Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за невиконаним договором. 15.01.2015 року Виноградівським районним судом винесено ухвалу про затвердження мирової угоди між позивачами [PERSON], [PERSON] та відповідачкою [PERSON]. У відповідності до ст. 31 ЦПК України позивачі уточнили позовні вимоги, а саме просили стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості в розмірі 6 100 доларів США, що по курсу НБУ 18,0 грн. за 1 долар США становить 109800 гривень та з урахуванням процентів та індексу інфляції за весь час прострочення та майнових збитків в сумі 120 000 гривень. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 травня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі продажу будинку. Відповідно до даного договору відповідачі зобов'язались в строк до 01.09.2012 року продати позивачу житловий будинок в м. Виноградів по вул. Достоєвського,73 а він в свою чергу зобов'язався купити даний будинок за 220000 / двісті двадцять тисяч / гривень, що на момент укладання договору було еквівалентно 27500 / двадцять сім тисяч п'ятсот / доларів США. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі продажу позивачем було передано а відповідачами отримано гроші в сумі 60000 / шістдесят тисяч / гривень що еквівалентно було на момент передачі 7500 / сім тисяч п'ятсот / доларів США як аванс у рахунок наступного договору купівлі продажу. Про передачу грошових коштів - авансу свідчить розписка відповідачів. Відповідно до вересня 2012 року позивач повинен був передати відповідачам ще суму в гривні, яка еквівалентна 20 000 доларів США. Як позивачу стало відомо, відповідачі без повідомлення продали даний будинок влітку 2012 року громадянину [PERSON], який на даний час мешкає в даному будинку. Крім того відповідач [PERSON] отримала від нього позику в розмірі 28 тисяч гривень однак відмовилась гроші повертати у звязку з чим він вимушений був звернутись до Виноградівського суду та рішенням суду від 26.09.2013 року у справі № 299/2326/13-ц з неї стягнуто заборгованість за договором позики 6545 гривень та судові витрати. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач та відповідачі знаходилися у договірних стосунках, як боржник і кредитор, так як уклали договір купівлі-продажу з попередньою оплатою товару. Нормою цього договору передбачено стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. Позивач свої зобов'язання за цим договором виконав та здійснив попередню оплату у розмірах та у строки, передбачені договором. Відповідачі свої зобов'язання за цим договором не виконали. Внаслідок цього моє право на отримання товару, а саме будинку втрачене у звязку з його продажем іншій особі, а право на повернення сплачених за нього, як попередню оплату, грошових коштів, відповідачем порушено. Таким чином загальна сума матеріальних збитків становить 118616,37 гривень. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримали повністю, просив такі задовольнити з підстав наведених в позовній заяві та розглянути справу без їхньої участі. Відповідачка [PERSON] яка належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явилася. Суд вважає можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що уточненні позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Судом встановлено, що 25 травня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі продажу будинку. Відповідно до даного договору відповідачі зобов'язались в строк до 01.09.2012 року продати позивачу житловий будинок в м. Виноградів по вул. Достоєвського,73 а він в свою чергу зобов'язався купити даний будинок за 220000 / двісті двадцять тисяч / гривень, що на момент укладання договору було еквівалентно 27500 / двадцять сім тисяч п'ятсот / доларів США. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі продажу позивачем було передано а відповідачами отримано гроші в сумі 60000 / шістдесят тисяч / гривень що еквівалентно було на момент передачі 7500 / сім тисяч п'ятсот / доларів США як аванс у рахунок наступного договору купівлі продажу. Про передачу грошових коштів - авансу свідчить розписка Відповідачів. Відповідно до вересня 2012 року позивач повинен був передати відповідачам ще суму в гривні, яка еквівалентна 20 000 доларів США. Відповідно до п.5 даного договору, у випадку, якщо договір купівлі продажу не відбудеться то відповідачі зобов'язались у семиденний строк з моменту вимоги позивача у будь якій формі повернути отриманий від нього аванс. На неодноразові вимоги позивача повернути аванс відповідачі не реагували, він звернувся до правоохоронних органів з заявою про шахрайські дії відносно нього, однак 18.04.2013 року кримінальне провадження було закрите за відсутністю в діях [PERSON] та [PERSON] складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України. Після цього позивач також неодноразово як сам так і через представника звертався до відповідачів про повернення позивачу авансу, однак вони не реагували, а при останній зустрічі [PERSON] заявила, що виплатить позивачу кошти тільки за рішенням суду. Згідно п. 6 попереднього договору купівлі продажу будинку від 25.05.2012 року сторона договору, яка необгрунтовано відмовиться від виконання зобов'язань за даним договором повинна сплатити пеню в розмірі 1 % від суми авансу. Як позивачу стало відомо, відповідачі без повідомлення продали даний будинок влітку 2012 року громадянину [PERSON], який на даний час мешкає в даному будинку. Крім того відповідач [PERSON] отримала від нього позику в розмірі 28 тисяч гривень однак відмовилась гроші повертати у звязку з чим він вимушений був звернутись до Виноградівського суду та рішенням суду від 26.09.2013 року у справі № 299/2326/13-ц з неї стягнуто заборгованість за договором позики 6545 гривень та судові витрати. Відповідно до п.7 даного договору наведені у договорі умови є обов'язковими для виконання сторонами. Нормою ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язків для виконання сторонами. Згідно із вимогами ст. .655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. ст. 662 та 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у встановлений у договорі строк. Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із вимогами ст. 551 ІДК України, якщо предметом неустойки є грошова сума. її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання. Згідно із вимогами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і при простроченні виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач та відповідачі знаходилися у договірних стосунках, як боржник і кредитор, так як уклали договір купівлі-продажу з попередньою оплатою товару. Нормою цього договору передбачено стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. Позивач свої зобов'язання за цим договором виконав та здійснив попередню оплату у розмірах та у строки, передбачені договором. Відповідачі свої зобов'язання за цим договором не виконали. Внаслідок цього моє право на отримання товару, а саме будинку втрачене у звязку з його продажем іншій особі, а право на повернення сплачених за нього, як попередню оплату, грошових коштів, відповідачем порушено. Таким чином за попереднім договором купівлі продажу від 25.05.2012 року відповідачі зобов'язані повернути позивачу грошові кошти в сумі еквівалентній 7500 доларів США, що по курсу НБУ станом на 01.09.2014 року з розрахунку 13,1141 гривень за 1 долар становить 98 355,75 гривень. Крім того, відповідно до п. 6 Договору 1 % від суми авансового внеску, який повинні сплатити позивачу відповідачі за не виконання договору становить 983,55 гривень . Відповідно до вимог ст.625 ЦК України 3% річних за два роки становитимуть 5901,3 гривень, оскільки 1% від суми боргу становить 983,55 гривень. Інфляційна складова з суми боргу в розмірі 98355.75 гривень становить 13375,77 гривень, а саме : Вересень 2012 100,1% - 98355,75 X 1,001 - 98355,75 - 98,36 грн., Жовтень 2012 100,0% - 98355,75 X 1,000 - 98355,75 - 0 грн., Листопад 2012 99,9% - 98355,75 X 0,999 - 98355,75 = 0 грн., Грудень 2012 100,2% - 98355,75 X 1,002 - 98355,75 - 196,7 грн.. Січень 2013 100,2% - 98355,75 X 1,002 - 98355,75 196,7 грн., Лютий 2013 99,9% - 98355,75 X 0,999 - 98355,75 - 0 грн., Березень 2013 100,0% - 98355,75 X 1,000 - 98355,75 = 0 грн., Квітень 2013 100,0% - 98355,75 X 1,000 - 98355,75 = 0 грн., Травень 2013 100,1% - 98355,75 X 1,001 - 98355,75 = 98,36 грн., Червень 2013 100,0% - 98355,75 X 1,000 - 98355,75 = 0 грн. Липень 2013 99,9% - 98355,75 X 0,999 - 98355,75 = 0 грн., Серпень 2013 99,3% - 98355.75 X 0,999 - 98355,75 = 0 грн., Вересень 2013 100,0% - 98355,75 X 1,000 - 98355,75 = 0 грн. Жовтень 2013 100,4% - 98355,75 X 1,004 - 98355,75 = 393.23 грн. Листопад 2013 100,2% - 98355,75 X 1,002 - 98355,75 = 196,7 грн., Грудень 2013 100,5% - 98355,75 X 1,005 - 98355,75 = 491,78 грн., Січень 2014 100,2% - 98355,75 X 1,002 - 98355,75 = 196,7 грн., Лютий 2014 100,6% - 98355,75 X 1,006 - 98355.75 = 590,13 грн., Березень 2014 102,2% - 98355,75 X 1.022 - 98355,75 = 2163,83 грн Квітень 2014 103,3 % - 98355,75 X 1,033 - 98355.75 = 3245,74 грн. Травень 2014 103,8% - 98355,75 X 1,038 - 98355.75 = 3737,52 грн Червень 2014 101,0% - 98355,75 X 1,010 - 98355,75 = 983,56 грн., Липень 2014 100,4% - 98355,75 X 1,004 - 98355,75 = 393,23 грн., Серпень 2014 100,4% - 98355,75 X 1,004 - 98355,75 = 393,23 грн.. Таким чином загальна сума матеріальних збитків становить 118616,37 гривень. Згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як зазначено в ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1190 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана спільними неправомірними діями майну фізичною особи, відшкодовується солідарно, в повному обсязі особами, які її завдали, якщо вони не доведуть, що шкоду завдано не з їх вини. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги уточненого позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved