Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнили та обґрунтовував тим, що 13.10.2013 року близько 13.30 год. [PERSON] керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» р/н [NUMBER] рухався по проїзній частині дороги вул. Кіровоградське Шосе зі сторони вул. Купріна в напрямку с. Мар`янівка в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. В цей же час в зустрічному напрямку рухався мотоцикл «JAWA 350-634»» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Під час наближення мотоцикла «JAWA 350-634»» р/н [NUMBER] [PERSON] не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, розпочавши виконання маневру розвороту, наближаючись до смуги його руху, чим порушив вимоги п.п. 10.1,10.4. ПДР України. Внаслідок зазначених порушень вимог ПДР України водій [PERSON] керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» р/н [NUMBER] навпроти магазину «Оксана», розташованого за адресою вул. Купріна ,123а, скоїв зіткнення з мотоциклом «JAWA 350-634» р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] було смертельно травмовано. Між порушенням водієм [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 10.1., 10.4. ПДР України і наслідками - смертю [PERSON] є прямий причинний зв'язок. Дії [PERSON] кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини. Згідно до п. 4. абз. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарськоговідання, оперативногоуправління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Забезпеченийавтомобіль марки «Chevrolet Aveo» р/н [NUMBER] застрахований в страховій компанії Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»,( надалі ТДВ«СК Кредо» ) за полісом № АВ 8265564 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язковестрахуванняцивільно-правової відповідальності власниківназемних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюються з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортних пригод. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язковестрахуванняцивільно-правової відповідальності власниківназемних транспортних засобів» - страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настане цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Злочинними діями відповідача, в зв'язку зі смертю їх сина, позивачам була спричинена майнова шкода,та моральна шкода. Згідно до ст. 1201 ЦК України, зазначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. В ст. 27-4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховку документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевишцувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Витрати на ритуальні послуги складають 9 040,00 грн. інші витрати (на поминальний обід, одяг) складають 10 286,4 грн. Мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку складає 1147,00 грн. (13.10.2013). Так ліміт відшкодування складає: 12 х1147,00 = 13 764,00 грн. Витрати пов`язані з похованням складають суму 9 040, 00 грн., внаслідок чого відшкодуванню ТДВ «СК «Кредо» підлягає сума у розмірі 9040,00 грн.. Інші витрати у розмірі 10 286,4 грн. повинен відшкодовувати [PERSON] Всі витрати підтверджуються чеками і квитанціями. Мотоцикл «JAWA 350-634» р/н [NUMBER] після ДТП, що сталося з вини [PERSON], знаходиться у стані, що не є придатним для експлуатації. Згідно до висновку автотоварознавчого дослідження - сума матеріального збитку, нанесеного власнику мотоцикла «JAWA 350-634» р/н [NUMBER] складає 4 035,26 грн. Дана сума складається з ринкової вартості мотоцикла, оскільки відновлювати мотоцикл є економічно недоцільно, так як розмір відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість, і данний транспортний засіб можно вважати фізично знищеним. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлюваного ремонту з урахуванням зношеності та витрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоду та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В полісі № АВ 8265564 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів зазначений ліміт відповідальності за заподіяну шкоду здоров'ю і життю у розмірі 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну ліміт відповідальності 50 000 грн. Розмір вказаної матеріальної шкоди не перевищує встановлений законом ліміт відшкодування страховою компанію. Так, страхова компанія ТДВ «СК «Кредо» повинна виплатити [PERSON] ( позивачу 1)страхове відшкодування: -по витратам на поховання сина - [PERSON] , у розмірі 9 040, 00грн. -по відшкодуванню шкоди у зв'язку з пошкодженням мотоциклу у розмірі 4 035, 26 грн. При цьому, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати супутні витрати,пов'язані з похованням [PERSON], а саме суму у розмірі 10 286,4 грн. Злочинними діями відповідача [PERSON] позивачці [PERSON] була спричинена майнова шкода, що пов'язана з витратами на її лікування, у зв'язку зі смертю сина [PERSON]. Після смерті сина , у [PERSON] загострилася хвороба: гіпертонічна хвороба І-ІІ ст.., атеросклеротичний кардіосклероз, внаслідок чого вона з 29.10.2013 року по 08.11.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «ЦПМСД №6». Внаслідок чого, [PERSON] витратила на лікування 640,34 грн., що підтверджується чеками. Позивачка просить стягнути з [PERSON] витрати, пов'язані з її лікуванням , а саме суму у розмірі 640,34 грн. Моральна шкода, згідно до ст.. 1167 ЦК України, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка іі завдавала: якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачами) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Розмір мінімальної заробітної плати станом на 13.10.2013 року становив 1 147 грн., тобто загальний розмір відшкодування моральної шкоди двом позивачам з боку страховика має становити 13 764 грн. (по 6 882 грн кожному .). Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Позивачам заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, переживань після ДТП, що пов'язані зі смертю їх сина [PERSON]. Моральні страждання тривають довгий період. Забути таку страшну аварію не вдається до теперішнього часу. Спокій, нормальне спілкування в родині та в колі друзів були втрачені на тривалий час. Нормальний сон не відновився досі. Почуття тривоги не залишає позивачів. Важко користуватись автомобільним транспортом через постійне нагадування тієї аварії, побоювання, переживання тої події знов і знов виникають у них , при необхідності їхати в автомобілі. Це як наслідок потребує додаткових зусиль для організації власного подальшого життя. Позивачі дуже сумують за сином. Дуже тяжко їм навіть збагнути, що його більше нема з ними. Зараз кожен член їх сім'ї перебуває у тяжкому психічному стані. Значно погіршилося матеріальне становище сім'ї. Таку втрату не можливо пережити. В даний час позивачам необхідно докладати багато зусиль для відновлювання звичайного стану здоров'я. Внаслідок протиправних дій відповідача вони опинилися в безнадійному стані, відчувають себе дуже пригнічено та безпорадно, бо втратили близьку та рідну людину - люблячого сина. У зв'язку із втратою сина змінилося і їх життя, що вимагає від них додаткових зусиль в організації життя. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивачі виходять з провини відповідача, обставин, при яких була заподіяна шкода, характеру і тривалості їх переживань, істотності змушених змін життєвих відносин, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього стану здоров'я й спокою. Заподіяну моральну шкоду позивачі оцінюють в розмірі 200 000 грн. кожному. Заявлена ними моральна шкода не являється метою отримання матеріального блага, а являється перш за все компенсацією моральної шкоди. Загальна сума моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню [PERSON] складає 200 000 грн. При цьому сума у розмірі 6 882 грн. підлягає відшкодуванню страховою компанією ТДВ «СК «Кредо», а сума в розмірі 193 118 грн. відшкодовує [PERSON] Загальна сума моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню [PERSON] складає 200 000 грн. При цьому сума у розмірі 6 882 грн. підлягає відшкодуванню страховою компанією ТДВ «СК «Кредо», а сума в розмірі 193 118 грн. відшкодовує [PERSON]. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Тому вони просять :стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК Кредо» на користь [PERSON]- шкоду по витратам на поховання в сумі 9040 гривень, майнову шкоду ,пов'язану з пошкодженням мотоцикла у сумі 4035,26 грн. моральну шкоду в сумі 6882 грн . Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК Кредо» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі - 6882 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] -матеріальну шкоду ,пов'язану з витратами на поховання [PERSON] - 10 286гривень , моральну шкоду у сумі 193 118 грн, Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON],матеріальну шкоду ,пов'язану з витратами на лікування у сумі - 640 34 , гривень .моральну шкоду у сумі 193 118 грн. В судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON]позов визнала частково , та вказала суду , що матеріальну шкоду визнає частково , оскільки 5000 гривень ,[PERSON] відшкодував позивачам в ході досудового розслідування справи. Дані витрати ,які пов'язані із похованням їх сина ,були відповідачем відшкодовані частково , що не заперечують і самі позивачі. Відносно вимог позивача [PERSON] , відносно відшкодування матеріального збитку у сумі 4035 ,26 грн. зв'язку з пошкодженням мотоциклу у розмірі 4 035, 26 грн., то вони задоволенню не підлягають , оскільки він не є власником мотоцикла «JAWA 350-634» р/н [NUMBER] . Заявлена позивачами сума відшкодування моральної шкоди майже по 200 гривен кожному є явно завищеною . Представник відповідача -Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до залу суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом неодноразово належним чином , про причини неявки до суду не повідомив , тому суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши позивачів, їх представника, представника відповідача вивчивши матеріали цивільної справи та кримінальної справи за №216/8948/13-к, вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно з вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.01.2015 року було засуджено [PERSON] за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 86 ч.2 КК України, ч.2. ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] був звільнений від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі та від покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Цивільний позов [PERSON] та [PERSON] судом був задоволений частково. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року вирок Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу відносно [PERSON] залишений без змін . Відповідно до Ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.грудня 2015 року, касаційну скаргу [PERSON] та [PERSON] колегія суддів задовольнила частково, а саме : в частині вирішення цивільного позову судові рішення були скасовані та призначений новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Згідно вироку Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 06 січня 2015 року [PERSON] визнаний винним в тому , що він 13 жовтня 2013 року керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» р/н [NUMBER] рухався по проїзній частині дороги вул. Кіровоградське Шосе зі сторони вул. Купріна в напрямку с. Мар`янівка в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. В цей же час в зустрічному напрямку рухався мотоцикл «JAWA 350-634»» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Пд час наближення мотоцикла «JAWA 350-634»» р/н [NUMBER] [PERSON] не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху не надав дорогу зустрічному транспортному засобу,здійснив зіткнення з мотоциклом «JAWA 350-634»» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Унаслідок ДТП водій [PERSON] загинув. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі ,що набрав законної сили ,обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини. Відповідно до п. 16 роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 « «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ,ст. 21 Закону України №1961-ІV від 01 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності,тобто володільці транспортних засобів,за винятком осіб,звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності,яка може настати внаслідок завдання згідно з пунктом 13.1. статті 13 цього Закону,зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності,яка може настати внаслідок шкоди життю , здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів . У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті доржньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність,що є джерелом підвищеної небезпеки , позивачі виключно в порядку ст. 33 ЦПК України залучили до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Окрім того , відповідно до ст. 1194 ЦК України ,особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність ,у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ). Забезпеченийавтомобіль марки «Chevrolet Aveo» р/н [NUMBER] застрахований в страховій компанії Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»,( надалі ТДВ «СК Кредо» ) за полісом № АВ 8265564 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язковестрахуванняцивільно-правової відповідальності власниківназемних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюються з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортних пригод. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язковестрахуванняцивільно-правової відповідальності власниківназемних транспортних засобів» - страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настане цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В полісі № АВ 8265564 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів зазначений ліміт відповідальності за заподіяну шкоду здоров'ю і життю у розмірі 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну ліміт відповідальності 50 000 грн. Розмір вказаної позивачем [PERSON] матеріальної шкоди не перевищує встановлений законом ліміт відшкодування страховою компанію. Відповідно наданих суду чеків ,в зв'язку з похованням [PERSON] ,1988 року народження,позивачем були понесені витрати у сумі 9040,00грн.,які страхова компанія ТДВ «СК «Кредо» повинна виплатити [PERSON] ( Позивачу № 1) страхове відшкодування : у розмірі 9 040, 00грн. Вимоги [PERSON] відносно відшкодування шкоди у сумі 4035 ,26 грн,у. зв'язку з пошкодженням мотоциклу у розмірі 4 035, 26 грн.,з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задоволенню не підлягають , оскільки він не є власником мотоцикла «JAWA 350-634» р/н [NUMBER] , тому в цій частині позову необхідно відмовити. Вимоги позивача [PERSON](Позивача №2 ) ,якій була спричинена майнова шкода, що пов'язана з витратами на її лікування, у зв'язку зі смертю сина [PERSON].,суд вважає піддягають задоволенню , оскільки вони доведені письмово . Після смерті сина , у [PERSON] загострилася хвороба : «гіпертонічна хвороба І-ІІ ст.., атеросклеротичний кардіосклероз, внаслідок чого вона з 29.10.2013 року по 08.11.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «ЦПМСД №6». Позивач №2 - [PERSON] витратила на лікування 640,34 грн., що підтверджується чеками. Тому в цій частині її вимоги підлягають задоволенню Моральна шкода, згідно до ст.. 1167 ЦК України, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка іі завдавала: якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.27.3 ст. 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачами) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Розмір мінімальної заробітної плати станом на 13.10.2013 року становив 1 147 грн., тобто загальний розмір відшкодування моральної шкоди двом позивачам з боку страховика має становити 13 764 грн. (по 6 882 грн.). Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілі [PERSON] батьки загиблого [PERSON] , 1988 року народження. Судом встановлено , що позивачі , в зв'язку з спричиненим відповідачем загибеллю їх сина зазнали моральних страждань,перенесли психологічну травму в зв'язку зі смертю близької людини. А також суд приймає до уваги обставини, при яких була спричинена смерть [PERSON]. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд виходять з провини відповідача, обставин, при яких була заподіяна смерть близької людини , характеру і тривалості їх переживань, істотності змушених змін життєвих відносин, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього стану здоров'я й спокою, а тому виходячи з вимог розумності та справедливості вважає справедливим стягнути з відповідачів на користь позивачів - моральну шкоду в сумі 150 000 гривень кожному . При цьому з боку страховика розмір моральної шкоди має становити 13 764 грн. по 6 882 грн. на користь кожного позивача. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, повинен сплатити [PERSON] , який визнаний винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди ,а тому стягненню з нього на користь позивачів підлягає сума моральної шкоди в розмірі 143 000 гривень кожному позивачу. На підставі викладеного ,

Outcome: partial