Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилаються на те, що вони відповідно до своїх статутів є юридичними особами, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У 1991 році за кошти членів вказаних садових товариств, для їх потреби, було збудовано насосну станцію. На даний момент позивачі є єдиними сумісними власниками вказаної насосної станції. Членом СТ «Волна» [PERSON] був поданий до суду позов про усунення перешкод в користуванні майном, в якому він фактично наполягає на визнані за ним права власності на вказану насосну станцію. Однак ним, як вважають позивачі не надано до суду жодних доказів, що підтверджують будівництво ним самостійно насосної станції. В даному випадку він має право ставити питання про грошову компенсацію проведених ним внесків. У відповідності до ст. 392 ЦК України передбачено захист права власності у суді, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Згідно ст. 355 ч.1 ЦК України майно, що знаходиться у власності двох чи більше осіб ( співвласників) , належить їм на праві сумісної власності ( сумісне майно). Позивачі прохають: Визнати за садовим товариство « Берізка», садовим товариством ветеранів Великої Вітчизняної війни « Переможець», садовим товариством « Переможець-2», садовим товариством « Волна» право сумісної власності на об»єкт нерухомого майна будівлю насосної станції Літ. А ( загальною площею 5,2 кв.м), навіс літ. Б ( загальною площею 2,7 кв.м), пульт керування № 1 ( загальною площею 1,0 кв.м), замощення Літ.1 (загальною площею 1 кв.м) за адресою : [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачів наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд розглядає справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи СТ «Волна», СТ « Переможець», СТ « Переможець-2», СТ « Берізка» відповідно до своїх статутів є юридичними особами, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У 1991 році за кошти членів вказаних садових товариств, для їх потреби, було збудовано насосну станцію і позивачі є єдиними сумісними власниками вказаної насосної станції. Згідно ст. 355 ч.1 ЦК України майно, що знаходиться у власності двох чи більше осіб (співвласників) , належить їм на праві сумісної власності (сумісне майно). Член СТ « Волна» [PERSON] не надав суду жодного доказу, що підтверджує будівництво ним самостійно насосної станції. Відповідач має право ставити питання про грошову компенсацію проведених ним внесків. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно дол. технічної інвентаризації від 07.08.2014 року, проведеної ПП « Вільнянське БТІ», насосна станція складається із будівлі насосної станції Літ. А ( загальною площею 5,2 кв.м), навіс літ. Б ( загальною площею 2,7 кв.м), пульт керування № 1 ( загальною площею 1,0 кв.м), замощення Літ. 1 (загальною площею 1 кв.м). Роком побудови всіх об»єктів зазначено 1991 рік. У відповідності до ст. 392 ЦК України передбачено захист права власності у суді, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. За таких обставин звернення позивачі до суду із позовом про визнання за ними права сумісної власності є передбачений законом спосіб захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved