Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому просять суд визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], а також просять зняти відповідачів з реєстрації за вказаною адресою. Мотивуючи свої вимоги позивачі вказують на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. 14.01.1995 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. У останньої до реєстрації шлюбу вже була дитина від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу зі згоди усіх власників відповідачі були вселені у вищевказану квартиру. 01.05.1996 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], який був зареєстрований у спірній квартирі. Згодом відповідачки зі згоди усіх співвласників були тимчасово зареєстровані за адресою спірної квартири, а саме [PERSON] до 04.12.2008 року, а [PERSON] до 15.01.2010 року. На початку 2008 року між [PERSON] та [PERSON] сімейні відносини були припинені. У липні 2008 року [PERSON]. залишила спірну квартиру без поважної причини і не мешкає у ній по теперішній час. З липня 2008 року до вересня 2010 року відповідачка [PERSON]. декілька разів приходила до спірної квартири у гості до [PERSON], яка залишалася там мешкати. У вересні 2010 року відповідачка [PERSON] також залишила спірну квартиру без поважної причини і не мешкає у ній по теперішній час. З вересня 2010 року відповідачки ніколи не приходили до спірної квартири і де вони мешкають їм невідомо. Особисті речі і майно відповідачів у квартирі відсутні. Замки на вхідних дверях квартири не змінювалися та відповідачам ніколи ніхто не чинив перешкод у користуванні квартирою. Наявність реєстрації відповідачів в квартирі [ADDRESS] зумовлює додаткові витрати на комунальні послуги, та створює перешкоди у користуванні власністю. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та пред'явлений позов просили задовольнити. В обґрунтування вимог посилалися на обставини викладені у позовній заяві. Інші позивачі - [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, завчасно письмово сповістили про неявку та можливість розгляду й вирішення справи без їхньої участі, вимоги підтримали та пред'явлений позов просили задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідачів, письмових заперечень проти позову до суду не надсилали, свого представника (представників) до суду не направили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, заперечень проти позовних вимог не надав. Оскільки позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідачі належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 5) [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Дана квартира належить їм на праві спільної часткової власності. Згідно довідки житлової організації КП «ЖЕП № 21» Дніпропетровської міської ради (а.с. 4) у вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та її донька [PERSON]. Відповідно до акту про непроживання від 02 липня 2014 року складеного мешканцями будинку [ADDRESS], відповідачі у вищевказаній квартирі не проживають, а саме [PERSON] з 2010 року, а [PERSON]. з 2008 року. До квартири не навідуються з 2010 року та не мають у квартирі речей. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є мешканцями будинку [ADDRESS], підтвердили що дійсно відповідачі, хоч і зареєстровані у спірній квартирі, але починаючи з 2010 року вони їх не бачили за вищевказаною адресою. Вони доволі часто відвідують квартиру позивачів та з 2010 року не бачили речей відповідачів у вказаній квартирі. Отже, встановлені обставини вказуються на те, що відповідачі не проживають у квартирі, не беруть участі в оплаті комунальних платежів, мають інше житло, у добровільному порядку не бажають знятися з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачами не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності за місцем реєстрації протягом більше ніж один рік, тобто з 2010 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстрації за вищезазначеною адресою не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідачів на користь позивачів.

Outcome: partial