overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять визнати право власності по 1/2 частині кожному на домоволодіння в с. Ольшаниця Рокитнянського району, пров. Луговий, 6, до якого відноситься житловий будинок А, 1936 року побудови, загальною площею 37,6 м.кв., житловий будинок А1, 1981 року побудови, загальною площею 84,6 м.кв., погріб під частиною будівлі В/п, 1936 року побудови, сарай Б, 1955 року побудови, сарай В, 2009 року побудови, ганок, 1936 року побудови, ворота, 2000 року побудови, огорожа, 2000 року побудови, стінка підпірна, 1970 року побудови загальною інвентаризаційною вартістю 95601 грн. у порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування свого позову посилаються на те, що 02.11.2011 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, у якому все своє майно заповідала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зазначають, що спадщину прийняли вчасно, оскільки у визначені ст. 1270 ЦК України строки звернулися до державного нотаріуса про прийняття спадщини. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Незважаючи на те, що вони своєчасно прийняли спадщину, однак не можуть в нотаріальному порядку оформити права спадщини на вказане домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача позовні вимоги своїх довірителів підтримує повністю, відповідач визнає, третя особа: [PERSON] підтримує та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 02.11.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Ольшаниця Рокитнянського району по провул. Луговий, 6 знаходиться житловий будинок А, 1936 року побудови, загальною площею 37,6 м.кв., житловий будинок А1, 1981 року побудови, загальною площею 84,6 м.кв. з господарськими спорудами. Із копії заяви, що є в спадковій справі вбачається, що [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати припиненим кредитний договір від 18.12.2007, укладений між [PERSON] та АКБ «УкрСиббанк», а також просять визнати припиненим договір іпотеки від 18.12.2007, укладений між АКБ «УкрСиббанк» та [PERSON], та [PERSON]. Свої вимоги мотивують тим, що 04.04.2013 було винесено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 625104,68 грн. Після отримання рішення про дострокове погашення заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а відповідач втратив можливість нарахування та стягнення з позивача [PERSON] відсотків за кредитним договором. Позивачі вважають, що договір припинений 04.04.2013, а строк протягом якого відповідач міг звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням сплив 04.04.2016. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31.07.2018 відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] звернулась із заявою про забезпечення позову, а саме просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS] що належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності. А також, просить заборонити державним реєстратором прав на нерухоме майно, а також іншим суб'єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії з квартирою [ADDRESS] що належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачі мотивують тим, [INFO] помер [PERSON] та [INFO] померла [PERSON], які відповідно є їхніми дідом та бабусею. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних часток (паїв), якими вони володіли на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай): серії ХС № 015535 та серії ХС № 015532. Спадкоємцем першої черги за законом є син покійних - [PERSON](їхній батько), але він помер [INFO]. Отже вони є спадкоємцями за законом, як онуки. Вчасно з заявою про прийняття спадщини вони не звернулися, оскільки не знали про існування даної спадщини. Коли сертифікати було знайдено, їм було роз'яснено, що треба звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 27.01.2014 року було замінено первісного відповідача Каланчацьку селищну раду на належного відповідача Каланчацьку районну державну адміністрацію. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник Каланчацької державної адміністрації Шерник П.О. в судовому засіданні позов визнав, та не заперечувала проти надання позивачам додаткового строку для прийняття спадщини. Суд вислухавши представника позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного. [INFO] помер [PERSON] та [INFO] померла [PERSON], які відповідно є дідом та бабусею позивачів. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних часток (паїв), якими вони володіли на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай): серії ХС № 015535 та серії ХС № 015532. Спадкоємцем першої черги за законом був син покійних - [PERSON] (батько позивачів), але він помер [INFO]. Отже позивачі є спадкоємцями за законом, як онуки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачі своєчасно не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом і пропустили строк подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Строк звернення позивачі пропустили в зв'язку з тим, що не знали про існування такої спадщини, знайшли сертифікати вони тільки тоді, коли вже закінчився строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В судовому засідання з'ясувалося, що інших спадкоємці на прийняття спадщини на земельні ділянки немає. Суд вважає причину пропуску вказаного строку поважною, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять виселити [PERSON] з житлового будинку № 10 по вул. Матросова в с. Олександрівка Каланчацького району Херсонської області. Мотивуючи свої вимоги позивачка [PERSON] вказує, що згідно договору купівлі продажу від [INFO] та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вона є власником, а її донька [PERSON] користувачем житлового будинку № 10 по вул. Матросова в с. Олександрівка Каланчацького району Херсонської області з господарськими забудовами та спорудами. Відповідач являється колишнім чоловіком її доньки та позивачки по цій справі [PERSON] З її дозволу було проведено реєстрацію місця проживання відповідача. Після того, як в сім»ї її доньки почалися проблеми, вона вирішила не заважати та піти з вказаного будинку і почала проживати за іншою адресою. Після того, як її донька та [PERSON] розірвали шлюб, вона вирішила повернутися до свого будинку. Однак, відповідач заважає їй це зробити. У зв»язку з цим, вони змушені звернутися до суду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні вказаний позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнав та пояснив, що він прописаний у спірному будинку та проживає в ньому, як колишній чоловік [PERSON] На даний час згоден виселитися, оскільки будинок не його. Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі продажу від [INFO] та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] являється власником житлового будинку № 10 по вул. Матросова в с. Олександрівка Каланчацького району Херсонської області з господарськими забудовами та спорудами. ЇЇ донька та позивач по вказаній справі [PERSON] являється користувачем вказаного будинку. Відповідач [PERSON] доводиться [PERSON] колишнім чоловіком. З дозволу [PERSON] було проведено реєстрацію місця проживання відповідача. На даний час шлюб розірвано, згідно рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 05.05.2014 року. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім»ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Враховуючи вищевикладене, те, що заборону на відчуження вказаного майна, радгосп «Партизан» не зняв з невідомих суду причин та те, що суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять відповідачів визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки з червня 2014 року відповідачі та їх неповнолітні діти не проживають за адресою своєї реєстрації без поважних причин. Вважають, що їх права, як власників вказаного нерухомого майна, є порушеними, тому вони змушені звернутися до суду за захистом. Позивачі в судове засідання не з`явилися та надали суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність. Вимоги викладені в позовній заяві повністю підтримують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, у письмових заявах просили розглянути справу за їх відсутності, позов визнали. Представник Служби у справах дітей Попаснянської райдержадміністрації згідно наданої заяви, проти заявлених позовних вимог позивача не заперечує, справу просила розглянути без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 27-31). З копії будинкової книги (а.с.23-26) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , разом зі своїми неповнолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] ,зареєстровані у вказаній вище квартирі як члени сім`ї. Однак, у цій квартирі відповідачі не проживають більше року без поважних причин, що підтверджується актом обстеження квартири від 18.03.2021 року, складеним депутатом міської ради Андрєєвою Л.А. у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вселившись до спірної квартири, відповідачі набули право користування цим житлом, як члени сім`ї власника. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі не проживають у зазначеній квартирі понад один рік. Про обставини, які б свідчили про поважність причин такої відсутності, суду не повідомлено. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять поділити майно в натурі, виділивши їм житловий будинок по вул. Примакова, буд. №57/1 у відповідності до висновку експертного дослідження №678/17-26 від 20.10.2017р. Припинити їхнє право спільної часткової власності на житловий будинок по вул. Примакова, буд. №57/1 у м. Хмельницький. Визнати за позивачами виділену в натурі частку, а саме житловий будинок літ. «Б-1» по вул. Примакова, буд. №57/1. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять про поділ домоволодіння в натурі та визнання права власності на виділену в натурі частку, а саме, житловий будинок літ. «Б-1» по вул. Примакова, буд. №57/1. Представник позивача [PERSON] у судове засідання зявилася, підтримала позовні вимоги та просить їх задоволити. Крім цього, відмовилась від стягнення на користь позивачів судових витрат. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Про час та місце судового розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] та його представник зявилися у судове засідання, визнали позовні вимоги. Судом встановлено, що позивачі відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №3-91 є співвласниками 1/2 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул. Примакова №57-57/1, з належними до неї надвірними будівлями. Інша 1/2 частина домоволодіння є власністю відповідачів. Домовленості щодо поділу домоволодіння в натурі та визнання права власності на виділену в натурі частку сторонами не досягнуто. Суд вважає за можливе розділити домоволодіння у відповідності до висновку будівельно-технічної експертизи №678/17-26 від 20.10.2017р. Виділити позивачам, відповідно до їх частки 1/2 житлового будинку як окремого обєкта нерухомості, враховуючи розмір часток співвласників та вимог нормативно-правових актів, з незначним відхиленням від ідеальних часток, згідно варіанту, який наданий у Висновку від 24 жовтня 2017 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Даний варіант виділу описано у дослідницькій частині та відображено на планах (Додаток № 1 та Додаток № 2) Висновку від 24 жовтня 2017 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який міститься в матеріалах справи. Суд вважає, що слід розділити (виділити частку) обєкту нерухомості житлового будинку та господарських будівель по вулиці Примакова 57-57/1 в місті Хмельницькому, як окремого обєкта нерухомості, враховуючи розмір часток співвласників з незначним відхиленням від ідеальних часток, згідно варіанту, який наданий у висновку від 24 жовтня 2017 року. Позивачам слід виділити в натурі належну їм 1/2 частку, а саме житловий будинок по вул. Примакова, буд. №57/1 та припинити право їх спільної часткової власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять стягнути з [PERSON] на користь неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі ? частини щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягнути з [PERSON] на користь неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі ? частини щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги мотивують слідуючим. Неповнолітня [PERSON], [INFO], є їхньою онукою та донькою відповідачів. З квітня місяця 2015 року неповнолітня [PERSON] проживає окремо від батьків, а саме у них . Місце проживання неповнолітньої онуки визначено нею особисто та за згодою відповідачів. Відповідачі, батьки [PERSON], теж проживають окремо один від одного, мають сім»ї, та не заперечують щодо місця проживання доньки у баби та діда. Позивачі та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та підтвердила, що [PERSON] дійсно проживає з своїми бабою та дідом, а саме позивачами по справі. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе поставити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], є онукою позивачів та донькою відповідачів, що підтверджено свідоцтвом про її народження серії І-КГ № 118953 від 28.01.2004 р. З квітня місяця 2015 року неповнолітня [PERSON] проживає окремо від батьків, проживає в позивачів [PERSON] та [PERSON]Г, які є її дідом та бабою. Місце проживання неповнолітньої [PERSON] визначено нею особисто та за згодою відповідачів. Відповідачі, батьки [PERSON], теж проживають окремо один від одного, мають сім»ї, та не заперечують щодо місця проживання доньки у баби та діда. Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять стягувати з відповідача аліменти на їх утримання у розмірі 1500 грн. щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є батьками відповідача. На теперішній час позивачі є інвалідами 2 групи, мають хронічні захворювання, за станом здоров`я потребують постійного медичного догляду та підтримуючу лікувальну терапію, перебувають на диспансерному обліку, [PERSON] у лікаря онколога, а [PERSON] у лікаря невропатолога і ортопеда. Сімейних дохід складається з пенсійних виплат, загальний розмір яких становить близько 4500 грн. на місяць. Позивачі не можуть самостійно купляти ліки, продукти харчування та сплачувати комунальні послуги за квартиру, у зв`язку із чим звернулись до суду із позовом. Відповідач відзив на позов не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. \~Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є не працездатними і потребують матеріальної допомоги. Позивачі є пенсіонерами та мають інвалідність ІІ групи, про що свідчать посвідчення серії ААЗ № 291836 та посвідчення серії ААЖ №821367. Крім того, позивачі мають ряд хронічних захворювань, про що свідчать виписки із медичних карт та довідки з лікарень. Суд визначає\~розмір аліментів\~на батьків\~у твердій\~грошовій сумі\~і (або\~)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~ -\~ч.\~1\~ст.\~205\~СК України. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачів доведені та підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивачі за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнені від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved