Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із дійсним позовом в обґрунтування якого зазначили, що [INFO] у м.Свердловськ помер їх батько [PERSON], [INFO], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді: земельної ділянки, посвідченої державним актом на право власності серії [NUMBER], площею 8,42 га та земельної ділянки, посвідченої державним актом на право власності серії [NUMBER], площею 8,86 га які розташовані на території Новочервоненської сільської ради. Зазначені земельні ділянки за життя [PERSON] заповів [PERSON], про що склав заповіт від 08.09.2011 року, посвідчений секретарем Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області за реєстровим №75. Крім того до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка, посвідчена державним актом на право власності серії [NUMBER], площею 7,81 га, розташована на території Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області, яку [PERSON] заповів [PERSON], про що ним було складено заповіт від 15.08.2011 року, також посвідчений секретарем Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області за реєстровим №78. У встановлений законом строк вони звернулись до Першої свердловьскої державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтва про право на спадщину не встигли у зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської області. У вересні 2016 року вони повторно звернулись до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори, який виконує обов'язки державного нотаріуса Свердловської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтв про право на спадщину, але ними була отримана постанова про вімову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої оформлення спадкових справ після померлого [PERSON] в Марківській державній нотаріальній конторі неможливе, так як спадкова справа знаходиться в архіві Свердловської державної нотаріальної контори, до якого у нотаріуса доступу немає. Тому позивачі змушені звернутись до суду та просять визнати за ними право власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за заповітом на підставі рішення суду. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивачів надав письмову заяву, згідно якої він просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач - Новочервоненська сільська рада Троїцького району Луганської області до початку судового засідання направила на адресу суду письмову заяву, згідно якої просила розглядати справу без участі їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Причина неявки представника третьої особи суду невідома. Про дату та час судового засідання Перша свердловська державна нотаріальна контора повідомлялась завчасно, належним чином. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Судом встановлено наступне. Відповідно до копій свідоцтв про народження та копій свідоцтв про укладення шлюбу позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними доньками спадкодавця [PERSON] (а.с.12-13, 17-18). Згідно з копією свідоцтва про смерть від [INFO] [PERSON] помер [INFO], про що зроблено актовий запис №51 (а.с.20). Як вбачається з копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.11.2004 р., серії [NUMBER] від 01.12.2004 р., а також серії [NUMBER] від 25.02.2004 року [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новочервоненської сільської ради, площею 8,86 га, 7,81 га та 8,42 га відповідно (а.с.22-27). Відповідно до заповіту від 15.08.2011 року, посвідченого секретарем Новочервоненської сільської ради Пальчик С.А.,зареєстрованому в реєстрі за №75, [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку, посвідчену державним актом на право власності серії [NUMBER], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.09.2004 року, реєстраційний №854, площею 7,81 га, яка розташована на території Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с.28-29). Відповідно до заповіту від 08.08.2011 року, посвідченого секретарем Новочервоненської сільської ради [PERSON],зареєстрованому в реєстрі за №75, [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку, посвідчену державним актом на право власності серії [NUMBER], на підставі розпорядження Троїцької райдержадміністрації №216 від 17.04.2003 року, площею 8,42 га, яка розташована на території Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області, а також земельну ділянку, посвідчену державним актом на право власності серії [NUMBER], на підставі розпорядження Троїцької райдержадміністрації №216 від 17.04.2003 року, площею 8,86 га, яка розташована на території Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с.30-31). Згідно копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №36680926 від 20.02.2014 року, спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена Першою сердловською державною нотаріальною конторою (а.с.33). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст., ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Відповідно до ст..67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як вбачається зі змісту ст.. 66 вищезазначеного закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2016 року, 20 лютого 2014 року в Першій свердловській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] за №37/2014. У зв'язку із проведенням антитерористичної операції обов'язки державного нотаріуса Свердловської ДНК виконує державний нотаріус Марківської державної нотаріальної контори Ченакал О.Є. Проте оформлення спадкових справ після смерті померлого [PERSON] в Марківській ДНК неможливе, так як спадкова справа знаходиться в архіві Свердловської ДНК, до якого у нотаріуса доступу немає (а.с.36). З копії свідоцтва про смерть спадкодавець [PERSON] вбачається, що він помер у м.Свердловськ Луганської області, а тому спадщина після його смерті відкрилася в місті Свердловськ, який згідно із Розпорядженням КМ України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» входить до складу територій, що тимчасово непідконтрольні України і де проводиться антитерористична операція. З відповіді Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 28.03.2016 року №6148/22/5, стосовно місцезнаходження заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року №246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та наказом Головного управління юстиції в Луганській області від 25.11.2014 року №46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» Перша свердловська державна нотаріальна контора переміщена до смт Марківка Луганської області, однак фактично документи та архів нотаральної контори знаходяться у м.Свердловськ, їх перевезення до смт Марківка є неможливим, поштове сполучення з м.Свердловськ відсутнє (а.с.32). Позивачі посилаюється на те, що не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса у зв'язку із проведенням антитерористичної операції у м.Свердловську. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом після смерті їх батька [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки використати позивачами реалізацію їх права на спадкове майно через такий механізм, як отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі виявляється неможливим з незалежних від них причин. Тому реалізувати своє право на спадкове майно позивачі можуть лише через суд , у відповідності до ст. 16 ЦК України. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved