Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] в м. Вінниця помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з: 1/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки розміром 0,0863 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0520685200:03:002:0222, що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26.07.2013; земельної ділянки розміром 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0520685200:03:002:0221, що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26.07.2013. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] є його дружина [PERSON] та його діти [PERSON] і [PERSON] . Інших спадкоємців немає. [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору, а [PERSON] і [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на його користь. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вже отримав в нотаріальній конторі. Однак отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на частки присадибних земельних ділянок [PERSON] не має можливості, оскільки в свідоцтвах про право власності на нерухоме майно відсутні відмітки щодо розміру часток кожного з співвласників. За вказаних обставин позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] просять суд визначити їм розміри часток у вищезазначених присадибних земельних ділянках по 1/4 частці за кожним та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/4 частку земельної ділянки розміром 0,0863 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0520685200:03:002:0222, та на 1/4 частку земельної ділянки розміром 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0520685200:03:002:0221. В підготовче засідання 24.03.2020 учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в поданих заявах зазначили, що заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, їх представник згідно з ордером [PERSON] попередньо надіслала на електронну адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві також зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача - сільський голова Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в поданій заяві зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом установлено, що [INFO] в м. Вінниці помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2016 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, яка складається з: 1/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки розміром 0,0863 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0520685200:03:002:0222, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26.07.2013; земельної ділянки розміром 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0520685200:03:002:0221, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26.07.2013, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26.07.2013 (а.с. 19), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАК № 001578 від 26.07.2013 (а.с. 20), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАК № 001579 від 26.07.2013 (а.с. 21), а також довідками за № 120 та № 121, виданими 29.01.2020 виконкомом Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 23, 24). З даних документів вбачається, що іншими співвласниками вищезазначених земельних ділянок є позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.02.1985 (а.с. 16). [PERSON] та [PERSON] є рідними синами померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05.09.1990 (а.с. 15) та серії [NUMBER] від 07.05.1986 (а.с. 17). Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняв [PERSON] , подавши у визначений законом строк до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] відмовились на користь [PERSON] а, що підтверджується копією спадкової справи № 523/2016, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 66-130). На частину спадкового майна, а саме: на 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] 18 грудня 2018 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с. 12). У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на відповідні частки спадкових земельних ділянок [PERSON] державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. було відмовлено через те, що з наданих свідоцтв про право власності та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неможливо встановити розмір частки спадкодавця у праві власності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 11). Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною 4 статті 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Судом установлено, що позивачам по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/4 частці кожному належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (в подальшому 1/4 частку зазначеного будинку в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] успадкував його син [PERSON] ). Також позивачам та померлому [INFO] [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток) належить земельна ділянка розміром 0,0863 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0520685200:03:002:0222, розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка розміром 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0520685200:03:002:0221, розташована за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з положень частини 4 статті 120 ЗК України та частини 2 статті 370 ЦК України, розміри часток співвласників вищезазначених земельних ділянок є рівними і становлять по 1/4 частці за кожним. Відповідно, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина саме на 1/4 частку земельної ділянки розміром 0,0863 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0520685200:03:002:0222, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та на 1/4 частку земельної ділянки розміром 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0520685200:03:002:0221, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] на користь [PERSON] , однак отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідні частки вищевказаних земельних ділянок в нотаріальному порядку позивач [PERSON] не має можливості, оскільки у правовстановлюючих документах на це нерухоме майно не визначено частки співвласників. Оскільки судом є установленим, що позивач [PERSON] не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. За відсутності клопотання у позивачів про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за останніми.

Outcome: approved