Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивачі звернулись до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просять стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивачів грошові кошти в сумі 121 830 грн. 66 коп. в кості відшкодування завданої майнової шкоди; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів понесені судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 10 січня 2006 року між ТОВ «Комета - Сервіс» та ФОП [PERSON] був укладений договір про спільну діяльність, а саме спільної підприємницької діяльності по продажу продовольчих товарів в приміщенні магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . Так 01.01.2010 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений трудовий договір, згідно до якого працівник повинен виконувати роботу продавця продовольчих товарів в крамниці «Гастроном Чик», крім того цієї ж дати між сторонами був укладений договір про повну індивідуально - матеріальну відповідальність, згідно до якого [PERSON] брала на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. 01.04.2011 року згідно до розпорядження директора ТОВ «Комета - Сервіс» № 5 від 01.04.2011 року на посаду продавця відділу лікеро - горілчаних та тютюнових виробів магазину «Гастроном Чик» була прийнята [PERSON] 04.04.2011 року між працівником та роботодавцем був укладений договір про повну індивідуально - матеріальну відповідальність, згідно до якого [PERSON] брала на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. 07.10.2013 року згідно до розпорядження директора ТОВ «Комета - Сервіс» № 17 від 07.10.2013 року на посаду продавця відділу лікеро - горілчаних виробів магазину «Гастроном Чик» була призначена [PERSON] 09.10.2013 року між працівником та роботодавцем був укладений договір про повну індивідуально - матеріальну відповідальність, згідно до якого [PERSON] брала на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. 01.04.2015 року згідно до розпорядження директора ТОВ «Комета - Сервіс» № 20 від 01.04.2015 року на посаду продавця відділу лікеро - горілчаних та тютюнових виробів магазину «Гостроном Чик» була прийнята [PERSON] 05.04.2015 року між працівником та роботодавцем був укладений договір про повну індивідуально - матеріальну відповідальність, згідно до якого [PERSON] брала на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. Вказані працівники працювали в приміщенні магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] в дві зміни. Перша зміна працівників: [PERSON] , [PERSON] , а друга зміна: [PERSON] , [PERSON] 06.04.2015 року під час передачі зміни від продавців [PERSON] , [PERSON] до продавців [PERSON] , [PERSON] був проведений переоблік товаро - матеріальних цінностей. Даний переоблік проводився комісією у складі: директор ТОВ «Комета - Сервіс» [PERSON], ФОП [PERSON] , незалежний бухгалтер [PERSON] та працівники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в результаті проведеного переобліку товаро - матеріальних цінностей була виявлена загальна недостача на суму 121 830 грн. 66 коп. Працівники магазину зізналися, що недостача виникла через те, що кожна з них брала з каси магазину грошові кошти. Крім того, працівники зобов`язались повернути заборгованість впродовж місяця, однак вказана заборгованість не сплачена. Від представника позивачів - адвоката Медвідя Є.М. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачів. На задоволенні позовних вимог наполягає. Від представників відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Сєрова М.І. на адресу суду надійшла заяво про розгляд справи без його участі та без участі відповідачів. Заперечує проти задоволення позовних вимог. Інші відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомили. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 13 ЦПК України визначає що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді (ст. 131 КЗпП України). За змістом ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків;7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків. Згідно зі ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Статтею 135-2 КЗпП України визначено, що при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв`язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, колинеможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об`єднань України та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Частиною 3, 4 статті 233 КЗпП України встановлено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу або прокурора. З роз`яснень, викладених у п. 3, 8постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» вбачається, що суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений. Згідно Переліку посад і робіт, які заміщуються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Держакомпраці і соціальних питань Ради Міністрів СРСР № 447/24 від 28 грудня 1977 року, з подальшими змінами і доповненнями і який є чинним, відповідачі належать до категорії працівників, з якими згідно ст. 135-1 КЗпП України може бути укладений такий договір. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. У пункті 11 цієї постанови Пленуму роз`яснено, що суди повинні мати на увазі, що відповідно до п. 5 ст. 134 КЗпП працівник несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Пунктом 16 згаданої постанови Пленуму роз`яснено, що розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб. 10 січня 2006 року між ТОВ « Комета -Сервис» та ФОП [PERSON] був укладений договір про спільну діяльність. Згідно даного договору ТОВ « Комета -Сервис» та ФОП [PERSON] здійснюють спільну підприємницьку діяльність по продажу продовольчих товарів в приміщенні магазину « [INFO] » за адресою [ADDRESS] . 01.01.2010 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений трудовий договір згідно до якого працівник повинна виконувати роботу продавця продовольчих товарів в крамниці «Гастроном Чик» , крім того цієї ж дати між сторонами був укладений договір про повну індивідуально-матеріальну відповідальність , згідно до якого [PERSON] брала на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. 01.04.2011 року згідно до розпорядження директора ТОВ « Комета -Сервис» № 5 від 01.04.2011 року на посаду продавця відділу лікеро-горільчаних та тютюнових виробів магазину «Гастроном Чик» була прийнята [PERSON] . 04.04.2011 року між працівником та роботодавцем був укладений договір про повну індивідуально-матеріальну відповідальність , згідно до якого [PERSON] брала на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. 07.10.2013 року згідно до розпорядження директора ТОВ « Комета -Сервис» № 17 від 07.10.2013 року на посаду продавця відділу лікеро-горільчаних та тютюнових виробів магазину «Гастроном Чик» була прийнята [PERSON] . 09.10.2013 року між працівником та роботодавцем був укладений договір про повну індивідуально-матеріальну відповідальність , згідно до якого [PERSON] брала на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. 01.04.2015 року згідно до розпорядження директора ТОВ « Комета -Сервис» № 20 від 01.04.2015 року на посаду продавця відділу лікеро-горільчаних та тютюнових виробів магазину «Гастроном Чик» була прийнята [PERSON] . 05.04.2015 року між працівником та роботодавцем був укладений договір про повну індивідуально-матеріальну відповідальність , згідно до якого [PERSON] брала на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. Відповідачі працювали в приміщенні магазину « [INFO] » за адресою [ADDRESS] в дві зміни. Перша зміна працівників : [PERSON] , [PERSON] , друга зміна [PERSON] , [PERSON] 06 квітня 2015 року під час передачі зміни від продавців [PERSON] , [PERSON] до продавців [PERSON] , [PERSON] був проведений переоблік товаро-матеріальних цінностей. Даний переоблік проводився комісією у складі : директор ТОВ « Комета -Сервис» [PERSON] , ФОП [PERSON] , незалежний бухгалтер [PERSON] та працівники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , В результаті проведеного переобліку товаро-матеріальних цінностей була виявлена загальна недостача на суму 121 830,66 грн (сто двадцять одну тисячу вісімсот тридцять грн., шістдесят шість копійок), що підтверджується актом переобліку товаро-матеріальних цінностей./а.с.17-18/ Також в матеріалах справи наявна письмове пояснення [PERSON] , згідно якого остання з жовтня 2014 року по березень включно «взяла з каси» 20000,00 грн. та зобов`язувалася повернути на протязі місяця./а.с.23/ Враховуючи що переоблік відбувався на зміні та за присутності відповідачів, про що вони власноручно підписалась на кожній сторінці акту переобліку та підтвердили наявність зазначеної у ньому недостачі, дає суду підстави вважати що своїми діями відповідачі нанесли матеріальну шкоду позивачам в розмірі 121830,66 грн., а тому відповідачі несуть відповідальність за свої дії в повному розмірі в порядку визначеному КЗпП України. З наведеного, суд знаходить обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 121830,66 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Щодо позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів судових витрат, суд виходить з наступного. Так при зверненні до суду, позивачами було сплачено судовий збір в розмірі 1 877 грн. 45 коп. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року роз`яснено, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, з відповідачів необхідно стягнути судовий збір в рівних частинах з кожного в розмірі 469 грн. 36 коп. Відповідно до ст.ст.15,16,22,23ЦК України, ст. ст.130,132,134,233,234 Кодексу законів про працю України, та

Outcome: partial