Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно та зняття арешту, посилаючись на те, що 23 червня 2017 року між ними та ПАТ «БМ Банк» укладено договір № 873 купівлі-продажу не житлового приміщення, що знаходиться за адресою:: [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. У відповідності до умов виказаного договору позивачі набули по Ѕ частині нежилого приміщення у власність, сплативши 580 000 грн. продавцю. Відповідно до п. 1.5 Договору, продавець стверджує, що на момент укладення цього договору нежитлове приміщення не перебуває під арештом чи забороною, воно не заставлене, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено продавцем будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування іншим особам. Інформація про інші зареєстровані речові права, їх обтяження на зазначений об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Отже, позивачами у законний спосіб набуто право власності на вказане нежитлове приміщення. Відповідні записи внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 25 липня 2017 року після купівлі вказаного приміщення з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стало відомо про відсутність відомостей про право власності на приміщення та про накладення арешту на зазначене приміщення згідно постанови від 01 серпня 2017 року про арешт майна боржника ТОВ «Фірма Міг», в тому числі і майна позивачів, яке вони придбали за договором купівлі-продажу. Отже, вказані обтяження були накладені вже після укладення договору купівлі-продажу, за яким право власності на приміщення перейшло до позивачів. 10 серпня 2017 року позивачі звернулися до Центрального відділу ДВС зі скаргою на дії державного виконавця та просили скасувати накладений арешт, однак у задоволенні скарги було відмовлено та роз`яснено, що позивачі не є стороною виконавчого провадження та не можуть подавати відповідні скарги, але згідно вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» можуть звернутися до суду з позовом про скасування арешту та визнання права власності на це майно. У зв`язку з цим, просять визнати за позивачами право власності на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] по Ѕ частині; зобов`язати Центральний відділ ДВС м. Черкаси скасувати арешт, накладений згідно постанови про арешт майна боржника від 01 серпня 2017 року у виконавчому провадженні № 54412029 за записом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 21698423. Ухвалою від 28 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 27 березня 2018 року задоволено клопотання представника ТОВ «Фірма Міг» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. 13 квітня 2018 року представником ТОВ «Фірма Міг» подано відзив на позовну заяву. Ухвалою від 20 квітня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 30 травня 2018 року позивачами подано заперечення на відзив на позовну заяву. Ухвалою від 31 травня 2018 року до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ПАТ «БМ Банк». Ухвалою від 17 липня 2018 року провадження у справі зупинено до розгляду адміністративної справи ПАТ «БМ Банк» до Міністерства юстиції України, третя особа:, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Фірма Міг», [PERSON] та [PERSON] , про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 24 липня 2017 року № 2336/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрації речових прав на нерухоме майно записів стосовно рішень про державну реєстрацію прав, які були скасовані наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2017 року № 2336/5, а саме: від 03 квітня 2017 року №№ 34589722, 34589588, 34589243, 34589132, 34589008, 34588863, 34587019, 34585934; від 23 червня 2017 року №№ 35837007, 35832945, 35833315, яка перебуває в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва. 24 липня 2018 року позивачами подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про зупинення провадження по справі. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 22 серпня 2018 року ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2018 року залишено без змін. Ухвалою суду від 05 березня 2019 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року провадження у справі призупинено до розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «Фірма Міг» до Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК», приватного нотаріуса Черкаського нотаріального округу НАУМЕНКО Тетяни Миколаївни, [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності, витребування майна у добросовісного набувача, яка перебуває в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси. Постановою Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року ухвала суду від 19 серпня 2019 року про зупинення провадження у справа залишена без змін. Ухвалою суду від 10 червня 2021 року провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Фірма МІГ» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, в подальшому до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні. Разом з тим, суд причину неявки представника відповідача не може визнати поважною, виходячи з наступного. Справа надійшла до суду 20 лютого 2018 року. Справа неодноразово призначалася до розгляду, а також провадження по справі призупинялося. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 210 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. З поданого представником відповідача до суду клопотання вбачається, що розгляд справи, про участь в якій повідомив представник відповідача, була призначена до розгляду пізніше, ніж розгляд даної цивільної справи. Крім того, розгляд справи неодноразово був відкладений, зокрема, і за клопотанням представника ТОВ «Фірма МІГ». Отже, судом вжиті всі заходи щодо повідомлення учасників судового розгляду, тому суд приходить до висновку про умисне затягування відповідачем розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зважаючи на викладене та те, що справа у провадженні суду перебуває значний час, суд вважає за необхідне провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства та Законом України «Про виконавче провадження». Як встановлено в судовому засіданні, 23 червня 2017 року між позивачами та ПАТ «БМ Банк» укладено договір № 873 купівлі-продажу не житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. У відповідності до умов виказаного договору позивачі набули по Ѕ частині нежилого приміщення у власність, сплативши 580 000 грн. продавцю. Відповідно до п. 1.5 Договору, продавець стверджує, що на момент укладення цього договору нежитлове приміщення не перебуває під арештом чи забороною, воно не заставлене, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено продавцем будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування іншим особам. Інформація про інші зареєстровані речові права, їх обтяження на зазначений об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Відповідні записи внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджено копією Інформаційної довідки від 27 червня 2017 року (Т.1, а.с. 16-17). При цьому, на виконанні в Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження ВП № 54412029 щодо виконання виконавчого листа № 712/13277/16-ц виданого 21 квітня 2017 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ТОВ «Фірма МІГ» на користь [PERSON] боргу в сумі 4 168 874,55 грн. В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову від 01 серпня 2017 року про накладення арешту на нерухоме майно боржника, зокрема, і на частину нежитлового приміщення - торговий павільйон за адресою: [ADDRESS] . 10 серпня 2017 року позивачі звернулися до Центрального відділу ДВС зі скаргою на дії державного виконавця та просили скасувати накладений арешт, однак у задоволенні скарги було відмовлено та роз`яснено, що позивачі не є стороною виконавчого провадження та не можуть подавати відповідні скарги, але згідно вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» можуть звернутися до суду з позовом про скасування арешту та визнання права власності на це майно. Згідно наказу Міністерства юстиції № 2336/5 від 24 липня 2017 року скасовані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема і щодо права власності за позивачами на вказане нежитлове приміщення. 29 жовтня 2018 року Окружним адміністративним судом м. Києва зазначений наказ Міністерства юстиції скасовано та зобов`язано поновити запис в реєстрі прав власності, зокрема, згідно якого позивачі є власниками нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . 13 лютого 2019 року Шостий апеляційний адміністративний суд вказане рішення залишив без змін. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Фірма МІГ» до АТ «БМ Банк», приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М., [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності, витребування майна у добросовісних набувачів. Постановою Черкаського апеляційного суду від 26 травня 2021 року вказане рішення залишено без змін. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, зазначеними судовими рішеннями встановлено, що позивачами у законний спосіб набуто право власності на спірне нежитлове приміщення, скасовані реєстраційні записи щодо права власності поновлено в реєстрі права власності, а отже суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо визнання за позивачами права власності на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про скасування арешту суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. За таких обставин, суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає позивачам в повному обсязі реалізувати своє право щодо розпорядження належним їм майном, а тому позовні вимоги щодо скасування арешту є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Outcome: dismissed