Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що вона із відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1078. Від шлюбу з відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає із нею. Зазначає, що не підтримують шлюбних відносин з відповідачем, проживають окремо та не ведуть спільне господарство з квітня 2018 року. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на життя, невідповідність характерів, через що часто виникали сварки. Вказує, що збереження сім`ї є недоцільним. Зазначає, що відповідач в достатній кількості належного матеріального утримання дитині в добровільному порядку не надає та не приймає участі у додаткових витратах. Дитина відвідує спеціалізований дошкільний навчальний заклад №21 комбінованого типу м. Чернівці. Вказує, що відповідач являється фізичною-особою підприємцем у сфері фотографії та має хороший дохід, однак їй невідомий розмір доходу. Вона працює на посаді оператора поштового зв`язку та отримує мінімальну заробітну плату. Просить суд розірвати шлюб із відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 травня 2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що з відповідачем не підтримуються сімейні відносини, не ведуть спільне господарство та проживають окремо з квітня 2018 року, сімейне життя не склалось через невідповідність характерів, матеріальну допомогу на сина відповідач надає не достатню. Миритися не бажає. Просила розірвати шлюб із відповідачем та стягувати аліменти з відповідача до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, суду пояснив, що сімейне життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння, миритися не бажає, згідний сплачувати аліменти в сумі 1015 грн. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1078 (а.с.10). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.11), який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, через що виникали сварки. Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство та проживають окремо з квітня 2018 року. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім`ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, на примирення сторони не згідні, в зв`язку з чим шлюб належить розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1699 гривень. Відповідач є працездатним та відповідно до ст.180 СК України зобов`язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні немає. Відповідач здоровий, 30.05.2019 р. припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.07.2019 р. Дитина відвідує ДНЗ № 21 комбінованого типу управління освіти ЧМР з 2017 року по даний час, що підтверджується довідкою від 18 квітня 2019 року № 27 (а.с.14). Позивачка працює в Чернівецькій дирекції ПАТ «Укрпошта» з 06 липня 2017 року на посаді оператора поштового зв`язку 2 ВПЗ Поштамту та продовжує працювати надалі, що вбачається із довідки №081-33-77 (а.с.15). Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону. На підставі викладеного та

Outcome: partial