Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , який доводився [PERSON] чоловіком та [PERSON] батьком. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Позивачі є спадкоємцями за законом на залишену спадщину, яку вони вчасно прийняли, однак через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане домоволодіння не можуть його оформити. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Позивачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте представник позивачів подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Лісоводської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Позивачі є спадкоємцями за законом на залишену спадщину, яку вони вчасно прийняли, оскільки фактично вступили в управління спадковим майном та проживали разом із спадкодавцем до дня його смерті. Однак через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане домоволодіння не можуть його оформити в нотаріальному порядку. Підтвердженням цього є постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.06.2020 року, що містяться в матеріалах справи. Право позивачів на спадкове майно підтверджується їх паспортами громадянина України, свідоцтвом серії [NUMBER] від 01.04.1961 року про одруження [PERSON] та [PERSON] , прізвище якої після реєстрації шлюбу « [PERSON] »; свідоцтвом серії [NUMBER] від 08.05.1972 року про народження [PERSON] , в якому його батьками записані [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 24.09.2009 року, де вказано, що він помер [INFO] в с.Лісоводи Городоцького району Хмельницької області; довідкою КП «Городоцьке бюро технічної інвентаризації» від 11.12.2019 року за №624; довідками та випискою з погосподарських книг за період з 1991р. по 2020 р., виданими 12.12.2019 року Лісоводською сільською радою Городоцького району Хмельницької області, де вказано, що домоволодіння по [ADDRESS] рахувалося за [PERSON] , який був головою вказаного двору, разом із ним до дня його смерті в даному будинку проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] ; звітом технічного стану домоволодіння по [ADDRESS] , де вказано, що зазначений будинок побудовано у 1960 році і станом на 09.12.2019 року він знаходиться в доброму стані та придатний для проживання; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 24.06.2020 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачам слід повернути з державного бюджету по 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме по 317,80 грн. кожному.

Outcome: approved