Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказують, що 16 липня 1998 року Розпорядженням № 1186 від 16 липня 1998 року державного комунального управління житлового господарства Мінського району міста Києва, квартира [ADDRESS], передана на праві спільної сумісної власності громадянам : [PERSON] та членам її сім*ї : [PERSON] (сину); [PERSON] (дочці); [PERSON] (в рівних долях). Прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] в зв'язку з реєстрацією шлюбу, який було зареєстровано 12 березня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району (нині Оболонського району) м. Києва, актовий запис № 279 від 12 березня 1999 року. На зазначеній спірній житловій площі з 01.02.2005 року зареєстрована дитина - син [PERSON] та відповідача - [PERSON], [INFO]. З 22 вересня 2007 року в зв'язку з реєстрацією шлюбу, на спірній житловій площі був зареєстрований відповідач по справі в якості користувача житла. Спірна житлова площа складається з 2-х кімнат, житловою площею 29,3 кв. м. Загальна площа квартири - 48,90 кв.м. 20.11.2014 року відповідач покинув сім*ю і переїхав мешкати на інше постійне місце проживання, яке приховує. При цьому забрав свої особисті речі, інструменти, придбаний у шлюбі автомобіль . 17.03.2015 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що сім*я фактично розпалася 20.11.2014 року через зраду відповідача, який 20.11.2014 року покинув свою сім*ю і переїхав на інше постійне місце знаходження. 19.06.2015 року Оболонським районним судом міста Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Реєстрація відповідача на спірній житловій площі завдає їм додаткових витрат по сплаті комунальних витрат . Ніколи не перешкоджали відповідачу користуватися спірною житловою площею, не виганяли його з квартири, не чинили перешкоди у користуванні квартирою. Відповідач покинув житлову площу добровільно. Не проживання відповідача на спірній житловій площі пов'язане з тим, що сім*я відповідача розпалась і він покинув колишню дружину та не став користуватися її квартирою. Посилаючись на ст.405 ч.2, 391 ЦК України та ст.150 ЖК України просить суд визнати [PERSON], особою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] , яка за дорученням представляє інтереси позивача [PERSON] , позов підтримала, з обставин викладених в позові та просила суд позов задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви в яких зазначили, що позов підтримують, просять провести розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з*являвся, про розгляд справи судом повідомлявся у встановленому законом порядок за останнім відомим місцем реєстрації. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 16 липня 1998 року Розпорядженням № 1186 від 16 липня 1998 року державного комунального управління житлового господарства Мінського району міста Києва, квартира [ADDRESS], передана на праві спільної сумісної власності громадянам : [PERSON] та членам її сім*ї: [PERSON] (сину) ; [PERSON] (дочці); [PERSON] (в рівних долях). Прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] в зв*язку з реєстрацією шлюбу, який було зареєстровано 12 березня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району (нині Оболонського району) м.Києва, актовий запис № 279 від 12 березня 1999 року. Як убачається з довідки форми № 3 у спірній квартирі зареєстровані позивачі , неповнолітній [PERSON] та з 22 вересня 2007 року в зв'язку з реєстрацією шлюбу, на спірній житловій площі був зареєстрований відповідач по справі в якості користувача житла. Спірна житлова площа складається з 2-х кімнат, житловою площею 29,3 кв.м. Загальна площа квартири - 48,90 кв.м. Як пояснила в судовому засіданні позивач , 20.11.2014 року відповідач покинув сім*ю і переїхав мешкати на інше постійне місце проживання, яке від неї приховує. При цьому забрав свої особисті речі, інструменти, придбаний у шлюбі автомобіль . 17.03.2015 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що сім*я фактично розпалася 20.11.2014 року через зраду відповідача, який 20.11.2014 року покинув свою сім*ю і переїхав на інше постійне місце знаходження. 19.06.2015 року Оболонським районним судом міста Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Свідки [PERSON] , яка є кумою позивача [PERSON] та свідок [PERSON]. сусідка, суду пояснювали, що відповідач з 2014 року в спірній квартирі не проживає, залишив сім*ю. Ніколи відповідачу позивачі не перешкоджали користуватися спірною житловою площею, не виганяли його з квартири. Відповідач покинув житлову площу добровільно. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад строк визначений ч.2 ст.405 ЦК України підтверджується поясненнями свідка [PERSON] та [PERSON], актами обстеження житлово-побутових умов мешканців квартирі [ADDRESS] про відсутність відповідача за зазначеною житловою площею від 28.11.2014 року , від 31 липня 2015 року та від 30.11.2015 року . Як убачається з довідки Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18.05.2016 року [PERSON] з заявами чи-то скаргами з приводу неможливості проживання в кв. [ADDRESS] не звертався, аналогічна довідка надана і із ЖЕК № 507. Відповідач належними та допустимими доказами доводи позивачів не спростував, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved