Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до ТОВ «Компанія «Гарант-М», Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області «про вчинення дій для запобігання порушення права власності». В позовній заяві позивачі вказали, що є власниками земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 2321510100:03:001:0010. Право власності на земельну ділянку першого позивача підтверджується Договором купівлі-продажу від 26.12.2013 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], реєстровий № 1770 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15521679 від 26.12.2013 року. Право власності на земельну ділянку другого позивача підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 059481, виданим 22.07.2008 року Відділом земельних ресурсів у Вільнянському районі Запорізької області та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15200707 від 23.12.2013 року. На зазначеній земельній ділянці, що є власністю позивачів, розташований належний їм на праві приватної спільної часткової власності об'єкт нерухомого майна - виробнича складська будівля літ. А. Право власності першого позивача на виробничу будівлю літ. А, розташовану за адресою: [ADDRESS] підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 17866203 від 17.02.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17867511 від 17.02.2014 року. Право власності другого позивача на виробничу будівлю літ. А, розташовану за адресою: [ADDRESS] підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 17865968 від 17.02.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17867024 від 17.02.2014 року. Порушуючи право власності позивачів, ТОВ «Компанія «Гарант-М» зареєструвало юридичну особу за адресою: [ADDRESS], не маючи до зазначеної адреси ніякого відношення та фактично не знаходячись там. Посилаючись на вимоги ст.ст. 317, 386 ЦК України, Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», просять суд зобов'язати Державного реєстратора Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області внести запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гарант-М» за місцезнаходженням: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Леніна, 5 «Б». У судовому засіданні позивачі позов підтримали; просять його задовольнити. Відповідачі до суду не з'явились, подали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Суд, заслухавши пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.04.2008 року проведено державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гарант-М». Відповідно до Статуту товариства (затвердженого загальними зборами учасників 15.04.2008 року, протокол № 1) місцезнаходження товариства: 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Леніна, 5 «Б». Товариство створено з метою досягнення економічних і соціальних результатів; отримання прибутку. Предметом діяльності товариства є здійснення виробничої, комерційної, посередницької, торгівельно-закупівельної діяльності, здійснення робіт та надання послуг населенню. 27 грудня 2013 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Компанія «Гарант-М» укладено Договір, в якому сторони зазначили, що ТОВ «Компанія «Гарант-М» з моменту його заснування (створення, реєстрації) по час укладання договору не вело жодної діяльності, спрямованої на отримання прибутку. На день укладання Договору товариство не досягло економічних і соціальних результатів і не отримало жодного прибутку. Сторони підтвердили, що фактичне місце ведення діяльності Товариства є відсутнім; офіс, з якого можна було б проводити щоденне керування діяльністю юридичної особи, яке не веде жодної діяльності, - було і є відсутнім. Товариство не має банківського рахунку і не має наміру в подальшому здійснювати будь-яку діяльність. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наданими суду письмовими доказами підтверджено, що позивачам на праві приватної спільної часткової власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 2321510100:03:001:0010. Право власності на земельну ділянку першого позивача підтверджується Договором купівлі-продажу від 26.12.2013 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], реєстровий № 1770 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15521679 від 26.12.2013 року. Право власності на земельну ділянку другого позивача підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 059481, виданим 22.07.2008 року Відділом земельних ресурсів у Вільнянському районі Запорізької області та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15200707 від 23.12.2013 року. На зазначеній земельній ділянці, що є власністю позивачів, розташований належний їм на праві приватної спільної часткової власності об'єкт нерухомого майна - виробнича складська будівля літ. А. Право власності першого позивача на виробничу будівлю літ. А, розташовану за адресою: [ADDRESS] підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 17866203 від 17.02.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17867511 від 17.02.2014 року. Право власності другого позивача на виробничу будівлю літ. А, розташовану за адресою: [ADDRESS] підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 17865968 від 17.02.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17867024 від 17.02.2014 року. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. В Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, в тому числі щодо її місцезнаходження. В матеріалах справи міститься Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ААБ № 001119, в якій вказано місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Компанія «Гарант-М»: 70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Леніна, 5 «Б». Суд дійшов висновку, що перший відповідач без будь-яких правових підстав надав другому відповідачу відомості щодо його місцезнаходження за адресою: [ADDRESS]. ТОВ «Компанія «Гарант-М» до зазначеної адреси не має ніякого відношення та фактично не знаходиться там. Порядок внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі регулюються ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Позивачі надали суду докази звернення до відповідачів з заявами щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, залишені без реагування. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст. 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право». Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Ст. 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Outcome: approved