Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] 21.04.2004 року за життя [PERSON] уклав заповіт на ім`я сина [PERSON] , у відповідності до якого заповідав йому все майно, яке належить йому на праві приватної власності. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача та батько її дітей. 24.10.2014 року на ім`я позивачів були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Померлий [PERSON] є власником земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8302 га, розташованої на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, кадастровий номер: 6523580500:12:026:0010, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС № 028500. При зверненні позивачем [PERSON] до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] їй було відмовлено, оскільки не було надано оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку. Просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/3 частку земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8302 га, розташованої на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, кадастровий номер: 6523580500:12:026:0010, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС № 028500, в порядку спадкування після [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягать. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був рідним батьком [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 7, 10, 11). 21.04.2004 року за життя [PERSON] уклав заповіт на ім`я сина [PERSON] , у відповідності до якого заповідав йому все майно, яке належить йому на праві приватної власності (а.с. 28). Після смерті [PERSON] , [INFO] на ім`я позивачів були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 9). Померлий [PERSON] є власником земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8302 га, розташованої на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, кадастровий номер: 6523580500:12:026:0010, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС № 028500 (а.с. 22-27). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1, ч. 3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що на день смерті [PERSON] разом з ним за адресою: [ADDRESS] , проживали та були зареєстровані позивачі по справі та його покійний син [PERSON] (а.с. 8). При зверненні позивачем [PERSON] до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] їй було відмовлено, оскільки не було надано оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 9). Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачами вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони є спадкоємцями за законом, відмову від спадщини не заявляли та іншим чином визнати право на належне їм спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] та складається з земельної ділянки, не мають змоги.

Outcome: approved