Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області про визнання недійним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, посилаючись на те, що сторони по даній справі являються співвласниками нерухомого майна, зокрема житлового будинку літ. «А», вбиральні літ. № 1-2, колодязя літ. №5, яке розташоване по [ADDRESS] та зареєстровано як право приватної спільної часткової власності. Їх право спільної часткової власності на дане приватне нерухоме майно було підтверджено в судовому порядку, на підставі рішення Новоселицького районного суду від 24.10.2006 року у справі за № 2-974. На підставі даного судового рішення ними було зареєстровано 27.12.2006 року за [NUMBER] відповідне право приватної власності та отримано в Новоселицькому КБТІ відповідний витяг про реєстрацію права власності на дане нерухоме (спадкове) майно. В 2009 році, їх мати-відповідачка [PERSON] побудувала в їх спільному дворогосподарстві за вищевказаною адресою особисто для власних потреб інший житловий будинок за літ. «В», який в подальшому такою було здано в експлуатацію та отримано інше відповідне свідоцтво про право власності вже в реєстраційній службі Новоселицького районного управління юстиції як на 82/100 частини домоволодіння в цілому без погодження даних часток з позивачами як іншими співвласниками даного нерухомого майна, частки яких вже було визнано та встановлено раніше в даному нерухомому майні, відповідно до чинних на той час норм законодавства. Позивачі зазначають що відповідне повторно отримане свідоцтво про право власності від 10.12.2013 року співвласником [PERSON] є незаконним, так як порушує їх права як інших співвласників відповідних визнаних часток нерухомого майна, права яких підтверджено за відповідним судовим рішенням 2006 року та первинною державною реєстрацією такого майна в органах КБТІ. На підставі зазначеного просить суд визнатине дійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно (житловий будинок) від 10.12.2013 року за [NUMBER] та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.02.2014 року за [NUMBER] виданих на ім'я [PERSON], як приватного власника 82/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] пл. 117,5 кв.м. та житловою 49,1 кв.м, реєстраційною службою Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним а позовній заяві. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному засіданні. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному засіданні. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча були повідомлені про день, місце та час розгляду справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та представників позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по даній справі являються співвласниками нерухомого майна, зокрема житлового будинку літ. «А», вбиральні літ. № 1-2, колодязя літ. №5, яке розташоване по [ADDRESS] та зареєстровано як право приватної спільної часткової власності. Їх право спільної часткової власності на дане приватне нерухоме майно було підтверджено в судовому порядку, на підставі рішення Новоселицького райсуду від 24.10.2006 року у справі за № 2-974 (а.с. №10). На підставі даного судового рішення ними було зареєстровано 27.12.2006 року за [NUMBER] відповідне право приватної власності та отримано в Новоселицькому КБТІ відповідний витяг про реєстрацію права власності на дане нерухоме (спадкове) майно (а.с. №11). Судом також встановлено, що [PERSON] в 2009 році побудувала в їх спільному дворогосподарстві за вищевказаному адресою особисто для власних потреб інший житловий будинок за літ. «В», який в подальшому було здано в експлуатацію та отримано інше відповідне свідоцтво про право власності вже в реєстраційній службі Новоселицького районного управління юстиції як на 82/100 частини домоволодіння в цілому без погодження даних часток з іншими співвласниками даного нерухомого майна, частки яких вже було визнано та встановлено раніше в даному нерухомому майні, відповідно до чинних на той час норм законодавства. Судом також встановлено, що відповідне повторно отримане свідоцтво про право власності від 10.12.2013 року співвласником [PERSON] є незаконним, так як порушує права позивачів як інших співвласників відповідних визнаних часток нерухомого майна, права яких підтверджено за відповідним судовим рішенням 2006 року та первинною державною реєстрацією такого майна в органах КБТІ (а.с. №28-29). Пунктом І наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що до створення єдиної системи органів державної реєстрації прав та формування Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» бюро технічної інвентаризації здійснюють державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Відповідний правовстановлюючий документ, як зазначають позивачі, щодо права власності відповідача [PERSON] (фактично домоволодіння) по [ADDRESS] унеможливлює вирішення ними питання вчинення та нотаріального посвідчення за договором відчуження ними та іншими співвласниками своїх часток на користь третіх осіб через органи нотаріата, що є порушенням їх прав як співвласників такого нерухомого майна. Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги , дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Судом встановлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрований 27.12.2006 р. за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24.10.2006 року і він належить їм на праві приватної спільної часткової власності. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що реєстрація права власності була проведена в 2006 р., тому суд приходить до висновку, що суб'єктом реєстрації права власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був реєстратор бюро технічної інвентаризації. Згідно рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2006 року (справа за № 2-974/2006р.), позив [PERSON], [PERSON], [PERSON], до сільської ради с.Строїнці Новоселицького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в цілому задоволено та визнано право власності за [PERSON], [PERSON] по 1/6 частині домоволодіння а за [PERSON] на 4/6 частини даного житлового будинку та побутових споруд, яке складається, зокрема з житлового будинку літ.«А», вбиральні літ.«Б», огорожі літ. «№1-2», колодязя № 5 загальною інвентаризаційною вартістю 71 224 грн., що розташоване по [ADDRESS]. Відповідне право власності зареєстровано Новоселицьким КБТІ 27.12.2006 року, номер витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER]. На даній присадибній земельній ділянці, крім успадкованого сторонами у справі житлового будинку співвласник [PERSON] побудувала в 2009 році інший житловий будинок для власного користування за літ.«В», сарай літ.«Г», стінка підпірна № 8, вимощення. Даний житловий будинок побудований [PERSON] після смерті її подружжя та відповідного вищевказаного судового рішення у справі за №2-974/2006 року, зокрема в 2009 році і такий здано в експлуатацію відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 05.08.2013 року, що підтверджується згідно акту декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією ДАБК у Чернівецькій області від 16.08.2013 року та відповіддю інспекції ДАБК за № 7/244-4/2666 від 16.08.2013 року щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Виходячи із положень ст.ст. 328, 331 та 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити є власністю того з співвласників який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.12.2013 року виданого державним реєстратором реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції на ім'я власника [PERSON] об'єктом нерухомого майна є житловий будинок загальною площею 117,5 кв.м та житловою 49,1 кв.м. за адресою [ADDRESS], форма власності приватна, розмір частки 82/100. В той же час згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.02.2014 року зазначено що даний об'єкт нерухомого майна складається з 4/6 житлового будинку літ. «А», 4/6 огорожі № 3,4, 4/6 колодязя № 5, а також в цілому житловий будинок літ. «В», вбиральні літ. «Б», сарай літ. «Г», огорожа № 2,6,7, стінка підпірна № 8, вимощення 1. Згідно ч. 1 та 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно рішення Строїнецької сільради Новоселицького району 14 сесії 5 скликання від 23.01.2008 року за № 15/26 за [PERSON] було визнано право приватної власності на присадибну земельну ділянку розміром 0,2178 га цільове призначення якої визначено для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських та побутових споруд і на якій знаходиться успадкований сторонами у справі житловий будинок. В подальшому присадибна земельна ділянка по [ADDRESS] рішенням органу місцевого самоврядування була розділена на дві частини та отримано відповідне свідоцтво [PERSON] про право приватної власності на нерухоме майно від 08.07.2014 року як земельної ділянки пл.0,123 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS]. Метою такого поділу було необхідність створення двух різних садибних дворогосподарств. На даній присадибній земельній ділянці розташований житловий будинок літ.«А-ІІ» право власності на яке підтверджене за рішенням Новоселицького районного суду від 24.10.2006 року у справі за № 2-974/2006р. за сторонами як співвласниками такого у відповідних долях. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.07.2014 року та витягу з держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [NUMBER] присадибна земельна ділянка пл. 0,0948 га цільове призначення якої визначено органами місцевого самоврядування відповідно до чинного законодавства як для будівництва та обслуговування іншого житлового будинку та господарських будівель і споруд визначено сільською радою за новою адресою по [ADDRESS] На даній присадибній ділянці розташований новозбудований [PERSON] житловий будинок за літ. «В» та сарай літ. «Г» стінка підпірна №8 , вимощення №1. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. На підставі ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується Згідно із п. 41 Порядоку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 01 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування держреєстрації прав. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було видано 10.12.2013 року державним реєстратором [PERSON], тобто після реєстрації 27.12.2006 року на житловий будинок за адресою [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час вирішення справи позивач довів правомірність своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом положень ст.ст. 2 та 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень» рішення суду, яке набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно і припинення таких прав. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення в повному об'ємі. Виходячи із вищенаведеного

Outcome: approved