Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачі звернулись до Дарницького районного суду м. Києва з даним позовом, який неодноразово уточнювали, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями позивача згідно з повідомленням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 27.08.2013 р. вих. № 96/01-16/2013 є дружина померлого - [PERSON], син померлого - [PERSON], дочка померлого - [PERSON]. Дочка померлого - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON]. Таким чином, останні уточнення до позову були подані вже правонаступниками. Позивач просять визнати за [PERSON] право власності на 4/8 частки будівельних матеріалів та конструктивних елементів будинку, що знаходиться у [ADDRESS], як частку у спільному сумісному майні подружжя; визнати за [PERSON] право власності на 2/8 частки будівельних матеріалів та конструктивних елементів будинку, що знаходиться у [ADDRESS], у порядку спадкування; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частки будівельних матеріалів та конструктивних елементів будинку, що знаходиться у [ADDRESS], у порядку спадкування; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частки будівельних матеріалів та конструктивних елементів будинку, що знаходиться у [ADDRESS], у порядку спадкування; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] пропорційно їх часткам у праві власності будівельних матеріалів та конструктивних елементів будинку, що знаходиться у [ADDRESS], права забудовника, після померлого [PERSON], на житлову будівлю за адресою [ADDRESS].; припинити право власності [PERSON] на знищений будинок [ADDRESS]. Представник позивачів, просила розглянути справу у відсутність останньої, просила задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, представників в судове засіданні не направили, про поважність причин неявки суд не повідомили та не просили розглянути справу у їх відсутність, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність представників відповідачів і ухвалення за згодою представників позивачів заочного рішення. Третя особа [PERSON] будучи повідомленою належним чином в судове засідання не з'явилась, проте її неявка не є перешкодою для розгляду справи. Третя особа [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.07.1971 року між [PERSON] та [PERSON] РАГСом Дніпровського району м. Києва було зареєстровано шлюб (свідоцтво про шлюб [NUMBER]). 05.07.2001 року на підставі Рішення Київської міської Ради народних депутатів № 384/1360 на ім'я [PERSON] було відведено земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, на підставі чого Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, про що зазначено в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 63-2-01600 від 29.07.2002 року. На зазначеній земельній ділянці знаходився напівзруйнований дерев'яний будинок, який належав батьку позивача - [PERSON], який помер [INFO], згідно свідоцтво про смерть серія [NUMBER] та який за життя володів цим будинком на підставі оціночного акту по домоволодінню від 01.06.1951 року. Згідно інвентаризації від 23.08.1991 р., загальна вартість домоволодіння становила 7200,00 рублів, а вартість на його відновлення - 8837,00 рублів, у зв'язку з чим вказане домоволодіння не було прийнято в експлуатацію, про що зроблено відмітку в технічному паспорті та зазначено у розділі 3 поповерхового плану). 19.07.1994 року позивачу було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, яке було виписано на ім'я померлого батька позивача - [PERSON], хоча зазначений будинок, а також льох, вбиральня та інші споруди на момент отримання вказаного свідоцтва вже були зруйновані. В період шлюбу подружжя [PERSON] вирішили побудувати новий будинок на зазначеній земельній ділянці. 10.06.2005 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» провело інвентаризацію зазначеного новозбудованого майна та здійснило виготовлення технічного паспорту із зазначенням самовільного будівництва. Згідно технічного паспорту від 10.06.2005 року власником будинку помилково вказано померлого батька позивача. 27.09.2005 року розпорядженням Дарницької РДА міста Києва позивачу [PERSON] було надано дозвіл на здійснення будівництва житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS]. Відповідно до ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до висновку експертного будівельно - технічного дослідження з ряду питань щодо житлового будинку [ADDRESS] залишкова вартість будівельних матеріалів та конструктивних елементів становить 774273,00 грн., з яких побудовано будинок, що знаходиться на земельній ділянці площею по [ADDRESS]. Відповідно до висновку експерта самовільне будівництво є новоствореною будовою, побудованою в період шлюбу. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначив, що за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували, а також спадкоємців, суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку, суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимога [PERSON] про поділ будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку в рівних частинах та визнання за нею права власності на їх 1/2 (4/8) частину підлягає задоволенню. Залишкова вартість 1/2 частини будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких побудовано будинок, що знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS] становить 387136,5 грн. Відповідно до п. 6 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», а змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Враховуючи те, що спадкоємцями після померлого [PERSON] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (яка відмовилась від своє частки спадщини на користь [PERSON]), позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності, у порядку спадкування на 2/8 частини будівельних матеріалів та конструктивних елементів будинку, що знаходиться у [ADDRESS]; позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності, у порядку спадкування на 1/8 частину будівельних матеріалів є обґрунтованими і підлягають задоволенню з підстав наведених вище. В свою чергу, позовні вимоги про визнання за [PERSON] право власності на 1/8 частину будівельних матеріали та конструктивних елементів будинку, що знаходиться у [ADDRESS] задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] з відповідним позовом до суду не як позивач або третя особа з самостійними вимогами не зверталась, а отже її права не підлягають захисту судом. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. Враховуючи те, що старий будинок, який знаходився у [ADDRESS] самозруйнувався та згідно з висновком будівельно-технічної експертизи відсутній на земельній ділянці, право власності на нього за [PERSON] підлягає припиненню, а отже вимоги в цій частині є обґрунтованими. Також, суд вважає необґрунтованими вимоги позивачів про визнання за ними та [PERSON] пропорційно їх часткам у праві власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи будинку, що заходиться у [ADDRESS], право забудовників, після померлого [PERSON] на житлову будівлю, оскільки таке право надається при наявності на праві власності земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням, який у позивачів відсутній, а третя особа, зокрема і не зверталась до суду з відповідною вимогою. Крім того, позивачі не ставили вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Outcome: partial