Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд постановити рішення, про поділ спільного майна подружжя, яким виділити [PERSON] - 90/100 частин квартири [ADDRESS] що становить 60,03 кв.м. вартістью 423458 грн. 20 коп., виділити відповідачу [PERSON] - 10/100 частин квартири [ADDRESS] що становить 6,67 кв.м. вартістю 45939 грн. 80 коп. В обґрунтування заявлених вимог позову [PERSON] вказує на те, що 21.04.1991 р. було зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], 17 травня 2013 р. шлюб між сторонами розірвано. Як вказує позивач, за час шлюбу в квітні 1998 р. нею було придбано квартиру [ADDRESS] загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. Як вказує позивач 90/100 частин аної квартири було придбано нею особисто, оскільки 31.07.1997 р. між нею як працівником та ВАТ «Укроліяжирпром» було укладено договір №19 предметом якого було будівництво житлового будинку в якому за договором №19 [PERSON] передавали квартиру за яку вона зобов»язувалась сплатити вартість в сумі 4417000000 карб., що становило 44170 грн. 00 коп., щодо сплати даної суми позивач вказує, що в вересні 1997 р. вона особисто отримала від своєї матері [PERSON] грошові кошти в розмірі 7000 доларів США, в подальшому саме дані кошти 16.09.1997 р. були сплачені в розмірі 13200 грн., кірм того 22.04.1998 р. між нею - [PERSON] та Товарною біржою «Українська біржа «Десятинна» було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. відповідно до п.5 даного договору вартість квартири становила 30968 грн., в подальшому в той же день 29.04.1998 р. між [PERSON] та ВАТ «Укроліяжирпром» було укладено договір терміном на 5-ть років бевітсоткової цільової фінансової позики яка становила 31268 грн.22 кпо. Відповідно до п.1 даного договору, метою отримання позики було здійснити викуп вказаної квартири, як зазначає позивач дана сума погашалась нею особисто протягом десяти років, станом на 10.11.2008 р. саме вона - позивач повністю розрахувалась за договором безпроцентної позики від 29.04.1998 р. № НБ 0547032 на суму 31268 грн. 22 коп. Враховуючи факт, що вона - позивачка самостійно виховує, та практично самостійно утримує двох дітей що є підставою для збільшення її частки при поділі спільного майна подружжя та посилаючись на ст.ст. 60, 68, 69 СК України, просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити вказуючи на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належнм чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності за участю представника. Представник відповідача в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 квітня 1991 р. ареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], в подальшому відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 17 травня 2013 р. шлюб розірвано (а.с. 14). Від даного шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], (а.с. 15, 16). Відповідно до договору №19 від 31.07.1997 р. між [PERSON] як працівником а ВАТ «Укроліяжирпром» було укладено договір №19 предметом якого було будівництво житлового будинку а саме [ADDRESS], за договором №19 [PERSON] передавали квартиру за яку вона зобов»язувалась сплатити вартість в сумі 4417000000 карб., що становило 44170 грн. 00 коп., ( а.с. 17-18). Відповідно до квитанції від 16.09.1997 р. [PERSON] сплачено внесок за квартиру 13200 грн. (а.с. 19). 22.04.1998 р. між [PERSON] та ВАТ «Укроляжирпостач» Товарною біржою «Українська біржа «Десятинна» було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. відповідно до п.5 даного договору вартість квартири становила 30968 грн.22 коп. (а.с. 20-21). 29.04.1998 р. між [PERSON] та ВАТ «Укроліяжирпром» було укладено договір терміном на 5-ть років безвітсоткової цільової фінансової позики яка становила 31268 грн.22 кпо. Відповідно до п.1 даного договору, метою отримання позики було здійснити викуп вказаної квартири, (а.с. 22-23), за даним договором від імені позивачки проводились сплати заборгованості і станом на 10.11.2008 р. за договором безпроцентної позики від 29.04.1998 р. № НБ 0547032 на суму 31268 грн. 22 коп. заборгованість погашена (а.с. 24,25,26,27,28,29,30,31,32,33,34,35,36). Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 07.10.2008 р. затверждено мирову угоду по цивільній справі за позовом ЗАТ «ВО «Лани України» до [PERSON] про стягнення заборгованості ( а.с. 37). Відповідно до довідки №347 від 10.11.2008 р. [PERSON] повністю розрахувалась за договором поикик від 29.04.1998 р. ( а.с. 40). Відповідно до наданих суду квитанцій вбачається, що позивачкою неодноразово отримувались поштові перекази з м.Краснодар ( а.с. 41-49). Відповідно до довідки за формою №3 від 23.102013 р. вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивачка та двоє дітей (а.с. 50). Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києа від 18.03.2014 р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (а.с.51-52). Згідно до договору про навчання від 28.01.2013 р. [PERSON] навчається в НАУ вартість освіти складає 14805 грн. (а.с. 53-54, 55-70). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.3 ст.70 СК України вказує на те, що за рішенням суду частиа майна дружини, чоловіка, може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні дочка, син, за умови що розмір аліментів які вони одержують недостатній для абезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи об»єктом спільної сумісної власності подружжя, є набута сторонами за час шлюбу квартира [ADDRESS], однак, оскільки відповідачем визнано заявлені позовні вимоги, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою позовні вимоги щодо поділу майна подружжя та збільшення частки позивача при поділі спіьного майна подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved