Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення з житлового приміщення, посилаючись на те, що на підставі договору дарування 2041 від 28.12.2012 року вона є одноособовою власницею житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 29.07.2020 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір безоплатного користування житлом, відповідно якому відповідач набув право безоплатного користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Після завершення терміну дії договору відповідач в порушення договору не звільнив житлове приміщення та продовжує проживати в ньому, не реагує на численні усні звернення щодо добровільного виселення. 23.11.2020 року йому був направлений лист-вимога щодо звільнення приміщення. 06.01.2021 року нею, позивачкою був підготовлений та направлений лист до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області. Відповідач порушує її право власності, продовжує самовільно проживати в належному їй житловому будинку. Представник позивачки [PERSON] адвокат Богінкевич А.М. просить: усунути перешкоди у здійсненні нею права власності [PERSON] шляхом виселення [PERSON] з самовільно зайнятого житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.03.2021 року розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надавався п`ятнадцятиденний строк для подання відзив. Поштові конверти з ухвалою суду від 15.03.2021 року на ім`я позивачки [PERSON] , відповідача [PERSON] повернулись до суду з відмітками працівника пошти про те, що адресати за вказаними адресами відсутні. Суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №15728192 від 30.12.2013 року, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими (присадибними) спорудами за адресою: [ADDRESS] , (а.с.11, 12). З договору безоплатного користування житлом від 29.07.2020 року, укладеному між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) вбачається, що за цим договором позикодавець зобов`язався передати в безоплатне тимчасове користування позичальнику житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , іменований надалі - приміщення, для використання з метою тимчасового проживання строком на до 01.112020 року, а позичальник зобов`язується повернути вказане приміщення після закінчення строку цього договору (а.с.13). В повідомленні на ім`я [PERSON] від 23.11.2020 року [PERSON] вимагає негайно звільнити житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , (а.с.14). В заяві на адресу Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області від 08.01.2021 року [PERSON] просить провести з [PERSON] профілактичну бесіду щодо недопустимості самовільного захоплення житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , та провести перевірку фактів на предмет вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ст.197-1 КК України або адміністративного правопорушення, передбаченого ст.151 КУпАП (а.с.15). Вимогами ст.263 ЦПК України регламентовано, що судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно вимог ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може гуртуватися на припущеннях. При вирішенні спору суд керується вимогами ст.317 ЦК України, якою передбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно вимог ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Оцінюючи здобуті докази, суд визнає, що позивачкою належними та допустимими доказами не доведений факт проживання відповідача в приміщенні.

Outcome: dismissed