Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування. В обґрунтування позову вказали наступне. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 8/100 житлового будинку по [ADDRESS] . За життя [PERSON] подарувала 42/100 частки вказаного будинку [PERSON] . В подальшому нумерація будинку змінилася з «29» на «39». [INFO] [PERSON] помер. Його спадкоємцями стали [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що подані документи не підтверджують факт, що [PERSON] є донькою [PERSON] , не підтверджують факт належності 8/100 часток житлового будинку спадкодавиці, а також неможливо встановити коло спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР та неможливо встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] . Також зазначено, що наявна розбіжність у написанні по батькові [PERSON] , у зв`язку з чим позивачі не мають змоги оформити право на спадщину. Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Представник Коростишівської міської ради в підготовче засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивачів, представника відповідача, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцем якої є [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивачі своєчасно звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Серьожкіної О.М. № 197/02-31 від 22.12.2020р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що подані документи не підтверджують факт, що [PERSON] є донькою [PERSON] , не підтверджують факт належності 8/100 часток житлового будинку спадкодавиці, а також неможливо встановити коло спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР та неможливо встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] . Відповідно до архівної довідки Державного архіву Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації №Л-4790/04 від 16.11.2020р., у метричній книзі народжень по церкві Успіння Пресвятої Богородиці с.Студениця Житомирського повіту Волинської губернії за 1896 рік зазначено, що [INFO] народилася [PERSON] , запис реєстрації №41, «батьки [PERSON] », текст російською мовою. У будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку по [ADDRESS] , заведеній у 1935р., вчинено напис російською мовою « [PERSON] », в подальшому у тексті зазначено « [PERSON] ». У витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 15.08.2020р. міститься актовий запис про народження [PERSON] [INFO] доньки [PERSON] . У свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 17.05.1966р. зазначено, що Ѕ частини домоволодіння належить [PERSON] , відомості внесені українською мовою. У реєстраційному написі на цьому ж документі вказано, що право власності зареєстровано за « [PERSON] », відомості внесені російською мовою. Також на вказаному документі міститься напис про відчуження права власності на підставі договору дарування українською мовою « [PERSON] ». У копії свідоцтва про смерть померлою зазначено « [PERSON] », серія [NUMBER] , виданого Коростишівським органом ЗАГСУ 10.01.1991р. Згідно витягу з рішення Коростишівської міської ради № 1055 від 13.10.2015р. вулицю Куйбишева перейменовано, нова назва вулиці «Олександра Довженка». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цьогоКодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.1,3 ст.1268 ЦК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні в справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, тому за позивачами слід визнати право власності на вказаний будинок, а також встановити факт належності правовстановлюючого документа. Невизнані права позивачів, як спадкоємців за законом, підлягають захисту в судовому порядку шляхом постановлення рішення про визнання їх права на спадкове майно, оскільки в інший спосіб захистити своє право позивачі не мають можливості. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, на підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.328, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved