Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до СТзОВ ім. Івана Франка, третя особа - Боложинівська сільська рада Буського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ ім.. Івана Франка в розмірі 5 645,00 гривень або 0,325 %. Позивачка є спадкоємцем його майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (майновий пай). У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини їй відмовлено, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай. Позивачка до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному об'ємі, просить задоволити. Представник відповідача - СТзОВ ім. Івана Франка та третьої особи - Боложинівської сільської ради в судове засідання не з'явилися, подали листи з проханням справу слухати у відсутності представників, позовні вимоги визнають, проти позову не заперечили. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали даної справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Спадкове майно, що залишилось після смерті чоловіка позивачки (спадкодавця) - [PERSON] складається із майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ ім. Івана Франка в розмірі 5 645,00 гривень або 0,325 %. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], виданого Боложинівською сільською радою Буського району Львівської області 07.12.2004 року. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.08.1999 року Боложинівською сільською радою Буського району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] року. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 03.06.2016 року Буським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області стверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому позивачка є спадкоємцем першої черги. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області № 467 від 24.06.2016 року позивачка фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном. З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєструвала своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved