Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з квітня 2009 року по квітень 2015 рік вона та відповідач [PERSON] проживали у цивільному шлюбі. Від сумісного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не працює, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - 2000 грн., до досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не повідомив про причини своєї неявки, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували фактичних шлюбних відносинах з квітня 2009 рік по квітень 2015 рік. Від сумісного проживання мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком дитини позивачки, добровільно матеріальної допомоги, передбаченої ст. 180 СК України, на її утримання не надає. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення ; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач є працездатним, стан його здоров»я дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, окрім неповнолітньої дитини [PERSON], за словами позивачки , має ще неповнолітню дитину , наявність інших аліментних зобов'язань у відповідача судом не встановлено. Доказів щодо неспроможності сплачувати аліменти на користь позивачки відповідачем не надано. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що у відповідача є ще неповнолітня дитина, що знайшло своє підтвердження поясненнями позивачки ,суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає, що з відповідача на користь позивачки г на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial