Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка 15.01.2016 року звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1000 грн., починаючи з січня 2016 року, посилаючись на вкрай нужденне матеріальне становище. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів в разі неявки відповідача не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відомостей про постійне місце роботи, доходи та наявність інших утриманців суду не надав. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.202 СК України, яка визначає підстави виникнення обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків , повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] від шлюбу з [PERSON] має сина [PERSON], [INFO]. [PERSON], 1934 року народження, не працює, є пенсіонеркою та окрім пенсії у розмірі 1890,66 грн. інших доходів не має, а тому потребує матеріальній допомоги. Її повнолітній працездатний син [PERSON], який проживає разом з нею, інших утриманців відповідно до закону не має, має дохід, але ухиляється від надання такої допомоги позивачці. Позивачка не має можливості оплачувати комунальні послуги та купувати ліки, у зв'язку з чим просила стягувати з сина [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з січня 2016 року. Відповідно до закону повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Так, згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, тому необхідно виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання, тобто, у першу чергу з об'єктивних потреб одержувача аліментів, а не рівня життя платника. Виходячи з того, що відповідач відомості про дохід не надав, але як повнолітній син зобов'язаний утримувати матір, у якої інших утримувачів не встановлено, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2016 року.

Outcome: approved