Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В позові зазначила, що під час спільного фактичного проживання без шлюбу у них народилась дитина, син [PERSON] , [INFO] . Після припинення фактичних шлюбних відносин, а саме з травня 2020 року відповідач мешкає окремо та ніяким чином позивачці та дитині не допомагає. Відповідач на теперішній час не має постійного заробітку, хоча знаходиться у працездатному віці і може працювати, аліменти на користь третіх осіб не сплачує. Розраховувати на постійний заробіток відповідача вона не може. Тому вважає, що заробіток відповідача має нерегулярний, мінливий характер. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. На даний час позивачка ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, будь-якого іншого заробітку (доходу) не має, а відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання як дружини з якою проживає дитина, але добровільно такої допомоги не надає. Тому позивачка змушена звернутися до суду з метою визначення та затвердження розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що під час спільного фактичного проживання без шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина, син [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з травня 2020 року, відповідач мешкає окремо та ніяким чином позивачці та дитині не допомагає. Відповідач на теперішній час не має постійного заробітку, хоча знаходиться у працездатному віці і може працювати, аліменти на користь третіх осіб не сплачує. Розраховувати на постійний заробіток відповідача Почивачка не може, тому що заробіток Відповідача має нерегулярний, мінливий характер. Від фактичного спільного проживання без реєстрації шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 11.03.2020р. (а.с.7). Дитина проживають разом з матір`ю за місцем її реєстрації, згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29.05.2020р № 4-21/4-347 (а.с. 20) Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, тому перебуває у складеному матеріальному становищі. Позивачка отримує державну соціальну допомогу на дитину до 3-х років в сумі 860 грн. щомісяця, що підтверджується Довідкою № ОР 435644 ЦБ\\ПБ 50046/50056 Дніпровського УСЗН від 03.11.2020р. (а.с. 6). Відповідач [PERSON] не приймає належної участі в утриманні сина, матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла 3-х років або 6-ти років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.І, 2 ст.70 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення повноліття дитиною, а також коштів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved