Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою, яку згодом уточнила до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики із заставним забезпеченням, в обґрунтування позову зазначила, що 21 січня 2013 року відповідач [PERSON], отримав грошову позику у розмірі 149\~000 (сто сорок дев`ять) тисяч що є еквівалентно 18\~000 (вісімнадцять тисячі) доларів США, від [PERSON] та термін 6 (шість) місяців, що підтверджується договором позики із заставним забезпеченням від 21.01.2013 року, в якому він зобов`язується повернути гроші у відповідний строк та з метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань з повернення суми позики у зазначений в договорі строк Позичальник надає Позикодавцеві в заставу майнові права на все належне Позичальнику рухоме та нерухоме майно (що буде існувати на момент пред`явлення Позикодавцем вимог), вартістю в межах розміру позики а саме: земельної ділянки для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, площею 5,0101 гектарів, кадастровий номер 2322187200:03:004:0080, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Миколай-Пільська сільська рада; та земельна ділянка для ведення товарно сільськогосподарського виробництва площею 5,01 гектарів, кадастровий номер 2322187200:03:004:0075, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Миколай-Пільська сільська рада. Сторони визначили, що у випадку невиконання або не належного виконання Позичальником своїх зобов`язань з повернення суми позики Позикодавець задовольняє свої вимоги в повному обсязі, до моменту фактичного задоволення у розмірі, що включає суму позики та всіх інших передбачених законом платежів (відшкодування збитків, неустойки, інфляційні витрати по реєстрації та утриманню предмету застави, а також витрати понесені у зв`язку з пред`явленням вимог, реалізуючи тим самим своє майнове право, визначене п. 5 Договору позики із заставним забезпеченням що служить забезпеченням зобов`язань позичальника шляхом його реалізації у встановленому порядку (звернення стягнення на предмет застави тощо), та набуття права власності на зазначені важче земельні ділянки. Та підтверджується розпискою в якій [PERSON] отримав гроші у розмірі 149\~000 (сто сорок дев`ять) тисяч що є еквівалентно 18\~000 (вісімнадцять тисячі) доларів США. Право власності [PERSON] на зазначені вище земельні ділянки підтверджується Договором посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], від 12.03.2011 року, р.№ 1133. За таких обставин позивачка зазначає, що Відповідач повинен був повернути суму боргу але на численні її прохання, він борг не повернув. Отже, Відповідач повинен сплатити Позивачені суму боргу 396 000 (сто сорок дев`ять) тисяч що є еквівалентно 18 000 (вісімнадцять тисячі) доларів США, за курсом 1 (один) долар США = 22 (двадцять дві) гривні. У звязку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути з відповідача борг та визнати за нею право власності на земельні ділянки за договором застави. Позивачка в судове засідання не зявилась, представником надано до суду заяву, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, оцінивши і дослідивши докази по справі, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд вивчивши матеріали справи встановив, що дійсно 21 січня 2013 року відповідач [PERSON], отримав грошову позику у розмірі 149\~000 (сто сорок дев`ять) тисяч що є еквівалентно 18\~000 (вісімнадцять тисячі) доларів США, від [PERSON] та термін 6 (шість) місяців, що підтверджується договором позики із заставним забезпеченням від 21.01.2013 року, в якому він зобов`язується повернути гроші у відповідний строк та з метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань з повернення суми позики у зазначений в договорі строк Позичальник надає Позикодавцеві в заставу майнові права на все належне Позичальнику рухоме та нерухоме майно (що буде існувати на момент пред`явлення Позикодавцем вимог), вартістю в межах розміру позики а саме: земельної ділянки для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, площею 5,0101 гектарів, кадастровий номер 2322187200:03:004:0080, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Миколай-Пільська сільська рада; та земельна ділянка для ведення товарно сільськогосподарського виробництва площею 5,01 гектарів, кадастровий номер 2322187200:03:004:0075, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Миколай-Пільська сільська рада. Сторони визначили, що у випадку невиконання або не належного виконання Позичальником своїх зобов`язань з повернення суми позики Позикодавець задовольняє свої вимоги в повному обсязі, до моменту фактичного задоволення у розмірі, що включає суму позики та всіх інших передбачених законом платежів (відшкодування збитків, неустойки, інфляційні витрати по реєстрації та утриманню предмету застави, а також витрати понесені у зв`язку з пред`явленням вимог, реалізуючи тим самим своє майнове право, визначене п. 5 Договору позики із заставним забезпеченням що служить забезпеченням зобов`язань позичальника шляхом його реалізації у встановленому порядку (звернення стягнення на предмет застави тощо), та набуття права власності на зазначені важче земельні ділянки. Та підтверджується розпискою в якій [PERSON] отримав гроші у розмірі 149\~000 (сто сорок дев`ять) тисяч що є еквівалентно 18\~000 (вісімнадцять тисячі) доларів США. Право власності [PERSON] на зазначені вище земельні ділянки підтверджується Договором посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], від 12.03.2011 року, р.№ 1133. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Право застави виникає з моменту укладення договору застави сторонами (ст. 16 Закону України «Про заставу». Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ст. 20 Закону України «Про заставу»). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи оплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Вважає за можливе постановити заочне рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість та судові витрати.

Outcome: approved