Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від спільного проживання мають сина- [PERSON] , [INFO] . 19.06.2019 шлюб між нею та [PERSON] розірвано. 08.06.2018 Заставнівським районним судом Чернівецької області постановлено заочне рішення, яким вирішено стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500 грн. щомісячно і до досягнення його повноліття, починаючи з 13.04.2018. Позивачка посилається на те, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду фактично досягнуто 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах значного зростання розміру мінімальної заробітної плати, збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Крім цього позивачка посилається на те, що в неї на утриманні перебуває також син від другого шлюбу - [PERSON] , 2012 року народження, аліменти на утримання якого батько останнього сплачує в розмірі 1000 грн. Отримані нею кошти по сплаті аліментів не вистачає на покриття усіх витрат щодо утримання , забезпечення усіх потреб та виховання дітей. Також позивачка посилається на те, що в неї погіршився стан здоров`я, вона постійно проходить обстеження та лікування в медичних закладах і це негативно позначилося на її матеріальному стані та можливості утримувати дітей. Їй відомо, що відповідач офіційного місця роботи не має, проте працює за кордоном в Іспанії, є здоровим, інших дітей та утриманців немає. У зв`язку із наведеним позивачка просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів, згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.06.2018 та стягувати на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 4000 грн., починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення його повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в заяві до суду просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, однак до суду повернувся поштовий конверт із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу зі згоди позивачки розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с.14). 19.06.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 08.06.2018 Заставнівським районним судом Чернівецької області постановлено заочне рішення, яким вирішено стягувати із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, з 13.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-12). Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно досліджених медичних документів, які надані позивачкою вбачається, що [PERSON] має проблеми із здоров`ям, проходить постійне лікування та обстеження в медичних закладах (а.с. 22-46) , у зв`язку із чим вона не може забезпечити належний рівень, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Також встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сина, є здоровою особою, інших утриманців немає, періодично сплачує аліменти, які присуджені судом. Станом на 01.11.2020 заборгованість по сплаті аліментів становить 33000 грн., що вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.19). Оскільки з дня присудження аліментів минуло три роки , їх розмір на час виникнення спірних відносин між сторонами є меншим за мінімальний, що передбачений ч.2 ст. 182 СК України, матеріальне становище позивачки погіршилося у зв`язку із її станом здоров`я, суд, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та матеріальне становище сторін, суд вважає що є підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів , раніше визначених судом, до 2510 грн. (в межах рекомендованого розміру прожиткового мінімуму) щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для забезпечення нормального розвитку дитини та максимально відповідатиме її інтересам. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 14.07.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 26.07.2021 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України та з врахуванням вихідних днів), то датою ухвалення даного судового рішення є 26.07.2021 . Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набрала чинності для України 27.09.1991, ст.ст. 180, 182, 184, 185, ст.192 СК України,

Outcome: approved