Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Варварівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 28 листопада 2012 року померла її мати, [PERSON]. На момент смерті разом з матірю проживав та був зареєстрований батько позивачки, [PERSON], який також помер 28\~червня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння та земельної ділянки площею 0,75 га з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Варварівка, вул.\~Шевченка, буд. 80. Вказане нерухоме майно належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, однак [PERSON] за життя не встигла отримати державний акт про право власності на земельну ділянку в порядку, передбаченому нормами діючого на той час земельного законодавства. Позивачка своєчасно у встановлений законом строк звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, а згодом отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння. В подальшому [PERSON] звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Останній постановою від 16.09.2015 року відмовив у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Таким чином, на даний час позивачка не може оформити після смерті [PERSON] спадкові права, в звязку з чим змушена звернутись до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 0,75 га з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Варварівської сільської ради Юрївського району, Дніпропетровської області. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити. Судом встановлено, що 28 листопада 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 495024, виданого виконкомом Варварівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 29.11.2012\~року (а.с. 20). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння та земельної ділянки загальною площею 0,75 га з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Варварівка, вул.\~Шевченка, буд. 80. Земельна ділянка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВКК № 311438, виданого державним нотаріусом Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 23.04.2008 року, після смерті [PERSON] (а.\~с.\~22). В свою чергу [PERSON] вказана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого Варварівською сільською радою народних депутатів Юрївського району Дніпропетровської області 10.12. 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 426 (а.с. 13). Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] згідно зі свідоцтвом про народження серії ІV-УР №\~1247236, виданим виконкомом Юрївської селищної ради депутатів трудящих Павлоградського району Дніпропетровської області 19 листопада 1962 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ, виданим виконкомом Юрївської селищної ради депутатів трудящих Павлоградського району Дніпропетровської області 27 квітня 1985 року, являється донькою [PERSON], тому є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері (а.с.18,19). За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла у встановлений законом строк шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, на підставі чого 23 квітня 2013 року заведено спадкову справу № 61/2013. З матеріалів спадкової справи встановлено, що на момент смерті [PERSON] була одружена з [PERSON], який помер 28 червня 2013 року (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 517747, видане виконкомом Варварівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 01.07.2013\~року). Останній від спадщини після смерті дружини відмовився шляхом подання відповідної заяви до державної нотаріальної контори. За життя [PERSON] заповіту не складала. Також, відсутні відомості щодо інших спадкоємців, які мають право на спадкування та про спадкові договори, складені померлою за життя стосовно земельних ділянок (а.с. 49-83). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері та являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка звернулась до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, однак отримала тільки свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння (а.с. 5). Судом встановлено, що [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON], за життя не оформила державний акт на право приватної власності на землю на своє імя, оскільки нормами діючого на той час законодавства, а саме Порядком безоплатного оформлення та видачі громадянам України державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, затвердженим Постановою КМУ від 21.10.2009 року №1112, для здійснення державної реєстрації права власності на землю та видачі правовстановлюючих документів передбачалось попереднє виготовлення громадянами технічної документації на земельну ділянку з присвоєнням їй відповідного кадастрового номеру. В звязку із наведеним у позивачки відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує належність майна померлій, тому державний нотаріус постановою від 16.09.2015\~року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (а.с.\~17). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~року № 296/5). На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже, зазначена постанова державного нотаріуса є такою, що відповідає вимогам нормативних актів. Одночасно суд відмічає, що свідоцтво про право на спадщину - правовстановлюючий документ, який офіційно і безперечно підтверджує наявність права власності на майно, що переходить у спадок. Померла [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину отримала у спадок земельну ділянку, однак за життя з обєктивних причин не встигла отримати державний акт про право на землю на своє імя, що в свою чергу унеможливило оформлення права на спадщину за законом в нотаріальному порядку позивачкою. З копії наданої позивачкою технічної документації, за виготовленням якої свого часу звернулась [PERSON], виходить, що за результатами відповідних землевпорядних робіт успадковане нерухоме майно складається з такого: - для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,250 га, кадастровий номер 1225980500:02:001:0285; - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,100 га, кадастровий номер 1225980500:02:001:0445; - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,400 га, кадастровий номер 1225980500:02:001:0446, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 28 листопада 2012 року (а.с. 26-31, 47). За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, чоловік померлої у встановленому законом порядку від спадщини відмовився, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно згідно даних Спадкової справи № 61/2013 немає, відсутність правовстановлюючих документів позбавляє її можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, враховуючи уточнені позовні вимоги, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки, що знаходяться на території Варварівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області.

Outcome: approved