Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. У позові вказала, що 29 липня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташований за адресою м. Лубни пл.. [PERSON] (колишня пл.. Кузіна), 12. Батько на момент смерті був зареєстрований за вищевказаною адресою один, так як її мати [PERSON] померла раніше 18.04.2014 року. Після смерті батька заповіту не лишилося, а до спадкоємців першої черги за законом, крім неї відноситься ще її рідна сестра [PERSON], яка у продовж визначеного законом строку подала заяву про відмову від спадщини на її користь. Однак при зверненні позивачки до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, що відкрилася після смерті її батька [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу договору купівлі-продажу вищевказаного будинку від 21.08.1967 року, тобто правовстановлюючих документів на нього. Позивачка вказує, що вищевказане домоволодіння її батько придбав спільно зі своєю матір»ю [PERSON], а в подальшому успадкував належну їй ? частину за заповітом, однак, оригіналу договору купівлі-продажу будинку у неї дійсно немає, про що було зроблено відповідне оголошення в газеті «Вісник». Враховуючи вищевикладене, позивачка прохає суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, розташоване за адресою м. Лубни, пл.. академіка [PERSON] (колишня пл.. Кузіна), 12 до складу якого входять: житловий будинок «А-1» (загальна площа 130,2 кв.м., житлова площа 68,7 кв.м.), погріб «під а», сарай «В», гараж «Г», прибудова «г», убиральня «Д», огорожа «№1,№4), ворота «3», вигрібна яма «№5», що належати та залишились після смерті 29.07.2015 року [PERSON] В судовому засіданні позивачка вимоги своєї позовної заяви підтримала, прохає їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі виконавчого комітету Лубенської міської ради та треті особи - КП «Лубенське МБТІ», а також приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надіславши суду письмові заяви в яких прохають справу розглянути без їх участі. При цьому відповідач та третя особа - КП «Лубенське МБТІ» покладаються на розсуд суду, а приватний нотаріус проти задоволення позову не заперечує (а.с.31.32, 34) Залучена до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] також направила до суду письмову заяву в якій прохає справу розглянути без її участі, проти позову не заперечує (а.с.36). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Судом встановлено, що 29 липня 2015 року в м. Лубни Полтавської області помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15). Факт родинних відносин між ними підтверджується копіями свідоцтва про народження та одруження позивачки (а.с.17,18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння розташованого за адресою м. Лубни, пл.. академіка [PERSON] (колишня пл.. Кузіна), 12 до складу якого входять: житловий будинок «А-1» (загальна площа 130,2 кв.м., житлова площа 68,7 кв.м.), погріб «під а», сарай «В», гараж «Г», прибудова «г», убиральня «Д», огорожа «№1,№4), ворота «3», вигрібна яма «№5» (а.с.10). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З приводу оформлення спадщини, позичка звернулася до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу [PERSON] з відповідною заявою однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.05.2016 року у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння (а.с.8). Разом з тим, відповідно до довідки КП «Лубенське МБТІ» №409 від 01.04.2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року житловий будинок , що знаходиться за адресою м. Лубни, пл.. академіка [PERSON] (колишня пл.. Кузіна), 12 Полтавської області, КП «Лубенське МБТІ» зареєстрований в реєстровій книзі №1 реєстровий номер 90 за за [PERSON]: ? частина на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори 29.07.1967 року за реєстровим номером 3498 та зареєстрованого в КП «Лубенське МБТІ»; - ? частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом 2-гої Лубенської державної нотаріальної контори 11.08.1986 року реєстровий № 3747 та зареєстрованого в КП «Лубенське МБТІ» 22.09.1987 року. При цьому також зазначено, що житловий будинок за №10 по пл.. Кузіна перенумеровано та перейменовано на житловий будинок №12 по пл.. академіка [PERSON] (а.с.9). Вказане також підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.07.1967 року та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.1986 року (а.с.4-5,7). Судом встановлено, що спадкоємцями вищевказаного майна є позивачка та її сестра [PERSON], яка не претендує на спадщину і у встановлений законом строк подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки , що підтверджується її копією (а.с.37). Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька [PERSON]., яка бажає прийняти спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved