Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Пологівського районного суду Запорізької області із зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона уклала шлюб 24 квітня 2004 року, який рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 04 липня 2014 року було розірвано. Рішення набрало законної сили 15 липня 2014 року. Від даного шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . З червня 2014 року сторони у справі проживають окремо одне від одного. На сьогоднішній день діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому діти перебувають на повному її утриманні, хоча відповідач як батько дітей не звільнений від обов`язку їх утримувати. Свої обов`язки відносно дітей позивачка виконує, виховує та піклується про синів, турбується про їх фізичне та моральне виховання. З огляду на викладене, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд позовної заяви і до повноліття дітей. 04 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що він вважає позовні вимоги до нього [PERSON] необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка не повідомила суд, що після розірвання їхнього шлюбу 22 липня 2014 року ними був укладений і нотаріально засвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей. Цей договір був укладений між позивачкою та відповідачем з метою урегулювати на майбутнє відносини між собою, що стосуються участі у вихованні спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Вказаний договір укладений стосовно місця проживання та утримання спільних дітей. Місцем проживання [PERSON] батьки визначили за місцем проживання батька, а місцем проживання [PERSON] - за місцем проживання матері. Як вбачається з п.3.1.1 та п.3.3.2 договору, батьки взяли на себе обов`язки щодо дитини, яка залишається з кожним з них, піклуватися про здоров`я дитини, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень освіти. За умовами п.3.5 договору батьки зобов`язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань за договором. Батьки зобов`язуються не втручатися в особисте життя один одного та не підбурювати дітей проти батька чи матері. Позивачкою не доведено порушення відповідачем умов вказаного договору. В свою чергу позивачка шляхом підбурення та обмовлення підговорила старшого сина при отриманні ним паспорту у вересні 2021 року зареєструвати своє місце проживання за її адресою та одразу подала до суду позовну заяву про стягнення з нього, [PERSON] , аліментів на обох дітей. У зв`язку з вищезазначеним відповідач просить суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього, [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити у повному обсязі. 21 жовтня 2021 року позивачка [PERSON] надала суду письмову відповідь на відзив, в якій зазначила, що у відзиві на позов відповідач зазначає про те, що між ними був укладений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 22 липня 2014 року (далі Договір), п.3.5.1 якого визначено, що батьки зобов`язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, тощо. [PERSON] також у відповіді на відзив зазначила, що у своєму відзиві відповідач вказує, що вона не надала суду доказів того, що [PERSON] не виконує умови договору, проте не зрозуміло, які можуть бути докази невиконання ним умов договору в частині ухилення від утримання дитини? В свою чергу, відповідач не надав суду доказів виконання ним цих умов договору в частині утримання дитини. Не відповідає дійсності також твердження відповідача про те, що вона начебто підбурила та підговорила старшого сина зареєструвати його місце проживання за її місцем проживання, тому що сину на час реєстрації виповнилося 16 років і він сам вирішив, з ким із батьків він буде проживати. Відповідач, достовірно знаючи про те, що їх син [PERSON] з 25 серпня 2021 року проживає разом з нею, не виконав п.1.3. умов Договору і не повідомив її письмово про зміну місця проживання сина [PERSON] . У своєму відзиві відповідач не заперечує факту проживання з нею обох дітей. Підтвердженням того, що діти проживають разом з нею, слугує довідка про склад сім`ї, яку вона надавала разом з позовом, а також доказом проживання з нею обох дітей слугує довідка №83 квартального комітету від 08 жовтня 2021 року та довідка виконавчого комітету Пологівської міської ради №1373 від 20 жовтня 2021 року. У зв`язку з цим позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд цієї заяви і до повноліття дітей. Про місце, дату і час судового розгляду справи учасники справи були повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Богдан В.М. 29 листопада 2021 року надали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали, просять задовольнити їх у повному обсязі. Просять суд врахувати обставини, викладені у позові і у відповіді на відзив. Представник відповідача адвокат Пивоваров В.І. на електронну адресу суду надіслав письмову заяву, в якій зазначив, що у зв`язку з неможливістю прибути до суду він і його клієнт [PERSON] як відповідач у справі просять розгляд справи 29 листопада 2021 року проводити без участі відповідача та його представника. Проти задоволення позову заперечують з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. До заяви долучили копії довідок, витребуваних судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а саме довідку про склад сім`ї і довідку про доходи відповідача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача і її представника на задоволенні позову, невизнання позову відповідачем і його представником, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони з 24 квітня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 04 липня 2014 року був розірваний. Рішення набрало законної сили 15 липня 2014 року, що підтверджується довідкою на його копії. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 20 жовтня 2004 року, і серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2009 року, судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 2015 року виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] 28 лютого 2015 року зареєструвала шлюб зі [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , прізвище дружини [PERSON]З копії довідки №3478, виданої виконавчим комітетом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області 11 вересня 2021 року, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . З копії договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 22 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Черкун В.І., і зареєстрованого в реєстрі за №1181, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , судом встановлено, що п.1.3 розділу 1 цього договору визначено, що місцем проживання сина [PERSON] батьки визначили за місцем проживання батька, місцем проживання сина [PERSON] батьки визначили за місцем проживання матері. У разі зміни місця проживання дітей батьки зобов`язуються попереджувати іншого з батьків письмово із зазначенням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання; згідно п.3.5.1 розділу 3 зазначеного договору батьки зобов`язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів, та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань за цим договором. З повідомлення від 21 жовтня 2021 року судом встановлено, що позивачка [PERSON] на виконання п.1.3 договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визнання місця проживання дітей від 22 липня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , повторно повідомила відповідачу [PERSON] , що їх син [PERSON] з 25 серпня 2021 року зареєстрований та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки №83, виданої 08 жовтня 2021 року квартальним комітетом №10 м.Пологи, судом встановлено, що на даний час [PERSON] [INFO] проживає постійно за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю з 25 серпня 2021 року. З копії довідки №3419, виданої виконавчим комітетом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області 27 жовтня 2021 року, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При цьому дана довідка не містить відомостей про те, що син [PERSON] , [INFO] , який згідно договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визнання місця проживання дітей від 22 липня 2014 року визначений проживати разом з батьком, проживає або зареєстрований за адресою батька [PERSON] . З копі довідки про доходи, виданої 27 жовтня 2021 року АТ «Укрзалізниця» виробничого підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» встановлено, що [PERSON] працює в АТ «Укрзалізниця» виробничий підрозділ «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді помічника машиніста тепловоза, форма працевлаштування основна, та отримує систематично заробітну плату. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізував добуті докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив, що відповідач [PERSON] є працездатним за віком, працює та має стабільний заробіток, відомостей про те, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, суду надано не було. Судом встановлено, що сторони у шлюбі після розірвання шлюбу між собою перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітніх дітей від інших шлюбів. Судом також встановлено, що двоє неповнолітніх синів сторін у справі [PERSON] і [PERSON] проживають разом з позивачкою. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] у визначеному позивачкою розмірі. На переконання суду, укладення договору про визначення місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами у справі не звільняє відповідача від обов`язку утримувати матеріально своїх неповнолітніх синів, а тому заперечення відповідача проти позову суд вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на законі. Разом з тим, суд вважає, що позивачка не довела суду, що на виконання умов п.3.1 договору від 22 липня 2014 року вона у передбачений договором термін належним чином повідомила відповідача у справі про зміну місця проживання їх сина [PERSON] , а тому твердження в письмовому повідомленні відповідача від 21 жовтня 2021 року про «повторне» повідомлення його позивачкою суд вважає таким, що не підтверджене належними доказами, а тому саме письмове повідомлення відповідача про зміну проживання сина [PERSON] позивачкою від 21 жовтня 2021 року суд вважає первинним і єдиним, тим більше, що копія довідки №3478 від 11 вересня 2021 року, яка долучена позивачкою до позову разом з подачею позову до суду, не містить відомостей про те, що син [PERSON] проживає з позивачкою з 25 серпня 2021 року, такі відомості має копія довідки №83 від 08 жовтня 2021 року, видана квартальним комітетом №10 м.Пологи, яка долучена позивачкою до відповіді на відзив від 21 жовтня 2021 року. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що оскільки письмові докази у справі не містять доказів того, що станом на дату звернення до суду з позовом 14 вересня 2021 року позивачка виконала умови договору від 22 липня 2014 року, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню зі стягненням аліментів з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх синів не з дати звернення до суду з позовом, а з дати письмового повідомлення відповідача про зміну місця проживання сина [PERSON] , тобто з [INFO] . Судом також враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, в якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 908 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial