Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою в якій просили виділити кожному з них [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON] по ? частині квартири [ADDRESS] співвласниками якої вони були, та визнати за кожним з них по ? частині право власності на квартиру [ADDRESS]. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначили, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівний частках є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується договором обміну, реєстраційним посвідченням, технічним паспортом, витягом з Державного реєстру речових прав. [PERSON] перебуває в місяцях позбавлення волі та відмовляється разом з позивачами здійснити відчуження спільної квартири, в зв»язку з тим, що позивачі не мають можливості відчужити спірну квартиру, що належить їм на праві власності, оскільки їх частки у спільному майні не визначені, вони змушені були звернутись до суду з даним позовом, щоб вирішити питання поділу спільного сумісного майна та виділення часток в спільному сумісному майні та визнання права власності на виділені частки. В судове засідання позивачі не з»явились на адресу суду подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, на адресу суду заперечень та клопотань не подавав про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках є співвласниками квартири [ADDRESS] що підтверджується договором обміну від 28.12.2001 року, реєстраційним посвідченням, технічним паспортом, витягом з Державного реєстру речових прав. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.03.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Головне управління юстиції у Київській області, про визначення розміру частки у спільному майні, позов задоволено повністю, та визнано конкретний розмір спадкової частки у спільному майні померлого [PERSON] у розмірі 1/4 частки в квартирі [ADDRESS], співвласником якої був [PERSON]. Відповідач [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі і на пропозицію позивачів щодо видачі довіреності для здійснення продажу спільної квартири заперечив, та зазначив що дане питання буде ним вирішуватись після звільнення з місць позбавлення волі, що підтверджується його заявою від 15.04.2015 року. Згідно ст. 355 ЦК України, зазначається, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1,ч.2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 4 ст. 355 ЦК України діє презумпція, що спільна власність є частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на це майно. Таким чином, підставою для звернення до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна, визнаня права власності на виділені частки в спільному майні, яке перебуває у спільній власності декількох сіб, є відсутність згоди одного з співвласників щодо порядку володіння, користування, та розпорядження таким майном з іншими співвласниками. Звернення до суду із позовом про виділення частки в спільному майні, є одним із прав власника, передбаченим вимогами ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved