Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], про визнання договору удаваним, визнання договору дійсним, визнання права власності на автомобіль, в якому вказала, що 27.01.2011 року позивачка [PERSON] придбала у [PERSON] автомобіль марки «KIA», моделі «SHUMA», державний номерний знак [NUMBER], номер шасі/кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію видано МРЕВ № 2 м. Донецька 23 червня 1999 року. [PERSON], уповноважив позивачку [PERSON] та її сина [PERSON] керувати, розпоряджатися, відчужувати на умовах за своїм розсудом та знімати (ставити) на облік спірний автомобіль та інші дії відповідно до наданої довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] 27.01.2011 року. На підтвердження договору купівлі-продажу [PERSON] надав позивачці про отримання за цей автомобіль 6 000,00 доларів США. [PERSON] передав позивачці [PERSON] автомобіль та технічну документацію до нього, а також у майбутньому пообіцяв зняти з обліку у ДАЇ та укласти нотаріальну угоду. Оскільки позивачка [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, то з лютого 2011 року по липень 2012 року, у зв'язку із погіршенням стану здоров'я вона знаходилась на стаціонарному лікуванні. 20.07.2012 року позивачкою [PERSON] була замовлена експертна оцінка спірного автомобіля, але [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем після [PERSON], померлого [INFO], є відповідачка [PERSON], інших спадкоємців не має. Позивачка [PERSON] вважає, що з вищевикладених обставин вбачається, що [PERSON], мав намір продати їй належний йому автомобіль, уклавши договір купівлі-продажу автомобіля та з цих підстав набула право власності на автомобіль марки «KIA», моделі «SHUMA», державний номерний знак [NUMBER], оскільки автомобіль фактично знаходився у володінні позивачки. Дія довіреності втратила чинності і позивачка [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх майнових прав. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], що діє на підставі договору та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, позивачка [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON], померлим [INFO], вони жили однієї сім'єю 12 років, із них 3 роки у шлюбі. 04.11.2010 року шлюб між нею та [PERSON] був розірваний. [PERSON] при житті придбав авто приблизно у 1999 році. У період, коли позивачка хворіла, її син не зняв з обліку та не оформив у МРЕВ ДАІ спірний автомобіль, хоча мав на це повноваження згідно з довіреністю. Проте, відповідачка [PERSON] позов не визнала і надала суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, до якої увійшов і спірний автомобіль марки «KIA», моделі «SHUMA». [PERSON], маючи довіреність від померлого батька [PERSON], скориставшись ситуацією забрала автомобіль з подвір'я її батька та по цей час утримує його у невідомому місці та продовжує користуватися зазначеним автомобілем. Добровільно відмовляється повернути спірний автомобіль спадкоємиці. Оскільки [PERSON] перешкоджає їй прийняти спадщину після померлого [PERSON], тому просить суд витребувати автомобіль марки «KIA», моделі «SHUMA» із володіння [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] проти позову [PERSON] заперечувала, свій зустрічний позов до [PERSON] підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві. Суду пояснила, що [PERSON] документи на спірний автомобіль забрала в день похорон [PERSON] Їй було відомо, що при житті [PERSON] надав довіреність [PERSON]. Пояснила, що при житті її батько утримував позивачку, яка використала на свої особисті потреби усі гроші, які зберігалися [PERSON] на депозитних рахунках. Що стосується розписки про отримання її батьком [PERSON] від [PERSON] у розмірі 6 000,00 доларів США, [PERSON] не заперечувала факт складання ним цієї розписки, але заперечувала факт надання будь-яких грошей [PERSON] [PERSON]. Вважає, що позивачка, скориставшись поганим станом здоров'я [PERSON] вимусила його написати цю розписку з метою заволодіння спірним автомобілем. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги та свідоцтва, у судовому засіданні підтримала вимоги [PERSON] та додала, що довіреність була посвідчена на двох осіб - [PERSON] та її сина, що не перешкоджало сину [PERSON] зняти та зареєструвати спірний автомобіль в органах ДАЇ за період, коли [PERSON] хворіла. Крім того, [PERSON], як єдиний спадкоємець померлого батька, звернулась до чергової частини Краснодонського РВ ГУМВС України, в якій зазначила, що [PERSON] незаконно заволоділа майном її померлого батька. Постановою слідчого СВ Краснодонського РВ ГУМВС України в Луганській області від 29.04.2013 кримінальне провадження було закрито з відсутністю складу злочину. В ході розслідування по заяві [PERSON] слідчим СВ Краснодонського РВ була проведена перевірка та допитані свідки: [PERSON] (онук померлого [PERSON]), сусіди - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідки [PERSON] в своїх пояснення зазначили, що до останнього дня свого життя [PERSON] користування своїм автомобілем та не продавав його. Третя особа, приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], надала заяву про розгляд справи за її відсутності, надавши суду письмові пояснення, згідно з якими 27.01.2011 року звернувся [PERSON] по питанню посвідчення довіреності на продаж, здачу в оренду та експлуатацією належного йому транспортного засобу, а саме автомобіля марки «KIA», моделі «SHUMA», який належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], зареєстрованого та виданого МРЕВ-2 міста Донецька 23.06.1999 року. За проханням [PERSON] довіреність була посвідчена на [PERSON] та [PERSON] Ця довіреність ним була прочитана та підписана власноруч, а також посвідчена нотаріусом за реєстровим номером 140 на бланку серії ВРД № 754271. На день посвідчення цієї довіреності [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував, що підтверджено було його паспортом, на сторінках якого були відсутні відмітки про реєстрацію шлюбу. Ця довіреність 27.01.2011 року була зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей за номером 17475192. [PERSON] надав усі необхідні документи для посвідченого цього правочину. Також в ході спілкування, нотаріус перевірив дієздатність [PERSON], він діяв добровільно, перебував при здоровому розумі та ясній пам'яті, розумів та усвідомлював значення своїх дій, крім того нотаріусом було роз'ясненні правові наслідки, щодо посвідчення цього правочину. Ухвалою суду за клопотання представника відповідачки для вирішення питання, ким виконані текст та підпис у розписці від 27.01.2011 року по справі була призначена судово-почеркознавча, від проведення якої відповідачка в подальшому ухилилася, не заперечуючи факт надання цієї розписці саме [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) суд встановив наступне. 27 січня 2011 року [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON], кожний з яких діє незалежно один від одного, укладати правочини щодо експлуатації, користування та розпорядження (керувати, продати, обміняти, здати в оренду, страхувати) належним йому автомобілем марки «KIA» моделі «SHUMA», 1999 року випуску, що підтверджено копією довіреності, посвідчної приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER], [PERSON] є власником транспортного засобу марки «KIA» моделі «SHUMA», 1999 року випуску, державний номер [NUMBER]. Із довідки Управління державної автоінспекції 1 ВРЕВ м. Донеьцка при УДАІ ГУМВС в Донецькій області від 02.10.2012 року вбачається, зо відповідно до комп'ютерного обліку, станом на 02.10.2012 за [PERSON], [INFO], зареєстрований транспортний засіб марки «KIA», моделі «SHUMA», 1999 року випуску. Згідно з розпискою від 27.01.2011 року [PERSON] отримав 6 000,00 доларів США від [PERSON] за автомобіль марки «KIA» моделі «SHUMA», 1999 року випуску у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], проте підписи свідків у розписці відсутні. При вирішенні даного спору суд враховує положення ч. 1 ст.146 ЦПК України, згідно з якою у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Отже, суд визнає, що розписка від 27.01.2011 року про отримання [PERSON] 6 000,00 доларів США від [PERSON] надана і підписана саме [PERSON] [PERSON], [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні з 28.10.2010 року по 12.11.2010 рік з діагнозом сахарний діабет, що підтверджено копією медичної картки № 4926 та випискою із історії хвороби № 4926/1123. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO], про що Хрущуватенською сільською радою Краснодонського району Луганської області зроблено в книзі реєстрації смертей актовий запис № 12. Позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] та шлюб був розірваний 04 листопада 2010 року, що підтверджено копією паспорту серії [NUMBER]. Із копії довідки до акту МСЕК Міністерства охорони здоров'я України серії 10 ААБ № 101101 вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи з 07.02.2012 року безстроково; з 14.02.2011 року по 24.02.2011 року, з 13.05.2011 року по 30.05.2011 року, з 05.05.2011 року по 13.05.2011 року, з 11.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 08.12.2011 року по 21.12.2011 року, з 28.05.2012 року по 15.06.2012 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджено копіями виписки із історії хвороби № 476, № 28432/470, № 4297, б/н, № 3426, № 30433/492. 20.07.2012 року Бюро судово-авто товарознавчих експертиз судовим зроблений висновок № РС-017-12 від 20.07.2012 року про оцінку транспортного засобу «KIA» моделі «SHUMA», 1999 року випуску, що підтверджено копією висновку експерта та протоколом огляду транспортного засобу. Позивачкою [PERSON] проводились ремонтні роботи спірного автомобіля, що підтверджено копією чеків від 20.07.2012 року та від 28.04.2012 року. Як вбачається з копій матеріалів кримінального провадження за фактом крадіжки майна [PERSON], внесених до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 1201203045000042 від 28.11.2012 року, постановою старшого слідчого СВ Краснодонського РВ ГУМВС України у Луганської області [PERSON] провадження по справі закрито, у зв'язку з відсутністю злочину у кримінальному правопорушенні. При цьому були допитані у якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в своїх поясненнях зазначили, що до останнього дня свого життя [PERSON] користувався своїм автомобілем та не продавав його. Із копії листа прокуратури Краснодонського району Луганської області № 80-3035 вих. 12 від 06.11.2012 року вбачається, що призначена додаткова перевірка з приводу того, що [PERSON] самовільно розпорядилась автомобілем марки «KIA», моделі «SHUMA», який належав [PERSON] Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як вбачається із ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1 ст. 244 ЦК України). Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Належною формою договору купівлі-продажу автомобіля є письмова, що відповідає положенню п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України. У п. 25 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним» зазначено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки довіреність, на відміну від договору, не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль, то суд вважає, що видача довіреності на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до особи, на ім'я якої таку довіреність видано. Щодо доводів позивачки [PERSON] про те, що нею було оплачено [PERSON] 6 000,00 доларів США, то суд, вважає їх необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Враховуючи, що інших законом передбачених доказів переходу права власності на автомобіль від [PERSON], померлого [INFO] до [PERSON] не надано, а видана довіреність не є правочином купівлі-продажу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору доручення удаваним правочином, визнання його договором купівлі-продажу та визнання за позивачкою права власності на спірного автомобіля. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], суд зазначає наступне. Право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним законом надане саме власникові такого майна (ст. 387 ЦК України). Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Оскільки [PERSON] не набула права власності на спірний автомобіль, тому її позовні вимоги заявлені передчасно, а відтак - у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed