Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON]\~ у березні 2017 року звернулися до суду з указаним позовом, який мотивували тим, що 30 серпня 2004 померла їх бабця [PERSON], яка за життя 08.06.1998 склала заповіт, яким житловий будинок житловий з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Жовтнева, 37, м.Тростянець Сумської області, заповіла їм. Спадкове майно розташоване на приватизованій земельній ділянці, однак правовстановлюючий документ за життя не отримано. Батько позивача [PERSON] [PERSON] та мати позивача [PERSON] [PERSON] були дітьми померлої [PERSON]. [PERSON] після смерті своєї матері спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив. За заявами позивачів [PERSON] районною державною нотаріальною контрою були відкриті спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] 19.09.2016 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/2 частину житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, на іншу ? часину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач [PERSON] За життя [PERSON] не завершила приватизацію земельної ділянки, що стає перешкодою позивачам в оформленні своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку. Посилаючись на указані обставини, позивачі просять: визнати за [PERSON] право на завершення приватизації 1/2 земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вул. Жовтнева, 37, в м. Тростянець Сумської області, на яку мала право [PERSON], яка померла 30 серпня 2004 року в порядку спадкування за заповітом; визнати за [PERSON] право на завершення приватизації 1/2 земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вул. Жовтнева, 37, в м. Тростянець Сумської області, на яку мала право [PERSON], яка померла 30 серпня 2004 року, і це право успадкував [PERSON], який помер 21 лютого 2013 року в порядку спадкування за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі (а.с.53,54). Відповідач подав до суду заяву, у якій розгляд справи просив провести без участі представника, [PERSON] міська рада не заперечила проти задоволення позовних вимог у справі (а.с. 45). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що\~ позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів Згідно з довідкою [PERSON] міської ради земельна ділянка, що розташована по вул.Жовтнева, 37 в м.Тростянець Сумської області площею 1000 кв.м. рішенням міськвиконкому № 89 від 16.02.1994 передана у приватну власність [PERSON]. 02.12.1997 вказана земельна ділянка отримана у спадщину [PERSON] на підставці свідоцтва про право на спадщину від 02.12.1997, зареєстроване в реєстрі за №3320 (а.с.21). За життя [PERSON] 08.06.1998 склала заповіт, яким жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Жовтнева, 37 в м.Тростянець Сумської області заповіла [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах (а.с.23). Позивач [PERSON] є онукою [PERSON], а позивач [PERSON] є сином [PERSON], який був сином [PERSON]. Відповідно до копій свідоцтв про смерть [PERSON] померла 30.08.2004 в м.Тростянець Сумської області (а.с.11), та [PERSON] помер 21.02.2013 в м.Тростянець Сумської області (а.с.12). Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] 09.09.2016 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в м.Тростянець сумської області по вул.Жовтнева, 37 на приватизованій земельній ділянці, але правовстановлюючого документа не отримано (а.с.13). Вказані відомості внесено до Спадкового реєстру, що підтверджено витягом (а.с.14). На іншу 1/2 частину вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] отримала позивач [PERSON] (а.с.17). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок, що розташований по вул.Жовтнева, 37 в м.Тростянець Сумської області зареєстрований на праві спільної часткової власності за [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1/2 частині за кожним (а.с.15-16). За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відділу у [PERSON] районі станом на 27.06.2017 у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Тростянець Сумської області, вул.Жовтнева, 37 на імя [PERSON] чи іншої особи факту реєстрації державного акту не встановлено (а.с.60). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, судом установлено, що після смерті [PERSON] 1/2 частину спадщини фактично прийняв її син [PERSON], але нотаріально не оформив, та в подальшому вказану частину спадщини після смерті свого батька [PERSON] прийняв позивач [PERSON] Іншу 1/2 частину спадкового майна успадкувала за заповітом [PERSON] після смерті баби [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON]В відповідно до\~статті 49 Закону України «Про нотаріат»\~відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться по вул.Жовтнева, 37 в м.Тростянець Сумської області, позивачі обґрунтовано звернулися до суду (а.с.33,34). Згідно з частиною 1 статті 120 ЗК України уразі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, тобто якщо відчужується будівля і споруда, яка розташовується на земельній ділянці, що належнить на праві власності, то до набувача переходить право власності і на землеьну ділянку. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно\~із\~статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. За таких обставин, суд вважає, що позивачі, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набули право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останій, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв'язку з чим суд знаходить позовні вимоги повністю обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.\~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved