Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом першої черги, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на земельну частку (пай), розміром - 1,8 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Гагаріна» на території Дмитренкіської сільської ради Богуславського району Київської області, що належала спадкодавцю [PERSON], яка померла 19 лютого 2002 року, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серія КВ №0202626, виданого у вересні 1997 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 19 лютого 2002 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, в тому числі право на земельну частку (пай). Позивачка зазначає, що спадщину вона прийняла, оскільки подала заяву до Богуславської районної нотаріальної контори про прийняття спадщини на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 30 січня 2018 року. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця [PERSON] не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 31.03.2018, а також матеріалами спадкової справи за №186. Належність спадкодавцю [PERSON] земельної частки (паю), розміром 1,8 в умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області, підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0202626, виданого у вересні 1997 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, їй було відмовлено з посиланням на те, що відсутній оригінальний примірник сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0202626, виданого у вересні 1997 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області, що підтверджується постановою державного нотаріуса Богуславської районної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 березня 2018 року. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну частку (пай), то позивачка просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без участі позивачки, та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач Дмитренківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], яка померла 19 лютого 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про народження спадкоємця, копією свідоцтва про одруження. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ( ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи №186 підтверджується факт, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки подала заяву до Богуславської районної нотаріальної контори про прийняття спадщини на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 30 січня 2018 року. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця [PERSON] не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 31.03.2018, а також матеріалами спадкової справи за №186. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори від 21 березня 2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на земельну частку (пай), що належала [PERSON] в землях колективної власності КСП «ім. Гагаріна» на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області, не може бути видане, постільки відсутній оригінальний примірник сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0202626, виданого у вересні 1997 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області. Із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0202626, виданого у вересні 1997 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області вбачається, що спадкодавець [PERSON] була власником земельної частки (паю) в землях колективної власності КСП «ім.Гагаріна» на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області в розмірі 1,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну частку (пай), але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з відсутністю оригінального примірника сертифікату на право на земельну частку (пай), тому для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved