Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], треті особи Орджонікідзевський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області, Харківська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивачі просять визнати [PERSON], таким що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], і зняти її з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що вони та відповідач зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Відповідач по справі з 2008 року в квартирі не проживає, її речі в квартирі відсутні. З квартири висилилась добровільно. Участі в утриманні квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про слухання справи повідомлялась належним чином, в тому числі через засоби масової інформації. Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Орджонікідзевського районного відділу у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином. З письмової згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів № 191/12 від 05.09.1995 року, [PERSON] визнано наймачем квартири [ADDRESS] (зараз Індустріальний). Згідно довідки дільниці № 2185 КП «Жилкомсервіс» № 46 від 12.07.2016 року, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON] разом з дочкою [PERSON], [INFO], та відповідач по справі [PERSON] Згідно акту від 07.08.2016 року складеного сусідами позивачів, [PERSON], [PERSON], в квартирі [ADDRESS], мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON] Раніше в квартирі мешкала [PERSON]. На момент огляду квартири [PERSON] в квартирі не мешкає. ЇЇ речі в квартирі відсутні. [PERSON] не мешкає в квартирі з 2009 року. Згідно відповіді № 3924/119-66/01/16 від 12.07.2016 року Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області, в період з 01.01.2010 року по теперішній час не надходило заяв та повідомлень від [PERSON] з приводу перешкоджання у проживанні за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до відповіді КП «Жилкомсервіс» № 15027/2/07-05 від 20.07.2016 року, в період з 2008 року по 2016 рік [PERSON] до КП «Жилкомсервіс» з заявами про бронювання чи збереження за нею права користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], не зверталась. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців. Згідно положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності такої особи більше визначеного строку проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, слід зробити висновок, що відповідач відсутній в спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, і його слід визнати таким, що втратив право користування квартирою. Оцінивши надані суду докази по справі - суд вважає, що позов в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням аргументований і підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS], житлом не користується, її речі в квартирі відсутні, участі в утриманні квартири він не приймає. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, зазначення в рішенні суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою, передбаченою ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», для зняття такої особи з реєстрації місця проживання за відповідною адресою. За таких обставин, рішення суду додаткового зазначення про зняття відповідача з реєстрації місця проживання не потребує, а тому в цій частині в задоволенні позову належить відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial