Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного проживання у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач являється батьком дітей, але добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Крім того, просила суд, звернути увагу на те, що відповідач, хоча офіційно не оформлений, проте їздить на заробітки, обробляє земельні ділянки односельцям, на тракторі та комбайні, що належить його дядьку, вирощує худобу, а тому має дохід, і може надавати матеріальну допомогу дітям. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в сумі 200 грн. на кожну дитину, та суду пояснив, що проживає в с.Хутір Шепетівського району разом із мамою та дядьком. Вони ведуть разом господарство, вирощують домашніх тварин, обробляють земельну ділянку. В даний час ніде офіційно не працює. Має нерегулярний, мінливий дохід, час від часу має підробітки, а тому не має можливості сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їхніх дітей в розмірі який вона просить. Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволеннюз наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в суді, [PERSON] та [PERSON] з 2009 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER], виданим 24 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER], виданим 24 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. З квітня 2015 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та стали проживати окремо. Вказані обставини сторонами визнані та не оспорюються. Також судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] в даний час проживають в [ADDRESS], разом з матір'ю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Вказане підтверджується даними довідки № 1267 від 20 травня 2015 року, виданою головою квартального комітету № 1 виконкому Шепетівської міської ради. Позивачка [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської райдержадміністрації як одержувач щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини. Державна допомога їй призначена з січня 2014 року по червень 2014 року у розмірі 1924, 96 грн. щомісяця, а з липня 2014 року - у розмірі 955,21 грн. А тому, у період з січня 2014 року по квітень 2015 року позивачка отримала 21101,86 грн. державної допомоги. Крім того, встановлено, що відповідач [PERSON] постійного місця роботи не має, в центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебуває. Отримує мінливий, нерегулярний дохід, оскільки час від часу їздив на заробітки, дійсно, обробляв односельцям на тракторі дядька землю і за це отримував дохід за фактично виконану роботу. Вказані обставини, відповідачем визнані та не оспорювались, а тому суд вважає їх встановленими та такими, що додаткового доказування не потребують. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є працездатною особою, разом з дітьми не проживає та не допомагає позивачці їх утримувати, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Отже, вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів є справедливими, обґрунтованими та підставними. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню - в розмірі 400 грн. на кожну дитину, оскільки сторони, які є батьками неповнолітніх дітей, в рівній мірі несуть обов'язки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивачку. При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня - 1032 гривні, а дітей віком від 6 до 18 років - 1286. Отже, ? частина від даного прожиткового мінімуму становить: 516 грн. + 643 грн. = 1159 грн. А тому, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти саме в такому розмірі, який просить позивачка, тобто по 400 грн. на кожну дитину з врахуванням індексу інфляції щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, суд вважає за необхідне у зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати по справі у вигляді судового збору. За таких обставин,

Outcome: approved