Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги [PERSON] , мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] з 15 липня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від зазначеного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Шлюб між сторонами було розірвано рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 27.12.2018 року. Відповідач з 01 травня 2019 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини, хоча є працездатним та отримує дохід, інших осіб на утриманні не має. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04 червня 2019 року і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» (а.с. 86). На адресу суду від позивачки надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 74). Як вбачається з довідок оператора поштового зв`язку «Укрпошта» за адресою проживання відповідача, зазначеною в позові та підтвердженою його особистою заявою від 25 листопада 2019 року, вручити останньому судові повістки про виклик до суду виявилось неможливим (а.с. 36, 41, 43, 58, 71, 81). У зв`язку з викладеним Вугледарським міським судом Донецької області, з метою виклику відповідача в судове засідання та повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 22 липня 2019 року, від 07 квітня 2020 року, 17 квітня 2020 року, від 19 травня 2020 року та від 14 липня 2020 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 36, 41, 43, 58, 71, 72, 81). Однак, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На адресу суду від відповідача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, згідно з яким останній зазначає, що не заперечує проти виплати аліментів на дитину (а.с. 43). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 липня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 15 липня 2005 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 липня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 23 листопада 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , уродженцем міста Мар`їнки Мар`їнського району Донецької області, та [PERSON] , [INFO] , уродженкою міста Вугледара Донецької області, який був зареєстрований 15 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 67 (а.с. 6-9). Відповідно до довідки №057 від 03 червня 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Агат-Вугледар», [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 13 лютого 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] змінила власне ім`я на [PERSON] (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповдіно до ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка виховує малолітню доньку, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, який є працездатною особою, має можливість працювати та заробляти кошти, а також не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Окрім того, враховуючи, що положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на усталену судову практику щодо розміру стягуваних аліментів на одну дитину, підтверджену ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, вважає доцільним, необхідним та достатнім стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову, а саме з 04 червня 2019 року, і до повноліття [PERSON] . Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення аліментів, а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial