Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивачка 16.06.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просила стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що сторонни перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2011 року, від подружнього життя мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач один рік проживає окремо і матеріальну допомогу на сина надає не регулярно і в малій кількості. Самій нормально матеріально забезпечувати сина дуже важко. На підставі вказаного позивач змушена звернутись до суду. Позивач у судовому засіданні відсутня, до суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ №066063. Від подружнього життя сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №379301, яка знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Старости с. Старі Боровичі від 26.05.2017 року №328. Відповідач зобов'язаний утримувати сина. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] до його повноліття. Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до перехідних положень цього Закону він набирає чинності через місяць з дня його опублікування, Закон опубліковано 08.06.2017 року в газеті «Голос України» № 102, тобто він набрав чинності 08.07.2017 року. Тому при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на корись позивача, суд керується нормою ч. 2 ст. 182 СК України, яка діяла на час подачі позову, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і застосувує її до часу набрання чинності змін у законодавстві. А тому, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовною заявою до суду, тобто з 16.06.2017 року по 07.07.2017 включно, та в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. та на користь позивачки витрати понесені за отримання юридичної допомоги при зверненні до суду в розмірі 250 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved