Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнили та в обґрунтування уточнених вимог представник позивачів [PERSON] зазначив, що [INFO] померла [PERSON], які життя належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок був придбаний під час шлюбу з позивачем [PERSON] За життя [PERSON] заповіт не складала. Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом є її сини [PERSON] та [PERSON] При зверненні спадкоємців до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом, оскільки спадковий житловий будинок був придбаний [PERSON], померлою [INFO], за час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано, а відтак повинна бути виділена шлюбна доля за ним та померлою для подальшого відокремлення спадкового майна, яке підлягає успадкуванню. У зв'язку з неможливістю належним чином оформити спадкові права на нерухоме майно після смерті [PERSON], померлою [INFO], позивачі вимушені звернутися до суду з відповідним позовом. Тому, просить суд визначити, що житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] до складу якого входять: житловий будинок «А-1», загальною площею 200,6 кв.м., житловою площею 137,1 кв.м., літня кухня «Б», сарай-котельня «В», огорожа № 1, огорожа № 2, хвіртка № 3, ворота № 4, замощення «І», належав за життя [PERSON], померлій [INFO] та належить [PERSON]. на праві спільної сумісної власності та частки кожного з подружжя є рівними та визнати за [PERSON] 1/2 частку зазначеного будинку, як частку у спільному майні подружжя, визнати за [PERSON] та [PERSON], за кожним окремо, право власності по 1/4 частці зазначеного житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою судді від 01 березня 2019 року позовна заява прийнята судом до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори та з КП ДОР «Криворізьке БТІ» витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року прийнята уточнена позовна заява. Позивачі та їх представник - [PERSON] в судове засідання не з'явився, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивачів, уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити (а.с. 112). Представники відповідача - Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечують (а.с. 110). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 січня 1969 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище «[PERSON]» та «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 17). Зазначений шлюб розірвано 13 березня 1995 року, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.30). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 31). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою [ADDRESS], який належить їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 29.11.1988 року виконавчим комітетом Криворізької районної Ради народних депутатів, згідно з рішенням № 309 від 27.11.1978 року та зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 7 стр. 113 запис № 1182 (а.с. 20), що також підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 493 від 25.03.2019 року (а.с. 111). Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1, ч.2. ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За життя [PERSON] розпорядження з приводу спадкового майна не здійснила, що підтверджується матеріалами спадкової справи 713/15 заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 80-99), тому її спадкоємці спадкують належне їй майно за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] є її сини [PERSON] та [PERSON] - позивачі по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 18,19). При зверненні позивачів [PERSON] та [PERSON] до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про спадщину після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], їм постановою від 26 квітня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадковий житловий будинок був придбаний [PERSON], померлою [INFO], за час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано, а відтак повинна бути виділена шлюбна для за ним та померлою для подальшого відокремлення спадкового майна, яке підлягає успадкуванню (а.с. 99). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки будинок набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя «Романових». Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя [PERSON] частки між подружжям [PERSON] та [PERSON] як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників домоволодіння є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частці нерухомого майна. Тому суд вважає, необхідним визначити, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя - житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого за адресою [ADDRESS] становить 1/2 частку зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] та [PERSON], кожним окремо, право власності по 1/4 частці житлового будинку з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], оскільки вони є спадкоємцями першої черги за законом та позбавлені можливості в позасудовому порядку захистити свої спадкові права після смерті матері.

Outcome: approved