Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до з позовом, в якому просить: - стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином віку повноліття; - стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином\~ [PERSON], [INFO], трьох років. На обґрунтування позову зазначила, що з 27 квітня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Вона немає ніяких джерел доходу, крім соціальної допомоги на період перебування у відпустці по догляду за дитиною, і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ч. 1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 8). В заявленому позові позивачка стверджує, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, ніяких доходів, крім соціальної допомоги на період відпустки по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, вона не отримує. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина та на її утримання. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідач зобовязаний надавати допомогу своєму сину до досягнення ним повноліття та утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved