Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2014 року. Після укладення договору ними було встановлено, що в квартирі проживають відповідачі, на їх вимогу про виселення останні відповіли відмовою. У зв′язку із викладеним позивачі не мають можливості користуватися квартирою, власниками якої вони є, через що вимушені звернутися до суду з даним позовом. Просили суд винести рішення про усунення перешкод в користуванні ними їх власністю та виселити відповідачів з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачів підтримала в повному обсязі вимоги позову та просила суд про їх задоволення. В судових засіданнях відповідачі [PERSON] та [PERSON] спочатку заперечували проти позову, в останньому судовому засіданні визнали пред»явлені до них позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення, посилаючись на те, що намагалися врегулювати спірне питання з позивачами мирним шляхом, проте їм це не вдалося. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивачів, пояснення відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, спірним жилим приміщенням є двокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу співвласниками вказаної вище квартири є позивачі по справі. На даний час в спірній квартирі не зареєстровані, але проживають відповідачі по справі, відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов»язків власник зобов»язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з вищенаведених норм права вбачається, що право власності є абсолютним і передбачає право володіння, користування та розпорядження власністю. На даний час проживання відповідачів в спірній квартирі перешкоджає позивачам вільно на свій розсуд розпорядитися спірною квартирою, яка є їх власністю, тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги їх позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved