Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання, як дружини, посилаючись на те, що з 24.11.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має одну неповнолітню дитину [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач по справі, який добровільно матеріальної допомоги на утримання позивачки, як дружини, не надає. Позивачка не працює, позбавлена можливості заробляти у зв'язку із тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги чоловіка. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як дружини, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, починаючи з моменту пред'явлення позову до досягнення спільної з відповідачем дитини, [INFO], трьох років. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, за якою на позовних вимогах наполягала, просила справу розглянути за її відсутності та порти заочного рішення по справ не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.11.2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у виконкомі Ларинської селищної ради Будьонівського району м. Донецька, актовий запис № 10 (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER], видане 24.11.2012 року виконкомом Ларинської селищної ради Будьонівського району м. Донецька). Від шлюбу подружжя має одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого і зареєстрованого 23.01.2013 року виконкомом Ларинської селищної ради Будьонівського району м. Донецька, є відповідач по справі [PERSON] [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання позивачки, як дружини, не надає. Позивачка не працює, позбавлена можливості заробляти у зв'язку із тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина мешкає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні Під предметом позову розуміється матеріально-правова вимога до відповідача, в якій встановлюється спосіб розв'язання спірних правовідносин. Підставою позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (ст. 119 ЦПК). Цими обставинами можуть бути лише юридичнi факти, тобто такi факти, якi тягнуть за собою певнi правовi наслiдки: виникнення, змiну чи припинення правовiдносин. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що доцільним буде стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання, як дружини, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 23.12.2013 року, і до досягнення трирічного віку дитини - [PERSON], [INFO], а саме до [INFO]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 3 частини 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до п.4 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: з позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved