Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка 28.04.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13.11.1997 року. Від шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з нею. З 2012 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Відповідач надає матеріальну допомогу не стабільно у зв'язку з чим вона звернулася до суду. В судове засідання 16.06.2014 року позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю в якій письмово зазначила, що просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини його заробітку з 01.06.2014 року. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, але 06.06.2014 року надав до суду заяву про розгул справи за його відсутністю в якій письмово зазначив, що в січні 2013 року між ним та позивачкою була досягнута згода про те, що загальна щомісячна сума аліментів на утримання дитини буде складати 2 000 гривень. З січня 2013 року по червень 2014 року він сплатив аліменти у загальному розмірі 59 250 гривень, що в середньому складає 3 290 гривень на місяць. З грудня 2013 року по лютий 2014 року дитини проживала у нього та перебувала на його утриманні. Вказане підтверджується відомістю щодо сплати аліментів, в якій донька щомісячно розписується. Донька здала вступні іспити та вступила до Одеського медичного училища, але до початку навчального року потрібно сплатити кошти за перший рік навчання у розмірі 8 500 гривень, які він обов'язково сплатить. На підставі зазначеного просить врахувати суму за сплату навчання та призначити аліменти з вересня 2014 року. При цьому зазначив, що зобов'язується і у подальшому сплачувати кошти на утримання доньки у зазначених розмірах (а.с.11-14). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони з 13.11.1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13.11.1997 року згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Южненської міської Ради народних депутатів Одеської області, актовий запис № 166. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Южненської міської Ради народних депутатів Одеської області 10.06.1999 року, актовий запис № 74 (копія свідоцтва а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають з липня 2010 року, що також вбачається з позову. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачкою тобто її матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію за формою № 1, яка завірена управляючою компанією «Ренесанс» (а.с.5). З довідки від 13.06.2014 року Вих. № 13, яка видана Одеським приватним навчально-виховним комплексом «Ор Самеах» позивачці [PERSON] вбачається, що позивачка працює вихователем-методистом з 23.09.2005 року по теперішній час та її середньомісячна зарплата складає 2 194,70 гривень. З пояснень та наданих позивачем відомостей щодо сплати аліментів, в яких щомісячно розписується неповнолітня дитина (а.с.13-14) вбачається, що відповідач надає доньці матеріальну допомогу, яка в середньому дорівнює 3 290,00 гривень. Відповідач регулярно сплачує кошти на утримання дитини, не відмовляється від їх сплати та зобов'язався також сплатити кошти у розмірі 8 500,00 гривень за перший рік навчання дитини в Одеському медичному училищі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Судом не встановлено та з боку відповідача не надано доказів того, що відповідач має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, сплачує стягнення по виконавчим документам, а також не додано доказів того, що у нього є інші обов'язкові додаткові витрати. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, враховуючи заяву позивачки та письмові пояснення відповідача, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з 01.06.2014 року по [INFO] року. . Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. При визнанні розміру аліментів суд, враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.181 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням положень ст.181 СК України, суд визначає аліменти у чітко визначеній частині заробітку (доходу) батька, який не залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може вирівнюватися в залежності від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить ст.184 СК України та принципам такого способу визнання розміру аліментів. З урахуванням викладеного, враховуючи пояснення відповідача та вимоги ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 01.06.2014 року по [INFO] року, щомісячно в розмірі ? частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: approved