Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно [PERSON], який помер 30.06.2010 року, а саме одноповерховий трикімнатний житловий будинок садибного типу «А» 1964 року побудови (реконструкції 2003 року) з прибудовами «а1», «а2» 2003 року побудови, сарай «В» 2003 року будівництва з погребом «Б» 1970 року будівництва; гараж «Г» 2008 року побудови, вбиральню «Д», свердловину «К», ворота з хвірткою № 2 та огорожі № 1, 3, 4 по вул. Кірова, 45 в м. Звенигородка Черкаської області, які розташовані на земельній ділянці розміром 0,1001 га. Позовні вимоги мотивують тим, що 30 червня 2010 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Кірова, 45 в м. Звенигородка Черкаської області. Рішенням Звенигородського районного суду від 20.10.2011 року, яке набрало законної сили, визнано право на спадщину за законом після смерті [PERSON]: на 1/3 частину спадкового майна за [PERSON], на 1/3 частину за [PERSON] та на 1/3 частину за [PERSON] На підставі цього рішення суду позивачами було здійснено реєстрацію права власності на спадкове майно [PERSON] В подальшому спадкоємцями було встановлено, що спадкодавцем [PERSON] протягом 2001-2003 років було здійснено реконструкцію існуючого житлового будинку та побудовано сарай, а в 2008 році побудовано гараж, встановлені ворота з хвірткою та споруджено огорожі. Це будівництво було виконане спадкодавцем самочинно без наявності дозволу на виконання будівельних робіт та ескізного проекту і не здано в екплуатацію. Вони звернулися для реєстрації права власності на самочинно збудоване нерухоме майно до державної реєстраційної служби [PERSON] РУЮ, але їм відмовили через відстуність права власності на це майно у спадкодавця. Також на звернення до Управління державної будівельно-архітектурної інспекції в Черкаській області вони отримали розяснення, що чинне законодавство передачає прийняття в екплуатацію закінчених будівництвом обєктів лише забудовниками, а тому вони змушені звенутись до суду. Ухвалою суду від 12 серпня 2016 року в якості правонаступника позивача [PERSON], який помер 07 листопада 2015 року, залучено позивача [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON], законний представник неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не зявилися. Звернулися до суду із заявами про розгляд даної справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. [PERSON] просить визнати за нею право власності на 2/3 частини спадкового майна, оскільки вона є спадкоємцем після смерті позивача [PERSON] Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився. Подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. При вирішенні позову поклдадаються на розсуд суду. Представник третьої особи Управління Державної архітектерно-будівельної інспекції в Черкаській області в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 червня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 13). Згідно договору дарування житлового будинку від 16.11.1999 року [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в м. Звенигородка по вул. Кірова, 45 на земельній ділянці розміром 1000 кв.м. (а.с.14). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.10.2011 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано право на спадщину за законом на 1/3 частину кожному після смерті [PERSON] (а.с.15). З витягу про державну реєстрацію від 06.01.2012 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/3 частини кожний, житлового будинку по вул. Кірова, 45 в м. Звенигородка Черкаської області (а.с. 21). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 376 ЦПК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 720328 від 08.02.2010 року [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,1001 га, що розташована по вул. Кірова, 45 в м. Звенигородка Черкаської області на підставі рішення [PERSON] міської ради Черкаської області від 27.01.2010 року (а.с.19). В подальшому співласниками цієї земельної ділянки стали його спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). З технічного паспорта на житловий будинок по вул. Кірова, 45 в м. Звенигородка Черкаської області, виготовленого КПВАПП «Облархбюро» 25.09.2015 року на замовлення позивачів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що домоволодіння складається з: житлового будинку садибного типу «А» 1964 року побудови (реконструкції 2003 року) з прибудовами літери «а1», «а2» - 2003 року побудови, сараю «В» 2003 року побудови з погребом «Б» 1970 року побудови; гаража «Г» 2008 року побудови, дворової вбиральні «Д», дворової свердловини «К», воріт з хвірткою №2 та огорожі №1,3,4. Загальна площа житлового будинку становить 77,9 кв.м., житлова 29,8 кв.м. Корисна площа господарських будівель становить 60,3 кв.м., в тому числі: сарай 17,8 кв.м., погреб 12,7 кв.м., гараж 29,8 кв.м. Самочинно збудованими є житловий будинок «А» (реконструкція), прибудови «а1», «а2», сарай «В» та гараж «Г». Загальна вартість реконструйованого будинку та самочинно збудованих споруд становить 223712 грн. (а.с. 22-28). З висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил від 29.09.2015 року, виданого КПВАПП «Облархбюро» вбачається, що покійний [PERSON] на власній земельній ділянці протягом 2001-2003 років здійснив реконструкцію існуючого житлового будинку «А», прибудував до будинку нові приміщення «а1», «а2», а також побудував сарай «В», свердловину «К» та вбиральню «Д». В 2008 році побудував гараж «Г», ворота з хвірткою №2 та огорожі № 1, № 4. В 2010 році встановлено огорожу № 3. Будівництво є самочинним, однак розташування на території двору вказаних будівель не суперечить вимогам ДБН 360-92** «Містобудування, планування та забудова міських і сільських поселень» (а.с. 29-31). Згідно довідок Держпожнагляду від 28.09.2015 року та РайСЕС від 28.09.2015 року при забудові садиби № 45 по вул. Кірова в м. Звенигородка Черкаської області не порушені протипожежні вимоги та Держані санітарні правила планування і забудови населених пунктів (а.с. 32, 33). Позивачі звернулися в Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області та отримали відповідь від 06.10.2015 року про те, що оскільки будівництво було здійснене особою, яка на даний час померла, а чинне законодавство передбачає прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів та реєстрацію готовності замовниками будівництва (забудовниками), то їм необхідно звернутися до суду для визнання права власності (а.с. 35). Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON], здійснивши на власній земельній ділянці самочинне будівництво, яке не порушує права інших осіб, мав право вимоги визнання за ним права власності на таке самочинно збудоване нерухоме майно, а тому таке право перейшло в спадок до позивачів. Оскільки позивач [PERSON] є правонаступником позивача [PERSON], то за нею слід визнати право власності на 2/3 частини спадкового майна, а за [PERSON] на 1/3 частину спадкового майна [PERSON]Г.Г., а саме житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кірова, 45 в м. Звенигородка Черкаської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved