Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, та просять суд: встановити факт прийняття позивачами спадщини, що відкрилась після смерті батька, [PERSON], померлого 08 січня 2008 року; визнати за позивачами право власності в рівних частках, а саме по 1/3 частині на земельну ділянку, загальною площею 4,00 га, розташованої на території Новоцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120885200:01:002:0456, та по 1/3 частині на житловий будинок №37, розташований по вул. Центральній (колишня вул. Леніна), в с. Нова Царичанка, Білгород-Дністровському районі Одеської області, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], який помер 08.01.2008 року. Представник позивачів за довіреністю [PERSON] у судове засідання надав заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача, Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 січня 2008 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №113498 від 09 січня 2008 року, виданим Новоцаричанською сільською радою Білгород Дністровського району Одеської області. Той факт, що померлий був батьком позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серії ІІІ-ЖД № 427682 від 04.07.1984 р. Той факт, що померлий був батьком позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серії ІІ-ЖД № 463926 від 07.12.1979 р. Той факт, що померлий був батьком позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серії VII УР № 0950252 від 20.05.1965 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки загальною площею 4,00 га у межах згідно з планом, розташованої на території Новоцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120885200:01:002:0456, яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №076788; житлового будинку №37, розташованого по вул. Центральній (колишня вул. Леніна), в с. Нова Царичанка, Білгород-Дністровському районі Одеської області, який належав померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №753007 від 18.04.2006 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.07.2006 року, №11221001. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивачі є спадкоємцями першої черги майна померлого. Інших спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає, також немає спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, що підтверджується листом завідувача Б-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 10.12.2016 року вих №2608/01-16. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На даний час позивачі не можуть оформити свої спадкові права відносно земельної ділянки, та житлового будинку, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, про що позивачам було повідомлено нотаріусом у письмовій формі та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті батька та мають право на отримання спадщини, однак позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Таким чином права позивачів, як спадкоємців підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved