Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовною заявою, в якій зазначили, що вони є співвласниками жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , при цьому 3/4 частина вказаного будинку належить [PERSON] , 1/4 частина - [PERSON] . Відповідач [PERSON] є невісткою [PERSON] та дружиною [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] є їхніми дітьми. 21 січня 2014 року позивачі зареєстрували відповідачів у своєму будинку, проте з серпня 2014 року вони не проживають у даному будинку без поважних причин, в добровільному порядку з реєстрації не знялися. Тим, що відповідачі зареєстровані у будинку позивачів, порушується право останніх на власність, а саме у випадку виникнення необхідності розпорядитися даним майном з метою придбання іншого, реєстрація відповідачів та їх право на проживання у будинку стануть перешкодою у здійсненні ними відчуження. З огляду на викладене, позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні ними правом власності та визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням у жилому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином. У підготовче засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові заяви, в якій просять справу розглянути в їх відсутність без застосування засобів технічної фіксації, позов підтримують в повному обсязі. Просили постановити рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ст.200 ч.3 ЦПК України (а.с.45,47). У підготовче засідання відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , надала суду письмову заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просила справу розглянути в їх відсутність без застосування засобів технічної фіксації. Не заперечувала проти постановлення рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ст.200 ч.3 ЦПК України. Також зазначила, що з серпня 2014 року вона з дітьми не проживає у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , та не використовує його за призначенням. Фактично вона з дітьми та чоловіком проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.46). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ст.200 ч.3 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, беручи до уваги наполягання позивачів на задоволенні позову, визнання позову відповідачами, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З копії паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] та копії довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована з 25 липня 1996 року, а [PERSON] зареєстрований з 26 липня 1996 року у жилому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,11). З копії свідоцтва про право власності від 06 квітня 2001 року, яке зареєстровано в реєстрі за №500, спадкова справа №261/2001, встановлено, що [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , померлого [INFO] , належить право власності на 1/2 частку в спільному майні, набутому названим подружжям за час шлюбу, яке складається з жилого будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 квітня 2001 року встановлено, що спадкоємцями [PERSON] , померлого [INFO] , є в рівних частках [PERSON] - дружина та [PERSON] - син (а.с.23). Зазначене вище підтверджується також копіями Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3916848 та №3916985 від 21 червня 2004 року на а.с.22,24. З копії повідомлення КП «Імпульс» Пологівської районної ради про результати огляду об`єкта нерухомого майна від 11 грудня 2019 року встановлено, що згідно архівних даних КП «Імпульс» Пологівської райради право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] - 3/4 частки: на підставі свідоцтва про право власності від 06 квітня 2001 року - 1/2 частка, свідоцтва про право на спадщину від 06 квітня 2001 року - 1/4 частка; за [PERSON] - 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06 квітня 2001 року. Згідно примітки 7: назву пров. «Дзержинський», змінено на пров. «Терновий» на підставі розпорядження міського голови від 19 лютого 2016 року №31 «Про перейменування вулиць та провулків міста Пологи Запорізької області» (а.с.25). З копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого станом на 28 листопада 2019 року за підписом директора КП «Імпульс» Пологівської райради [PERSON], судом встановлено, що власниками жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). З копії довідки №7984, виданої 26 грудня 2019 року виконавчим комітетом Пологівської міської ради, судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: син [PERSON] 1979 року народження, зареєстрований, не проживає з 03 серпня 2014 року; невістка [PERSON] 1988 року народження, зареєстрована, не проживає з 03 серпня 2014 року; онука [PERSON] 2013 року народження, не зареєстрована, не проживає з 03 серпня 2014 року; онук [PERSON] 2011 року народження, не зареєстрований, не проживає з 03 серпня 2014 року (а.с.32). З акту про фактичне проживання особи від 25 грудня 2019 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ; зареєстровані у домоволодінні, але фактично не проживають у ньому з серпня 2014 року: син [PERSON] 1979 року народження, невістка [PERSON] 1988 року народження, онука [PERSON] 2013 року народження, онук [PERSON] 2011 року народження. Цю інформацію посвідчили своїми підписами сусіди [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] ; [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] ; [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.48). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідачі не є власниками (співвласниками) будинку, не проживають у ньому понад один рік, витрати по його утриманню не несуть, комунальні послуги не сплачують, суд вважає, що реєстрація відповідачів в належному позивачам жилому будинку порушує право останніх як його власників. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved