Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Лютенської територіальної громади, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіна Світлана Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивують тим, що в житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] який відносився до типу колгоспного двору проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , спадщину після якого прийняв його син [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , спадщину після якого прийняла [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , спадщину прийняв [PERSON] , згідно заповіту. Земельна ділянка не приватизована. У встановлений законом термін позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримали відмову через відсутність правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачі не з`явилися, надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Буланкін С.М. в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 10.03.2020 року №002-46/327 домоволодіння в [ADDRESS] відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] - голова двору, дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , внук - [PERSON] . Земельна ділянка площею 0,33 га була передана у власність [PERSON] . Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року належало [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/5 кожному. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 08.01.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №02, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №02-46/708 від 28.05.2020 року [PERSON] , 1932 року народження був зареєстрований та проживав станом на 06.01.2008 року за адресою [ADDRESS] . На день смерті з ним були зареєстровані [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - внук. Згідно пояснень Гадяцької державної нотаріальної контори від 03.06.2020 року після померлого [INFO] [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась [PERSON] . 12.11.2008 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на пайову земельну ділянку та майновий пай на ім`я [PERSON] , який прийняв спадщину фактично. Відомості про інших спадкоємців відсутні. [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 26.06.2012 року зроблено відповідний актовий запис за №34, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2012 року. Згідно довідки, виданої виконкомом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 28.05.2020 року [PERSON] , 1956 року народження, був зареєстрований та проживав станом на 24.06.2012 року за адресою [ADDRESS] . На день смерті з ним були зареєстровані [PERSON] - мати, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори №60/01-16 від 03.06.2020 року після померлого [INFO] [PERSON] із заявами про відмову від прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] . 13 вересня 2013 року видавались свідоцтва про право на спадщину, на пайову земельну ділянку та майновий пай, на ім`я [PERSON] , яка прийняла спадщину фактично. Відомості про інших спадкоємців відсутні. [PERSON] померла [INFO] , про що 10.11.2017 року складено відповідний актовий запис №35, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.11.2017 року. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №02-46/708 від 28.05.2020 року [PERSON] , 1933 року народження була зареєстрована та проживала станом на 07.11.2017 року за адресою [ADDRESS] . На день смерті з нею була зареєстрована [PERSON] - невістка. Інших зареєстрованих станом на 07.11.2017 року за даною адресою не значилося. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіної С.М. №01-16/87 від 16.07.2020 року спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом є її онук [PERSON] . Інвентаризаційна оцінка домоволодіння в цілому була проведена 16.03.2020 року, про що свідчить копія Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , проведеної ДП «ІНВЕНТАРИЗАТОР-М». Згідно постанови приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Булінкіної С.М. від 03.06.2020 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з тим, що право власності , яке виникло у спадкодавця на підставі відомостей з по господарського обліку сільської ради, не зареєстровані в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в установленому законом порядку та набули права власності на вищезазначене домоволодіння, на яке відсутні правовстановлюючі документи , що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved