Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, третьої особи: Приватного нотаріуса Білопільського нотаріального округу Бойко Оксани Іванівни,- про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом. Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер їхній батько (а чоловік [PERSON] ), - [PERSON] ( далі спадкодавець), на підтвердження чого приєднали копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.12.2014 року, виданого виконкомом Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області. Батько, [PERSON] , постійно та на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ними, позивачами. Вони, позивачі, після смерті батька, [PERSON] , подали заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Білопільського нотаріального округу Бойко Оксани Іванівни та спадкова справа була відкрита [INFO] за № 63918823, вказані обставини підтверджуються витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 19.03.2018 р. Крім того, кожен із позивачів отримав право на 1/3 частину спадкового майна померлого, а саме земельної ділянки площею 0,0815 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1444 га для вдення особистого селянського господарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження чого приєднали копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 03 липня 2019 року, видані приватним нотаріусом Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. за реєстраційними номерами №№ 713,714. Позивачі вказують, що крім зазначеного спадкового майна, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , право власності на який за життя [PERSON] посвідчено договором дарування від 10 лютого 1994 року, посвідченого виконкомом Миколаївської ( колишня назва Жовтневої) селищної ради Білопільського району Сумської області за реєстровим номером № 44. Та позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, за відсутності заповіту та інших спадкоємців, отримали право на частину майна померлого батька, однак юридично оформити свої спадкові права на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не змогли в зв`язку з тим, що договір дарування на житловий будинок за зазначеною адресою посвідчений не уповноваженим на те органом, адже відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року з 01.01.1994 року договір дарування від 10.02.1994 року повинен бути посвідчений нотаріально. По зазначеним вище причинам нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на підтвердження чого позивачі приєднали до позовної заяви постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину, та нотаріус надала пораду про звернення до суду з вказаним позовом. В інший спосіб набути право на спадщину за законом позивачі не можуть. Посилаючись на вищезазначене, позивачі просять суд визнати за ними, за кожною окремо, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності за кожною на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями ( прибудова цегляна, навіс вхідний , літня кухня , сарай, погріб , огорожа) по [ADDRESS] . В судове засідання позивачі не з`явилися, кожна з них подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, від Миколаївського селищного голови І.А. Ігнатьєва до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та що позов визнають, не заперечують проти його задоволення. Приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу Бойко О.І. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника та що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Також надала копію спадкової справи № 63/2019 після [PERSON] , померлого [INFO] , яка була відкрита за заявами позивачів, які спадщину прийняли і вже отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 0,0815 га. та 0,1444 га. в [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачі: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - доньки померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] , [INFO] ( дівоче прізвище [PERSON] ) -дружина ( нині вдова) [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 15,16). Прізвище [PERSON] позивачка взяла після укладення шлюбу 22.08.2009 року з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про щлюб серії [NUMBER] ( а.с.17). [INFO] помер батько та чоловік позивачів- [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.13). За життя батько позивачів, [PERSON] , 10 лютого 1994 року уклав з [PERSON] договір дарування, яким прийняв від [PERSON] в дар жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 10.02.1994 року, посвідченого виконкомом Миколаївської ( колишня назва Жовтневої) селищної ради Білопільського району Сумської області за реєстровим номером № 44 ( а.с.18). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право на спадщину, приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказавши, що договір дарування на житловий будинок за зазначеною адресою посвідчений не уповноваженим на те органом, адже відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року з 01.01.1994 року договір дарування від 10.02.1994 року повинен бути посвідчений нотаріально (а.с.26). Спадкова справа № 63/2019 після померлого [PERSON] заведена за заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с.46-53). Позивачі оформили спадщину на земельні ділянки, за кожною - на 1/3 частки, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 03 липня 2019 року, які за життя належали [PERSON] ( а.с. 24,25). Право власності на будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу, виготовленим філією «Білопільська ГВД» КП «Сумського МБТІ»; схемою розташування будівель та споруд; експлікацією приміщень будинку садибного типу; Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи; копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 03 липня 2019 року на земельні ділянки загальною площею 0,0815 га. та 0,1444 га. в [ADDRESS] , які призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства; паспортними даними про реєстрацію всіх трьох позивачів за адресою: [ADDRESS] в період до дня відкриття спадщини після [PERSON] ( а.с. 7, 9, 12, 19-25). Відповідно до довідки виконкому Миколаївської селищної ради від 14.03.2019 року за № 191 вбачається, що [PERSON] , померлий [INFO] , постійно і до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заповіт від іменеі [PERSON] виконкомом Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався, арешт не накладався ( а.с.28). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що ні відповідач, ні третя особа, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачами право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв`язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов`язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов`язків, (спадщина), після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , перейшли в порядку спадкування за законом позивачам, згідно своєчасного прийняття позивачами спадщини, тому вони є спадкоємцями і власниками спадкових прав, а саме власниками права на спадкове майно: за кожною по 1/3 частки у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved