Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивачі звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі - продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладеного укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який зареєстрований на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» в «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю», реєстраційний №178 від 29.06.1998 року, а також в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації, 338 - стр., 102 - кн., 291 - пр. від 02.07.1998 року. Підставою звернення до суду позивачі вказують те, що вказана квартира була придбана ними на підставі договору купівлі - продажу, який був зареєстрований на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» в «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю», реєстраційний №178 від 29.06.1998 року. На даний час виник намір відчуження спірної квартири, однак, вони позбавлені такої можливості, оскільки відсутнє нотаріальне посвідчення договору. Позивачі приймали участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку. Про причини неявки до суду не повідомили, відзиви на позовну заяву або пояснення по суті позовних вимог до суду надано не було. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що достатньо підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 червня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна №178, а саме двокімнатної квартири, загальною площею - 43,9 кв.м., житлова площа - 27,8 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» в «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю», реєстраційний №178 від 29.06.1998 року, а також в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації, 338 - стр., 102 - кн., 291 - пр. від 02.07.1998 року. Суд виходить з того, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім пунктам договору. Так, позивачі, з однієї сторони, передали відповідачу обговорену заздалегідь суму грошей, а відповідач, у свою чергу, передав правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру, фактично передав у користування. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору. З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивачі здійснюють право користування та володіння даною квартирою у повному обсязі, сплачують всі комунальні послуги, здійснюють поточний ремонт. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних або юридичних осіб, поданому відповідно до даного Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами й іншими особами доказів, що беруть участь у справі Статтею 41 Конституції України, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним.

Outcome: approved