Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] 30.10.2002 року та зареєстровано на товарній біржі «ВА-БАНК» в м. Гола Пристань та 06.12.2002 року договір було зареєстровано в Херсонському ХДБТІ за № 4394. На теперішній час позивачі вирішили продати домоволодіння і звернулися до нотаріуса, який пояснив, що договір-купівлі продажу домоволодіння не є правовстановлюючим документом, оскільки нотаріально не посвідчений. Просять задовольнити позов і визнати договору купівлі-продажу дійсним та визнати за ними право власності на нерухомість, яку вони придбали за договором купівлі-продажу. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсягу. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачів судом встановлено наступне. 30.10.2002 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] та зареєстровано на товарній біржі «ВА-БАНК» в м. Гола Пристань. 06.12.2002 року на підставі вказаного договору в ХДБТІ за позивачами зареєстровано право власності на вказану домобудівлю, що підтверджується реєстраційним написом № 18. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок по доказуванню обставин, викладених у позові лежить саме на позивачу. Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивачі заявили вимоги про визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, згідно з якою, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. При цьому у судовому засіданні позивачем не доведено ухилення від нотаріального посвідчення договору відповідача, не зазначено причин об'єктивної неможливості вчинити зазначені дії. Тобто у судовому засіданні не встановлено, а позивачами не доводилось наявності активної протидії вчиненню відповідних нотаріальних дій з боку відповідача або ж бездіяльність його з цього приводу. Таким чиним відсутні підстави для визнання даного договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним. Крім того оскільки право власності позивачів на домоволодіння належним чином зареєстровано в БТІ, а позивачами не надано доказів того, що відповідачем або іншими особами порушується, не визнається або оспорюється його право власності на домоволодіння, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на домоволодіння також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed