Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 07.06.2021р звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що 20.06.1996р, до вступу у шлюб з [PERSON] , відповідачем у справі, вона набула право власності на будинок [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що з 2014 року вона ( [PERSON] ) перестала проживати разом з відповідачем, останній залишив місце проживання і реєстрації, але залишився користувачем вказаного будинку. Зазначає, що на теперішній час у неї ( [PERSON] ) виникла необхідність розпорядитися власним майном, але не має можливості реалізувати своє право у зв`язку з реєстрацією відповідача за вказаним адресом і його фактичною відсутністю. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком [ADDRESS] . [PERSON] , представник позивачки, підтримує вимоги позовної заяви [PERSON] , наполягає на його задоволенні, не заперечує проти винесення заочного рішення, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без повідомлення причини неявки, відзив на\~позовну заяву не надавав. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та з урахуванням міркування представника позивачки, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачено\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1\~ст.5\~ЦПК України). Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З копії свідоцтва про одруження від 03.07.1999р, актовий запис №353, убачається, що 03 липня 1999 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Судом встановлено, що житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами,\~який розташований\~в [ADDRESS] ,\~належить [PERSON] (копія Договору дарування, посвідченого 20.06.1996р Третьою Краматорською державною нотаріальною конторою. Зазначений будинок станом на 31.12.2012р зареєстрований в КП «БТІ» за реєстр. №7053 за [PERSON] на підставі вищевказаного Договору дарування (копія повідомлення із КП «БТІ» Краматорської міської ради від 01.06.2021р за №1088). Згідно довідки №26591 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої Територіальною громадою Краматорської міської ради від 04.06.2021р, в спірному будинку [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідно до акту Ясногірського старостинського округу Краматорської міської ради про не проживання за місцем реєстрації від 03.06.2021 року, [PERSON] фактично не проживає у вищезазначеному будинку з 2014 року і не користується цим житлом. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З аналізу досліджених доказів у справі, судом встановлено, що відповідач не мешкає в належному позивачці будинку, не проявляє інтересу до житла понад сім років, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір у розмірі 908,00грн, так як позовні вимоги позивачки судом задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved