Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачі звернулися до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Адамівської сільської ради, Софіївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, посилаючись на наступне. [INFO] помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]; - земельної ділянки, площею 0,25 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої на території Софіївської сільської ради, с. Софіївка, Білгород - Дністровського району Одеської області; - земельної ділянки, площею 2,00 га, яка надана ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області; - земельної ділянки, площею 0,60 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області; - земельної ділянки, площею 0,40 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області. Нотаріальним чином оформити свої спадкові права позивачі не в змозі, оскільки [PERSON] є спадкоємицею за законом на обов'язкову частку у спадщині, а згідно ст. 1241 ЦК України розмір обов'язкової частки у спадщині складає половину частки , яка належала б кожному спадкоємцю за законом, тому позивачам було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином. Представник позивачів у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів, просив суд задовольнити уточнену позовну заяву. Представник Адамівської сільської ради у судове засідання не з'явився, про час, місце т адату судового засідання був сповіщений належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив. Представник Софіївської сільської ради у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], яке було зареєстровано та видано 14 квітня 2009 року виконавчим комітетом Софіївської сільської ради, про що в Книзі смертей зроблено відповідний актовий запис за № 05. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності від 23.01.1995 року. - земельної ділянки, площею 0,25 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої на території Софіївської сільської ради, с. Софіївка, Білгород - Дністровського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 09.01.2001 року, серії ІІ-ОД № 003103, що виданий на підставі рішення 13 сесії ІІІ скликання Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області від 09.02.2000 року за №139-ІІ , про що акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 76, кадастровий номер земельної ділянки № 5120886700:02:001:0037; - земельної ділянки, площею 2,00 га, яка надана ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 20.04.2001 року, серії РІ № 471179, що виданий на підставі рішення XVIII сесії XXIII скликання Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області від 17.01.2001 року за № 8, про що акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 109, кадастровий номер земельної ділянки № 51208800300:01:002:0470; - земельної ділянки, площею 0,60 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 09.01.2001 року, серії ІІ-ОД № 003126, що виданий на підставі 13 сесії ІІІ скликання Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області від 09.02.2000 року за №139-ІІІ, про що акт зареєстровано в Книзі записів державних актів приватної власності на землю за № 77, кадастровий номер земельної ділянки № 5120886700:01:001:0400; - земельної ділянки, площею 0,40 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 12.03.20202 року, серії РІ № 468402, що виданий на підставі рішення 13 сесії ІІІ скликання Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області від 29 лютого 2000 року, про що акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 283, кадастровий номер земельної ділянки № 5120886700:01:001:0401. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296, 1298 ЦК України спадкоємці, які прийняли спадщину, можуть одержати свідоцтво про право на спадщину після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі спадкової справи, відкритої 28 квітня 2009 року за № 160/2009 до майна померлого [PERSON], державний нотаріус Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори відмови позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв'язку з тим, що [PERSON] є спадкоємицею за законом на обов'язкову частку у спадщині. Як вбачається з витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо земельних ділянок, які належали [PERSON], який помер [INFO],реєстрація права власності на вищевказані земельні ділянки не проводилася. Однак, як вбачається з відповіді № 03-01-14/2998 від 22.09.2014 року, відділу держземагенства у Білгород - Дністровському районі Одеської області, [PERSON], який помер [INFO], згідно наявних даних належать вищевказані земельні ділянки. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2012 року (Справа № 1505/4411/2012), було затверджено мирову угоду між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої в порядку спадкування визнається право власності, шляхом передачі у власність кожному наступну частку житлового будинку, [ADDRESS]: [PERSON] 1/3 частка; [PERSON] - 1-3 частка, [PERSON] - 1/6 частка, [PERSON] - 1/6 частка. Позивачі звернулися до державного нотаріуса з метою розподілення земельної ділянки, площею 0,25 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої на території Софіївської сільської ради, с. Софіївка, Білгород - Дністровського району Одеської області, однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до ухвали суду не вирішено питання щодо визнання за кожним із спадкоємців права власності на земельну ділянку, виходячи із розміру часток у праві власності на житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є: - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, серії [NUMBER], яке зареєстроване [INFO] та видано Адамівської сільської радою, про що в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис за № 5; - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], яке зареєстроване Адамівської сільської радою 08.07.1960 року, про що в Книзі актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис за № 14; - [PERSON], яка померла у 2011 році, але має двох синів - [PERSON] та [PERSON], які мають право, в силу ст. 1276 ЦК України, на частку спадщини померлої мати, яка є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], яке видано Софіївської сільської радою, 24.07.1958 року, про що в Книзі записів актів громадянського стану зроблена відповідний актовий запис за № 32. Згідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст.1222 спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Однак як вбачається з уточненої позовної заяви, позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] відмовляються від своєї частки спадщини у вигляді: - земельної ділянки, площею 0,25 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої на території Софіївської сільської ради, с. Софіївка, Білгород - Дністровського району Одеської області; - земельної ділянки, площею 2,00 га, яка надана ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Адамівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області; - земельної ділянки, площею 0,60 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області; - земельної ділянки, площею 0,40 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Софіївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Після смерті [PERSON], позивачі здійснюють роботи, сплачують платежі і збори, користується землею, що відповідності до ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття спадщини. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спадкове майно дійсно належало померлому, але він не встиг належним чином оформити право власності, спадкоємці у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому суд вважає постановити рішення із повним задоволенням позову.

Outcome: approved