Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], територіальної громади в особі Миколаївської селищної ради Сімферопольського району про припинення права спільної сумісної власності відповідачів [PERSON], [PERSON] на житлову кімнату 1-4 в літ. А в домоволодінні [ADDRESS], визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла мати позивачів - [PERSON] Після смерті матері позивачів відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] заповіла житлову кімнату 16 м.кв. в літ А [PERSON], а інші житлові та підсобні приміщення заповіла позивачам у рівних частках. [INFO] року померла [PERSON] та після її смерті відповідачі прийняли спадщину. Житлова кімната площею 16 м.кв. в літ. А була згодом зруйнована. Таким чином позивачі вважають, що право власності відповідачів на цю житлову кімнату припинилось. На теперішній час позивачі не можуть оформили належні їм частки у зв'язку з тим, що отримали відмову від нотаріусу в оформленні спадщини. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги по мотивах, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач - [PERSON] позовні вимоги визнала. В судове засідання представник відповідача - територіальної громади в особі Миколаївської селищної ради Сімферопольського району не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. В судове засідання відповідач - [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивачів, відповідачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких між сторонами ті іншими особами, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По справі встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. За життя [PERSON] належало право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності № 500. Згідно з заповітом від 25.06.1997 року, зареєстрованому в реєстрі за № 157, [PERSON] заповіла з домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житлову кімнату 16 м.кв. в літ «А» [PERSON], а інші кімнати у будинку та будови в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивачі та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до Сімферопольської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується спадковою справою № 480/97. П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з відповіді Сімферопольської районної державної нотаріальної контори № 402/01-14, адресованій [PERSON], вбачається, що до відома [PERSON] було доведено, що нотаріус видає свідоцтво про право власності на ідеальну частку будинку, а не на житлові кімнати. Також згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На обґрунтування позовних вимоги позивачі послалися на ст. ст. 364 ЦК України. Згідно з п.4 ч.1 ст. 346 ЦК України знищення майна є підставою для припинення права власності. Дослідивши матеріали справи та докази, які були надані позивачем, суд приходить до висновку, що право власності позивачів на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], ні ким не оспорюється та підстав для припинення права спільної сумісної власності відповідачів [PERSON], [PERSON] на житлову кімнату 1-4 в літ. А в домоволодінні [ADDRESS] та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], за позивачами не має. У зв'язку з чим в позові [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], територіальної громади в особі Миколаївської селищної ради Сімферопольського району про припинення права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом слід відмовити. З урахуванням викладеного, на підставі ст. 1218 ЦК України ,

Outcome: dismissed