Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

позивачі просять суд визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Саксаганського, 14, яку вона успадкувала після [PERSON], визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2530 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Саксаганського, 14, яку вона успадкувала після [PERSON], визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Саксаганського, 14, яку вона успадкувала після [PERSON], визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2530 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Саксаганського, 14, яку вона успадкувала після [PERSON], посилаючись на те, що 30.03.2010 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-КВ № 024462 від 20.09.2002 року належала земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2530 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район м. Кагарлик, вул. Саксаганського, 14. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. При житті [PERSON] заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкуванню за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після [PERSON] згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України із спадкоємців першої черги залишились вони - її діти [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги не залишилось. Згідно ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за закном є рівними. Враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги не залишилось вони успадковують всю спадщину [PERSON] в рівних частках. У звязку з відкриттям спадщини [PERSON] вони у встанвлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулись із заявами до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після [PERSON] Після прийняття спадщини, для оформлення свідоцтва про право на спадщину, вони звернулись до нотаріуса, який попросив їх надати правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, а саме: державний акт. Проте, вони не змогли надати нотаріусу державний акт на земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя, того як успадкувала земельну ділянку свого чоловіка [PERSON] не оформила своїх прав на землю та не отримала правовстановлюючий документ на земельну ділянку на своє імя. Тому, нотаріус повідомив їм про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] У звязку з чим нотаріусом було рекомендовано їм звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку [PERSON] Таким чином, у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не був отриманий нею за життя, вони не можуть через нотаріальну контору оформити спадкові права на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2530 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Саксаганського, 14. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Преставник відповідача в особі Кагарлицької міської ради Київської області в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Представник третьої особи в особі Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Представник третьої особи в особі Управління Держгеокадастру Кагарлицького району в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Згідно із ч. 1\~ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивачів, які не заперечували проти винесення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~ Відповідно до ст. ст.\~57,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється у разі смерті власника. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 30 березня 2010 року померла [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Право на спадкування за законом першої черги на майно померлого мають позивачі, її діти - [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців немає. До майна померлої 30 березня 2010 року [PERSON] у Кагарлицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за № 314/2010 року за заявою про прийняття спадщини поданою [PERSON] 15 вересня 2010 року за № 553, та за заявою на прийняття спадщини поданою [PERSON] від 24 вересня 2010 року за № 583. 17.10.2008 року помер [PERSON]. 23 березня 2010 року була заведення спадкова справа після смерті 17.10.2008 року [PERSON] по заяві [PERSON]. 23 березня 2010 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 0,353 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована в місті Кагарлик, вулиця Саксаганського, 14, Київської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд - 0,1000 га, ведення особистого селянського господарства - 0,253 га, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІІ-КВ № 024462, виданого Кагарлицькою міською радою 20 вересня 2002 року на підставі рішення виконкому Кагарлицької міської ради від 17 травня 2002 року № 40 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 896. Кадастрові номера земельної ділянки: 3222210100:01:367:0015, 3222210100:01:367:0016. Після прийняття спадщини, для оформлення свідоцтва про право на спадщину, позивачі звернулись до нотаріуса, який попросив їх надати правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, а саме: державний акт. Проте, позивачі не змогли надати нотаріусу державний акт на земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя, того як успадкувала земельну ділянку свого чоловіка [PERSON] не оформила своїх прав на землю та не отримала правовстановлюючий документ на земельну ділянку на своє імя. Тому, нотаріус повідомив їм про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] У звязку з чим нотаріусом було рекомендовано позивачам звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку [PERSON] Таким чином, у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не був отриманий нею за життя, позивачі не можуть через нотаріальну контору оформити спадкові права на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2530 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Саксаганського, 14. Відповідно до статті 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пункту 11 статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Отже, після смерті власника неможливо здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Враховуючи те, що право на земельні ділянки за померлою [PERSON] підтверджено належними доказами, вони є об'єктами права власності і за змістом\~ст.1218 ЦК України\~можу бути об'єктом спадкування.\~\~ Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~ Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість . Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст.\~392, 1223 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги позивачів задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved