Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказали, що вони є подружжям та мають на утриманні неповнолітнього сина, [INFO]. У 2010 році вони вирішили за спільні сімейні кошти звести житловий будинок з деревяних конструкцій на земельній ділянці розташованій за адресою: Київська область, м.Вишгород, вул.Максимовича, 19, площею 0,1046 га, де [PERSON] є власником. У березні 2010 року вони, за порадою знайомих, звернулись до ФОП [PERSON] та її чоловіка [PERSON], які відрекомендувались як найкращі спеціалісти у своїй справі, з величезним досвідом роботи, які порівняно дешево, швидко та якісно зроблять монтаж деревяного будинку, а саме виготовлять конструкцію деревяного будинку та проведуть його будівництво на земельній ділянці, належній [PERSON] Було обговорено усі суттєві моменти, на пропозицію укласти відповідні договори, [PERSON] запевнила позивачів, що досить лише погодити проект, а передачу готівкових коштів за матеріали і виконанні роботи оформлювати розписками, так як це буде набагато простіше. Після узгодження усіх питань вони, разом із відповідачами, погодили проект будинку (за основу було взято так званий проект «Володимир», однак розміри будинку, за пропозицією [PERSON], трохи було збільшено) будівництво якого в цілому при кінцевому результаті повинно було коштувати 19000 доларів США. 26.03.2010 року [PERSON] надала позивачам свої документи, а вони передали їй під розписку 6000 доларів США, у вигляді авансу на будівництво. У звязку із складними сімейними обставинами [PERSON] перенесли терміни виконання заказу, та на початку квітня 2011 року вони повідомили [PERSON], що кошти у них є і відразу до м.Вишгороду приїхав [PERSON], підтвердив попередні домовленості і отримав від них ще 7000 доларів США, про що ним було складено власноручно розписку, та запевнив, що через декілька днів будуть доставлені матеріали та до початку літа буде здійснено монтаж конструкцій, в тому числі і монтаж деревяних конструкцій даху під накриття, буде завершено. Однак протягом двох місяців ніхто не зявився та тільки 25.05.2011 року завезли будівельні матеріали для монтажу, а ще через тиждень приїхала бригада робітників і практично за один день зібрали перший поверх будинку, після чого [PERSON] зажадав термінової оплати грошей за виконану роботу та 05.07.2011 року позивачі передали йому 3000 доларів США, про що ним було надано розписку, при цьому він запевнив, що днів через 10 буде завезено решту матеріалів та його бригада завершить монтаж будинку. Але впродовж тривалого часу відповідачі ухилялись від виконання зобовязань та тільки в середині жовтня 2011 роки позивачі нарешті отримали інформацію, що їм відправлять матеріали, але при умові перерахування на банківський рахунок [PERSON] грошей у розмірі 24000 гривень, що було еквівалентно 3000 доларів США. Після перерахування коштів, 17.10.2011 року, було завезено другу половину будівельних матеріалів та відповідачі пообіцяли виконати монтаж другого поверху за 2 дні, але впродовж 5 днів роботи виконанні не були та [PERSON] висунула вимогу щодо сплати ще 1000 доларів США, а інакше вони не будуть робити монтаж будинку. У звязку із чим, позивачі вирішили поставити питання про розірвання договору та почали запрошувати інших майстрів для оцінки проведеної роботи та можливості швидкого завершення монтажу деревяних конструкцій та зведення накриття, але жоден з майстрів не погодився продовжити монтаж будинку, з тих підстав, що монтаж першого поверху будинку було здійснено з порушенням всіх будівельних норм. У звязку із чим, позивачі запросили спеціалістів, для проведення обстеження конструкцій та за результатами обстеження недобудованого деревяного будинку по вул.Максимовича, 10 у м.Вишгороді було визначено, що будівництво виконано із грубим порушенням та відхиленням від технології монтажу даного типу зєднань та будинків, внаслідок чого необхідно повністю розібрати зведені стіни та звести їх знову згідно відповідних нормативів. Однак, коли позивачі повідомили про цей висновок відповідачів, вони стали заперечувати свою вину, та категорично відмовились приїхати на місце та розібратися, а також відмовились повернути кошти за неякісну роботу. У звязку із чим, позивачі просять стягнути з відповідачів витрати повязанні з усуненням недоліків, витрати на правову допомогу, за проведення інженерно-технічних обстежень, та відшкодувати спричинену моральну шкоду. У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали уточненні позовні вимоги, надали аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] крім того наголосила, що проект будинку, який був взятий за основу, був запропонований відповідачем [PERSON], за її пропозицією був трохи збільшений, оскільки вона зазначила, що деревина, з якої буде виготовлено будинок, має відповідні розмірі, та монтаж будинку на місцевості буде проведеної її бригадою під керівництвом її чоловіка [PERSON] Після проведення численних обстежень та експертиз, було встановлено, що монтаж першого поверху будинку було зроблено з порушенням технологічного процесу, зокрема за відсутності скріплюючих елементів, а саме нагелів; без обробки деревини антисептиком; без дотримання розмірів, обумовлених проектом. Крім того, вважає, що неправомірними діями відповідачів, їм спричинено моральну шкоду, а саме те, що їх сімя не змогла завершити будівництво будинку у визначений термін; вони перенесли моральні страждань, повязанні із постійним спілкуванням з відповідачами, з приводу неналежного виконання умов договору; звістка про пряму та реальну загрозу для життя та здоровя членів родини, повязану з тим, що будинок міг в любий час завалитися, взагалі привели до шоку, у звязку із чим [PERSON] потрапив до лікарні; крім того, враховуючи, що тривалий час відповідачі ухиляються від відшкодування матеріальної шкоди, позивачі зазнають моральних страждань, повязаних із вирішенням даного питання у судових інстанціях. Представник позивача у судовому засіданні також зазначив, що впродовж тривалого розгляду даної справи, відповідачі не надали жодних доказів на спростування вимог позивачів, ухилялися від явки до суду, крім того, посилання відповідачів про ненадання позивачами дозвільних документів, спростовуються матеріалами справи та суперечать вимогам ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у звязку із чим просив заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON], у судовому засіданні заперечували проти заявлених позовних вимог. Відповідачами до суду було надано письмові заперечення, в яких вони зазначили, що у березні 2010 року вони досягли усної домовленості з позивачами щодо виготовлення будівельної конструкції деревяного будинку за проектом позивачів та за наданим ескізом його площа склала 112 кв.м. та вартість становила 180 дол.США за 1 кв.м. На пропозицію укласти договір, позивачі запевнили у своїй порядності і зазначили, що буде достатньо розписок за отримані кошти. На виконання вимог договору підряду, позивачами спочатку було надано аванс у сумі 6000 доларів США, потім було надано ще 7000 та 3000 доларів США, та в подальшому на картковий рахунок [PERSON], позивачами було перераховано ще кошти, що становило 3000 доларів США, але залишок у розмірі 1600 доларів США позивачами сплачено не було. Відповідачі, зі свого боку, виконали усі умови договору по виготовленню будівельної конструкції деревяного будинку за проектом позивачів, зазначаючи, що зобовязань з будівництва будинку вони не брали, оскільки не мають навіть ліцензії на здійснення таких робіт. Крім того, зазначили, що будівництво будинку позивачами було проведено з грубим порушенням законодавства, зокрема позивачами не надано до суду декларації, затвердженого проекту, зобовязань осіб, що здійснюють технічний та авторський нагляд, таким чином позивачі здійснили самочинне будівництво, у звязку із чим відповідачі не завдали позивачам жодної шкоди. У судовому засіданні представник відповідачів підтримала викладені у запереченнях обставини та надала аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що позивачі звернулись до неї з питанням виготовлення будівельної конструкції деревяного будинку, оскільки проекту в них не було, вона намалювала їм проект будинку та ескіз фундаменту, за яким вони мали його зробити, визначили що розмір будинку буде становити 7х8 метрів, та коштуватиме 180 доларів за 1кв.м., оскільки [PERSON] зазначили, що над їх ділянкою проходить мережа ліній електропередач, було вирішено змінити дах, у звязку із чим змінився вигляд та розміри вікон, дверей. Дані зміни до проекту були узгоджені з [PERSON]. В подальшому вона отримала аванс у розмірі 6000 доларів США та згодам, передала позивачам перший поверх будинку у розібраному стані, після перерахування її коштів, вона передала позивачам останні елементи будинку, ескіз, нумерацію деревини та проект. Вони просили надати людей для проведення зборки будинку, але вона їм вказала, що за це потрібно сплатити кошти, але позивачі наполягали, що за це вони вже сплатили. Крім того, відповідач наголосила, що вона робила конструкцію будинку за фінською технологією, а саме «в чашку», яка не передбачає наявність нагелів, виготовлення будівельної конструкції деревяного будинку відбувалось за ескізом. Висота будинку не відповідала проекту, але висоту вона сама порекомендувала позивачам, зборку будинку вони проводили самостійно будь-яких претензій її не зазначали. Кошти від позивачів отримував її чоловік за її згодою. [PERSON] з 2004 року працює у бригаді з будівництва таких деревяних будинків. Відповідач просила у задоволенні позову відмовити, в подальшому у судові засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] у судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав спільні з [PERSON] заперечення проти позову та документи на представлення його інтересів [PERSON] Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, відповідача та представника відповідачів, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що підтверджується і матеріалами справи, [PERSON] згідно державного акту на право власності на землю, виданого 24.10.2001 року, належить земельна ділянка, площею 0,1046 га, яка розташована за адресою: Київська область, м.Вишгород, вул.Максимовича, 10, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку (т.1 а.с.36). Згідно свідоцтва про шлюб 22.02.1992 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після одруження [PERSON] (т.1 а.с.4) та від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (т.1 а.с.5). В березні 2010 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], з другої сторони, було укладено усуну угоду на виготовлення будівельної конструкції деревяного будинку, та сторони домовились, що вартість будинку буде становитиме 180 доларів США за 1 кв.м., з розміром будинку 7х8 метрів. Під час судового засідання, як позивачі так і відповідач [PERSON]І зазначили, що проект та ескіз будинку був виготовлений відповідачем [PERSON], за погодженням з позивачами, були визначені його габарити; специфіка висоти; розміри вікон, дверей з врахуванням специфіки висоти будинку; погоджено вартість будинку та строки виконання робіт. Саме за ескізом, виготовленим відповідачем [PERSON], позивачами було зроблено фундамент будинку. Дані обставини, також зазначені у рішенні апеляційного суду Київської області від 03.11.2014 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів та витрат на правову допомогу (т.1 а.с.73- 77). Крім того, дане рішення апеляційного суду містить у собі встановлені факти, зокрема, що на виконання правочину, на вказаній земельній ділянці зведено двоповерховий будинок з габаритними розмірами 6,79х7,78 м., загальною площею 105,6524 кв.м. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнання сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, як і обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Таким чином, не підлягають доказування факти визнанні сторонами та встановлені рішенням суду, зокрема, те що проект та ескіз деревного будинку був виготовлений та погоджений сторонами, на підставі проекту та ескізу було виготовлено конструкцію деревяного будинку та фундамент, та за вказаною адресою було зведено будинок. Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику. Згідно ст.838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб, залишаючись відповідальним перед замовником за результати їхньої роботи. Статтею 857 ЦК України визначено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а вразі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Із свідоцтва про реєстрацію фізичної особипідприємця вбачається, що з 26.06.2001 року зареєстровано [PERSON] (т.1 а.с.64) та надано свідоцтво про сплату єдиного податку від 01.01.2011 року, вид діяльності 20.30.0 виробництво деревяних будівельних конструкцій та столярних виробів (т.1 а.с.65) Відповідно до товарно-транспортної накладної від 29.03.2011 року [PERSON] отримала будівельний ліс (смереку) (т.1 а.с.15-16), згідно накладної від 24.06.2011 року ПП [PERSON] було відпущено будівельну конструкцію ( в розібраному стані), специфікація калібр брусу, на загальну суму 45180 гривень, що також підтверджено товарно-транспортною накладною (т.1 а.с.14,145) та згідно накладної №2 від 15.10.2011 року [PERSON] було відпущено за накладною будівельну конструкцію (будинок в розібраному стані), стропила та дошку хв.необр. на загальну суму 116690,5 гривень та товарно-транспортною накладною (т.1 а.с.144, 146). Згідно наданих до суду розписок вбачається, що 26.03.2016 року [PERSON] отримала 6000 доларів США від [PERSON] для будівництва деревяного будинку (т.1 а.с.6), 08.04.2011 року [PERSON] отримав під будівництво житлового будинку 7 тисяч доларів США від [PERSON] та 05.07.2011 року три тисячі доларів США (т.1 а.с.7) згідно банківської квитанції від 15.10.2011 року вбачається про перерахування на картковий рахунок [PERSON] 24000 гривень (т.1 а.с.8). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 875 ЦПК України визначено, за договором будівельного підряду підрядник зобовязується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт) передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обовязок не покладається на підрядника, прийняти обєкт або закінченні будівельні роботи та оплатити їх. Відповідно до постанови про відмову в порушення кримінальної справи від 05.12.2011 року о\\у Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області (яка є чиною на час розгляду справи у суді) було встановлено, що в ході перевірки та пояснень [PERSON] та [PERSON] встановлено, що між останніми та подружжям [PERSON] було досягнуто усної домовленості щодо виготовлення деревяної конструкції будинку та його монтажу за адресою: м.Вишгород, вул.Максимовича, 10, за що [PERSON] отримали 19000 доларів США. (т.1 а.с.9-11). Згідно пояснень наданих [PERSON] та [PERSON] - 19.11.2011 року о/у СДСБЕЗ Міжгірського РВ УМВС України в Закарпатській області, між ними та подружжям [PERSON] було укладено договір згідно якого, вони зобовязались побудувати деревяну конструкцію будинку та виконати монтаж даної конструкції у м.Вишгороді на фундаментній основі, після поставки за місцем призначення деревяної конструкції будинку, [PERSON]І, відразу відправила робочу бригаду працівників для того щоб вони змонтували дану конструкцію будинку на фундаментній основі (т.2 а.с.156-161). Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 27.02.2011 року №3038-УІ, забудова присадибних, дачних і садових ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних і архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів з площею до 300 метрів квадратних, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорту здійснюється на його підставі. Проектування на підставі будівельного паспорту здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для обєктів, зазначених у частині першій цієї статті розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. В матеріалах справи наявний будівельний паспорт забудови земельної ділянки за адресою: Київська область, м.Вишгород, вул.Максимовича, 10. [PERSON] звернулись до [PERSON] з претензією щодо недоліків переданих деревяних конструкцій та монтажу будинку, які були виявлені позивачами безпосередньо після проведення інженерно-технічного обстеження недобудованого деревяного будинку від 25.11.2011 року відповідно, яким лише засвідчено порушення відповідачами конкретних будівельних норм та відхилення від проекту при будівництві зазначеного будинку. За результатами проведення інженерно-технічного обстеження зафіксовані у технічному звіті за 2011 рік, відповідно до якого встановлено, що при зведені стіні з брусів зовсім не використовувались деревяні чи будь-які нагелі для зєднання брусів між собою та їх руйнування. При розгойдуванні стін вони зазнали значних горизонтальних переміщень, їх просторова жорсткість не була забезпечена. Також викликає нарікань якість прокладання між вінцевого ущільнювача (утеплювача) в деяких місцях він був зовсім відсутній. В осях 3-4 х А-Б було виявлено неспівпадіння фундаменту та внутрішньої стіни по осі 3. Це може призвести до падіння зазначеної стіни із-за відсутності опирання на довжині та закручуванні окремих брусів стіни при усадці. Все зазначене вище дає підстави зробити висновок, що зведення стін та першого поверху обстежуваного будинку було виконано із грубим порушенням та відхиленням від технології монтажу даного типу зєднань та будинків. Внаслідок цього необхідно розібрати зведені стіни у обстежуваному будинку та звести їх знову згідно з дотриманням усіх необхідних вимог для можливості нормальної подальшої експлуатації будинку у майбутньому (т.1 а.с.17-41). Про повідомлення відповідач, про проведення обстеження недобудованого деревяного будинку ТОВ «Інвестпроектстрой» вони повідомлялись належним чином, шляхом надіслання телеграм (т.3 а.с.111) та відомостей про їх отримання (т.3 а.с.112). Згідно даного висновку вбачається, що він був наданий з використанням проекту будинку під назвою «Володимир» з використанням ілюстрованих матеріалів, зокрема загального вигляду майданчику будівництва, недобудови зовнішніх стін, фасаду, неспівпадіння фасаду, ескізу по поверхового плану будинку та згідно розділу 3 зазначається, що для зєднання брусів між собою використовуються зєднувальні елементи для стін, так звані нагелі (т.1 а.с.27). Під час судового засідання, відповідач [PERSON] наголошувала на тому, що нею при будівництві конструкції будинку позивачів використовувався фінський проект за принципом «в чашку», який не передбачає використання нагелів, але будь-яких документів щодо наявності такого проекту, наявності технологічного процесу без використання нагелів до суду не надала. Навпаки, під час дослідження, в судовому засіданні письмових доказів, представник відповідача та відповідач не заперечували, що надані до суду письмові докази, зокрема фотоілюстрації (т.3 а.с.113-115), є конструкціє того будинку, який було виготовлено відповідачем [PERSON] за замовленням позивачів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Таким чином, ані відповідачем, ані їх представником у суді не було доведено того факту, що будівництво будинку здійснювалось за іншим проектом ніж «Володимир» та дана конструкція будинку не передбачала використання технологічного процесу без використання нагелів. У звязку із чим, суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та ЦК України, а саме сторони розробили та погодили проект деревяного будинку та його ескіз, на підставі проекту «Володимир», за яким відповідачами було виготовлено деревяну конструкцію будинку та, за домовленістю сторін, відповідачем було проведено його монтаж, про що свідчить сукупність доказів, досліджених в судовому засіданні, зокрема дані з матеріалів складених працівниками міліції, даними з розписок та пояснень сторін, наданих під час судового засідання, а також того, що будівництво відбувалось на підставі будівельного паспорту. Заперечення відповідачів та їх представника в тій частині, що відповідачі на мають ліцензії на проведення робіт по монтажу будинку, у звязку із чим не виконували робіт по метражу будинку, спростовуються даними з розписок, наданих відповідачами, що не заперечувалось під час судового засідання сторонами, з тексту яких вбачається, що відповідачі отримували кошти саме за будівництво житлового будинку, що також підтверджується наданими відповідачами поясненнями працівникам міліції. Про дані обставини також і свідчать факти встановлені рішенням апеляційного суду Київської області від 03.11.2014 року, згідно якого судом було встановлено, що між сторонами було укладено договір підряду, на виконання цього правочину, на земельній ділянці було зведено двоповерховий будинок, та у відповідно до вимог ст.61 ЦПК України, дані обставини доказуванню не підлягають. Таким чином, суд вважає, що між [PERSON] та [PERSON] виникли правовідносини, які належить до договору підряду, зокрема будівельного підряду. Згідно ч.1 ст.858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків в роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків зокрема відносяться, витрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Статтею 884 ЦК України визначено, що підрядник гарантує досягнення обєктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації обєкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Судом, неодноразово, під час судового засідання, розяснювались сторонам вимоги ст.ст.10,11, 60 ЦПК України, та вимоги ст.58 та ст.59 ЦПК України, щодо належності та допустимості доказів. З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 22.05.2014 року №63 вбачається, що відсутність деревяних вертикальних нагелів при будівництві рубленого з деревяних колод житлового будинку, розташованого за адресою: м.Вишгород, вул.Максимовича, 10 є грубим порушенням вимог пункту 4.7 ГОСТ 30974-2002, що призвело до геометричної змінюваності стін першого поверху конструкції мансардного поверху, тому подальша експлуатація конструкції неможлива. Вартість робіт по демонтажу першого поверху досліджуваного будинку, її демонтаж та монтаж другого мансардного поверху визначена у кошторисі, який складено на підставі переліку робіт, та складає 109349 гривень (т.2 а.с.2-26). Відповідачами та їх представником, будь-яких заперечень з приводу неповноти або неясності даного висновку не надавалось, представник відповідачів лише наголошував, що дана експертиза містить інформацію, зокрема щодо вартості робіт демонтажу та монтажу будинку, яка протирічить висновкам експертизи №72 від 21.10.2014 року, але це ствердження є необґрунтованим, оскільки дані висновки стосуються різних питань, що підтверджується безпосередньо даними, які містяться в них. Про відсутність зєднувальних елементів у конструкції будинку також свідчить надана до суду, позивачами, накладна від 30.11.2011 року про придбання ними нагелів дубових у ФОП [PERSON] (т.3 а.с.110). Згідно ч.1 ст. 1209 ЦК України встановлено, що виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкоди, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, передбачено ч.1 ст.1166 ЦК України. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі якщо протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у порядку якщо встановлені законодавством, має право вимагати безоплатного усунення недоліків в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Стосовно продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено, позивач має право предявити продавцю (виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років, а стосовно обєкта будівництва не пізніше десяти років від дня передачі їх споживачу. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулися із вказаним позовом у визначений строк, тому клопотання відповідачів, яке є в матеріалах справи, щодо застосування строку позовної давності, відповідності до вимог ст. 267 ЦК України, задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрат з усунення недоліків, оскільки позивачами доведено факт порушеного права та оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до квитанції від 30.11.2011 року вбачається, що [PERSON] було проведено оплату у розмірі 5000 гривень на рахунок ТОВ «Інвестпроектстрой» за проведення інженерно-технічного обстеження будівлі (т.2 а.с.150). З квитанції від 07.04.2014 року вбачається, що [PERSON] було сплачено суму у розмірі 1500 гривень за проведення судової будівельно-технічної експертизи (т.2 а.с.40,41). Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування даних витрат позивачам відповідачами у повному обсязі. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Статтею 1166 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Із медичної довідки від 28.11.2011 року виданої [PERSON] (т.1 а.с.13) не вбачається, що вказане захворювання повязано якимось чином із діями відповідачів. У судовому засіданні позивачами не було доведено спричинення моральної шкоди відповідачами, надані докази, зокрема медична довідка не містить у собі даних на підтвердження позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Вимоги позивачів щодо відшкодуванні судових витрат, а саме витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг та згідно акту виконаних робіт, до калькуляції вартості правової допомоги включено: надання консультації, оформлення позовної заяви, підготовка розрахунку розміру шкоди. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних та адміністративних справах» передбачено, що компенсація витрат на правову допомогу здійснюється за час участі особи, яка надає правову допомогу в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим зсіданням, підчас ознайомлення з матеріалами цивільної справи в суді. Всупереч зазначеним вимогам в розрахунок вартості правової допомоги в калькуляцію включено витрати, компенсація яких не передбачена законом. Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог, у звязку із чим необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 546 гривень 75 копійок з кожного. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial