Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб без самостійних вимог приватних нотаріусів Сирбу Людмили Борисівни, Коржан Віри Данилівни про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. Підставами для звернення до суду з даним позовом є сумнів того, що підпис у заповіті від імені матері [PERSON] належить їй. При житті мама не мала наміру заповідати частину будинковолодіння під [ADDRESS] тільки одній доньці [PERSON] відповідачці по справі, тому, що їх є троє дітей. В цьому будинку [PERSON] також має частку власності, постійно проживала з мамою. Будинок є постійним місцем проживання [PERSON]. За власні кошти і за узгодженням з мамою позивач організувала і оплатила будівництво колодязя; воріт та огорожі, заміни вікон у будинку на металопластикові та підведення газової мережі. Документами, які засвідчують наявність спору є: заповіт від імені [PERSON], і на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Сирбу Л.Б., після смерті спадкодавця видано свідоцтво про право власності на спадкове майно спадкоємцю [PERSON] приватним нотаріусом Коржан В.Д.. Заповіт посвідчено 21.03.2008 року, а свідоцтво про право власності на спадкове майно видано відповідачці 29.11.2012 р.. За цим документом відповідачка має право на ? будинковолодіння під [ADDRESS]. Відсутність наміру передачі спадкового майна одній особі, тобто волевиявлення заповідача стверджується ними позивачами тим, що вчинений підпис у заповіті не належить заповідачці (спадкодавиці) [PERSON]. Тобто підпис у заповіті підроблений іншою особою. Цю обставину позивачі виявили нещодавно, у зв'язку зі справою у суді через свідоцтво про спадщину [PERSON]. Позивачі стверджують, що мають вільні зразки підписів мами при її житті. Її підпис вчинений у паспорті громадянина України, у картонці Ф-1, яка міститься у картотеці міграційної служби. У заяві РАЦС на реєстрацію шлюбу, у заяві на оформлення пенсії, у відомостях на отримання пенсії, у заявах по земельних питаннях до міської ради та інших документах. Позивачі стверджують, що в апеляційній скарзі від 19.08.2008 р. підпис від імені [PERSON] взагалі мало має спільного з підписом у паспорті. Суттєво різняться підписи від імені [PERSON] у довіреності на [PERSON] посвідченої 12.11.2007 р., а також у позовній заяві від 06.06.2008 р. Суттєво різниться підпис у заяві [PERSON] до Сторожинецької міської ради про зміну рішення міської ради та видачу державних актів на землю поданої у січні 2011 року. Ці документи були підготовлені за короткий період часу до посвідчення заповіту, підпис якого ставиться під сумнів. У серпні 2011 р. ще за чотири місяці до заяви до міської ради від імені [PERSON] нотаріально посвідчувалася довіреність на [PERSON], але від імені [PERSON] підпис вчинила [PERSON], оскільки [PERSON] була хворою. У довіреності зазначено, що [PERSON] не може прочитати довіреність і власноручно підписати її. Аналіз зазначених документів і візуальне порівняння підписів [PERSON] з підписом у заповіті та паспорті викликав у них сумнів, що підпис у заповіті вчинений їх мамою власноручно. Цей сумнів у них виник ще й тому, що у мами не було наміру передати усе її майно у спадщину по заповіту лише одній доньці. Позивачі були у добрих відносинах з мамою, доглядали останню. Одержавши в кінці листопада 2014 року у нотаріальній конторі Коржан В.Д. копію заповіту позивачі візуально побачили, що цей підпис вчинений не мамою, а в порівнянні з іншими документами, де вчинений підпис від імені мами, вони виявили їх суттєві розбіжності. Позивачі вважають, що строк позовної давності не витік, оскільки свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом видано [PERSON] 29.11.2012 р. З початку 2014 року був поданий перший позов до Сторожинецького районного суду, була відкрита цивільна справа за якою проводилась судова експертиза. По справі була подана заява про залишення позову без розгляду. Через короткий період часу, усунувши перешкоди розгляду справи в суді, позивачами 15.12.2014року був поданий новий позов, були проведені процесуальні дії, призначена та проведена судова почеркознавча експертиза ідентифікації підпису у заповіті. За заявою позивачів 14.01.2016р. суд виніс ухвалу про задоволення зави про залишення позову без розгляду. В межах строку апеляційного оскарження ухвали та усунувши причини, які перешкоджали розгляду справи, вони знову подали позов до суду, тому вважають, що строк позовної давності ними не порушено. На підставі наведеного позивачі просять суд винести рішення, яким визнати недійсним заповіт посвідчений приватним нотаріусом Сирбу Л.Б. 21.03.2008р. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом [PERSON] видане приватним нотаріусом Коржан В.Д. 29.11.2012 р.. В судове засідання позивач [PERSON] повторно не з'явився. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на викладені вище обставини, просить його задоволити. Відповідач, її представник [PERSON] позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, зазначили, що відповідач [PERSON] здійснювала догляд за мамою, тому мама склала на неї заповіт, підпис у заповіті мами. Приватний нотаріус Сторожинецького нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. у судове засідання не з'явилася, надала суду лист у якому просила справу розглянути у її відсутності. Приватний нотаріус Сторожинецького нотаріального округу Чернівецької області Сирбу Л.Б. у судове засідання не з'явилася. Судом встановлено, що 21 березня 2008р. [PERSON] складено заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б., у якому все майно, яке буде їй належати на день смерті заповіла [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] 29.11.2012р. видано свідоцтво про право власності на спадкове майно спадкоємцю [PERSON] приватним нотаріусом Коржан В.Д., згідно якого свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 від ? часток видано [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 від ? часток [PERSON] ще не видано. Відповідно до висновку експертів №15551/15552/15-32 від 23.10.2015р. Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз зроблено висновок, що підпис від імені [PERSON] в графі «підпис ___» у заповіті від 21.03.2008 складеному від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідченому Сирбу Л.Б., приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрованого у реєстрі за №1310 виконаний самою [PERSON]. Відповідно до норм ЦК України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи. Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Відповідно до п.17 постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 Про судову практику у справах про спадкування, право на пред'явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Позивач, у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надала жодних доказів, які б вказували на те, що оспорюваний заповіт є недійсним з підстав, визначених ст. 1257 ЦК України. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним заповіту складений [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається із висновку експертів №15551/15552/15-32 від 23.10.2015р. Київського Науково-дослідного інституту судових експертизу заповіті від 21.03.2008 складеному від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідченому Сирбу Л.Б., приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрованого у реєстрі за №1310 виконаний самою [PERSON]. Посилання позивача на те, що підпис у заповіті зроблений не мамою [PERSON], суд вважає, не доведеним. Інші підстави щодо визнання заповіту недійсним позивач не обгрунтував жодним належними і допустими доказами. Суд приходить до висновку, що заповідач [PERSON] на момент складання заповіту 21.03.2008р. мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним, відповідало її внутрішній волі та було спрямоване на настання наслідків, зазначених у заповіті на розпорядження належним їй майном на випадок смерті, а також заповіт не суперечить інтересам спадкодавця та моральним засадам суспільства. Враховуючи те, що підстав для визнання недійсним оспорюваного заповіту [PERSON] судом не встановлено, а тому позовні вимоги про визнання недійсним заповіту посвідченого 21.03.2008року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б., не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.207 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Outcome: dismissed