Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивачі звернулись до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що на праві сумісної приватної власності позивачам належить квартира за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності виданого 17 грудня 1997 року на підставі розпорядження №22 представництва фонду державного майна України у Великомихайлівському районі Одеської області та зареєстрованого за номером запису 178 в книзі 10р Великомихайлівського бюро технічної інвентаризації. Позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований актовим записом №8 складеним 17 травня 1986 року Яковлівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області та розірваному 10 березня 1984 року актовим записом №16 відділу реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми відповідача. Починаючи з 27 березня 1998 року відповідач став прооживати з дружиною та донькою [PERSON] у належній позивачам квартирі та був там зареєстрований. Син відповідача [PERSON] на той час проживав окремо бід батьків. Після припинення сторонами спільного подружнього життя, відповідач самостійно без будь-якого примусу переїхав на постійне проживання до [INFO], де проживає по теперішній час з іншою жінкою. Цей факт позивачі підтвердили запитами віділу ДВС Біляївського районного управління юстиції про належність у відповідача земельних ділянок, постановою ДВС Біляївського міжрайонного управління юстиції про повернення виконавчого листа на відповідача по аліментах, довідкою лікарні м.Теплодар з якої свідчить, що відповідач лікувався та стояв на обліку в міській лікарні м.Теплодар. В 1998 році відповідач був зареєстрований у вказаному домоволодінні, з 2007 року і по сьогоднішній день відповідач у будинку не проживає та не користується ним. Станом на сьогоднішній день відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Великомихайлівської селищної ради, Великомихайлівського району, Одеської області [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Таким чином, оскільки відповідач у житловому будинку не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за комунальні послуги, не несе інші витрати по утриманню житла та не приймає участь у спільному побуті, не є членами сімї позивача, він вважається такими, що втратив право користування житловим будинком. На неодноразові прохання відповідач відмовлявся знятися з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. У звязку з викладеним позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивачі надали заяви згідно яких, підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі та просили позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації з вказаного будинку. [PERSON] та [PERSON] справу просили розглядати за їх відсутності. На заочний розгляд справи позивачі надали згоду. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Як передбачено ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі : «судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою»; Згідно до ст.ст. 317, 319, 391 Ц К України власник майна має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, оскільки відповідач у квартирі не проживає більше року, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку, квартири та не приймає участі у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування житлом. Реєстрація відповідача в даному будинку порушує право позивача, як власника щодо користування та розпорядження майном, а саме - тягне за собою невиправдані матеріальні витрати при сплаті комунальних послуг, неможливості здійснити відчуження майна та інше. Отримання такого рішення необхідне для зняття відповідачів з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч. 1 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 р. N 1382-IV. На підставі викладеного,

Outcome: approved