Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказують на те, що 28.11.2008 помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, включаючи 1/2 частину житлового будинку №11 по вул. Незалежності в с. Івачів Тернопільського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON] в житловому будинку №11 по вул. Незалежності в с. Івачів Тернопільського району Тернопільської області була зареєстрована і проживала їх мати та дружина померлого - [PERSON], яка спадщину після смерті чоловіка прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та протягом встановленого шестимісячного строку прийняття спадщини про відмову від спадщини не заявила. 15.02.2015 року їх мати [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, включаючи житловий будинок №11 по вул. Незалежності в с. Івачів Тернопільського району Тернопільської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON]. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері вони подали до Тернопільської районної державної нотаріальної контори відповідні заяви, однак, їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №11 по вул. Незалежності в с. Івачів Тернопільського району Тернопільської області у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Оскільки іншим чином підтвердити своє право на успадковане майно вони не можуть, тому просять визнати за ними право власності на ? частку (кожному) будинковолодіння №11 по вулиці Незалежності в селі Івачів Долішній Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 73,7 кв. м., житловою площею 33,1 кв.м., що складається із житлового будинку «А» (1931 року побудови) з прибудовою «а» (1991 року побудови), хліву «Б» (1957 року побудови), стодоли «В» (1939 року побудови), підвалу «Пдв», гаражу «Г», господарської будівлі «Д» (1990 року побудови), огорожі «1», воріт «2», хвіртки «3», криниці «К1», в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 15.02.2015 року. Позивач [PERSON], який діє у власних інтересах та як представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.1954 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-АВ №613157 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-АВ №613158. Згідно довідки №451 виданої 27.07.2017 р. [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок №11, що знаходиться по вул. Незалежності в с. Івачів Долішній Тернопільського району Тернопільської області станом на 01.01.1991 року є колгоспним двором членами якого були [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина). [PERSON], помер 28.11.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №079911, виданим [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. За умовами ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За умовами ч. 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №449 від 27.07.2017 року станом на день смерті [PERSON] в житловому будинку №11 по вул. Незалежності в с. Івачів Тернопільського району Тернопільської області була зареєстрована і проживала його дружина - [PERSON]. Таким чином відповідно до норм ч.3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] спадщину після смерті чоловіка прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та протягом встановленого шестимісячного строку прийняття спадщини про відмову від спадщини не заявила. [PERSON] померла 15.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №184032, виданим [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, включаючи житловий будинок №11 по вул. Незалежності в с. Івачів Тернопільського району Тернопільської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільською радою 03.02.2015 та зареєстрований у реєстрі за №05, згідно якого усе належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України). З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері позивачі у встановлений законодавством шестимісячний строк подали до Тернопільської районної державної нотаріальної контори відповідні заяви, на підставі яких була заведена спадкова справа №364/2015. 27.07.2017 року постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON], [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №11 по вул. Незалежності в с. Івачів Тернопільського району Тернопільської області після смерті матері [PERSON] померлої 15.02.2015 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 01.09.2015 року технічного паспорта, житловий будинок №11 по вулиці вул. Незалежності в с. Івачів Тернопільського району тернопільської області має загальну площу 73,7 кв.м. в т.ч. житлову площу 33,1 кв.м. та складається із житлового будинку «А» (1931 року побудови) з прибудовою «а» (1991 року побудови), хліву «Б» (1957 року побудови), стодоли «В» (1939 року побудови), підвалу «Пдв», гаражу «Г», господарської будівлі «Д» (1990 року побудови), огорожі «1», воріт «2», хвіртки «3», криниці «К1». У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право позивачів, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON], [PERSON] права власності (по ? частині кожному) на будинковолодіння №11 по вулиці Незалежності в селі Івачів Долішній Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 73,7 кв. м., житловою площею 33,1 кв.м., що складається із житлового будинку «А» (1931 року побудови) з прибудовою «а» (1991 року побудови), хліву «Б» (1957 року побудови), стодоли «В» (1939 року побудови), підвалу «Пдв», гаражу «Г», господарської будівлі «Д» (1990 року побудови), огорожі «1», воріт «2», хвіртки «З», криниці «К1», в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 15.02.2015 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved