Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачі звернулися у суд із позовом до Балинцівської сільської ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказали, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/4 частці житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований по вул. І.Франка, №45, в с. Бучачки Снятинського району Івано-Франківської області. Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір». Внаслідок смерті [PERSON], який помер 18.05.1988 року, після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON] Таким чином станом на на 15.04.1991 року у зазначеному господарстві проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, а тому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині зазначеного господарства. 09 грудня 1991 року померла [PERSON] , єдиним спадкоємцем 1/3 частини спірного будинковолодіння стала дочка померлої, [PERSON], оскільки вступила в управління спадковим майном. Таким чином, [PERSON] успадкувала 1/3 частини будинковолодіння після смерті матері, крім того їй належить 1/3 частини будинковолодіння, як члену колишнього «колгоспного двору», а тому [PERSON] належжить 2/3 частини житлового будинку по вул. І.Франка, №45, в с. Бучачки Снятинського району Івано-Франківської області, а [PERSON] належить 1/3 частина житлового будинку по вул. І.Франка, №45, в с. Бучачки Снятинського району Івано-Франківської області. Однак в звязку з тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгспний двір» та частки в свідоцтві на право особистої власності не визначені, державний нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачі звернулися у суд із даним позовом, яким просять визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частии житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. І.Франка, №45 у с.Бучачки, Снятинського району Івано-Франківської області та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. І.Франка, №45 у с.Бучачки, Снятинського району Івано-Франківської області. Представник позивачів подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Представник відповідача Балинцівської сільської ради, подав до суду заяву, де зазначив, що позов визнає, справу просить розглядати у відсутності представника Джурівської сільської ради. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 12.01.1988 р., слідує, що житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходиться в с.Бучачки по вул.Франка,№45 належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] З довідки від 01.11.2017 р. №1770, виданої виконавчим комітетом Балинцівської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, слідує, що в с. Бучачки по вул. Франка,45 для обслуговування житлового будинку числиться площа земельної ділянки 0,25 га. З довідки від 01.11.2017 р. №1771, виданої виконавчим комітетом Балинцівської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 09.12.1991 р. в управління спадковим майном вступила [PERSON], [INFO] З свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] ІІ-НМ №252767, вбачається, що 01.06.1991 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №9. З свідоцтва про народження, [PERSON] І-АВ №067713, виданого на [PERSON], вбачається, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] З довідки від 01.11.2017 р. №2297/01-09, виданої державним нотаріусом першої Снятинської районної державної нотаріальної контори, слідує, що згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49682576 від 01.11.2017 р. про те, що після смерті [PERSON], який помер 18.05.1988 р і проживав в [INFO], спадкова справа не заведена. З довідки від 01.11.2017 р. №2298/01-09, виданої державним нотаріусом першої Снятинської районної державної нотаріальної контори, слідує, що згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та виджані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49682608 від 01.11.2017 р. про те, що після смерті [PERSON], яка померла 09.12.1991 р і проживала в [INFO], спадкова справа не заведена. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON], [INFO], жительці с. Бучачки, Снятинського району, Івано- Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в с. Бучачки, вул. Франка, №45, Снятинського району після смерті [PERSON] померлої 09.12.1991 р. та [PERSON], померлого 18.05.1988 р., оскільки не визначені частки у майні колгоспного двору. З свідоцтва про смерть, [PERSON] І-НМ №062192, виданого на [PERSON], слідує, що останній помер 18.05.1988 р. З свідоцтва про смерть, [PERSON] І-НМ №290292, виданого на [PERSON], слідує, що остання померла 11.12.1991 р. З довідки від 07.12.2016 р. №2293, виданої Балинцівською сільською радою, вбачається, що за [PERSON], який помер 18.05.1988 р., зареєстровано житловий будинок в с. Бучачки, вул. І.Франка,45. [PERSON] не був останнім членом двору. На день смерті [PERSON], крім нього зареєстровані і проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на день смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила [PERSON], яка хоронила тіло померлого, проводила поминальний обід, обробляла присадибну ділянку, сплачувала комунальні послуги. Заповіт від імені померлого [PERSON] в Балинцівській сільській раді не посвідчувався. З довідки від 07.12.2016 р. №2295, виданої Балинцівською сільською радою, слідує, що станом на 15.04.1991 пр. в колгоспному дворі с. Бучачки, вул.І.Франка,45, були зареєстровані і проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що не визначеність часток в майні колишнього колгоспного двору не є підставою відмови у захисті права позивачів, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачі, набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. І.Франка, №45 в с. Бучачки, Снятинського району Івано Франківської області, а саме: за [PERSON] на 2/3 частини, [PERSON] на 1/3 частини, вищезазначеного будинковолодіння. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved