Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, у якому просять визнати за кожною з них право власності на 1/3 частку будинку № 4 з надвірними будівлями по вулиці Кам'яній в м. Олександрія Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті 31.01.2007 [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог позивачі послалися на те, що нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок, у зв'язку з тим, що договір на підставі якого спадкодавець придбав будинок, не був нотаріально посвідченим. У судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] підтримали позов в повному обсязі, пояснили, що вимоги заявлені на 2/3 частки спадкового майна, оскільки на іншу 1/3 частку будинку здійснює оформлення спадщини позивачка [PERSON] після смерті 26 жовтня 2016 року їх матері [PERSON]. Позивачка [PERSON] на дану частку спадкового майна не претендує. Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала, зазначила, що дійсно 24.09.1999 уклала зі спадкодавцем [PERSON] договір купівлі-продажу будинку № 4 по вул. Камяній в м. Олександрія, просить справу розглядати за її відсутності. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. 24 вересня 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу № 244-НД/244-Н/Ф12 (далі Договір), за яким останній придбав у власність будинок № 4 по вул. Сако і Ванцеттів м. Олександрії Кіровоградської області (а.с. 8). Вказаний договір згідно з чинною на час його укладання редакції\~ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року,\~зареєстрований Олександрійською філією Придніпровської товарної біржі 24 вересня 1999 року та Олександрійським МБТІ 24 вересня 1999 року за реєстровим № 4205/49. Будинок за цим договором фактично був переданий покупцю. Цю обставину не заперечує жодна зі сторін. Право власності спадкодавця [PERSON] на будинок за адресою: вул. Камяна (Сако і Ванцетті) № 4, м. Олександрія, Кіровоградська область, 24 вересня 1999 року зареєстроване Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації, що підтверджується штампом у зазначеному договорі купівлі-продажу. [PERSON] помер 31 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 лютого 2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 145 (а.с. 4). Згідно свідоцтв про народження (а.с. 5-6), позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними доньками спадкодавця [PERSON] та на час смерті спадкодавця були неповнолітніми. 18 листопада 2017 року нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку № 4 по вул. Камяній в м. Олександрії Кіровоградської області, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на цей будинок, а саме договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально (а.с. 7). Відповідно до постанови державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 від 18.11.2017, вбачається, що позивачка [PERSON] здійснює оформлення іншої 1/3 частки спірного будинку. З пояснень позивачки [PERSON] вбачається, що остання не претендує на права щодо 1/3 частки будинку, які оформлює її сестра після смерті їх матері [PERSON] До правовідносин, які є предметом спору застосовуються такі норми права. Згідно зі\~ст. 227 ЦК УРСР\~у редакції, чинній на момент укладення зазначеного договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої [PERSON] народних депутатів. Відповідно до\~ст. 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Відповідно до\~ст.15 Закону України «Про товарну біржу», у редакції, чинній станом на 1999 рік, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до п.п. 1.5-1.7 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998, державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Згідно п. 9 додатку 1 до цієї Інструкції до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна віднесено договори купівлі-продажу, зареєстровані біржею. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (ч. 4 ст. 1268 ЦК України). На момент смерті спадкодавця 31.01.2007 позивачі були неповнолітніми, тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що вказаний вище будинок дійсно належав спадкодавцю [PERSON] на підставі зареєстрованого на товарній біржі договору купівлі-продажу, який був фактично виконаний сторонами і також відповідно до чинного на момент його укладення законодавства зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Право власності [PERSON] на будинок ніким не оспорюються. Однак, у зв'язку з недодержанням при укладенні договору нотаріальної форми, доньки померлого [PERSON] не можуть реалізувати свої спадкові права. Тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання права власності кожної позивачки на 1/3 частки будинку є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Не зважаючи на те, що суд задовольняє позов повністю, враховуючи, що спір виник через неправильні дії (бездіяльність) спадкодавця, в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивачів.

Outcome: approved