Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивачі звернулися дщо суду з вищезазначеним, вподальшому доповненим, позовом, у якому просять про визнання права власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним право власності по 1\\5 частині будинку 54 по вул.. Леніна в с. Петропавлівка, Куп»янського району Харківської області , залишивши у власності [PERSON] 1\\5 частину цього будинку, який складається з житлового будинку літ. А, який складається з: сіней 1-I - 6 кв.м; кухні 1-II - 7 кв.м., кладової 1-III -5, 2 кв.м, кухні 1-1 13,3 кв.м ; жил. кімнати 1-2 17,0 кв.м; веранди літ. а ; сіни кладов. літ. а-1-а-2 ; ганок літ. а-3; веранди літ. б, сарай літ. Б, сарай літ. Г, сарай літ. В, сарай літ. Д, літ. душ літ. Е , убиральня літ. Ж, огорожа № 3 , ворота з хвірткою № 4 , колодязь № 2. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на наступні обставини. Відповідач [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON] , шлюб з яким зареєстрований 16 квітня 1977 року в виконкомі Петропавлівської сільської раді Куп»янського району Харківської області , актовий запис 10, і батьком позивачів - [PERSON] , [PERSON], [PERSON]. Всі вказані особи є членами колгоспного двору , який розташований за адресою в с. Петропавлівка Купянського району , вул. Леніна буд. 54 , право власності на цей будинок оформлено на імя відповідача [PERSON] за договором купівлі- продажу будинку від 3 червня 1987 року, зареєстрований на його ім»я я к на голову колгоспного двору в виконкомі Петропавлівської сільради Куп»Янського району Харківської області, всі завжди були зареєстровані та проживали в цьому житловому будинку . Ця обставина має значення для визначення правового статусу будинку, тому що спірний будинок належить позивачам на праві спільної сумісної власності, як майно колгоспного двору. Крім того, позивачі вказують, що реєстрація права власності на указаний будинок в Державному Реєстрі прав на нерухоме майно не відбулась. Здійснити державну реєстрацію права власності позивачі не мають можливості , оскільки не є власниками будинку . Договір , яким за відповідачем визнано право власності на житловий будинок, не посвідчений нотаріально, не указана адреса будинку. Також в позові вказано, що в період з 3 червня 1987 року по 1 січня 1992 року побудований сарай , який не внесений в технічний план 1987 року . За діючим на той час законодавством, за ст.. 112 ЦК України ( у ред.. 1963 року ) , майно може належати на праві спільної сумісної власності двом або кільком громадянам. Як вказано у позові, майно колгоспного двору може належати його членам на праві спільної сумісної власності , що було передбачено ст. 120 ЦК України, яка діяла до 6 січня 1994 року. Після прийняття ЗУ « Про власність» - після 15 квітня 1991 року, майно належало всім членам сім, які проживали разом та своєю працею приймали участь у створенні цього майна . В даному випадку ніхто не виходив з двору . Тобто не втратили права на частку в майні колгоспного двору. Частки кожного, як учасника спільної власності, являються рівними. Тобто позивачам та відповідачу належить по 1/5 частині . З часу придбання будинку не змінився склад проживаючих в будинку . Вказані правовідносини існували до 1 січня 2004 року , до прийняття ЦК України, після указаного строку правовідносини продовжують існувати . Позивачі вказують, що вони вважають, що їх права не були порушені до 1 січня 2013 року , вони проживають у будинку , зареєстровані в ньому , ним користуться. Також позивачі вказують, що після 1 січня 2013 року діє ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», і з указаного часу на їх думку, можуть бути порушені їх права на будинок . Стаття 19 вказаного закону також не передбачена реєстрація права власності на підставі договору купівлі- продажу , який не посвідчений нотаріально, в якому не указана адреса будинку, технічний паспорт не відповідає договору купівлі- продажу щодо наявності господарських будівель . Позивачі зазначають, що їм у судовому порядку необхідно визнати за ними право власності на житловий будинок, який придбаний за договором купівлі- продажу від 3 червня 1987 року, посвідченим секретарем Петропавлівської сільради Куп»янського району Харківської області , за яким отримано право власності на житловий будинок житловою площею 17 кв. м. за адресою в с. ПетропавлівкаКуп»янського району Харківської області , вул.. Леніна 54 з господарськими будівлями сараєм літ. Б, сараєм літ. В, сараєм літ. Г , споруди 1,2 . В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] доводи позову підтримали, просили його задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши заяву, у який просять розглядати справу за їх відсутністю, вказуючи, що позов підтримують. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надавши суду заяву, у який він просить розглядати справу без його присутності, вказуючи, що з позовними вимогами згоден. Третя особа також в судове засідання не зявилася, надавши заяву, у який просить розглядати справу без її участі, вказавши, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухав позивачку, її представника адвоката [PERSON], дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з [INFO], шлюб розірваний 9.07.2013 року (а.с.6-7, 13 ), [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] є їх дітьми (а.с. а.с. 8-10). [PERSON] у звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище на «Гонтар» (а.с.11). [PERSON] у звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище на «Климович» (а.с.12). Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 3.06.1987 р., [PERSON] купив у [PERSON] жилий будинок площею 17 кв. м, з надвірними будівлями: сарай (літер Б), сарай (літер В), сарай (літер Г), споруди № 1,2, що знаходиться в селі Петропавлівка. Договір посвідчений секретарем Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області ( а.с. 14). У технічному паспорті на житловий будинок на імя [PERSON], виданого у 1987 р. ,вказана адреса: вул. Леніна, № 54, с. Петропавлівка, Харківської області,. На плані земельноі ділянки та плані побудови вказані : А- жилий будинок, Б,В- сараї, Г- сарай, № 1,2 споруди (а.с.15-16). У довідці КП «Купянське Бюро технічної інвентарізації» від 13.05.2014 р. вказано, що станом на 30.12.2012 р. власником будинку по вул. Леніна, 54 в с. Петропавлівка, значиться [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки, виданої петропавлівським сільським головою, згідно погосподарської книги № 17 при виконкомі Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області за 1986-1990 роки, особового рахунку № 1164, житловий будинок по вул. Леніна, с. Петропавлівка, Купянського району Харківської області згідно договору купівлі-продажу від 3.06.1987 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій Петропавлівської сільської ради за № 107, належить [PERSON]. Житловий будинок відноситься до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членами колгоспного двору були: дружина [PERSON], доньки [PERSON], [PERSON], син [PERSON]. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 40 га, яка належить до комунальної власності сільської ради; згідно погосподарської книги 29 при виконкомі Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області за 2011-2015 , особового рахунку № 1156-1, станом на 20.05.2014 року у житловому будинку за адресою: с. Петропавлівка, вул. Леніна, 54 Купянського району Харківської області, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0Ю,64 га, яка належить до комунальної власності сільської ради (а.с.18). Згідно висновку про вартість майна, виконаного Комунальним підприємством Купянське БТІ ринкова вартість житлового будинку (без ПДВ) з надвірними будівлями за адресою : Харківська обл., Купянський район, с. Петропавлівка, вул. Леніна, 54 становить 30\~900, 00 грн. (а.с.30). КП Купянське БТІ виготовлений технічний паспорт станом на 15.05.2015 р. на житловий будинок № 54 по вул. Леніна, в с. Петропавлівка, на імя [PERSON], де на схематичному плані вказані: «А» - жил. буд., Б,В сарай, Г,Д- сарай, Е,Ж- літ. душ, убирал., № 3,4 огорожа, № 2- колодязь». Згідно експлікації приміщень до плану житлового будинку та характеристики будинку, господарських будівель та споруд: житловий будинок літ. А, який складається з: сіней 1-I - 6 кв.м; кухні 1-II - 7 кв.м., кладової 1-III -5, 2 кв.м, кухні 1-1 13,3 кв.м ; жил. кімнати 1-2 17,0 кв.м; веранди літ. а ; сіни кладов. літ. а-1-а-2 ; ганок літ. а-3; веранди літ. б, сарай літ. Б, сарай літ. Г, сарай літ. В, сарай літ. Д, літ. душ літ. Е , убиральня літ. Ж, огорожа № 3 , ворота з хвірткою № 4 , колодязь № 2. (а.с.133-135). В копії паспорта позивачки місце реєстрації вказано : с. Петропавлівка, Купянського району Харківської області, вул. Леніна, 54 (а.с.6). У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушкє права, свободи чи іинетеси іншіх осіб. За ст. 41 Конституції України право власності є непорушним , ніхто не може бути протиправно позбавлений цього прав чи обмежений у його здійсненні Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України одним з способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забронені законом. Право власності вважається набутим правомірно , якщо це прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст.. 392 ЦК України власник майна може звернутись до суду , якщо це право не визнається іншою особою. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] придбав у власність житловий будинок по вул. Леніна в с. Петропавлівка у [PERSON], але право власності на своє імя не оформив,оскільки державна реєстрація права власності не передбачалася діючим на той час законодавством, тому вказаний будинокзалишився таким, що числиться у БТІ за [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні, вказаний житловий будинок відносився до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членами колгоспного двору були: дружина [PERSON], доньки [PERSON], [PERSON], син [PERSON]. На час укладення договору купівлі-продажу будинку відповідно діяв Цивільний Кодекс Української РСР в редакції станом на 1963 р. Згідно ст. 112 вказаного Кодексу майно може належити на праві спільної власності двом або кільком громадянам Згідно ст. 120 вказаного Кодексу, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як вказано у ст .17 діючого на той час Закону України «Про власність», майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.\~ У відповідності до п. 6 Постанови № 20 Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності « від 22.12. 1995 року до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; Відомостей те, що хто-небудь з членів сімї [PERSON] виходив з колгоспного двору, матеріали справи не містять. За ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можоивість порушення свого права власності іншою особою, моде звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як зазначене у ст.. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що на території домоволодіння були збудовані споруди, яки позначені на схематичному плані у техпаспорті станом на 13.05.2015 р. :сарай літ.»Д», Ж-вбиральня, № 3,4 огорожа, № 2 колодязь. Щодо будівництва споруд в період з 3 червня 1987 року по 1 січня 1992 року , то згідно з письмовими розясненнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-197155 від 11 жовтня 2012 року домоволодіння, завершені будівництвом до 5 серпня 1992 року, не підлягають введенню в експлуатацію, тобто право власності набувається забудовником за декларативним принципом шляхом отримання свідоцтва про право власності на майно в органах реєстраційної служби за місцем розташування обєкту будівництва. Таким чином, на момент завершення будівництва будинку та споруд у 1987 році, не існувало нормативних актів, яки б передбачали процедуру введення завершеного будівництвом приватного житлового будинку в експлуатацію. До 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Згідно п.3,2 Інструкції по порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна , затв. Наказом державного комітету будівництва , архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127 , не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки , садові , дачні будинки , господарські ( присадибні) будівлі та споруди , прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року За абз. 2 п.3,1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків , садових , дачних будинків , господарських (присадибних) будівель і споруд , прибудов до них , громадських будинків 1 та П категорії складності , які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт , і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж , затвердженого. Наказом № 91 від 24 червня 2011 року , документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них , які не підлягають прийняттю в експлуатацію , вимогам будівельних норм , державних стандартів і правил , зокрема. Для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт , складений за результатами технічної інвентаризації . У листі від 12 березня 2013 року № 95-06 -15-13 Державної реєстраційної служби України роз»яснено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.92, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. За даними технічного паспорту на будинок за вищевказаною адресою , складеного станом на 15 травня 2015 року обєкти, стосовно якого заявлений позов, а саме: жилий будинок літ А, веранда літ. а , сіни кладов. літ. а-1-а-2 , ганок літ.а-3, веранда літ. б, сарай літ. Б, сарай літ. Г, сарай літ. В, сарай літ. Д, літ. душ літ. Е , убиральня літ. Ж, огорожа №3 , ворота з хвірткою №4 , колодязь № 2, враховуючи вищевказані норми, на думку суду, не є самовільними забудовами. Згідно ст..ст. 355, 357 ЦК України право спільної власності виникає з підстав , не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою , якщо законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у власності вважаються рівними , якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином, частки успільній власності на спірний житловий будинок є рівними у розмірі по 1/5 частці на кожного. У суда не викликає сумніву, що спірний будинок знаходиться за адресою, вказаною у технічних паспортах на будинок, виготовлених КП Купянське БТІ, довідці БТІ, в копії паспорта позивачки , а саме: будинок № 54 по вул. Леніна, с. Петропавлівка, Купянського району Харківської області. При таких обставинах суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Outcome: approved