Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, зазначаючи, що в номері від 13 жовтня 2015 року газети «Зоря Придніпровя» була надрукована на сторінці 2 стаття «Дякуємо за допомогу!». З самого початку даної статті вказані прізвища осіб які написали дану статтю - відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та в статті ведеться мова від першої особи «ми», «нас», «нам», «наші» і т.д. Таким чином, відповідачі розмістили вищевказану статтю у газеті «Зоря Придніпровя» (номер від 13 жовтня 2015 р.). Відповідачі у статті повідомляють, що вони звернулись з позовами до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про виплату матеріальної допомоги за попередні роки у іншому розмірі ніж їм було виплачено. Позови були подані до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області. А далі у вищевказаній статті відповідачі повідомляють широкому загалу читачів газети «Зоря Придніпровя»: «…І тут почалося Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області, в який ми подали позови, під будь-яким приводом почав перешкоджати нам у захисті своїх порушених прав, вишукуючи, як пояснив нам в подальшому [PERSON], формальні причини не дати нам можливості відстояти свої порушені права проявлявся явний вплив на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука, в звязку з чим, всі наші позови були або відхилені, або залишені без розгляду, нібито у звязку з пропуском нами строку позовної давності.» У вказаній вище частині статті відповідачі стверджують: 1) Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області перешкоджав позивачам у захисті їх порушених прав («…Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області, в який ми подали позови, під будь-яким приводом почав перешкоджати нам у захисті своїх порушених прав…»); 2) Це перешкоджання є наслідком впливу на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука («…Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області, в який ми подали позови, під будь-яким приводом почав перешкоджати нам у захисті своїх порушених прав, … проявлявся явний вплив на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука…); 3) Наявний причинно-наслідковий зв'язок між відхиленням всіх позовів та впливом на суддівський корпус Автозаводського районного суду м. Кременчука посадовими особами Кременчука («…проявлявся явний вплив на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука, в звязку з чим, всі наші позови були або відхилені або залишені без розгляду…»); 4) Відхилення позовів було незаконним, так як в результаті цього не відбувся захист порушених прав позивачів. Вважають, що таким чином, у вищевказаній статті, яка була розміщена у засобі масової інформації, відповідачі фактично звинуватили посадових осіб Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, в тому числі заступника голови районної ради [PERSON], а також юридичну особу Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука - у діянні, яке є складом кримінального злочину, передбаченого частиною 1 статті 376 Кримінального кодексу України: Втручання в діяльність судових органів. Просили суд визначити, що надрукована в номері від 13 жовтня 2015 року газети «Зоря Придніпровя» (Глобинська районна інформаційна громадсько-політична газета; передплатний індекс: 37716; адреса редакції: 39000, м. Глобине Полтавської області, вул. Леніна, 279; реєстраційне свідоцтво серії ПЛ № 427 від 17.12.200' р.) громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на сторінці 2 частина статті «Дякуємо за допомогу!»: «...І тут почалося - Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області, в який ми додали позови, під будь-яким приводом почав перешкоджати нам у захисті своїх порушених прав, вишукуючи, як пояснив нам в подальшому [PERSON], формальні причини не дати нам можливості відстояти свої порушені права - проявлявся явний вплив на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука, в звязку з чим, всі наші позови були або відхилені, або залишені без розгляду, нібито у звязку з пропуском нами строку позовної давності...» - є недостовірною інформацією. Зобовязати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]В , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно спростувати дану інформацію шляхом публікації на сторінці 2 газети «Зоря Придніпровя» (Глобинська районна інформаційна громадсько-політична газета; передплатний індекс: 37716: адреса редакції: 39000, м. Глобине Полтавської області, вул. Леніна, 279; реєстраційне свідоцтво серії ПЛ № 427 від 17.12.2001 р.) повідомлення про ухвалене судове рішення по даній цивільній справі, включаючи публікацію резолютивної частини даного судового рішення. Стягнути з відповідачів солідарно суму сплаченого судового збору за подання цивільного позову. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, просили судове засідання провести за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторони на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що в номері від 13 жовтня 2015 року газети «Зоря Придніпровя» (Глобинська районна інформаційна громадсько-політична газета; передплатний індекс: 37716; адреса редакції: 39000, м. Глобине Полтавської області, вул. Леніна, 279; реєстраційне свідоцтво серії ПЛ № 427 від 17.12.2001 р.; тел.\\факс: (05365)24-2-54) була надрукована на сторінці 2 стаття «Дякуємо за допомогу!». З початку даної статті вказані прізвища осіб які написали дану статтю - відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та в статті ведеться мова від першої особи «ми», «нас», «нам», «наші» і т.д. Відповідачі розмістили вищевказану статтю у газеті «Зоря Придніпровя» (номер від 13 жовтня 2015 р.) та повідомили, що вони звернулись з позовами до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про виплату матеріальної допомоги за попередні роки у іншому розмірі ніж їм було виплачено. Позови були подані до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області. У статті відповідачі повідомляють широкому загалу читачів газети «Зоря Придніпровя»: «…І тут почалося Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області, в який ми подали позови, під будь-яким приводом почав перешкоджати нам у захисті своїх порушених прав, вишукуючи, як пояснив нам в подальшому [PERSON], формальні причини не дати нам можливості відстояти свої порушені права проявлявся явний вплив на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука, в звязку з чим, всі наші позови були або відхилені, або залишені без розгляду, нібито у звязку з пропуском нами строку позовної давності.» У вказаній частині статті відповідачі стверджують: 1) Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області перешкоджав позивачам у захисті їх порушених прав («…Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області, в який ми подали позови, під будь-яким приводом почав перешкоджати нам у захисті своїх порушених прав…»); 2) Це перешкоджання є наслідком впливу на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука («…Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області, в який ми подали позови, під будь-яким приводом почав перешкоджати нам у захисті своїх порушених прав, … проявлявся явний вплив на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука…); 3) Наявний причинно-наслідковий зв'язок між відхиленням всіх позовів та впливом на суддівський корпус Автозаводського районного суду м. Кременчука посадовими особами Кременчука («…проявлявся явний вплив на суддівський корпус зі сторони посадових осіб Кременчука, в звязку з чим, всі наші позови були або відхилені або залишені без розгляду…») 4) Відхилення позовів було незаконним, так як в результаті цього не відбувся захист порушених прав позивачів. Посадові особи поділяються на посадових осіб державних органів влади та посадових осіб органів місцевого самоврядування. Згідно ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до системи місцевого самоврядування в Україні у містах з районним поділом входять районні у містах ради, які, згідно із ст.51 цього ж закону створюють виконавчі комітети. Виконавчий комітет реєструється як юридична особа. Згідно ст.1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», посадова особа місцевого самоврядування особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Згідно ст.56 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», заступник голови районної у місті ради, обирається відповідною радою та працює на постійній основі. Таким чином, заступник голови Автозаводської районної ради м. Кременчука, інші керівники виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука є посадовими особами місцевого самоврядування і одночасно посадовими особами Кременчука. Відповідачі звертались з адміністративними позовами до установи юридичної особи Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука. Відповідачі у вказаній статті стверджують, що посадові особи Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука вчиняли тиск (вплив) на суддівський корпус і в результаті цього їх позови було відхилено. У посадових осіб виконавчого комітету, як фізичних осіб, не було судових спорів з відповідачами. З викладеного витікає, що посадові особи, які вчиняли, за твердженням відповідачів, вплив на суддівський корпус, діяли від імені юридичної особи, з якою у позивачів судові спори були від імені Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука. Таким чином, відповідачі розповсюдили інформацію, згідно якої саме юридична особа Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука через своїх посадових осіб вчиняла тиск (вплив) на суддівський корпус Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, в інтересах вказаної юридичної особи, результатом чого стало відхилення позовів позивачів. Позивач [PERSON], 12.11.2010 р. був обраний на посаду заступника голови Автозаводської районної у місті Кременчуці ради. На вказаній посаді перебуває по теперішній час, що підтверджується довідкою № 01-29\\2179 від 23.10.2015 р.; рішенням першої сесії VI скликання Автозаводської районної ради міста Кременчука від 12.11.2010 р. Таким чином, у вищевказаній статті, яка була розміщена у засобі масової інформації, відповідачі фактично звинуватили посадових осіб Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, в тому числі заступника голови районної ради [PERSON], а також юридичну особу Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука - у діянні, яке є складом кримінального злочину, передбаченого частиною 1 статті 376 Кримінального кодексу України: «Стаття 376.\~Втручання в діяльність судових органів 1. Втручання в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обовязків або добитися винесення неправосудного рішення…» Звинувачення у вчиненні діяння, яке є складом кримінального злочину, порушує право фізичної особи на повагу до гідності та честі цієї особи, а таке ж звинувачення щодо юридичної особи порушує право на недоторканість ділової репутації цієї особи, так як викликає у широкого кола осіб читачів газети впевненість в тому, що фізична особа, а також юридична особа, яка діяла через свої органи та \\або через своїх представників (посадових осіб) таке діяння вчинили реально. Стаття 94 Цивільного кодексу України визначає, що юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Стаття 275 ЦК України визначає, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Стаття 270 ЦК України визначає особистим немайновим правом право на повагу до гідності та честі. Пленум Верховного Суду України прийняв постанову від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі «Постанова пленуму»). Згідно п.4 Постанови пленуму, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Згідно п.5 Постанови пленуму, відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Згідно п.15 Постанови пленуму, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пункт 15 Постанови пленуму також визначає: «Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій… і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.» Пункт 24 Постанови пленуму визначає, що при ухваленні рішення про спростування поширеної недостовірної інформації, у судовому рішенні суд може зазначити, що спростування має здійснюватись шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. Пункт 9 Постанови пленуму визначає: «…Якщо позов предявлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації…» Пункт 10 Постанови пленуму визначає: «Якщо позивач заявляє вимоги до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі (ст.32, 33 ЦПК)»

Outcome: approved