Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивачі звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та відсотків за договорами депозиту. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 10 жовтня 2008 року позивачами з відповідачем були укладенні договори строкового банківського вкладу, строком на шість місяців та сумами вкладів по 1 100 000 грн. 00 коп. в кожному випадку. Проте, не зважаючи на те, що строк депозитних договорів закінчився ще 10 квітня 2009 року, відповідач протягом 2009-2011 років продовжував незаконно утримувати грошові кошти позивачів, як власне суми депозитів, так і нараховані відсотки за вкладами, які не нараховував належним чином. У зв'язку з зазначеним та лише після відповідних рішень судів позивачі реально змогли отримати та розпорядитись своїми коштами лише 29 квітня 2011 року. Разом з тим, позивачі зазначають, що при ухваленні судових рішень про стягнення з відповідача на їх користь суми вкладів на нараховані відсотки, ними не були заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів суми інфляційних витрат та три відсотки річних за несвоєчасну виплату нарахованих відсотків та вкладів за певний період часу, а тому відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) з відповідача слід стягнути на їх користь наступні суми грошових коштів. Так, зазначено, що відповідно до рішення Центрального районного суду м. Сімферополя від 09 вересня 2009 року відповідача було зобов'язано видати [PERSON] проценти нараховані на вклад у сумі 127 000 грн. 00 коп., але зазначене рішення не виконувалось до 29 квітня 2011 року. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача - [PERSON] суму інфляційних витрат за період з 11 квітня 2009 року по 28 квітня 2011 року в сумі 26 797 грн. 00 коп. та 3 % річних за той же період у розмірі 7 807 грн. 89 коп. Крім того, враховуючи те, що рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 22 лютого 2012 року з відповідача на користь позивачів за несвоєчасну виплату нарахованих відсотків та вкладів було стягнуто інфляційні витрати та три відсотки річних за період з 28 жовтня 2010 року по 01 квітня 2011 року, але фактично вклад та нараховані відсотки позивачі отримали лише 29 квітня 2011 року, останні вважають за необхідне також стягнути з відповідача суму інфляційних витрат та три відсотки річних за період з 02 квітня 2011 року по 28 квітня 2011 року в сумі 14 300 грн. 00 коп. та 2 441 грн. 10 коп. на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобов'язання щодо повернення вкладу у сумі 1 100 000 грн. 00 коп., а також, відповідно, - 15 951 грн. 00 коп. і 2 722 грн. 93 коп. на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобов'язання щодо повернення вкладу у сумі 1 100 000 грн. 00 коп. та відсотків у сумі 127 000 грн. 00 коп. Також позивачі вказують, що раніше ухваленими рішеннями судів було достовірно встановлено, що відповідачем було перераховано 31 грудня 2009 року суми депозитів позивачів на їх поточні рахунки, але без надання вкладникам можливості використання цих коштів, так як вони були заблоковані відповідачем у зв'язку з введенням у останнього тимчасової адміністрації Національним банком України. Проте, із перерахуванням 31 грудня 2009 року відповідачем сум вкладів позивачів зобов'язання відповідача щодо повернення вкладів вважається невиконаним, тому згідно з положеннями ст. 599 ЦК України зобов'язання відповідача за депозитними договорами позивачів щодо нарахування та сплати відсотків не припинились. Таким чином, позивачі вважають, що відповідно до ст. 1061 ЦК України з відповідача також слід стягнути суми недорахованих відсотків на їх вклади, а саме з 31 грудня 2009 року по фактичний день отримання позивачами своїх коштів - 28 квітня 2011 року, виходячи з розрахунку 23 % річних, що складатиме у розмірі по 335 484 грн. 93 коп. на користь кожного позивача. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Кренець О.С. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та невідповідність нормам чинного законодавства, а тому, враховуючи безпідставність позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. При цьому, представник просив застосувати позовну давність до позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів інфляційних витрат та 3 % річних за період з 11 квітня 2009 року по 28 квітня 2011 року та позовних вимог про стягнення не донарахованих відсотків за депозитними договорами за період з 31 грудня 2009 року по 28 квітня 2011 року. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10 жовтня 2008 року між позивачами та відповідачем були укладенні договори строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» (а.с. 11-14), строком на шість місяців, тобто по 10 квітня 2009 року, та сумами вкладів по 1 100 000 грн. 00 коп. в кожному випадку. Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 2009 року Центральним районним судом м. Сімферополя Автономної Республіки Крим було ухвалено рішення, яким позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Центрального відділення Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Філії ВАТ КБ «Надра», Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про повернення банківського вкладу, зобов'язання зробити певні дії - задоволено (а.с. 15-20). Вказаним рішенням, серед іншого, судом визнано такими, що не підпадають під дію мораторію на задоволення вимог кредиторів зобов'язання Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» перед [PERSON] та [PERSON] за Договором № [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє», оформленого в рамках Пакету послуг ПП «Базовий +» № 1357095 від 10 квітня 2008 року; за договором № [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє», оформленого в рамках Пакету послуг ПП «Базовий +» № 1357593 від 10 квітня 2008 року; за договорами банківського рахунку, на підставі яких відкрито [PERSON] поточний (картковий) рахунок № [NUMBER], [PERSON] - поточний (картковий) рахунок № [NUMBER], та зобов'язано ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ: - повернути [PERSON] його вклад шляхом перерахування суми 1 100 000 грн. 00 коп. із його депозитного рахунку № [NUMBER] у філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ, МФО 384823, на його поточний рахунок № [NUMBER] в той же філії банку; - повернути [PERSON] її вклад шляхом перерахування суми 1 100 000 грн. 00 коп. із її депозитного рахунку № [NUMBER] на її поточний рахунок № [NUMBER] у філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ; - виконати платіжне доручення [PERSON] № бн від 10 квітня 2009 року на суму 1 100 000 грн. 00 коп., що зареєстроване 10 квітня 2009 року за вх. № 1651 в Центральному відділенні філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ, а саме: зобов'язати ВАТ КБ «Надра» перерахувати суму 1 100 000 грн. 00 коп. з поточного рахунку [PERSON] № [NUMBER] у філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ, на рахунок № [NUMBER] в той же філії із призначенням платежу «поповнення поточного (карт.) рахунку № [NUMBER], [PERSON], повернення коштів», та потім зарахувати вказану суму на рахунок [PERSON] № [NUMBER] у той же філії банку; - видати [PERSON] із його поточного рахунку № [NUMBER] у філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ, одноразово суму в розмірі 127 000 грн. 00 коп. готівкою через касу Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ; - виконати платіжне доручення [PERSON] № бн від 10 квітня 2009 року на суму 638 500 грн. 00 коп., що зареєстроване 10 квітня 2009 року за вх. № 1650 в Центральному відділенні філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ, а саме : перерахувати суму 638 500 грн. 00 коп. з поточного рахунку [PERSON] № [NUMBER] у філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ, на рахунок № [NUMBER] в той же філії із призначенням платежу «поповнення поточного (карт.) рахунку № [NUMBER], [PERSON], повернення коштів», та потім зарахувати вказану суму на рахунок [PERSON] № [NUMBER] у той же філії банку; - видати [PERSON] із її поточного рахунку № [NUMBER] у філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ, одноразово суму в розмірі 588 500 грн. 00 коп. готівкою через касу Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ. При цьому, оскільки вищезазначене рішення суду було виконано лише 30 грудня 2009 року, з метою захисту своїх прав, позивачі знову звернулись з позовом до суду і відповідно до рішення Центрального районного суду м. Сімферополь Автономної Республіки Крим від 14 грудня 2010 року з Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра на користь [PERSON] ухвалено стягнути: суми недорахованих та несплачених процентів по Договору № [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» оформленого в рамках пакету послуг ПП «Базовий +» № 1357095 від 10 квітня 2008 року, яка за час прострочення виконання зобов'язання складає 180 912 грн. 33 коп.; суму, яка складає 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання по Договору [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» оформленого в рамках пакету послуг ПП «Базовий +» № 1357095 від 10 квітня 2008 року в порядку ст. 625 ЦК України, яка за час прострочення виконання зобов'язання станом на 30 грудня 2009 року складає 23 597 грн. 26 коп.; суму, що складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов'язання по Договору № [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» оформленого в рамках пакету послуг ПП «Базовий +» № 1357095 від 10 квітня 2008 року в порядку ст. 625 ЦК України, яка за час прострочення виконання зобов'язання станом на 30 грудня 2009 року складає 66 550 грн. 00 коп. Крім того, даним рішенням було ухвалено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» на користь [PERSON]: суми недорахованих та несплачених процентів по Договору № [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» оформленого в рамках пакету послуг ПП «Базовий +» № 1357593 від 10 квітня 2008 року, яка за час прострочення виконання зобов'язання складає 180 912 грн. 33 коп.; суму, яка складає 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання по Договору № [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» оформленого в рамках пакету послуг ПП «Базовий +» № 1357593 від 10 квітня 2008 року в порядку ст. 625 ЦК України, яка за час прострочення виконання зобов'язання станом на 30 грудня 2009 року складає 23 597 грн. 26 коп.; суму, що складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов'язання по Договору № [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) «Моє майбутнє» оформленого в рамках пакету послуг ПП «Базовий +» № 1357593 від 10 квітня 2008 року в порядку ст. 625 ЦК України, яка за час прострочення виконання зобов'язання станом на 30 грудня 2009 року складає 66 550 грн. 00 коп. (а.с. 21-25). Також, відповідно до рішення Центрального районного суду м. Сімферополь Автономної Республіки Крим від 12 травня 2011 року, з урахуванням внесених змін рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 02 листопада 2011 року, серед іншого, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» суми, що складаються з трьох відсотків річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов'язання, за період 01 січня по 27 жовтня 2010 року, на користь [PERSON] у розмірі 107 631 грн. 23 коп. та на користь [PERSON] у розмірі 108 083 грн. 28 коп. (а.с. 30-34, 35-40). При цьому, у зв'язку з тим, що кошти позивачі отримали лише у квітня 2011 року, рішенням Центрального районного суду м. Сімферополь Автономної Республіки Крим від 22 лютого 2012 року було стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», на користь позивачів за прострочення виконання грошового зобов'язання в частині повернення суми вкладів за період з 28 жовтня 2010 року по 01 квітня 2011 року трьох відсотків річних та інфляційних витрат, а саме, на користь [PERSON] - 63 513 грн. 70 коп., на користь [PERSON] - 70 859 грн. 25 коп. (а.с. 41-42). На даний час, вищезазначені рішення судів набрали законної сили і тому відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) обставини встановленні в даних рішеннях мають преюдиціальне значення для справи та не потребують доведення. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, незважаючи на неодноразові вимоги позивачів, фактично грошові кошти (суми вкладі та нараховані на них відсотки) з поточних рахунків відповідач повернув позивачам лише 28 квітня 2011 року, що також не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні. При цьому, у відповідності до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст.ст. 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Крім того, за змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів щодо стягнення з відповідача на користь останніх трьох відсотків річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, за період з 02 по 28 квітня 2011 року, а саме, на користь [PERSON] підлягають стягненню інфляційні витрати у розмірі 14 300 грн.00 коп. та три відсотки річних у розмірі 2 441 грн. 10 коп. за прострочення з 02 по 28 квітня 2011 року виконання грошового зобов'язання щодо повернення суми вкладу у розмірі 1 100 000 грн. 00 коп., а на користь [PERSON] підлягають стягненню інфляційні витрати у розмірі 15 951 грн.00 коп. та три відсотки річних у розмірі 2 722 грн. 93 коп. за прострочення з 02 по 28 квітня 2011 року виконання грошового зобов'язання щодо повернення сум вкладу у розмірі 1 100 000 грн. 00 коп. та відсотків у розмірі 127 000 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунками позивачів (а.с. 43), перевіреними у судовому засіданні. Проте, щодо вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь суму інфляційних витрат та 3 % річних за період з 11 квітня 2009 року по 28 квітня 2011 року у зв'язку з невиплатою йому нарахованих на вклад відсотків у розмірі 127 000 грн. 00 коп., слід зазначити наступне. Так, відповідно до рішення від 09 вересня 2009 року Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим відповідача, серед іншого, було зобов'язано видати [PERSON] із його поточного рахунку № [NUMBER] у філії ВАТ КБ «Надра» Кримське РУ, одноразово суму в розмірі 127 000 грн. 00 коп. готівкою, яка по своїй суті є нарахованими відсотками на суму вкладу позивача. Проте, фактично дану суму [PERSON] отримав лише 28 квітня 2011 року. При цьому, з матеріалів справи, а саме, з копій усіх послідуючих вищезазначених рішень судів, вбачається, що вимог про стягнення з відповідача на свою користь інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання [PERSON] заявлено не було. Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, відповідно до ст. 257, ч. 5 ст. 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з матеріалів справи з вимогою про стягнення сум інфляційних витрат та 3 % річних за період з 11 квітня 2009 року по 28 квітня 2011 року у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання щодо невиплати нарахованих на вклад відсотків у розмірі 127 000 грн. 00 коп. [PERSON] звернувся лише 15 січня 2014 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на його користь інфляційних витрат та 3 % річних за період з 11 квітня 2009 року по 14 січня 2011 року у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання щодо невиплати нарахованих на вклад відсотків у розмірі 127 000 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки строк, у межах якого позивач міг звернутися до суду з даною вимогою про захист свого цивільного права, сплинув. На підставі зазначеного з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання щодо невиплати нарахованих на вклад відсотків у розмірі 127 000 грн. 00 коп. за період з 15 січня по 28 квітня 2011 року сума інфляційних витрат у розмірі 5 969 грн. та 3 % річних у розмірі 1 085 грн. 59 коп., а у загальному розмірі 7 054 грн. 59 коп. (5969,00+1085,59=7054,59). Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивачів про стягнення з відповідача на їх користь суми недорахованих відсотків на їх вклади, а саме з 31 грудня 2009 року по фактичний день отримання позивачами своїх коштів - 28 квітня 2011 року, виходячи з розрахунку 23 % річних, що складатиме по 335 484 грн. 93 коп. на користь кожного позивача, виходячи з наступного. Як вбачається з умов вищезазначених Договорів строкових банківських вкладів, укладених між відповідачем та позивачами, останні внесли суми вкладів (депозитів) строком на шість місяців, тобто до 10 квітня 2009 року (п.п. 2.2), а відповідач, в свою чергу, зобов'язався за час користування коштами в межах строку дії Договорів нарахувати і виплатити позивачам 23 % річних. Згідно умов п.п. 3.3.5 вказаних Договорів відповідач зобов'язався повернути позивачем вклади шляхом перерахування коштів на рахунок. Як зазначалось раніше, положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому, як встановлено рішенням Центрального районного суду м. Сімферополь Автономної Республіки Крим 14 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 жовтня 2012 року, та підтверджується постановою Верховного Суду України від 29 травня 2013 року (а.с. 169-172) банк був зобов'язаний повернути позивачам депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - 10 квітня 2009 року, проте, повернув кошти лише 31 грудня 2009 року, у звязку з чим суд (Центральний районний суд м. Сімферополь Автономної Республіки Крим) дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути проценти по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам. Відтак, суд прийшов до висновку, що з дня повернення коштів (депозитів) шляхом їх перерахування на поточні рахунки 31 грудня 2009 року зобов'язання відповідача перед позивачами, які витікають з депозитних договорів, припинилися, у зв'язку з чим вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їх користь сум недорахованих відсотків на їх вклади, а саме з 31 грудня 2009 року по фактичний день отримання позивачами своїх коштів - 28 квітня 2011 року, виходячи з розрахунку 23 % річних, що складатиме по 335 484 грн. 93 коп. на користь кожного позивача, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних та відсотків за договорами депозиту підлягає частковому задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] три проценти річних від простроченої суми грошового зобов'язання та інфляційне збільшення заборгованості у загальному розмірі 23 795 грн. 79 коп. (14300+2441,10+7054,59=23795,79), а на користь [PERSON] - 18 673 грн. 93 коп. (15951+2722,93=18673,93). Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 237 грн. 96 коп. та на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 186 грн. 74 коп., які сплачено позивачами за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 257, 261, 267, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629, 1066, 1068, 1073 ЦК України та

Outcome: partial