-24) відповідач їх не оплачував. Відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України позивачі мають право користуватися та розпоряджатися своєю власністю (квартирою) на свій розсуд. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, який був зареєстрований у квартирі як чоловік одного із співвласників квартири, шлюб з якою розірвано, не проживає у квартирі [ADDRESS] понад рік, то позовна вимога про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки така вимога до відповідача [PERSON] є безпідставною та необґрунтованою. Зважаючи на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial