Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Чернівецької міської ради про визначення часток у нерухомому майні посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2015 року реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,081 га по [ADDRESS] за нею, [PERSON] та третіми особами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на спірну земельну ділянку. 27.03.2019 року заведена спадкова справа. Спадкоємцями за законом є вона як дружина та треті особи як сини. \~ \~ \~ \~Після відкриття спадкової справи треті особи написали заяви про відмову від спадщини на її користь, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, оскільки приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. було винесено 29.07.2019 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яке буде об`єктом спадкування. Між ними, за життя [PERSON] , досягнуто згоди щодо визначення рівності в частках на власність на земельну ділянку площею 0,081 га по [ADDRESS] , відповідно до положень ст. 357 ЦК України, тобто по 1/5 ідеальної частки за кожним із співвласників, так як вони користувались земельною ділянкою сумісно, про що ніхто з співвласників не заперечував. Договір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю ними укладено не було, а на сьогоднішній день у них відсутня можливість його укласти відповідно до положень ст. 372 ЦК України в зв`язку зі смертю одного з співвласників. А тому просила визначити розмір часток за померлим та співвласниками у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що ідеальна частка кожного становить по 1/5, а також припинити право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки звернулась з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Треті особи та їх представник в судове засідання не з`явилися, представник третіх осіб звернулась з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилась, звернулась з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників\~\~справи\~\~чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачкою документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2015 року (а.с.6) реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,081 га по [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно та 27.03.2019 року заведено спадкову справу, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.14). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу, про народження, копією витягу з державного реєстру актових записів (а.с.8-12). Після відкриття спадкової справи треті особи написали заяви про відмову від спадщини на користь позивачки, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, оскільки приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. винесено 29.07.2019 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.13) у зв`язку з тим, що у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яке буде об`єктом спадкування. Між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за життя останнього було досягнуто згоди щодо визначення рівності в частках на власність на земельну ділянку площею 0,081 га по [ADDRESS] , відповідно до положень ст. 357 ЦК України, тобто по 1/5 ідеальної частки за кожним із співвласників, так як вони користувались земельною ділянкою сумісно, про що ніхто з співвласників не заперечував. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.\~ Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~\~ Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість\~ кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить визначити, що частка кожного з співвласників земельної ділянки площею 0,081 га по [ADDRESS] , а саме: позивачки, третіх осіб та померлого [INFO] [PERSON] становить по 1/5 ідеальної частки, а також припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,081 га по [ADDRESS] , задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved