Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом і просили визнати за кожним з них право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] в м. Харкові. В обґрунтування позову посилалися на те, що спірна квартира належить їх батьку на підставі договору купівлі - продажу, оформленого 05.02.1999 Біржою нерухомості та основних фондів «Україна», реєстровий № Н 9-43. За життя батько заповіту не складав. Після його смерті спадкоємцями, крім позивачів, також є мати померлого і дружина. Мати померлого відмовилася від спадщини на користь дружини померлого - відповідачки [PERSON] . Позивачі прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами, але оформити спадщину не можуть, оскільки відповідач чинить їм перешкоди. Ухвалою суду від 31 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачів позов підтримали. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивачку та представника позивача, вивчивши матеріали справи оцінивши надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26 листопада 2019 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 14867. З довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1083606 від 02 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 03 серпня 1984 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00026735975 від 19 червня 2020 року, свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19 серпня 1988 року. 02 червня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Хлистун О.В. від 02 червня 2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по ј частки квартири [ADDRESS] , що належала їх батькові [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з не наданням ними оригіналу право встановлювального документу про право власності спадкодавця на спадкове майно. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №6-692цс16, при вирішенні спорів про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину. Відповідно до ст.1216ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтею 1218ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно повідомлення Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори № 2458/01-16/П від 26 жовтня 2021 року після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 573П/2019, яка містить заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про прийняття спадщини та заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України є позивачі [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] як дружина померлого. Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У строк, визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулись до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, тобто виконали усі залежні від себе дії для прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно ст.ст. 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України надані позивачами докази суд визнає достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а також достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи встановлено, що позивачі, є спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] . Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтверджені належними доказами, тому вимоги щодо визнання права власності за кожним з позивачів на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно порушується право позивачів на оформлення права власності на спадщину, і їх право підлягає захисту в судовому порядку, суд вважає необхідним визнати за позивачами право власності на вищевказане майно в порядку спадкування. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачів також стягується сума судового збору, сплачена ними при подачі позову до суду по 1340 грн. 50 коп. на користь кожного. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 81, 82, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1266, 1268, 1273 ЦК України, суд -

Outcome: approved