Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, в якому просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 96 по вул. Корчагінців, б. 9-А у м. Харкові та на земельну ділянку, розташовану на території Введенської селищної ради, Чугуївського району Харківської області в с. Тернова, по вул. Івана Франка, № 42, після [PERSON], померлого 11 лютого 2011 року, а також усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення відповідача із займаної квартири № 96 по вул. Корчагінців, б. 9-А у м. Харкові. В обґрунтування позову зазначили, що після смерті їх батька відкрилась спадщина, до складу якої входить вказана квартира та земельна ділянка, та вони є спадкоємцями першої черги після померлого. Після смерті батька позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого, проте у звязку з відсутністю у позивачів оригіналів правовстановлюючих документів на зазначене майно, нотаріус Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, позивачі наголосили, що оригінали документів знаходяться у відповідача, яка мешкає у квартирі, спадкоємцями якої є позивачі, та наголосили, що після оформлення ними права власності на цю квартиру, знаходження відповідача у ній буде перешкоджати в користуванні ними належним майном. Такі обставини на думку позивачів свідчать про порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Представник позивачів [PERSON], яка діє на підставі договорів про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачів та просила визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після померлого батька на спадкове майно по 1/2 частині за кожною, а також усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення відповідача із займаної квартири № 96 по вул. Корчагінців, б. 9-А у м. Харкові. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної вимоги позивачів про усунення перешкод у користуванні квартирою № 96 по вул. Корчагінців, б. 9-А у м. Харкові, посилаючись на її передчасність, оскільки право на її пред'явлення має тільки власник майна. Стосовно решти позовних вимог, просила вирішити спір на розсуд суду. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне. Позивачі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] є доньками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІІ-ВЛ № 277187 від 17.10.1981 року та свідоцтвом про встановлення батьківства [PERSON]І.(Назаренко) серії І-ВЛ № 284306 від 07.05.1983 року (а.с. 5, 7). [PERSON] помер 10.02.2011 року, про що зроблений актовий запис за № 2079 та видане свідоцтво про смерть 02.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. серії 1-ВЛ № 321938). Позивачі по справі є спадкоємцями першої черги після смерті батька [PERSON]. На момент смерті він не був одружений, інших дітей в нього немає, був зареєстрований за адресою: [INFO], б. 9-А, кв. 96. На момент смерті [PERSON] належала на праві приватної власності (свідоцтво про право власності внаслідок приватизації від 22.02.1996 року) квартира № 96 по вул. Корчагінців, б. 9-А у м. Харкові а також земельна ділянка, що розташована на території Введенської селищної ради, с. Тернова, вул. 1 Франка, № 42 (державний акт на землю від 27.06.1995 року). Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON], позивачі в шестимісячний термін звернулися до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але на заяву про видачу свідоцтва від 27.04.2013 року за № 722/02-14, першому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю оригіналів правоустановчих документів на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Порядок здійснення права на спадкування визначений главою 87 ЦК України. Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є його доньки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Зі спадкової справи № 181/2011 до майна померлого 10.02.2011 року [PERSON], вбачається, що після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулись: його доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 98, 99). Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Як вбачається з відповіді № 1148/02-14 від 27.04.2013 року на заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі такого свідоцтва в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю (а.с. 115). Судовим розглядом встановлено, що право власності на квартиру № 96 по вул. Корчагінців, б. 9-А у м. Харкові зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.02.1996 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду р. № 8-96-59645 (а.с. 16). Вказана інформація також підтверджується відповіддю Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану виконавчого комітету Харківської міської ради за № 550/0/22-16 від 17.02.2016 року, наданою суду на виконання ухвали про витребування доказів (а.с. 136). Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ХР-26-74-024869, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи, земельна ділянка розміром 0,2000 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована на території Введенської селищної ради, Чугуївського району Харківської області с. Тернова, вул. Івана Франка, буд. 42, належала померлому [PERSON], що також підтверджується відповіддю Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області № 9-20.07-0.3-2448/2-16 від 03.08.2016 року (а.с. 245-246). Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку, проте позбавлені права її оформити в установленому законом порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 96 по вул. Корчагінців, б. 9-А у м. Харкові та на земельну ділянку, розташованої на території Введенської селищної ради, Чугуївського району Харківської області в с. Тернова, по вул. Івана Франка, № 42, по 1/2 частині за кожним з позивачів, після [PERSON], померлого 11 лютого 2011 року. Разом з тим, позовна вимога позивачів про усунення перешкод в користуванні квартирою № 96 по вул. Корчагінців у м. Харкові шляхом виселення відповідача із займаної квартири, задоволенню не підлягає, оскільки виходячи з положень ч. 1 ст. 391 ЦК України, вона є передчасною, а положення ст.15 ЦК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Проте позивачі звернулись з позовною вимогою про усунення перешкод в користуванні вказаною квартирою шляхом виселення з неї відповідача, посилаючись на те, що її знаходження у цій квартирі після визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом та їх оформлення, буде в подальшому перешкоджати в користуванні ними належним їм майном, тобто просили захистити їх права від можливого порушення з боку відповідача у майбутньому, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 2578,80 грн. з відповідача на користь 1 позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial