Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння як за дружиною померлого спадкодавця та на 1/6 частину домоволодіння у порядку спадкування за законом. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд визнати за нею право власності як за дружиною померлого [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], та право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO] на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує проти визнання за останньою права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO] на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO] на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти визнання за останньою права власності як за дружиною померлого [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], та права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO] на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги сторін законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка по справі [PERSON] 05 листопада 1961 року уклала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 05 листопада 1961 року районним бюро ЗАГС Полтавської області, актовий запис №27). У період шлюбу придбано домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 04 квітня 1991 року виданого на підставі рішення виконкому Дніпропетровської районної ради №331 від 25.12.1990 року, зареєстрованого в Новомосковському бюро технічної інвентаризації за №411-2. Згідно довідки №236 від 03.03.2014 року у зв'язку з проведенням пере нумерації жилих будинків у [ADDRESS]. Згідно зі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на момент виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ст. 368 ЦК України). Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 369 ЦК України). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. П. 1 ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки [PERSON] задовольнити та визнати за нею, як за дружиною, право спільної сумісної власності подружжя на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належної йому 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS]. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 524 ЦК Української РСР в редакції 1963 року). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] залишилося троє спадкоємців першої черги - позивачка [PERSON], як дружина померлого та [PERSON], [PERSON], як діти померлого. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року). [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли, оскільки на день його смерті були зареєстровані та мешкали зі спадкодавцем за однією адресою. [PERSON] спадщину після смерті батька оскільки віна фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, кожному зі спадкоємців після смерті [PERSON] належить по 1/6 частині домоволодіння [ADDRESS]. Однак, коли [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу Кобрусєвої Л.В. з заявою про видачу свідоцтва на право власності на 1/6 частину спадкового майна, то 20 травня 2014 року постановою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини. Суду надано докази на підтвердження факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON], що помер [INFO] у вигляді 1/6 частини домоволодіння [ADDRESS], а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved