Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею та відповідачем [PERSON] право власності по 1/2 частині в ідеальних долях на житловий будинок за № 58 по вулиці Генерала Чуйкова в місті Біляївка Одеської області з надвірними спорудами: літньою кухнею з погрібом, огорожею, басейном, набутий ними за час шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення «Укрпошти», про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. За згодою позивачки розгляд справи проведено за відсутності відповідача заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 26 липня 1986 року Мирненською сільською радою Біляївського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 440075, актовий запис № 24 (а.с.8). 27.11.2012 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). За час спільного проживання сторони придбали у власність житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею з погрібом, огорожею, басейном, що розташований за адресою: вулиця Генерала Чуйкова, № 58, місто Біляївка Одеської області. Власником зазначеного житлового будинку, згідно договору купівлі-продажу серії АВН № 045831 від 15.11.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 2590, є відповідач [PERSON] (а.с.9). Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України\~обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ч. 1\~ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Субєктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст. 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки спільна сумісна власність не передбачає визначення часток учасників, а поширюється на усе майно, при здійсненні поділу такого майна слід виходити з презумпції рівності часток. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Під час розгляду справи встановлено, що сторонами, як подружжям, за час шлюбу, за відплатними цивільно-правовими угодами купівлі-продажу, набуто у власність нерухоме майно, яке відповідно до ч. 1\~ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя. На нерухоме майно, відповідно до\~ст. 63 СК України, сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно ч. 1\~ст. 70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При встановлених обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved