Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, вказуючи на те, що з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO] на яку він матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1000грн, щомісячно до набуття дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, за останнім відомим місцем проживання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 30.07.2010р. по 31.01.2014р. та є батьками [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що дочка [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю. Відповідач [PERSON] не цікавиться вихованням дочки та її утриманням, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини для забезпечення гідних умов життя та розвитку. Позивачка одна несе витрати по утриманню дочки, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатні чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати своїх дітей. З огляду на те, що відповідач відомості про офіційний дохід надав, але як сам зазначав, що дохід має нерегулярний, мінливий, і як батько зобов'язаний утримувати дитину, про що не заперечував в судовому засіданні, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином беручи до уваги положення ст. 182 Сімейного кодексу України, наявністю у відповідача нерегулярного, мінливого доходу, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дочки у розмірі 1000грн., щомісячно до моменту досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved