Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в грудні 2014 року до суду з позовною заявою до [PERSON] про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що працює на посаді завідуючої дитячим садком № 8 м. Умані з 1986 року, має хорошу репутацію, але голова профспілки працівників освіти, яка за своїми обов'язками повинна захищати працівників, не дотрималася вимог закону порушила вимоги Конституції України, щодо невтручання в особисте життя, проявила неповагу до людської гідності і своїми неправомірними діями принизила її як жінку, як керівника. Так, 13 листопада 2014 року, близько 16 год. 30 хв. вона перебувала в кабінеті центру реабілітації по вул. Піонтковського м. Умань, де під час сеансу масажу, коли вона була оголена до поясу, без дозволу в кабінет увірвалася голова профспілки працівників освіти і почала її фотографувати в оголеному вигляді, без будь-якого пояснення. Крім неї, в той час в кабінеті знаходилася працівник центру реабілітації [PERSON] та за ширмою медична сестра цього центру [PERSON]. Намагання працівника центру припинити такі дії [PERSON], не допомогло і вона ще зробила кілька знімків. Вона була шокована такою поведінкою [PERSON] і не могла зрозуміти навіщо їй було її фотографувати оголену. Після цих подій вона отримала нервовий стрес і вимушена була звернутися за медичною допомогою, адже хворіє і перебуває на обліку у ендокринолога. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я, що було викликано неправомірною поведінкою [PERSON], вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 14 по 19 листопада 2014 року, що підтверджується листком непрацездатності. Пройшов час, але [PERSON] не попросила у неї вибачення і не повернула їй зроблені нею знімки. Не пояснила [PERSON] і з якою метою вона хоче їх використати. Ті дії, що вчинила [PERSON] є неправомірними, незаконними, тому завдану моральну шкоду оцінює у 4000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала та вказала, що Конституцією України гарантовано право особи на особисте і сімейне життя. Подія яка сталася негативно вплинула на позивачку, погіршився стан її здоров'я.Тому просила позов задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила, що дійсно подія мала місце, однак вона не мала на меті своїми діями завдати позивачці матеріальної чи моральної шкоди, а хотіла лише констатувати факт відсутності позивача на робочому місці у робочий час. Так їй стало відомо, що [PERSON] вже не вперше самовільно під час робочого часу залишає своє робоче місце. 13 листопада 2014 року вона вирішила перевірити даний факт, тому пішла по місцю роботи позивачки, оскільки її на робочому місці не було вона зайшла до масажного кабінету Центру реабілітації. В кабінеті була присутня позивачка, тому для підтвердження факту відсутності позивачки на робочому місці маючи фотоапарат зробила кілька знімків. В цей же день зроблені знімки нею були видалені з фотоапарату. Знімки вона показувала лише [PERSON], яка на той час перебувала безпосереднім начальником [PERSON]. Після даної події вона вибачалася перед позивачкою. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, які є особистими немайновими благами фізичної особи; гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Відповідно до п. 4 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, оцінюючи докази у справі, судом встановлено, що своїми умисними діями відповідачка [PERSON] принизила честь, гідність та ділову репутацію позивачки [PERSON] як громадянки в цілому. Судом також встановлено, що умисним приниженням честі і гідності позивачки, останній була заподіяна з вини відповідачки моральна шкода, яка знайшла своє вираження у приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. При цьому суд вважає, що вказана позовна вимога про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 4000 грн. підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки вказана сума, на думку суду, відповідає тяжкості моральних страждань позивачки та є реальною для відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved