Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15.08.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 77 років померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4, 68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великописарівської селищної ради Сумської області. Вона являється спадкоємцем за законом першої черги як рідна донька померлої. Спадщину після смерті матері прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини. На даний час спадщина ніким юридично не оформлена, відумерлою не визнавалася. Оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо через втрату оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Виготовити його дублікат на померлу особу не можливо. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.3/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с. 21/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 77 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4, 68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великописарівської селищної ради Сумської області, та належить померлій відповідно до державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого за № 642 від 27.12.2001, вартість земельної ділянки становить 56 160 гривень /а.с.6-8/. Позивачка після смерті [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги як рідна донька, родинні стосунки підтверджені /а.с.9/. Відповідно до копії домової книги [PERSON] була постійною мешканкою [ADDRESS], разом з нею за вказаною адресою з 1974 року зареєстрована [PERSON] /а.с.10-11/. Оригінал правоустановчого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а. с.13/. Приватний нотаріус Васильченко Н.В. відмовив позивачці у письмовій формі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правоустановчого документу на спадкове майно /а.с.12/. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після її смерті не реєструвалася /а.с.22-23/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] року після смерті матері позивача [PERSON] Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в зв'язку з тим, що втрачений оригінал правоустановчого документу на земельну ділянку. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved