Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Калінінського районного суду м. Донецька із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на тих підставах, що вона з відповідачем була у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року. Від спільного мешкання вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей, аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини з у сіх видів заробітку. Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідністю з вимогами ст. ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від цих обов'язків кошти стягуються з них у судовому порядку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 112. Від спільного мешкання вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 666 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 453, які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, відповідач є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвами про народження, тому він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності з вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує скрутне матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з матір'ю за її адресою реєстрації, знаходиться на її утриманні, а також враховує стан здоров'я відповідача, який є працездатним, не має утриманців. Інших обставин, які б мали істотне значення при визначенні розміру аліментів судом встановлено не було. Виходячи з представлених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтовані, відповідач має можливість надати позивачці матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2013 року до досягнення дітьми повноліття або до зміни сімейного, матеріального стану чи стану здоров'я сторін. Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову до суду. Згідно вимог ст. ст. 79, 81 та 88 ЦПК України, ст.. 4 ч. 2 п. 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.11.2011 року згідно з відповідача у дохід держави потрібно стягнути витрати по судовому збору у сумі 243, 60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved