Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 06.03.2008р. вони передали у користування відповідачу належну їм на праві спільної сумісної власності дощувальну машину «Фрегат» Б409-80 з комплектуючими деталями до неї за актом прийому передачі від 06.03.2008р., яка знаходилася та призначалася для зрошування земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в адміністративних межах села Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області та були передані позивачами відповідачу в оренду за договорами оренди земельної частки (паю) від 27.06.2008р., укладеними терміном на п'ять років. Після закінчення терміну дії договорів, позивачі звернулися до відповідача з вимогою про повергнення належної їм Дощувальної машини «Фрегат» з комплектуючими, проте, вказане майно було повернуто їм частково, зокрема, як зазначають позивачі, відповідач протиправно продовжує утримувати 14-й візок (2 труби * 10м. діам.-150мм., 1 труба * 5 м. діам. -150мм, троси підвісні - 6шт., троси - на розтягування 6шт., 2 колеса, мачта - 1 шт, силовий важіль з пружиною - 1шт.), системи механічного захисту, кінцевий апарат; також вважають, що відповідачем у період володіння ДМ «Фрегат» було протиправно без їх згоди замінено 10 коліс машини, а передані позивачам інші 16 коліс знаходяться в незадовільному стані і підлягають відновлювальному ремонту. Просили витребувати у відповідача зазначені комплектуючі деталі, 10 замінених відремонтованих коліс та передати їх позивачам; зобов'язати відповідача відремонтувати за власні кошти 16 коліс ДМ «Фрегат». Також посилалися на завдану неправомірною бездіяльністю та діями відповідача моральну шкоду, яка полягає у порушенні їхнього права власності та пригніченні честі і гідності, визначаючи розмір її грошової компенсації в сумі 30000,00 грн., які просили стягнути з відповідача на їх користь. В ході розгляду справи позивачі збільшили розмір позовних вимоги, просили, окрім заявлених раніше, встановити візок на місце (згідно акта приймання-передачі від 06.03.32008р.), де він знаходився - поле № 5/2, НС - 11, землекористування 2; зобов'язати відповідача замінити за власні кошти 26 коліс на ДМ «Фрегат», які зараз знаходяться у полі №5/2 НС -11, землекористування 2, на відремонтовані робочі колеса (у кожному колесі повинні бути: цілі нові втулки, нові сальники та пильники, наявність всіх зачепів та спиць, цілий незношений метал); стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 15000,00 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON], представники позивачів за довіреністю, [PERSON] та [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача за довіреністю, Чумаченко М.М., позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки не має права власності на ДМ «Фрегат»; вказував на те, що ДМ «Фрегат» було передано позивача в тій самій комплектації, що її було отримано за актом прийому-передачі від 06.03.2008р., проте позивачі відмовилися прийняти заявлені у позові деталі. Зазначав, що конкретної домовленості між сторонами щодо умов користування ДМ «Фрегат» не існувало, проте и машина використовувалася належним чином з дотриманням технічних вимог, проводилися поточні ремонти, що підтверджується відповідними нарядами та актами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників цивільного процесу, суд встановив, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить дощувальна машина марки «Фрегат» Б409-80, про що свідчить рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 11.11.2013р. у справі №665/2080/13-ц, свідоцтво про реєстрацію машини від 28.11.2013р. №062493, довідкою від 13.06.2014р.№18-05/165, виданою Держсільгоспінспекцією про те, що машина, яка перебуває у спільній власності кількох осіб, може бути зареєстрована лише за одним зі співвласників, у зв'язку з чим відсутні законні підстави для видачі свідоцтва про реєстрацію машини позивачу [PERSON] 06.03.2008р. за актом приймання-передачі вказана дощувальна машина була передана відповідачу, СТОВ «Таврійська перспектива», від СТОВ «Асканійське», в користуванні якого на той час вона знаходилася. Згідно акту від 06.03.2008р. машина передавалася у присутності уповноваженого представника від власників ДМ «Фрегат», проте, в акті не зазначено, кого саме, оскільки акт містить лише прізвище представника без зазначення його ім'я та по-батькові; також акт не містить відомостей про технічний стан ДМ «Фрегат» і її комплектуючих, а лише зазначає їх найменування та кількість. Будь-якого договору у письмовому вигляді щодо порядку та умов користування та володіння ДМ «Фрегат» між сторонами укладено не було. Разом із цим, сторони визнають, що на теперішній час спірна машина належить на праві спільної сумісної власності позивачам, дані обставини також ніким не оспорюються; окрім цього, згідно акту приймання-передачі від 30.04.2013р., укладеному між відповідачем та позивачем [PERSON], вбачається, що ДМ «Фрегат» було передано позивачам, проте, не в повній комплектації, оскільки не було передано 14-й візок (2 труби * 10м. діам.-150мм., 1 труба * 5 м. діам. -150мм, троси підвісні - 6шт., троси - на розтягування 6шт., 2 колеса, мачта - 1 шт, силовий важіль з пружиною - 1шт.) та системи механічного захисту - 1 шт. Як слідує з акту перевірки приймання-передачі ДМ «Фрегат» від 06.07.2013р., підписаному представниками відповідача, відповідачем частково визнано факт неповернення комплектуючих ДМ «Фрегат», зокрема, щодо неповернення рами візку - 1шт, мачти - 1шт., колесо - 2шт., труба - 1шт * 10м., які відповідач зобов'язався повернути. Таким чином, судом встановлено, що відповідач продовжує утримувати такі комплектуючі деталі належної позивачам на праві спільної сумісної власності дощувальної машини «Фрегат»: 14-й візок (2 труби * 10м. діам.-150мм., 1 труба * 5 м. діам. -150мм, троси підвісні - 6шт., троси - на розтягування 6шт., 2 колеса, мачта - 1 шт, силовий важіль з пружиною - 1шт.) та системи механічного захисту - 1 шт. Як вбачається з рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 11.11.2013р. у справі №665/2080/13-ц, ДМ «Фрегат» належала на праві власності батькові позивачів на підставі договору купівлі-продажу №24 від 29.09.1998р., який помер [INFO], та спадщину за яким фактично прийняла мати позивачів [PERSON], яка померла [INFO]; позивачі прийняли ДМ «Фрегат» у спадщину після смерті матері. Та обставина, що позивачі оформили своє право на спадщину вже після часткового повернення їм ДМ «Фрегат», не перешкоджає їх праву витребувати це майно від відповідача. Проте, до правових відносин сторін слід застосувати інші норми матеріального права, а не ті, на які позивачі посилаються у своїй позовній заяві, оскільки, як вбачається зі встановлених судом фактичних обставин, володіння відповідачем їх майном не є незаконним, а як роз'яснив Верховний Суд України в пункті 9 постанови Пленуму від 12.06.2009р. № 5, зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору, оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду (частина 3). Відповідно до п.2 ч.1 ст.399 ЦК України, право володіння припиняється, зокрема, у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Таким чином, оскільки судом не встановлено не правомірності заволодіння відповідачем ДМ «Фрегат», позивачі підтверджують передачу вказаного майна з їх волі як її володільців, проте вимагають витребувати комплектуючі машини у відповідача, позовні вимоги в частині витребування вищезазначених комплектуючих підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо витребування з володіння відповідача кінцевого апарату у кількості 1 шт. не підлягають задоволенню, оскільки з акту приймання-передачі від 30.04.2013р. вбачається, що ця деталь була передана позивачам і позивачі її прийняли. Доводи про її незадовільний технічний стан до уваги не приймаються, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами, а також не узгоджуються з обраним позивачами способом захисту їх права. Також не підлягають задоволенню вимоги позивачів про встановлення візку на місце (згідно акта приймання-передачі від 06.03.32008р.), де він знаходився - поле № 5/2, НС - 11, землекористування 2, оскільки судом не встановлено їх правових підстав, окрім цього, з їх змісту не зрозуміло, до кого вони адресовані. Крім того, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] наданими у судовому засіданні підтверджується факт відсутності 14 -го візка на дощувальній машині в момент передачі за трьохстороннім актом Фрегата від СТОВ «Асканійське» до СТОВ «Таврійські перспективи». Вимоги про зобов'язання відповідача замінити за власні кошти 26 коліс на ДМ «Фрегат», які зараз знаходяться у полі №5/2 НС -11, землекористування 2, на відремонтовані робочі колеса (у кожному колесі повинні бути: цілі нові втулки, нові сальники та пильники, наявність всіх зачепів та спиць, цілий незношений метал) не підлягають задоволенню з огляду на відсутність доказів про технічних стан коліс на момент їх передачі 06.03.2008р., зокрема, про наявність у кожному колесі зазначених нових деталей, а також про існування такого обов'язку відповідача перед позивачами. Судом також не встановлено доказів наявності моральної шкоди, завданої позивачам, зокрема, негативних наслідків, на які вказують позивачі: фізичні і моральні страждання, приниження їх гідності з боку відповідача; також судом не встановлено доказів про порушення права власності позивачів, з огляду на час виникнення цього права, а також на наявність доказів про намагання відповідача частково повернути позивачам деталі ДМ «Фрегат». Розмір заявленої до стягнення компенсації моральної шкоди в сумі 15000,00 грн. кожному з позивачів також не є обґрунтованим. Як слідує з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial