Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] в якому просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити на її утриманні та вихованні та стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовує тим, що з відповідачем вона уклала шлюб 31 липня 2008 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 153. У шлюбі з відповідачем у них народилося четверо дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що вони люди різних характерів, поглядів на життя, шлюб та сім`ю. Вони втратили повагу одне до одного, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Відповідач постійно відсутній вдома, часто споживає спиртні напої, що призводить до постійних сварок та того, що відповідач йде з дому. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2020 року. Спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. В позові позивачка також зазначила, що неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач жодної матеріальної допомоги дітям не надає, від розмов з приводу матеріальної допомоги дітям ухиляється. Він є молодою та здоровою людиною, має змогу заробляти, часто їздить на заробітки за кордон, інших дітей на утриманні не має, участі у вихованні дітей не приймає, тому здатний сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Позивачка в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнав повністю, а в частині стягнення аліментів - частково. Суду пояснив, що через відсутність заробітку він не має можливості сплачувати заявлений позивачкою розмір аліментів. Згідний на стягнення з нього аліментів в сумі 5000 гривень на всіх дітей. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 липня 2008 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 153, що стверджується оглянутим оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від спільного подружнього життя у сторін народилося четверо дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7-10). Причиною розірвання шлюбу є протилежність поглядів сторін на шлюб та сім`ю. Подружжя втратило повагу одне до одного, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Шлюб сторін носить формальний характер. Неповнолітні діти сторін перебувають на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач [PERSON] зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує, матеріальної допомоги на їх утримання позивачці не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум: для дітей віком до 6 років з 1 січня 2021 року складає 1921 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року складає 2395 гривень. Позивачка стверджує про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі, його формальність та невиконання прямого призначення шлюбу. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати. Крім того, доцільним буде залишити неповнолітніх дітей сторін: доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] на утриманні та вихованні біля матері [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я самих дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial