Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з цивільним позовом до Чижиківської сільської ради Пустомитівсього району Львівської області, третя особа Пустомитівська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яке складається із земельної ділянки, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 033601, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:05:458:02008, а саме земельної ділянки кадастровий номер 4623687900:07:000:0036 розміром 0, 3931 га та кадастровий номер 46236879000:06:000:0096 розміром 0, 1506 га та земельного паю розміром 1, 86 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) за\~ № 1268.\~ Свої вимоги мотивує тим, що у [INFO] померла позивачки матір, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю) у землі, що знаходиться у колективній власності АТП «Винниківське» площею 1, 86 га без визначення цієї частки внатурі, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) за № 1268.\~ Довідкою Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 579 від 22.10.2012 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , до дня смерті проживали в [ADDRESS] , разом із позивачкою (дочкою), яка доглядала за батьками, разом вели спільне господарство та обробляли земельні ділянки. Тобто згідно ч. 1 ст. 529, ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, позивачка та її батько [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] в рівних частках. [INFO] , помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0, 5437 га, що знаходиться на території Чижиківської сільської ради, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЛВ № 033601 від 07.06.2005 року, що виданий згідно розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 20.11.2003 року № 543 та 1/2 частки земельної ділянки, успадкованої після смерті матері позивачки.\~ Вказане спадкове майно, позивачка, як спадкоємець, що на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем прийняла, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майном. Позивачка звернулася до Пустомитівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після спадкодавця [PERSON] . 23.12.2014 року, Пустомитівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про спадщину,\~ оскільки у паспорті позивача місцем реєстрації зазначено [ADDRESS] та запропоновано звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Враховуючи, що позивачка фактично прийняла спадщину, але не може розпоряджатися зазначеним вище майном, вона змушена звернутися до суду. Доказом того, що позивачка постійно проживала із спадкодавцем, є довідка Чижиківської сільської ради № 579 від 22.10.2012 року, яка є відповіддю органу місцевого самоврядування, що відповідає п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2014 року. Таким чином враховуючи, що позивачка постійно проживала із спадкодавцем до дня його смерті, що підтверджується довідками тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити та додатково пояснив, що його довірителька [PERSON] , зареєстрована у м. Львові з 2003 року, однак копія паспорта у нього відсутня. Представник відповідача Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений,\~ однак подав заяву про розгляд справи у відсутності сільської ради, та про визнання позовних виог у повному обсязі. Представник третьої особи Пустомитівської державної нотаріальної контори,\~\~ в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Згідно\~ ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову\~ суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання\~ відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачки, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 05.06.2002 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності АТП «Винниківське» розміром 1, 86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно довідки № 745 від 03.12.2013 року, що видана виконавчим комітетом Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала разом із чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] . [PERSON] проживала разом з батьками, вели спільне господарство і обробляли земельні ділянки. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності\~ЦК\~і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] \~ померла у 2002 році, відповідно до\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~на вказані правовідносини поширюється дія\~ЦК УРСР від 1963 року. Відповідно до\~ст. 548 ЦК УРСР\~для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 та ч. 2\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 124 чинної на час виникнення спірних правовідносин Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5\~\~(втратила чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції Української PCP від 14 червня 1994 року № 18/5), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини\~\~(ст. 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може служити наявність у спадкоємців ощадної книжки, квитанції про здані в ломбард речі, технічного паспорту на автомобіль чи мотоцикл або свідоцтва на моточовен та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користуватися яким можливо лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.\~\~ Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (зі змінами), затвердженій\~наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, яка також набула чинності на момент виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. У випадку, коли особи прийняли спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформили права на спадщину, підстави для пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування та спір з приводу спадщини відсутні, а тому слід звертатись про встановлення факту прийняття спадщини, згідно листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2011 року. Внаслідок його смерті відкрилася, до складу якої увійшло право власності на земельні ділянки площею 0, 5437 га. призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №033601 від 07.07.2005 року, яка складається із земельної ділянки площею 0, 1506 га кадастровий номер 4623687900:06:000:0096 та земельної ділянки площею 0,3931 га кадастровий номер 4623687900:07:000:0036. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями після смерті [PERSON] , є позивачка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , від 03.06.1950 року. Прізвище змінила з « [PERSON] » на « [PERSON] », внаслідок укладення шлюбу, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 22.02.1969 року.\~ У відповідності до ст.ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за\~заповітом\~чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час\~відкриття спадщини\~не проживав постійно із спадкодавцем, має подати\~ нотаріусу\~заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється\~строк\~у шість місяців, який починається з часу\~відкриття спадщини. Таким чином, спадщина може бути прийнята спадкоємцями двома способами: шляхом написання заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців з моменту її відкриття або шляхом фактичного прийняття спадщини. Згідно листа Завідувача Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. від 23.12.2014 року вих № /01-16, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після спадкодавця [PERSON] , оскільки [PERSON] постійно проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , тому нею пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Як вбачається з довідки Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 745 від 13.12.2013 року, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] , проживав із своєю дочкою [PERSON] в [ADDRESS] . [PERSON] проживала разом із батьками, вели спільне господарств і обробляли земельні ділянки. Також в судовому засіданні судом встановлено, що позивачка [PERSON] , з 2003 року має місце реєстрації згідно паспортних даних, у [ADDRESS] . За змістом пункту 3. 22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із цим спадкодавцем. Разом з тим, згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб. Довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця\~ проживання\~ або\~ місця перебування особи. Таким чином, поняття місця проживання та місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться не є тотожними. Виходячи з системного аналізу вказаних положень, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із цим спадкодавцем, може бути доказом фактичного проживання лише за відсутності даних про місце реєстрації фізичної особи, в іншому випадку (тобто при наявності відмітки в паспорті про місце реєстрації) - така довідка є лише доказом місця перебування фізичної особи. Враховуючи вищенаведене, суд не бере до уваги довідку Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 745 від 13.12.2013 року, вищевказана довідка не є належним доказом того, що позивач [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала разом з ним, оскільки місцем реєстрації позивачки є [ADDRESS] , тому правових підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Outcome: dismissed