Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивачка\~\~ [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.01.2014 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №7. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що в даний час їх з відповідачем сім`я розпалася остаточно. Причиною розпаду сім`ї стало те, що вони мають протилежні погляди на життя, не можуть дійти згоди щодо вирішення побутових питань. Зазначила, що починаючи з квітня 2020 року не проживають разом з відповідачем і спільне господарство ними не ведеться, мають різний бюджет. Сторони втратили почуття любові та взаємної поваги. Примирення не можливе. На підставі викладеного вище, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. На даний час їх шлюб існує формально, сім`я розпалася остаточно, сторони не зійшлись характерами, можливість примирення виключає. Додала, що на даний час вона не перебуває у стані вагітності. Зауважила, що судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Додав, що починаючи з 15 квітня 2020 року, тобто з часу, коли позивачка пішла із сім`ї та почала мешкати зі своїм коханцем, намагався примиритися з нею, проте ці спроби виявилися марними. Підтвердив свою згоду на розірвання шлюбу. Враховуючи думку позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: в судовому засіданні встановлено, що 14.01.2014 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №7. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 11.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції , актовий запис №188. Спору щодо батьківства немає, дитина проживає із матір`ю позивачкою по справі. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачем позову. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Частиною другою\~ст. 112 СК України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Під час розгляду справи позивачка заявила, що судові витрати залишає за собою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved