Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про надання дозволу тимчасового виїзду на непідконтрольну українською владою територію через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області з неповнолітньою дитиною без згоди батька. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 0000283119 від 31.07.2017 року, яка видана Управлінням соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації, місце фактичного проживання : [ADDRESS] . Також вона є студенткою 3 курсу Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». З 19.09.2015 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі, від сумісного проживання з яким мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З липня 2019 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного. Оскільки її батьки та брат мешкають на тимчасово непідконтрольній українській владі території, а вона бажає, щоб вони мали можливість вільно спілкуватись зі своїм онуком, згоду на такий виїзд з дитиною відповідач не надає, вона просить дозволити їй тимчасовий в`їзд /виїзд на тимчасово непідконтрольну українською владою територію через лінію зіткнення у межах Луганської та Донецької області з неповнолітньою дитиною [PERSON] , який народився [INFO] в м. Донецьк, без згоди батька [PERSON] на період з дати набрання цим рішення законної сили строком на один рік; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачкою не зазначені інші родичі, до яких вона бажає вивезти дитину, мати позивачки безперешкодно перетинає непідконтрольну територію українській владі та постійно приїжджає до онука. З липня 2019 року у них з позивачкою виникла конфліктна ситуація і з цього часу вони проживають окремо. Вважає, що такі поїздки будуть життю та здоров`ю їх дитині. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивачка, представник позивачки підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Відповідач, представник відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що позивачкою не надано відомостей родичів, які мешкають в м. Донецьк та яких бажає відвідувати позивачка по справі. Комісія з питань захисту прав дитини вирішила не підтримувати позовні вимоги про надання дозволу позивачці на виїзд на непідконтрольну українській владі територію без згоди та супроводу батька. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 19.09.2015 року перебувают у зареєстрованому шлюбі. ( а.с. 6). Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). З липня 2019 року між сторонами виник конфлікт, внаслідок якого позивачка разом з дитиною проживає окремо від відповідача на теперішній час орендує квартиру, що розташована за адресою : [ADDRESS] .( а.с. 47). Позивачка на день розгляду справи знаходить у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів не має, орендна плата за квартиру становить 3500 грн.( а.с. 47). Судом встановлено, що спірних питань щодо прийняття участі у вихованні дитини між сторонами не виникало. Відповідач приймає участь у спілкуванні з дитиною, здійснення в цьому перешкод з боку позивачки судом не встановлено. Позивачка значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 4), та має статус внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання : [ADDRESS] ( а. с. 5); є студенткою Донецького Національного технічного Університету, що знаходиться за адресою: м. Покровськ, пл.. Шибанкова, 2 ( а. с. 8). Сторонами не заперечується той факт, що мати позивачки [PERSON] постійно приїжджає до онука, тобто перешкод у відвідуванні сина не існує. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, вік дитини, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради вирішив не підтримувати позовні вимоги [PERSON] про надання дозволу малолітньому [PERSON] на тимчасовий в`їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану українською владою територію через лінію зіткнення. ( а.с. 49). Згідно із частинами 1 і 3 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з частиною 1 ст. 154 СК батьки мають право на самозахист своєї дитини. Частиною 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв`язання спорів у цій сфері визначено Законом України « Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону про порядок виїзду з України, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Частина 2 ст. 3 Закону визначає, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Згідно з пунктами 5.1.1, 5.1.2 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Відповідно до п. 3 Порядку в`їзду на тимчасову окуповану територію та виїзду з неї,затвердженого постановою КМУ № 367 від 04.06.2015 року: в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239). В`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які виїхали з цієї території для оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, здійснюється за умови пред`явлення довідки, виданої територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС, за формою згідно з додатком 5. Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. У разі відсутності у дитини, яка не досягла 16-річного віку, зазначених документів уповноважені службові особи органу охорони державного кордону надають такій особі дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території України на підставі їх свідоцтва про народження, а також паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон особи, в супроводі якої вони здійснюють виїзд (а у разі, коли особу супроводжує опікун, піклувальник, один із прийомних батьків або батьків-вихователів, - також рішення органу опіки та піклування про влаштування дитини для підтвердження повноважень законного представника), для оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Згідно п. п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженою постановою КМУ від 27.01.1995 р. № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється :за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску ; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном. Згідно із Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими Постановою КМ України від 31.03.1995 року № 231 за наявності заперечень одного з батьків паспорт/ проїзний документ дитини може бути оформлено на підставі рішення суду ( п.18). При таких обставинах, враховуючи, що в`їзд дитини у супроводі позивача на окуповану територію, пов`язані з необхідністю відвідування свого постійного місця проживання, родичів, це повністю відповідає інтересам дитини, незважаючи на її малолітній вік, та, приймаючи до уваги той факт, що на момент розгляду справи позивачка не має постійного місця мешкання в м. Покровськ,перебуває у відпустці по догляду за дитиною,сплачує орендну плату, інших доходів не має, як мати має право на самозахист дитини і несе повну відповідальність за її життя та здоров`я, а нормами діючого законодавства не встановлено обмеження щодо в`їзду неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині надання дозволу позивачці на в`їзд на тимчасову окуповану територію разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] , без згоди батька [PERSON] строком на один рік з дня набрання рішення суду законної сили. Разом з тим, вимоги позивачки про надання дозволу на виїзд з тимчасово окупованої території України задоволенню не підлягають, оскільки виходячи зі змісту п. 3 Порядку, обов`язкова нотаріальна згода одного із батьків на виїзд дитини з тимчасово окупованої території України не передбачена. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Отже, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 384,20 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial