Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовною заявою про визнання договору-купівлі продажу квартири від 4 квітня 2008 року та іпотечного договору від 4 квітня 2008 року недійсним, посилаючись на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи у зговорі з працівниками банку АТ «ОТП БАНК», приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу квартири по [ADDRESS] за грошові кошти у розмірі 156 000 гривень на [PERSON] [PERSON] отримала відповідно укладеного договору з банком АТ «ОТП Банк» кредит в сумі 26 000 доларів США. В подальшому з метою наданні угоді правового характеру згідно вимог, встановлених вказаним банком, не маючи документів, підтверджуючих право власності нотаріусом [PERSON] було посвідчено договір застави квартири по вул.. Грушевського, 30/22 в смт.Козова, Тернопільської області без будь-яких підстав. Власником квартири являється [PERSON] Даний кредит у АТ «ОТП Банк» було отримано [PERSON] На час укладення договору [PERSON] перебував на «Д» наркологічному і психіатричному обліку, йому неодноразово надавалось стаціонарне лікування в м.Тернопіль в психіатричній лікарні. [INFO] [PERSON], який був власником квартири помер. [PERSON] відмовляється від сплати кредиту та відсотків по кредитному договорі, що в подальшому призводить до втрати квартири по [ADDRESS] та призведе до переходу права власності на квартиру третіх осіб. Особи, які мали намір отримати грошові кошти а саме кредит ВАТ «ОТП Банк» [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у зговорі з працівниками банку та нотаріусом, повідомили завідомо недостовірні дані, знаючи про те, що квартира по [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] Без наявності довідки (витягу з реєстру прав на нерухоме майно), не витребували дані з реєстру прав власності, працівники банку оформили договір застави на чуже майно, чим позбавили права власності спадкоємців на дане майно. Позивачі просять суд, визнати договір купівлі продажу квартири по [ADDRESS] від 04.04.2008 року та іпотечний договір від 04.04.2008 року недійсним. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні підтримали повністю, просить його задоволити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засіданні не з'явилась про час та дату слухання була належно повідомлена. Відповідач по справі приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу [PERSON], проти визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири заперечувала та пояснила, що [PERSON] неодноразово звертався до неї про надання консультацій оскільки в нього є намір продати квартиру. Через деякий час він звернувся до нотаріуса де було надано всі необхідні документи для оформлення договору купівлі -продажу. Перед посвідченням договору купівлі-продажу були перевірені подані сторонами документи, всі документи відповідали вимогам законодавства. Проект договору купівлі -продажу було прочитано сторонами де вони стверджували , що згідні з усіма пунктами договору, в тому числі щодо розрахунків. [PERSON] чітко усвідомлював свої дій та керував ними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] взяв кредит. Працюючи на роботі він сплачував цей кредит. Після його смерті вона допомагала частково сплачувати кредит. Свідок [PERSON] в судовму засіданні дав пояснення про те, що він з [PERSON] разом працювали. До нього звертався [PERSON] про те, щоб позичити долари, але в цей час у нього грошей не було. Також він зна що Бініжей мав креди у банківські установі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, повно та всебічно з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставні та не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належала квартира по [ADDRESS], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2008 року виданий Козівським РБТІ. [INFO] [PERSON] помер. Згідно рішення Козівського районного суду від 09.04.2014 року [PERSON] визнаний таким, що прийняв спадщину, після смерті [PERSON], а [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини. 04 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу належну [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що унормовано ч.1 ст.628 ЦК України. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у своїх вимогах просять визнати договір купівлі продажу квартири по [ADDRESS] від 04.04.2008 року та іпотечний договір від 04.04.2008 року недійсним, та в якому вони не є стороною договору, а тому на думку суду з урахуванням ст.638 ЦК України позивачі не можуть ставити вимогу про його недійсність (розірвання). Як визначено ст.651 ЦК Україн, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Позивачами в своїй позовній заяві не наведено жодної правової підстави відповідно до вимог ст. ст.651, 652 ЦК України для розірвання договору купівлі-продажу квартири. Частиною першою ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Спірний договор був укладені між [PERSON] та [PERSON] з дотриманням вимог цивільного законодавства, та був виконаний сторонами. [PERSON] 04.04.2008 року мав право відчужувати квартиру. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Суд не приймає до уваги посилання позивачів про шахрайські дії при укладенні договору купівлі-продажу квартири та іпотечного договору, оскільки це нічим не підтверджено. Посилання позивачів на те, що [PERSON] на момент укладення договору приймав лікарські препарати та перебував на лікуванні в медичній установі, не може бути підставою для розірвання правочину договору купівлі-продажу, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження того, що [PERSON] не усвідомлював своїх дій та не керував ними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Крім того, одним із позивачів - [PERSON] суду не надано доказів в підтвердження того, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] та має право на звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні просить застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється в три роки. У відповідності до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Договір купівлі-продажу укладений 04 квітня 2008 року, [PERSON] помер [INFO], до суду з позовом про визнання недійсними правочинів (договору купівлі-продажу квартири та іпотечного договору) не звертався. Спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] визнані на підставі рішення суду від 09 квітня 2014 року. На момент пред'явлення позову пропущений строк позовної давності, у зв'язку з чим, враховуючи клопотання відповідача щодо застосування позовної давності, на підставі ст. 267 ЦК України це є підставою для відмові у позові. Приймаючи до уваги встановлені обставини по справі, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для визнання правочину (договору купівлі-продажу від 04 квітня 2008 року, між [PERSON] та [PERSON], іпотечного договору PML-E00/064/2008 від 04 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] недійсним та застосування правових наслідків недійсності правочину. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позивач не довів свого позову, що є його обов'язком, відповідно до ст. 10 ЦПК України, при цьому суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи - роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 60 ЦПК України в судовому засіданні не здобуто жодних доказів та позивачі не довели тих обставин, на які посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачів є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed