Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області, в якому просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 02.05.2014 року, посилаючись на те, що нотаріусом їй було відмовлено в оформлені спадщини після смерті матері [PERSON] у звязку з пропуском, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України строку для її прийняття. Проте, даний строк нею пропущений з поважної причини, оскільки вона має ряд захворювань, повязаних з нервовою, серцево-судинною системою та порушенням тиску, які постійно лікує. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, її представник адвокат [PERSON] подав заяву, в якій просив слухати справу за відсутності позивачки, позов підтримав. Сільський голова Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON] просить слухати справу у відсутності представника сільської ради. Встановлено, що 02.05.2014 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується відповідними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-ОК №310332 від 07.05.2014 року, свідоцтвом про народження позивачки серії ЯЯ №389608, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, звідки вбачається, що позивач змінили своє прізвище з «Мартиненко» на «Пуленець» (а. с.8, 12, 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, з-поміж іншого спадкового майна, і на земельні ділянки загальною площею 0,577 га, що розташовані у селі Козичанка Макарівського району Київської області по вулиці Садова, цільове призначення яких для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,250 га, та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,327 га, що належали померлій на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №044314, виданого 19.03.1998 року (а. с.9). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №20/2015, згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №11761, [PERSON], належне їй право на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії КВ №0151150, заповіла [PERSON] (а. с.41). Рішенням Макарівського районного суду Київської області №370/538/15-ц від 31.03.2015 року [PERSON] визначено додатковий двомісячний строк для подання зави про прийняття спадщини після смерті 02.05.2014 року [PERSON] (а. с.39-40). Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так, до спадкового майна, яке не охоплене заповітом, належать згадані вище земельні ділянки загальною площею 0,577 га, що розташовані у селі Козичанка Макарівського району. Позивачка відповідно до ст.1261 ЦК України належить до спадкоємців першої черги за законом. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, що підтверджується матеріалів спадкової справи №20/2015. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] з приводу отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, а саме земельні ділянки загальною площею 0,577 га, листом №1186/01-16 від 10.11.2016 року приватний нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва. Свою відмову нотаріус обґрунтував тим, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. З заявою про прийняття спадщини позивачка вчасно до нотаріуса не звернулась, оскільки має ряд захворювань, повязаних з нервовою, серцево-судинною системою та порушенням тиску, які постійно лікує, що підтверджується відповідними медичними документами. Згідно експертного висновку №19741 Київською обласною спеціалізованою ЛКК на засіданні №4 від 19.04.2000 року [PERSON] (а.с.17) встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба 2 ст., ДЕ 2 ст. з астено-невротичним синдромом, наслідки ГПМК (1998 рік) по ішемічному типу в вигляді лівобічної пірамідної недостатності, вестибулокоординаторних порушень, вегетативною дисфункцією. Дані захворювання впливають на самопочуття [PERSON] та потребують постійного лікування. Після смерті [PERSON], 19.09.2014 року [PERSON] звернулася з скаргами на погіршення самопочуття за консультацією до кардіолога в лікарню м.Ірпінь, що підтверджується копією консультаційного заключення лікаря від 23.09.2014 року та результатами аналізів за 19.09.2014 року в лабораторно-діагностичному центрі «НеоЛаб» додаються (а. с.20, 21). Після медичного обстеження позивачці було призначено довготривале медикаментозне лікування під постійним наглядом лікаря. Самопочуття позивачки в цей час було поганим, у зв'язку з чим вона не мала фізичної можливості займатися питаннями оформлення спадщини. Окрім того, 08.11.2014 року [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] потрапили в ДТП та в лікарню. Так, згідно виписки №29446 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 18-19), [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 08.11.2014 року по 21.11.2014 року у КМКЛШМД відділенні політравми з діагнозом: ЗТГК, переломи 8, 9 ребр справа, гематоми м'яких тканин грудної клітини та лівої молочної залози. Больовий синдром. Чоловік позивачки - [PERSON] отримав більш складні тілесні ушкодження, які в подальшому дали ускладнення, був неодноразово прооперований, що підтверджується копією виписки №29445 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та заключенням Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 20.11.2014 року (а. с. 22-23) та перебував на стаціонарному лікуванні в період з 08.11.2014 року по 22.12.2014 року. Під час всього періоду лікування чоловіка, позивачка перебувала поряд та здійснювала догляд за ним. Після виписки з лікарні чоловік позивачки перебуває під постійним наглядом лікарів та здійснює лікування ускладнень. Погане самопочуття у зв'язку з наявністю ряду захворювань, лікування загострення хвороби серця та проблеми зі здоров'ям (своїм та здоров'ям чоловіка), спричинені ДТП стали причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою після смерті матері. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами ч.3 ст.1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважної причини. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved