Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з указаним позовом, який обґрунтовували тим, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки «рілля» площею 2,6588 га, кадастровий номер 5923883800:08:000:0011, «сіножаті» площею 1,6820 га, кадастровий номер 5923883800:08:004:0062 та «пасовища» площею 0,8137 га, кадастровий номер 5923883800:08:001:1309, що розташовані на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Спадщину після її смерті прийняв, але не оформив своїх спадкових прав її чоловік (батько позивачів) [PERSON] , який помер [INFO] у с.Сущани Кагарлицького району Київської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно вони не можуть у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на ці земельні ділянки, позивачі просять визнати за ними право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за законом, а судові витрати покласти на них. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви в якому позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності (а.с.36,37). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову,\~просив справу розглянути за його відсутності (а.с.41). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225\~ЦК України та ст.131\~ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що батьками позивачів є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-11). [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] та отримав відповідне свідоцтво на її частину (а.с.16). [INFO] у с.Сущани Кагарлицького району Київської області помер [PERSON] (а.с.12). Відповідно до довідки Сущанської сільської ради Кагарлицького району Київської області №194 від 4 вересня 2019 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] (а.с.13). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) 4 листопада 2006 року відбулась реєстрація спадкової справи №554 після смерті [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після його смерті та отримали відповідні свідоцтва на її частину (а.с.14,15,17-18). З витягів з державного земельного кадастру про земельні ділянки від 14 листопада 2019 року вбачається, що [PERSON] на підставі державного акта серії І-СМ №012359 від 29 грудня 1999 є власницею земельних ділянок «рілля» площею 2,6588 га, кадастровий номер 5923883800:08:000:0011, «сіножаті» площею 1,6820 га, кадастровий номер 5923883800:08:004:0062 та «пасовища» площею 0,8137 га, кадастровий номер 5923883800:08:001:1309, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.19-21,22-24,25-27). Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій №352/02-31 та №353/02-31 від 31 жовтня 2019 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на ці земельні ділянки (а.с.31,32). Як роз`яснено в п.10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на те, що батько позивачів за життя не отримав свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, державний акт на право власності на які втрачено, позивачі позбавлені можливості у позасудовому порядку вирішити питання спадкування цього майна, суд дійшов висновку про наявність підстав про задоволення позову Виходячи з наведеного,

Outcome: approved