Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з названим позовом, та просять постановити рішення, яким визнати за кожним з них право власності на домоволодіння № 210, розташоване по вулиці Кірова в с. Залізничне Болградського району Одеської області у рівних частках. Свої вимоги мотивують тим, що вони є власниками цього домоволодіння на підставі договору дарування від 14 березня 1996 року, укладеного між дарувальником [PERSON] та обдарованими [PERSON], [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Однак, як зясувалося у подальшому, в договорі дарування вказано не вірно житлову площу будинку, а саме «80 вк.м», проте як в дійсності житлова площа будинку складає 68.4 кв.м., згідно технічного паспорту, виданого КП «Болградське БТІ» від 17.05.2016 року. Після дарування будинку позивачі нічого не добудовували і не зносили. Зазначена площа будинку була зазначена в особовому рахунку погосподарської книги на зазначене домоволодіння зі слів господаря [PERSON], а на далі сільська рада неправильно вказала житлову площу будинку в довідці-характеристиці, оскільки технічний паспорт на домоволодіння на час оформлення договору дарування не виготовлявся, та відповідні вимірювання не здійснювалися. З цих причин їм було відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння, тому вони змушені звернутися до суду. Позивачі\~ в судове засідання не прибули, повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази\~ (а.с.45). В позовній заяві зазначили клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.2). Представник позивачів за довіреностями, [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи позивачів, та просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача позовні вимоги визнала, просила задовольнити. Пояснила, що в погосподарський книзі № 2 Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області за 1996-2000 роки на домоволодіння за адресою: вул. Кірова, № 210, с. Залізничне, Болградський район, Одеська область відкрито особовий рахунок № 122. В даному рахунку є відомості, що станом на 1996 рік господарем домоволодіння є [PERSON]. Суспільна група господарства робочий двір. Будинок побудовано в 1972 році, житлова площа 80 кв.м. Є відмітка про оформлення договору дарування від 13.03.1996 року за № 1112. А у подальшому власниками домоволодіння були зазначені [PERSON], [PERSON], які є рідними доньками [PERSON] Представник відповідача підтвердила, що житлова площа будинку зазначалася в погосподарській книзі зі слів господаря домоволодіння, ні хто з працівників сільської ради при щорічних обходах господарських дворів, обмірювання не здійснював. А технічний паспорт на це домогосподарство не виготовлялося. Тому і виникла помилка в розмірі житлової площі цього будинка, яка фактично була встановлена лише після виготовлення технічного паспорту в 2016 році. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено 14 березня 1996 року договір дарування нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Кірова, № 210, с. Залізничне, Болградський район, Одеська область, з житловою площею 80 кв.м., посвідчений державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрований в реєстрі № 1122 (а.с.5-6, 48-49). Будинок належав дарувальнику [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі, особовий рахунок № 122, за довідкою-характеристикою, виданою Залізничненською сільською Радою народних депутатів під № 123 від 1996 року. 17 травня 2016 року на даний житловий будинок виготовлено технічний паспорт КП «Болградське БТІ», в якому зазначено житлову площу будинку № 210 по вулиці Кірова в с. Залізничне, Болградського району, Одеської області, що належить позивачкам 68.4 кв.м. (а.с.7-11). З дослідженого в судовому засіданні оригіналу погосподарської книги Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області встановлено, що станом на 1996 рік господарем домоволодіння є [PERSON]. Суспільна група господарства робочий двір. Будинок побудовано в 1972 році, житлова площа 80 кв.м. В наявності є запис про оформлення договору дарування від 13.03.1996 року за № 1112. А у подальшому власниками домоволодіння були зазначені [PERSON], [PERSON], які є рідними доньками [PERSON] (а.с.42-47). \~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачі\~ мали намір здійснити\~ державну реєстрацію права власності на\~\~ належний їм житловий будинок, проте Державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON],\~ відмовила їм у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Залізничне, вул. Кірова, № 210 за [PERSON] та [PERSON]., з тих підстав, що\~ згідно наданих документів неможливо встановити у звязку з чим змінилася та відрізняється площа обєкта (а.с.27). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно\~ до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що\~\~ усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивачі будучи власниками житлового будинку за адресою: вул. Кірова, № 210, с. Залізничне, Болградський район,\~Одеська область на підставі договору дарування, не можуть належним чином розпоряджатися своєю власністю, тобто їх право не визнається державним реєстратором, в звязку з чим порушуються їх права як власників. За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved