Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до Керівника садівничого кооперативу «Енергетик» [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рада обєднання садових кооперативів масиву «Кароліно-Бугаз» про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді та зобов`язання надати відповідь. В судовому засіданні адвокат Єфименко Наталя Василівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Адвокат Яворський Євгеній Олександрович, який діє в інтересах Керівника садівничого кооперативу «Енергетик» - Янченкової Людмили Ігорівни, проти задоволення позовних вимог заперечував, надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у позові у повному обсязі, також наголошував, що станом на час розгляду справи його довіритель [PERSON] вже надала необхідну відповідь на адресу позиачки, тому предмет позову відстутній. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Керівник Ради об`єднання садових кооперативів масиву «Кароліно-Бугаз» Гончаренко Валентина Григорівна, надала поясненя по справі, згідно з яким просила у позовних вимогах відмовити у повному обсязі, та розглядати справу в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,0698 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] область [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:02:009:0092, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67886013, виданою 12.09.2016 року. (а.с.17). Позивачем зазначено, та матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з необхідністю укладення договору на постачання електричної енергії, для пред`явлення до енергопостачальної компанії нею було подано заяву на ім`я керівника Садівничого кооперативу «Енергетик» Янченкової [PERSON] про надання довідки, що позивачка не є членом СК «Енергетик». Вказане поштове відправлення було повернуто з відміткою «за закінченням строку зберігання»(а.с. 19). Згідно копії опису та накладної № [NUMBER] , які наявні в матеріалах справи, адвокатом позивача Єфименко Н.В, 15.08.2018 року на адресу Керівника СК «Енергетик» Янченковій Л.І. було направлено адвокатський запит за вих. №3 від 23.06.2018 року, згідно якого адвокат позивача просив надати інформацію, чи є [PERSON] , власниця земельної ділянки площею 0,0698 га, кадастровий номер 5110300000:02:009:0092, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] «Енергетик» садівничий кооператив (район «Лиманський»), земельна ділянка № [NUMBER] , членом садівничого кооперативу «Енергетик» (а.с. 11-12). Проте, як зазначає позивачка, відповідь їй так і не надходила, тому вона була змушена звернутись до Голови Ради об`єднання садових кооперативів масиву «Кароліно-Бугаз» [PERSON] з заявою, посприяти в отриманні довідки про те, що вона не є членом кооперативу «Енергетик» (а.с. 14). Згідно відповіді Голови Ради об`єднання садових кооперативів масиву «Кароліно-Бугаз» [PERSON] за вихідним №11 від 21.10.2018 року, вона не отримала відповіді від СК «Енергетик», тому не може надати дозвіл на додаткову електроенергію (а.с. 16). Адвокат Яворський Євгеній Олександрович, який діє в інтересах відповідачки [PERSON] , проти позову заперечував, оскільки [PERSON] не отримувала поштою заяву від [PERSON] про отримання довідки, чи є вона членом кооперативу. Щодо відповіді на адвокатський запит адвоката Єфименко Н.В., то відповідач надав відповідь на електронну адресу адвоката, яка була зазначена в заяві 07.12.2018 року (а.с. 67). Також представник відповідача наголошує на непідтвердженості судових витрат позивача, а саме витрат на правову допомогу, і безпідставності та необґрунтованості позову взагалі, тому наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог позивача. Суд не може погодитися з доводами відповідача, адже відповідно до додатку до договору про надання правової допомоги №02/06/18, адвокатом Єфименко Н.В. було отримано кошти у розмірі 6000,00 гривень у якості оплати послуг адвоката. Також, відповідь на адвокатський запит відповідачем було надано не у передбачений законом строк, а лише після порушення Радою адвокатів Одеської області справи про адміністративну відповідальність відносно [PERSON] за п. 9-1 ст. 255 КУпАП(а.с. 92-93). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у відповіді на звернення адвоката Єфименко Н.В. не надано чіткої відповіді на інформацію, щодо повідомлення якої зроблено адвокатський запит (а.с. 68). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Як зазначено в ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Відповідно до п. 2 ч. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію. Як зазначено в п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації,\~які володіють\~інформацією про\~особу,\~зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом. Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Як зазначено в ч. 2 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має\~право оскаржити: 1)\~відмову в\~задоволенні запиту\~на інформацію; 2)\~відстрочку задоволення\~запиту на\~інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4)\~надання недостовірної\~або неповної\~інформації; 5)\~несвоєчасне надання\~інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до\~статті 15\~цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Згідно зі\~ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Статтею 20 вказаного Закону\~визначені права адвоката, серед яких мається право на звернення з адвокатським запитом. Відповідно до ч. 2\~ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом Частиною 3\~ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~унормовано, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. Статтею 55 Конституції України\~гарантовано право людини і громадянина на судовий захист. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст.76 ЦПК України,\~доказамиє будь-якідані,на підставіяких судвстановлює наявністьабо відсутністьобставин (фактів),що обґрунтовуютьвимоги ізаперечення учасниківсправи,та іншихобставин, які маютьзначення длявирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновкамиекспертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~п.\~27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»,під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У звязку з чим, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки законні та обґрунтовані. Позивачка [PERSON] , просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу згідно з договором, який міститься в матеріалах справи в розмірі 6000,00 гривень. Суд вважає є вимоги обґрунтованими, оскільки право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). На підставі положень\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Як зазначено в Постанові Верховного суду України від 17.10.2018 року по справі № 301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20.12.2011 року та не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо сплати послуг поштового зв`язку щодо надсилання запитів на інформацію на адресу [PERSON] , згідно з квитанціями, які містяться в матеріалах цивільної справи, у яких зазначений адресат « [PERSON] », тобто лише тими, які безпосередньо відносяться до розгляду цієї справи, у сумі 214,56 гривень. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача - Керівника садівничого кооперативу [PERSON] на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., згідно підтвердження про сплату судового збору (а.с. 23).

Outcome: approved