Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 92050,00 грн., з тих підстав, що 26 лютого 2014 року відповідачка [PERSON], [INFO], односельчанка, працівниця Обертинського відділення ощадбанку, зустріла її у цьому відділенні банку і стала просити позичити гроші, які їй вкрай необхідні, в сумі 10000 доларів США. Конкретної причини відповідачка не вказала для чого потрібні гроші, але дуже просила виручити. Цього ж числа вона позичила [PERSON] 10000 доларів США, які остання зобов'язувалася повернути до 01.01.2015 року. В підтвердження укладення між ними договору позики відповідачка дала розписку, датовану 26.02.2014 року. Частинами відповідачка в листопаді - грудні 2014 року та січні 2015 року гроші повертала (6500 доларів США), решту грошей 3500 доларів США (92050 гривень) по сьогоднішній день не повернула. При зустрічі з [PERSON], остання пообіцяла, що в скорому часі поверне гроші. Як в даний час стало відомо, відповідачка знімала гроші з депозитів вкладників, забирала зарплати, пенсії, допомоги на дітей, а також позичила великі суми грошей в односельчан. [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та щодо підтримання позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій позов визнала, не заперечила щодо його задоволення, просила справу розглянути без її участі. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 26.02.2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, за яким остання одержала від [PERSON] позику в сумі 10000 доларів США, з виплатою 3 відсотків місячних, 01.01.2015 року (а.с.5). Як стверджує позивачка 6500 доларів США відповідачка їй повернула. Згідно довідки Тлумацького територіального відокремленого безбалансового відділення № 10008/049 Публічного акціонерного товариства філії - Івано-Франківське обласне управління Державного ощадного банку України за №31 від 26.03.2015 року офіційний курс гривні по відношенню до долара США станом на 26.03.2015 року становить: курс продажу 100 доларів США - 2630 гривень (2630 грн. х 3500 дол. США = 92050 грн.) (а.с.6). Згідно ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені в договорі. Відповідачка не виконала належним чином договірних зобов`язань і на момент розгляду справи позику не повернула, а тому з неї слід стягнути на користь позивачки заборгованість за договором позики та понесені останньою судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved