Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача [PERSON] Посилається на те, що з [PERSON] уклала шлюб 08.10.2010 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №20. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її матеріальному утриманні. Сімейно-шлюбні відносини вони припинили з 05 грудня 2017 року. [PERSON] працює по найму в населення та їздить на роботу за межі України, має регулярний та постійний дохід, який в середньому становить 20000,00 грн. Вона працює оператором станційного центру станції залізничного вокзалу м.Чернівці та здійснює догляд за малолітньою дочкою, не має можливості забезпечити дочку всім необхідним. Інших виплат по виконавчих документах [PERSON] не проводить. Просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] підтримала поданий відзив, де зазначено, що позовні вимоги відповідач визнає частково, після припинення сімейно-шлюбних відносин та ведення спільного господарства він намагався надавати допомогу своїй дитині, а й зустрітись з дитиною, взяти до себе, однак [PERSON] перешкоджала йому бачитись з дочкою, в звязку з чим він звернувся до служби у справах дітей Вижницької РДА, згідно з висновком якої №03 від 31.01.2018 року йому встановили порядок побачень для особистого спілкування з дочкою [PERSON] Неодноразово приходив з солодощами, різними подарунками до житлового будинку батьків [PERSON], де на даний час проживає його колишня дружина з донькою, щоб поспілкувались з дочкою, однак [PERSON] перешкоджала йому в спілкуванні. Також звертався за допомогою до депутата Коритненської сільської ради [PERSON] та голови Коритненської сільської ради [PERSON] з проханням передати [PERSON] пакет з гостинцями, одяг та гроші для його дочки, однак вони також відмовились. Також зазначив, що на даний час він не має офіційної роботи, працює по найму, однак не має стабільного регулярного доходу в сумі 20000,00 грн., як зазначила [PERSON] Згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в сумі 1000,00 грн. В судове засідання відповідач не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 08 жовтня 2010 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №20, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, Серія І-МИ №063475, виданого 08.10.2010 року виконавчим комітетом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №20. Від шлюбу є неповнолітня дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія І-МИ №278240, повторно виданого 11.01.2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №25. З довідки Коритненської сільської ради №05-04/103 від 26.01.2018 року вбачається, що на утриманні [PERSON], яка проживає в [INFO], у будинку батьків перебуває дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] працює, отримує зарплату, ІТД не займається. З акту обстеження матеріально-побутових умов виданого Коритненською сільською радою №05-04/39 від 26.01.2018 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації з малолітньою дитиною в с.Бережонка по вул.Л.Українки, 24, Вижницького району Чернівецької області у будинку батьків. Чоловік [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO], у власному будинку. На даний час сімя разом не проживає, спільного господарства не ведуть. Дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON] як батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, інших осіб на утриманні немає, розпорядженням Вижницької РДА №27 від 05.02.2018 року [PERSON] встановлено порядок побачення для особистого спілкування з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], що підтверджується копією розпорядження та показами відповідача [PERSON] даними в судовому засіданні. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2). стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2018 році», у 2018 році встановлено у прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладених обставин, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько зобовязаний сплачувати на користь [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1200,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (пятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2018 року і до настання дитиною повноліття. Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ст.176 ч.1 п.3ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 704,80 гривень в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 80 ч.3, 180, 182, 189, 191 СК України,

Outcome: partial