Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтовування позовних вимог посилаються на те, що 30.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ «АКТАБАНК» було укладено дговір банківського вкладу «КЛАСІК» №В17-2069/Т/623132. Згідно п.1.1. Договору вкладник передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США, що на час укладання договору було еквівалентно 456 323,56 грн. на строк 2 місяці з 30.04.2014 р. по 30.06.2014 року включно. Договір банківського вкладу було пролонговано в порядку, визначеному п.2.9. Договору. 10.07.2014р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р., укладеного між [PERSON] та відповідачем. 10.07.2014р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р., укладеного між [PERSON] з відповідачем. 10.07.2014р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р., укладеного між [PERSON] з відповідачем. За умовами вказаних договорів [PERSON], як первісний кредитор, зобов'язалась передати [PERSON], [PERSON], [PERSON] належне їй право вимоги за договором Банківського вкладу «КЛАСІК» №В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р., а [PERSON], [PERSON], [PERSON], у відповідних частках прийняли на себе право вимоги у розмірі 40 000 доларів США, і стають кредиторами за Договором Банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р. в межах наступних грошових сум вкладу: [PERSON] - на суму в розмірі 15 000,00 доларів США, [PERSON] - на суму в розмірі 15 000,00 доларів США та [PERSON] на суму в розмірі 10 000,00 доларів США. В установлений Договором про відступлення права вимоги термін позивачі та третя особа звернулись до відповідача з вимогою про визнання новими вкладниками за Договором банківського вкладу та достроковим поверненням банківського вкладу у вищезазначених розмірах та позивачі надіслали на адресу відповідача заяви про відкриття поточного рахунку в ПАТ «АКТАБАНК». Проте до теперішнього часу відповідачем не вчинено жодних дій щодо повернення грошових коштів та відкриття рахунків. 17.10.2014 р. позивачами надано суду уточнення позовної заяви, в якій вони просять визнати їх вкладниками на дату укладання договору про відступлення права вимоги та стягнути на їх користь суму банківського вкладу, у наступних розмірах: [PERSON] - 196 234,50 грн. [PERSON] - 196 234,50 грн., [PERSON] - 130 823,00 грн.; зобов'язати відповідача відкрити поточні рахунки в ПАТ «АКТАБАНК». В судове засідання представник позивачів не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та в заочному прядку. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначених законами України. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та відшкодування майнової шкоди. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, який полягає в усуненні невизначеності у відносинах між суб'єктами, створення необхідних умов для його реалізації та запобігання з боку третіх осіб, дій, що перешкоджають його нормальному здійсненню. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, що 30.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ «АКТАБАНК» було укладено договір банківського вкладу «КЛАСІК» №В17-2069/Т/623132. Відповідно до п.1.1 Договору вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США, що на час укладання Договору було еквівалентно 456 323,56 грн. на строк 2 місяці з 30.04.2014р. по 30.06.2014р. включно, з процентною ставкою 6% річних. Договір банківського вкладу було пролонговано в порядку, визначеному п. 2.9 Договору. Факт передачі з боку [PERSON] грошових коштів відповідачу ПАТ «АКТАБАНК» підтверджується меморіальним ордером №1075667 від 30.04.2014 року. Відповідно до умов договору Банківського вкладу «КЛАСІК» №В17-2069/Т/623132 банк зобов'язався повернути вкладнику суму вкладу в обумовлений договором строк та сплатити проценти за вкладом. 10.07.2014р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р., укладеного між [PERSON] з відповідачем. 10.07.2014р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р., укладеного між [PERSON] з відповідачем. 10.07.2014р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за Договором банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р., укладеного між [PERSON] з відповідачем. За умовами п.1.1. договорів про відступлення права вимоги [PERSON], як первісний кредитор (вкладник) передає новим кредиторам, якими є позивачі у даній справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] належне їй право вимоги за договором Банківського вкладу «КЛАСІК» №В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р., а [PERSON], [PERSON], [PERSON], у відповідних частках прийняли на себе право вимоги у розмірі 40 000 доларів США, і стають кредиторами за Договором Банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р. в межах наступних грошових сум вкладу: [PERSON] - на суму в розмірі 15 000,00 доларів США, [PERSON] - на суму в розмірі 15 000,00 доларів США та [PERSON] на суму в розмірі 10 000,00 доларів США. Згідно змісту п.1.2. договорів про відступлення права вимоги нові кредитори одержують право замість первісного кредитора/вкладника вимагати від відповідача належного виконання всіх зобов'язань за основним договором в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цих договорів. Умовами пункту 1.3. вищевказаних договорів визначено, що право вимоги засноване на Договорі Банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р. та підтверджується меморіальним ордером №1075667 від 30.04.2014 року про перерахування грошових коштів в розмірі 40 000 доларів США на депозит за договором № В17-2069/Т/623132. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, в день укладання договорів про відступлення права вимоги позивачі та третя особа звернулись до ПАТ «АКТАБАНК» з письмовими повідомленнями про укладання договорів про відступлення права вимоги та вимогами про дострокове повернення вкладу у розмірі 45 000 доларів США., а також з заявою про відкриття поточних рахунків на ім'я позивачів для перерахування грошових коштів згідно договору банківського вкладу відповідно до відступлених сум позивачам в ПАТ «АКТАБАНК». Як вбачається з матеріалів справи, вказані повідомлені були направлені на адрес відповідача поштою та ним отримані. Разом з цим, судом встановлено, що з часу отримання вказаних повідомлень ПАТ «АКТАБАНК» жодних дій щодо визнання позивачів вкладниками за Договором, повернення їм вкладів не здійснено, як і не було відкрито поточні рахунки на їх ім'я в ПАТ «АКТАБАНК». З умов Договору банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014р. вбачається, що застереження щодо заборони для вкладника на заміну кредитора шляхом укладання будь-яких правочинів, у тому числі, але не обмежуючись, договорів про відступлення права вимоги на вклад або згоди відповідача на укладання таких договорів, відсутні. Зі змісту договорів про відступлення права вимоги вбачається, що за цими договорами одна сторона зобов'язалась передати (відступити) іншим особам належне їй право вимоги. Правовідносини із відступлення права вимоги регулюються ст. 512-518 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як зазначено в ч.3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Положеннями статей 513, 514, 516 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові; до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, вищевказані договори про відступлення права вимоги були укладені у письмовій формі, як і договір банківського вкладу, а тому ці договори відступлення права вимоги відповідають ст.ст. 512-514, ст. 516 ЦК України. На час укладання цих договорів належне [PERSON] за договором вкладу право вимоги в частині, що відчужувалось за вказаними договорами відступлення права вимоги, було дійсним оскільки не було виконано боржником. Крім того, договір банківського вкладу «КЛАСІК» № В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014 року не містить вимог щодо можливості відступлення прав за цим договором виключно за згодою ПАТ «АКТАБАНК», тому укладення вказаних договорів без згоди боржника не суперечить положенням ст. 516 ЦК України. З урахуванням вищевстановлених обставин суд дійшов висновку, що вказані договори про відступлення права вимоги, як за змістом так і за формою відповідають встановленим законом вимогам, а зокрема ст.ст. 203,205 ЦК України, тому відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України вони є підставою для виникнення у сторін цих договорів взаємних прав та обов'язків, що не с спростовано відповідачем. Відповідно договорів про відступлення права вимоги, право вимоги від [PERSON] як первісного кредитора перейшло до нових кредиторів в момент підписання вказаних договорів про відступлення права вимоги. При цьому ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, зокрема правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідачем ПАТ «АКТАБАНК» не надано суду будь-яких доказів недійсності вищевказаних правочинів про відступлення права вимоги в силу закону, а також не надано доказів визнання їх недійсними в судовому порядку. Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивачів про визнання їх вкладниками за договорами відступлення права вимоги підлягають задоволенню. Також, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивачів про зобов'язання ПАТ «АКТАБАНК» вчинити певні дії, виходячи з наступного. Як зазначено вище, 30.04.2014 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «КЛАСІК» №В17-2069/Т/623132, за умовами якого [PERSON] передала, а ПАТ «АКТАБАНК» прийняло в якості строкового вкладу 40 000 доларів США. Відповідно до договорів про відступлення права вимоги, право вимоги від ПАТ «АКТАБАНК» належного виконання зобов'язань за договором банківського вкладу «КЛАСІК» №В17-2069/Т/623132 набули позивачі у відповідних частках, розмір яких встановлений цими договорами. За положеннями ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором, що передбачено ст. 633 ЦК України. Відповідно до положень Глави 72 цього Кодексу до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно до ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. За нормами ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до п.3.4.1. Договору банківського вкладу банк зобов'язується повернути вкладнику суму вкладів в обмовлений цим Договором строк на умовах визначених цим Договором та чинним законодавством України. Пункт 7.8. Договору банківського вкладу передбачено, що повернення вкладу гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі, визначеному чинним законодавством України на день настання недоступності вкладу. Встановлено, що листом від 16.09.2014 року №28-112/51889 НБУ повідомив, що згідно з розпорядження НБУ від 16.09.2014 року №549-р дія розпорядження НБУ від 23.05.2014 року №299-р «Про відкликання генеральної ліцензії НБУ» стосовно відкликання генеральної ліцензії від 05.10.2012 року №243-3 на здійснення ПАТ «АКТАБАНК» валютних операцій не поновлена. Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Частиною 2 ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Згідно положень ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. У відповідності до п. 3.2. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого Постановою НБУ № 516 від 03.12.2003р., грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Банки можуть відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) перераховувати фізичним особам нараховані проценти за вкладами (депозитами) на їх поточний рахунок, для поповнення вкладу (депозиту) або видавати готівкою. Ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти. Згідно ст. 2 вказаного закону банк агент - це банк, через який Фонд здійснює виплату гарантованої суми відшкодування за вкладами відповідно до цього закону. Як вбачається з матеріалів справи позивачі звертались до ПАТ «АКТА БАНК» з вимогами про належне виконання зобов'язань за договором банківського вкладу «КЛАСІК» №В17-2069/Т/623132 від 30.04.2014 року, а саме повернення ним грошових коштів шляхом відкриття поточних рахунків та зарахування на вказані рахунки грошових коштів з депозитного рахунку [PERSON], у розмірах встановлених договором про відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений законом строк. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, з боку відповідача ПАТ «АКТАБАНК» має місце порушення зобов'язання, що в свою чергу порушує права позивачів, які підлягають захисту у встановлений законом спосіб. При цьому обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав на одержання грошових коштів у вигляді примусового виконання обов'язку в натурі відповідає способу захисту права встановленого ст. 16 ЦК України Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зважаючи на те, що позивачі на підставі Договорів відступлення права вимоги стали новими вкладниками за Договором банківського вкладу, вони мають всі права, які належать вкладникам, а отже відповідач неправомірно не вчинив жодних дій спрямованих на повернення їм грошових коштів. Тому для поновлення прав позивачів є необхідним відкриття ПАТ «АКТАБАНК» для позивачів поточних рахунків та подальше перерахування на ці рахунки грошових коштів з депозитного рахунку [PERSON] у відповідних частинах. Таким чином,

Outcome: approved