Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Саратського районного суду Одеської області №513/423/16-ц від 19 травня 2016 року та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати у розмірі 3011 гривень 15 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони спільно не проживають, шлюб між ними розірвано рішенням Саратського районного суду Одеської області від 20 травня 2016 року. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року по справі № 513/423/16-ц з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у сумі 400 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до досягнення нею повноліття. Вищезгадане судове рішення [PERSON] звернула до виконання. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у відповідача відсутня заборгованість з їх сплати. Наразі [PERSON] самостійно виховує спільного з відповідачем сина [PERSON], проживає разом з дитиною в будинку №82 по вулиці Виноградна села Новоселівка Саратського району Одеської області. Дитина хворіє, у 2017 році їй поставили діагноз муковісцидох з панкреатичною недостатністю, тяжкий перебіг, білково-енергетична недостатність ІІ ступеня, сходящя косоокість, вазомоторний реніт, дефіцит маси тіла І-ІІ ступенів. Витрати на лікування дитини позивачка несе самостійно. Добровільно приймати участь у додаткових витратах на дитину . У зв'язку з вищенаведеним, є очевидним, що витрати необхідні для виховання та проживання дитини збільшились. Збільшився також і прожитковий мінімум для дитини шестирічного віку зараз він становить 1492 гривні відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік». Тобто розмір встановлених судовим рішенням аліментів у тричі менший від законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, з урахуванням наведеного, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач\~в судовому засіданні не визнав позовні вимоги позивачки. Пояснив, що він є інвалідом ІІІ групи та на даний час ніде не працює. Він не має змоги сплачувати позивачці аліменти на утримання сина в розмірі, зазначеному нею. Просив у задоволені позову відмовити. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що: 22 липня 2011 року Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області за актовим записом №11 зареєстровано шлюб між [PERSON] та\~[PERSON],\~внаслідок чого\~остання отримала\~прізвище «Гончар»,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~1-ЖД\~№145662,\~виданим 22\~липня 2011\~року Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.8). 14 травня 2012 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №378428, виданим 08 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.7). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 20 травня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, внаслідок чого остання отримала прізвище «Бондаренко» (а.с.9). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року №513/423/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON],\~ [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 22 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 14 травня 2030\~ року (а.с.10). З довідки виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області №1321 від 09 липня 2018 року вбачається, що [PERSON] мешкає в будинку №82 по вулиці Виноградна села Новоселівка Саратського району Одеської області разом із сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні (а.с.11). З витягу з історії хвороби №5614 [PERSON], [INFO], вбачається, що 25 вересня 2017 року він надійшов в дитячу поліклініку з діагнозом « муковісцидоз з панкреатичною недостатністю, важкий перебіг. Білково-енергетична недостатність ІІ ступеня. Східлива косоокість. Вазомоторний риніт. (Е 84.8)» (а.с.12-13). З витягу з історії хвороби №3264 [PERSON], [INFO], вбачається, що 13 червня 2018 року він надійшов в дитячу поліклініку з діагнозом « муковісцидоз з панкреатичною недостатністю, важкий перебіг. Дифіцит маси тіла І-ІІ ступеня» (а.с.14). З посвідчення серії ААГ №167322 вбачається. Що [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства (а.с.15). З розрахунку заборгованості по аліментам від 03 жовтня 2018 року вбачається, що [PERSON] станом на 18 вересня 2018 року не має заборгованості по аліментам за виконавчим листом №513/423/16-ц виданим 01 червня 2016 року Саратським районним судом Одеської області (а.с.16). З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №885563 вбачається, що [PERSON], [INFO] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання з 01 грудня 2017 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд звертає увагу також на зміни в законодавстві України, що набрали чинності 09 липня 2017 року, та які мають на меті покращити захист права дітей на належне утримання (аліменти). З 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, що визначено\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року\~№ 2246-VIII. У відповідності до положень ст.ст.13,\~81,\~83 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно\~ст.82 ч.1 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно\~ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно\~ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному звязку у їх сукупності. Враховуючи викладене вище та наведені сторонами обставини, суд вважає, що є всі підстави для зміни розміру аліментів та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 972 гривні щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 14 травня 2030 року. Також, суд вважає необхідним розяснити позивачці, що згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина [PERSON], а саме 1/2 частки плати за лікування сина в розмірі 6021 гривню 65 копійок, суд прийшов до наступного. Частина 1 статті 185 Сімейного кодексу України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно зі\~ч.\~2\~ст.\~185\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір участі\~одного з\~батьків у\~додаткових витратах\~на дитину\~в разі\~спору визначається\~за рішенням\~суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачкою [PERSON] сплачено лікування сина [PERSON] в розмірі 6021 гривню 65 копійок, що підтверджується квитанціями (а.с.17-20). Враховуючи те, що позивачка фактично понесла додаткові витрати, а саме сплатила за лікування сина, що підтверджується вказаними вище квитанціями, суд вважає за можливо разово стягнути з відповідача суму додаткових витрат в розмірі 3011 гривень 15 копійок. Згідно п.\~3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються\~позивачі у\~справах про\~стягнення аліментів. У відповідності до\~ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 24 жовтня 2018 року (а.с.1). Згідно п.п.2\~п.\~1\~ч.2\~ст.4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» станом\~на 10\~ жовтня\~2018\~року за\~подання до\~суду позовної\~заяви немайнового\~характеру фізичною\~особою справляється\~судовий збір\~в розмірі\~0.4\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 704 гривні 80 копійок. Тож, з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial