Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.В позові зазначили, що квартира [ADDRESS] належить Запорізькій міській раді та знаходиться в господарському віданні КП «Наше місто». На теперішній час у квартирі зареєстровані: відповідач [PERSON] відповідальний наймач, та позивачі [PERSON], колишня дружина відповідача та [PERSON], його дочка. Позивачі постійно проживають в даній квартирі. Відповідач виїхав з квартири на інше постійне місце проживання в Грузію більше 6-ти місяців тому. У квартирі не має особистих, побутових речей, меблів, техніки відповідача. Відповідач не несе ніяких витрат та не виконує ніяких робіт по квартирі. Таким чином відповідач постійно не мешкає у квартирі більше встановлених законом строків без поважних причин. При виїзді відповідач бажав знятись з реєстрації, але так як у нього відсутній паспорт громадянина України через те, що він прийняв громадянство Грузії, а відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для зняття з реєстрації необхідно разом із заявою подати документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання - паспорт, то виконати це в установленому порядку не можливо. Зберігання права користування житловою площею за відповідачем перешкоджає позивачам в оформлені субсидії на квартиру - щомісячно на відповідача провадиться нарахування за комунальні послуги. Позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №5 будинку №3 по вул. Узбекистанська в м. Запоріжжя. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, просить розглянути справу за участі її представника [PERSON], наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Представник позивачки [PERSON] [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивачки підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечу. Представник 3-ї особи в судове засідання не зявився через зайнятість, надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі на розсуд суду. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, посвідчену нотаріально, підтвердив факт свого не проживання за даною адресою, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та його родині, дружині [PERSON] та дочці [PERSON], була надана в користування квартира [ADDRESS]. 17.02.2017р. позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на «Палащенко» (а.с.6) Позивачі [PERSON] та [PERSON], зареєстровані та постійно проживають в [INFO] з 28.10.1997 року, що підтверджується Довідками ВРФО по Дніпровському району м. Запоріжжя (а.с. 7,8) Відповідач [PERSON], [INFO], є наймачем\~житлового приміщення та зареєстрований в даній квартирі з 28.10.1997 року, що підтверджується копією паспорту та довідкою Довідкою ВРФО по Дніпровському району м. Запоріжжя та Довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-71/2428 від 22.05.2015р. (а.с. 9, 19) Більше ніж шість місяців відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, в 2014 році самостійно покинув житло, його особистих речей в квартирі не має, оплату за користування житлом він не здійснює, перешкод в користуванні житлом з боку колишньої дружини та дочки йому не чиниться, згідно наданої суду нотаріально посвідченої заяви відповідача, яка знаходиться в матеріалах справи, виїхав на постійне місце проживання до Грузії, тому не заперечує проти зняття його з реєстрації в Україні за адресою: [ADDRESS]. (а.с.74-78) У звязку з реєстрацією відповідача в квартирі, на нього нараховуються комунальні платежі, які позивачі змушені сплачувати самостійно, чим порушуються їх права, а саме, це перешкоджає їм в оформлені субсидії на квартиру. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязання, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. А в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстрації місця проживання залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156\~ЖК України та ст. 405 ЦК України. Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин з 2014 року по даний час, не несе обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишається зареєстрованим у даній квартирі, що спричиняє позивачам додаткові матеріальні витрати за нараховані комунальні послуги на відповідача, та перешкоджає в оформленні субсидії на житло, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування вищевказаною квартирою, оскільки понад 6 місяців не проживає в ній без поважних причин, жодних зобовязань повязаних з квартирою відповідач не несе, нею не користується, повністю припинив виконувати обовязки, повязані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не цікавиться спірним приміщенням, згідно його заяви виїхав на постійне проживання до Грузії та не збирається повертатись в Україну. Таким чином, зясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved