Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів з тих підстав, що як стверджує вони з відповідачем перебували у шлюбі. Вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є і в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. Їх сім'я розпалась. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 08.02.2016 року з відповідач на її користь стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В Бершадському відділі ДВС перебуває виконавчий лист з виконання вищезазначеного рішення суду. У зв'язку зі змінами в законодавстві збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На її неодноразові звернення до відповідача з вимогами про збільшення розміру аліментів відповідач не реагує. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 08.02.2016 року у справі № 126/217/16-ц та стягувати з відповідача аліменти на її користь на двох неповнолітніх дітей розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України до суду не подав, а також не подавав заяви про визнання ним позовних вимог. Заяв, клопотань від позивача та відповідача у зазначеній цивільній справі, пов'язаних із розглядом справи до суду не надходило. Дослідивши докази в справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому таке рішення у повній мірі відповідатиме вимогам закону щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дітей та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору. На підставі ст. 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved