Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], в якому просять визнати її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Дана квартира отримана ними у власність від продавців [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.07.2010 р. Відповідно до п.12 вказаного договору, продавці зобов'язались звільнити квартиру та знятись з реєстрації у такій до 25 липня 2010 року. Продавці звільнили квартиру, проте відповідач [PERSON] не знялась з реєстраційного обліку, хоча фактично не проживає в квартирі з моменту укладення договору, що порушує їх права як власників. У зв'язку з реєстрацією в квартирі [ADDRESS] відповідачки [PERSON], вони змушені сплачувати комунальні послуги, що на неї нараховуються, а також не в змозі в повній мірі розпоряджатися своїм майном. В судове засідання позивачі не з'явились, подали до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Згідно акту ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів», судову повістку неможливо вручити останній, так як вона не проживає за адресою [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний номер 3381 від 10.07.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], що стверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданими ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» /а.с.7-8, 9, 10/. З довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки, виданої 27.03.2014 року ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 11/. Згідно акту, складеного комісією ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 17.03.2014 р., [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] більше трьох років /а.с.12/. З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Львів, вул. Морозна, 21/41, оскільки її реєстрація у спірній квартирі є безпідставною та перешкоджає позивачам у повноцінній реалізації права власності на квартиру. На підставі ст.ст. 16, 319, 321 ЦК України та

Outcome: approved