Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка 23 грудня 2013 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1993 року по 20 вересня 2012 року. В період сумісного проживання позивачка стала непрацездатною в наслідок перенесеної операції. 02.07.2012 року на огляді МСЕК з 26 червня 2012 року їй призначена II група інвалідності по загальному захворюванню, стан здоров`я позивачки дуже слабкий. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2012 року зобов`язано [PERSON] виплачувати щомісяця на утримання позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 12 жовтня 2012 року до 30 вересня 2013 року. 01 жовтня 2013 року позивачка повторно проходила МСЕК і їй продовжили II групу інвалідності до 01 жовтня 2014 року. На теперішній час пенсія позивача по інвалідності в наслідок загального захворювання, як інваліда II групи складає 958, 48 грн. Згідно медичної довідки позивачу рекомендована дієта, яка потребує додаткових витрат для забезпечення нормального функціонування організму. При встановленому діагнозі позивачу постійно потрібен особливий набір харчів. Окрім цього, потрібен постійний прийом ліків. Кожен місяць позивач проходе медичне обстеження, і здає комплекс аналізів, які є також платними. Отримана пенсія по інвалідності не достатня для належного забезпечення життя та на теперішній час позивачка потребує постійного лікування та прийому щоденно відповідних ліків. Позивачка просила стягувати з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, у зв'язку з непрацездатністю. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалась на обставини, викладені у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на стягнення 1/8 частини з усіх видів заробітку доходу. Суду пояснив, що також має скрутне матеріальне становище, потребує лікування через цукровий діабет та лікування у лікаря - офтальмолога. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1993 року по 20 вересня 2012 року /а.с.11, 23/. В період знаходження в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, позивачці [PERSON] встановлено друга група інвалідності з 26.06.2012 року по 01.07.2013 року, згідно до довідки МСЕК по загальному захворюванню. Встановлено, що [PERSON], при повторному огляді МСЕК, продовжено II групу інвалідності до 01 жовтня 2014 року, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.9). [PERSON] проходила курс лікування, що підтверджується виписним епікризом із історії хвороби /а.с.5, 24,25/. 01.10.2012 року [PERSON] була звільнена з ВАТ «Дніпроважмаш»за п.2 ст.40 КЗпоП України /а.с.12-14/ та їй призначена пенсія по інвалідності в розмірі 958 грн. 48 коп. (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч.2 ст. 75 СК України, право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] [INFO] /а.с.26/ є інвалідом третьої групи з 11.04.2013 року по загальному захворюванню (а.с.28). Неодноразово проходив курси лікування та за станом здоров`я також потребує постійного лікування. Встановлено, що [PERSON] працює на ПАТ «Дніпроважмаш» на посаді слюсар - сантехнік і має постійний дохід та його середньомісячний заробіток складає 3289,38 грн. (а.с.27). Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу колишній дружині та вважає за необхідне стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини його заробітку, починаючи з 23 грудня 2013 року і до 01 жовтня 2014 року. У зв'язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved