Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому прохають визнати за [PERSON] право власності на 4/5 частини будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з: А-1,а - житловий будинок, Б - літня кухня, В - вбиральня, Г - сарай, Д - погріб, № 1 - огорожа, № 2 - колодязь, що належало в рівних частках (по 1/5) [PERSON], померлій [INFO] [PERSON], померлій [INFO] [PERSON], померлому [INFO] [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з: А-1,а - житловий будинок, Б - літня кухня, В - вбиральня, Г - сарай, Д - погріб, № 1 - огорожа, № 2 - колодязь. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, остання надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, відносно позову не заперечує. Третя особи приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Т.В. у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). 17.11.1967 року у Середняківській сільській раді Гадяцького району Полтавської області [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим остання своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Від спільного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.11.1967 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.03.1974 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.1968 року (а.с. 9, 11). Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.08.1992 року вбачається, що [PERSON] 08.08.1992 року зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 11). Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.06.1991 року [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] за адресою: с. Малі Будища Гадяцького району Полтавської області. На день смерті разом з нею були зареєстровані [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внук). Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівськоїсільської ради Гадяцького району Полтавської області від 13.06.2016 року № 1065 (а.с. 19). У копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.03.2013 року зазначено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На день смерті разом з нею був зареєстрований [PERSON] (чоловік). Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівськоїсільської ради Гадяцького району Полтавської області від 13.06.2016 року № 1067 (а.с. 17). 23.08.2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого належний йому житловий будинок з допоміжними господарчими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] заповів [PERSON], [INFO] (а.с. 22). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2014 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав один станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівськоїсільської ради Гадяцького району Полтавської області від 13.06.2016 року № 1066 (а.с. 18). Довідками виконавчого комітету Сарівської сільської ради № 3676/02-46 від 02.06.2016 року № 3677/02-46 від 02.06.2016 року підтверджується факт, що будинковолодіння в [ADDRESS], станом на 01.07.1990 року згідно по господарської книги № 20 особовий рахунок [NUMBER] відносилося до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] (голова двору) - 1/5 частина; [PERSON] (син) - 1/5 частина; [PERSON] (невістка) - 1/5 частина; [PERSON] (онука) - 1/5 частина; [PERSON] - 1/5 частина. При будинковолодінню в [ADDRESS], значиться земельна ділянка 0,35 га, не приватизована, належить до фонду земель сільської ради (а.с. 15, 16). Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], дане домоволодіння складається з житлового будинку - А-1,а, літньої кухні - Б, вбиральні - В, сараю - Г, погреба - Д, огорожі - № 1, колодязю - № 2(а.с. 27-29). 10.06.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антоновою Т.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] та належав [PERSON], який помер [INFO], в зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на вказане нерухоме майно (а.с. 26). Із повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 300 від 08.06.2016 року вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с. 25). Згідно повідомлень приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонової Т.В. №№ 218, 219 від 05.07.2016 року та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 05.07.2016 року, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] нотаріусом відкрито 23 серпня 2013 року. Із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON]. 24 травня 2014 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сарівської сільської ради, на ім'я [PERSON]. Спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] нотаріусом відкрито 24 травня 2014 року. Із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Інші спадкоємці про прийняття або відмову від спадщини не зверталися. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 47-50). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. За вимогами ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 1273 та ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало як членам колгоспного двору на праві власності по 1/5 частині будинковолодіння кожному, що розташоване по [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла, спадщину за законом, до складу якої входить 1/5 частина вищезазначеного будинковолодіння, після її смерті прийняв її син, [PERSON], оскільки на час її смерті проживав разом з нею, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] померла [INFO], спадщину за законом, до складу якої входить 1/5 частина вищезазначеного будинковолодіння, після її смерті прийняв син - [PERSON], оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті, до складу якої входить 2/5 частини вищезазначеного будинковолодіння, прийняв син - [PERSON], оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, отримавши у власність 4/5 частини вищезазначеного будинковолодіння. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved