Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати за кожним з них право власності по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами і будовами, що знаходиться за адресою: с. Сімерки, вул. Колгоспна, №25 Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем [PERSON], яка померла 24 серпня 2014 року. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 24 серпня 2014 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, надвірних споруд і надбудов за адресою: с. Сімерки, вул. Колгоспна, №25 Перечинського району Закарпатської області. 08 жовтня 2008 року їх покійна мати [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, яке їй належало на момент укладення заповіту і все, що буде їй належати на день смерті і на яке вона буде мати право по закону, в тому числі житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться в с. Сімерки, вул. Колгоспна, №25 Перечинського району, заповіла позивачам у рівних долях. У встановлений законом строк вони звернулися до Перечинської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак нотаріусом їм було відмовлено у подальшому оформленні права власності на спадкове майно у звязку з відсутню свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок, тому просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не зявився, подав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі. Одночасно звернув увагу, що згідно рішення ІV сесії VІІ скликання від 28 січня 2016 року № 25 вулицю Колгоспна перейменовано на вулицю Садова. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 24 серпня 2014 року померла мати позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №175276, виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 26 серпня 2014 року, актовий запис №11. Згідно довідок Сімерківської сільської ради Перечинського району від 11 грудня 2015 року № 470 та №471, головою дворогосподарства за адресою: с. Сімерки, вул. Колгоспна, №25 Перечинського району, станом на 23 серпня 2014 року була [PERSON], [INFO], яка померла 24 серпня 2014 року, де на день її смерті був зареєстрований позивач [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] все своє майно, яке належить їй на момент складання заповіту, яке буде належати їй на день смерті і на яке вона буде мати право по закону, в тому числі житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться в с. Сімерки, вул. Колгоспна, 25 Перечинського району, заповіла [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в рівних долях, про що свідчить заповіт від 08 жовтня 2008 року, посвідчений приватним нотаріус Перечинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2219. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав з покійною матірю у спадковому будинку, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від її прийняття, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Крім цього встановлено, що позивачка [PERSON] 25 грудня 2014 року звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи №105/2014 стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла 24 серпня 2014 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому також вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з цим позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок №25 по вул. Садовій (до перейменування Колгоспній) у с. Сімерки Перечинського району Закарпатської області. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Отже враховуючи те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за заповітом за спадкодавцем [PERSON], однак у них існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту- визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved