Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права на приватизацію квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що всі вони, позивачі, постійно мешкають в квартирі [ADDRESS]. Цей факт підтверджують довідки СМКП «Житлово-експлуатаційна контора-2» №2816 від 23.10.2018 року, № 2911 від 30.10.2018 року, з яких вбачається, що наймачі квартири проживають в ній з березня 1979 року. Це були [PERSON] і [PERSON] та їх діти. З часом склад жильців змінився. На теперішній час в квартирі зареєстровані та постійно проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (діти [PERSON] та [PERSON]) та [PERSON], [INFO], син [PERSON]. Вони зверталися до органу приватизації - Синельниківської міської ради з заявою про оформлення передачі в приватну власність вищевказаної квартири. Двічі вони отримували від Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради письмові роз'яснення щодо порядку оформлення приватизації квартири № 869 від 01.08.2018 р. та № 1119 від 27.09.2018 року. Позивачі надали всі необхідні документи, але отримали відповідь про відмову в передачі квартири в приватну власність від Управління житлово-комунального господарства комунальної власності за № 1320 від 15.11.2018 року, так як в пакеті документів, який був ними поданий- відсутній ордер на житлове приміщення, що унеможливлює підготовку рішення органу приватизації про приватизацію квартири [ADDRESS] Вважають, що відповідач безпідставно відмовляє їм в оформленні документів на приватизацію квартири, тим самим порушуючи їх право. Ордер на вселення у житло видавався в 1979 році їхнім батькам адміністрацією Синельниківського ресорного заводу і найголовнішою умовою є те, що вселення у житлове приміщення і користування ним відбулося на законних підставах. Отримання ордера є формалізованим підтвердженням наявності відповідного рішення. Відсутність ордера не може бути причиною відмови в приватизації квартири. Роль ордера є обмеженою, він регулює лише правовідносини по наданню житла та вселення в житло. Правовідношення житлового найму виникають безпосередньо після вселення осіб в надане житло. З 1979 року і до теперішнього часу власником квартири або балансоутримувачами не пред'являлося претензій щодо незаконності мешкання у квартирі. Правомірність їхнього заселення не оспорюється самим відповідачем. Відповідно до частин 10, 11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир у приватизації займаного ними житла. Вважають, що відмова відповідача у приватизації квартири в якій вони постійно мешкають не відповідає вимогам законодавства. Просять визнати за : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] право на приватизацію квартири [ADDRESS] До початку проведення судового засідання позивачі надали суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх присутності. Представник відповідача [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її присутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів. Як встановлено судом, з дозволу адміністрації Синельниківського ресорного заводу в березні 1979 року [PERSON] та [PERSON] вселились в квартиру [ADDRESS] разом з малолітньою донькою [PERSON]. Оскільки інше судом не встановлено, то суд виходить із презумпції того, що вселення в квартиру відбулось на законних підставах. Той факт, що батьки позивачів були прописані в цій квартирі постійно свідчить про те, що вселялись вони на підставі ордеру і були законним наймачами вказаного житлового приміщення. На теперішній час за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (діти [PERSON] та [PERSON].) та [PERSON], [INFO], син [PERSON], що підтверджується довідками СМКП «ЖЕК-2» за №2816 від 23.10.20128 року та №2911 від 30.10.2018 року.. З метою отримання дозволу на приватизацію квартири, позивачі звернулися з заявою про оформлення передачі в приватну власність квартири до Управління житлового-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради, але, листом №1320 від 15.11.2018 року Управління ЖКГКМ Синельниківської міської ради, їм роз'яснено про неможливість надання згоди на приватизацію, оскільки надані ними документи не відповідають вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», у зв'язку із відсутністю ордеру на житлове приміщення. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Її балансоутримувачем є Синельниківське міське комунальне підприємство «ЖЕК-2». Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивачі на законних підставах проживають та є зареєстрованими в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги і визнати за позивачами право на приватизацію квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, 3/89, за відсутності ордеру про надання житлової площі. На підставі викладеного, Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 328, 345 ЦК України,

Outcome: approved