Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили постановити рішення, яким визнати за кожним з них в порядку спадкоємства за законом [PERSON] , померлого [INFO] , в с. Кириївка Любарського району, право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці 0,25 га для ОЖБ з прилеглою земельною ділянкою 0,31 для ОСГ. В обгрунтування позовних вимог позивачі вказують, що [INFO] в с. Кириївка Любарського району у віці 51 року помер [PERSON] . Позивачі являються спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом. Серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] . Позивачі звернулись до Любарської державної нотаріальної контори з проханням видати їм свідоцтво на право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] . Разом з тим, державним нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що нотаріусу не подані документи, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на вказаний житловий будинок. Саме тому вони звернулася до суду з даним позовом. Позивачі у підготовче засідання на розгляд справи не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлялись у встановленому судом порядку, причини неявки суду не повідомили. Представник [PERSON] та [PERSON] адвокат Кіндрась С.В. до суду в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутність, уточнений позов підтримує в повному обсязі. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, у поданому відзиві відповідач вказує, що Любарська селищна рада визнає уточнені позовні вимоги та вважає, що вони підлягають до задоволення, справу просив розглядати за відсутності його представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Кириївка Любарського району Житомирської області у віці 74 роки помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 21. [INFO] в с. Кириївка Любарського району Житомирської області у віці 78 років померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 12. [INFO] в с. Кириївка Любарського району Житомирської області у віці 51 рік помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №8. Згідно матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом. Згідно з записом в по господарській книзі Авратинської сільської ради Любарського району на 1983 - 1985 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] , як голові двору, належав житловий будинок 1983 року забудови який знаходиться в [ADDRESS] , що стверджується листом Авратинського старостинського округу №4 від 15.01.2020. Після смерті [PERSON] , згідно з записом в по господарській книзі Авратинської сільської ради за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , головою двору зазначено [PERSON] . Згідно зазначеної вище виписки, житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними спорудами до самочинного будівництва не відноситься. У відповідності до Рішення виконавчого комітету Авратинської сільської ради від 26.06.1993, [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки, які були надані до 15 квітня 1992 року, у межах населеного пункту с. Кириївка в розмірі 0,56 га тому числі 0,25 для ОЖБ та 0,31 для ОСГ. Як вбачається з довідки № 246 від 06.02.2020 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації, на житловий будинок по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені. Згідно інформаційної довідки № 203105497 від 05.03.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: [ADDRESS] , відомості відсутні. Згідно постанови державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контрори, в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори Поліщука А.І. №68/02-31 від 03.03.2020, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] по смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.200 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачі фактично прийняли спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у них існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved