Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на наступне. 28 квітня 2012 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що відділом державного реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецька зроблено актовий запис №188. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Добровільної матеріальної допомоги ані на утримання позивачки, ані на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила у зв'язку із складним матеріальним становищем розгляд справи не відкладати, позовні вимоги задовольнити. У разі неявки відповідача просила винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його заявою про перенесення розгляду справи. При цьому, суд не враховує надану відповідачем заяву про відкладання розгляду справи, оскільки ним не надано доказів поважності неявки в судове засідання. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, а також в інтересах малолітньої дитини, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач не повідомив суд про фактичні причини своєї неявки в судове засідання та не надав заяви про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. З матеріалів справи вбачається, 28 квітня 2012 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що відділом державного реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецька зроблено актовий запис №188. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Позивачка зазначає, що відповідач не здійснює добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від своїх батьківських обов'язків. У той же час, згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181, 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти - присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу. Зазначена частка повинна складати 1/4 частину від доходу відповідача, але не повинна бути менше 1/3 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved