Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що їм згідно Свідоцтва про право власності на житло № 8679 від 25.01.2001 р., виданого Фондом комунального майна м. Херсона згідно розпорядження № 8679 ж, на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира спільного заселення № 8, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Комсомольська, буд. 20. За згодою позивачів, [PERSON] 05.02.2010 року було зареєстровано у вище вказаній квартирі, що підтверджується довідкою №3661 від 05.12.2013 року виданою ЖЕК №1 Суворовського району м. Херсона. З жовтня 2010 року відповідач виїхала з квартири до м. Запоріжжя та з цього часу не проживає і не зявляється в квартирі. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований у вище вказаній квартирі, відповідачі несуть за нього витрати за комунальні послуги, які суттєво відображаються на їх матеріальному становищі, так як позивачі [PERSON] та [PERSON] пенсіонери, а [PERSON] безробітний. З огляду на наведене позивачі були змушені звернутись за захистом своїх порушених прав до суду. Просять суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратили право користування житловим приміщення в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечив проти задоволення позову. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, з невідомих суду причин, про розгляд вказаної цивільної справи повідомлені належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про розгляд вказаної цивільної справи повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд розглянув справу за його відсутності в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивачів, в судовому засіданні пояснили, що відповідач не проживає за вказаною вище адресою понад три роки. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачам згідно Свідоцтва про право власності на житло № 8679 від 25.01.2001 р., виданого Фондом комунального майна м. Херсона згідно розпорядження № 8679 ж, на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира спільного заселення № 8, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Комсомольська, буд.20. Згідно довідки №3661 від 05.12.2013 року виданої ЖЕК №1 Суворовського району м. Херсона, за вище вказаною адресою зареєстровані: позивачі та відповідач [PERSON] Станом на дату звернення до суду відповідач з реєстраційного обліку не знявся, в квартирі не мешкає з жовтня 2010 року, його місце перебування не відоме, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Відповідно до положень ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71. ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК УКраїни визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу у спосіб, визначений договором або законом. Конституцією України ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Обєктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Таким чином позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved