Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, який згодом уточнили та просили визнати припиненими правовідносини за договором позики від 24.09.2009 року та додатковим договором позики від 29.12.2009 року позичальником за якими є [PERSON], а позикодавцем [PERSON], та визнати договір іпотеки від 24.09.2009 року та додатковий договір іпотеки від 24.09.2009 року, які посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 9087065 припиненим та зобов'язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Карташову С.І. зняти заборону відчуження з квартири [ADDRESS], номер за РВПН: 17983483, [ADDRESS], здійсненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій просять слухати справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував. Відповідач Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карташової С.І, в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 грудня 2015 року Московським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Корташова С.І., про стягнення суми боргу за договором позики, інфляційних витрат, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення мешканців та знання з реєстраційного обліку яким було відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі, в зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності (а.с.26-29) Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2016 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09.03.2016 року було залишено без змін з підстав пропущення строку позовної давності (а.с. 32-34). Сплив позовної давності, який є підставою для відмови у позові відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, означає, що вже жодна вимога не підлягає примусовому здійсненню за будь-якого розгляду спору після цього моменту. Пунктом 7 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Згідно ст.391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). При таких обставинах суд вважає, що позов позивачів підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved