Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка 24 квітня 2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 03 квітня 2001 року працює на підприємстві відповідача, проте відповідач не виплачує їй заробітну плату, у зв'язку із чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2013 року по березень 2014 року у розмірі 6047,60 грн., та моральну шкоду у розмірі 3000 грн., тому що через невиплату заробітної плати був порушений нормальний уклад її життя , вона була залишена без засобів до існування, у зв'язку з наведеними обставинами відчувала моральні страждання. В судовому засіданні змінила позовні вимоги з урахуванням того , що було сплачено частину зарплати та просить стягнути несплачену зарплату за грудень 2013 року , січень , лютий та березень 2014 року в розмірі 4094,89 грн. Решта вимог залишається попередніми. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечує проти вимог позивачки про стягнення заборгованості по заробітній платі. Вважає , що моральну шкоду заподіяно не було , оскільки заборгованість по заробітній платі утворилась у зв'язку із важким фінансовим становищем підприємства внаслідок кризових явищ у країні , підвищенням тарифів на енергоносії, спадом замовлень на продукцію підприємства та необхідності сплати кредиту в іноземній валюти , курс якої значно збільшився. Суд знаходить позов частково обґрунтованим і підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка працює на підприємстві відповідача з 03 квітня 2001 року. Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У порушення ст.115 КЗпП України відповідач не сплачує позивачці заробітну плату, і згідно бухгалтерської довідки заборгованість перед позивачкою після відрахування утримань та виплат становить на 05 травня 2014 року за період грудень 2013 року - березень 2014 року - 4094,89 грн , які необхідно стягнути на користь позивачки. Згідно до ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі , якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з несвоєчасною виплатою зарплати позивачка зазнавала моральні страждання, так як була позбавлена засобів до існування, чим був порушений нормальний уклад її життя, що вимагало від [PERSON] додаткових зусиль для його організації. Визначаючи розмір морального збитку, що підлягає стягненню на користь позивачки, суд враховує характер її страждань, термін, за який утворилася заборгованість по заробітній платі, розмір заборгованості, скрутне фінансове становище підприємства, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 300 грн. У відповідності зі ст.88 ч.3 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 243,60 грн. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць.

Outcome: partial