Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 лютого 2010 року. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 13 березня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з позивачкою, перебувають на її повному утриманні. Відповідач добровільно відмовляється утримувати дітей, мотивуючи, що за місцем його роботи працівникам не виплачують заробітну плату. Таким чином, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на обох дітей щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась. На адресу суду надійшла заява позивачки, в якій вона просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2-3 ч.ч. 1-2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтв про народження серії І-ЖД №345524, серії 1-ЖД №209846. Згідно довідки з виконавчого комітету Євгенівської сільської Ради Тарутинського району Одеської області від 21.03.2016 року №213, діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. З довідки КУ «Тарутинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» видно, що [PERSON] часто звертається до лікарів за медичною допомогою у звязку з простудними захворюваннями дітей. Відповідно копії паспорту позивачка зареєструвала шлюб 28 липня 2015 року в ВДРАЦС РС Тарутинського РУЮ з [PERSON] та отримала прізвище «Топал». Згідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на обох дітей щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України позивачка має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved