Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на її утримання. В обґрунтування позову вказує, що вона (позивачка) є рідною матір`ю відповідачки [PERSON] , місце проживання якої зареєстроване разом з позивачкою: за адресою: [ADDRESS] . Також вказує, що протягом майже усього свого життя вона хворіє на цукровий діабет 1-ого типу та є інсулінозалежною. Крім того, вона являється особою з інвалідністю 1-ьої групи та потребує стороннього нагляду і допомоги за собою. У зв`язку із низкою тяжких захворювань, вона (позивачка) жодних джерел заробітку, окрім соціальної допомоги від держави не має. Вона самостійно пересувається виключно в межах власної квартири, а вийти на вулицю без сторонньої допомоги вона не може. Разом з тим, зазначає, що раніше вона проживала зі своєю матір`ю, але у 2016 році мати захворіла на рак та у лютому 2018 року померла, тому на даний час вона проживає одна, у зв`язку із чим позбавлена можливості нормально існувати, адже не має жодної сторонньої допомоги. Відповідачка [PERSON] , дізнавшись про тяжку хворобу своєї бабусі та, не зважаючи на стан здоров`я позивачки (своєї матері), з літа 2017 року проживає окремо від неї і місця свого проживання їй (позивачці) не повідомляє, а її телефонні дзвінки ігнорує. Матеріальної допомоги на утримання матері, в тому числі, і коштів на плату комунальних послуг, відповідачка не надає. В зв`язку з цим вона (позивачка) зверталась до Департаменту соціальної політики м. Черкаси ЧМР із заявою про призначення їй субсидії, проте, відповідно до повідомлення від 24.11.2018 року їй було відмовлено, оскільки за місцем її реєстрації також зареєстрована її донька (відповідачка [PERSON] ), яка згідно відомостей ДФС України отримує заробітну плату близько 12 000 грн. Таким чином, сукупність доходів всіх зареєстрованих членів сім`ї, до яких відноситься її (позивачки) донька не дає їй права на отримання субсидії. В той же час, вона (позивачка) має нести значні витрати на оплату комунальних платежів, які взимку складають близько 3 000 грн. і є непід`ємною для неї сумою порівняно з тим, яку пенсію вона отримує, та які кошти витрачає на своє лікування. Добровільно та самостійно зніматись з реєстраційного обліку, за вказаною вище адресою відповідачка не бажає, а вирішити це питання шляхом визнання її втратившою право користування житловим приміщенням неможливо, оскільки вона являється власницею ј частини даного житла. Також вказує, що інших дітей, окрім відповідачки [PERSON] , вона не має, а також не має інших членів сім`ї, які б будь-чим могли їй допомогти. Таким чином, в силу вказаних обставин, вона (позивачка) змушена була звернутись до суду з позовом до своєї дочки про стягнення з неї аліментів, а також додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням і рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 року її позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з 20.06.2019 року та продовжувати довічно, а також стягнуто з [PERSON] на її (позивачки) користь 4 758 грн. витрат, пов`язаних з її лікуванням. Однак, не зважаючи на рішення суду, відповідачка не вчиняє жодних дій, спрямованих на його виконання і заборгованість по сплаті аліментів та витратах на її (позивачки) лікування лише зростає. Більше того, після прийняття судом вказаного рішення про стягнення аліментів, стан її (позивачки) здоров`я значно погіршився і вона систематично почала перебувати на процедурах гемодіалізу, що зумовлює постійні поїздки до лікарні та ще додаткові матеріальні затрати. Відповідно до наявних в неї фіскальних чеків, за період часу з 21.10.2019 року по 12.02.2020 року, нею були понесені додаткові витрати на медикаменти, викликані її тяжкою хворобою, сума яких складає 20 156 грн. 02 коп. Тому, зважаючи, що вона (позивачка) інших дітей не має, відносно неї не було прийнято рішень щодо стягнення аліментів на утримання доньки (відповідачки [PERSON] ), її доходи, зокрема пенсія по інвалідності не може забезпечити належних матеріальних умов її проживання та витрат, пов`язаних з її хворобою, її донька (відповідачка [PERSON] ) являється працездатною та здоровою особою і має можливість приймати участь в матеріальному утриманні своєї матері (позивачки [PERSON] ), просить суд стягнути з відповідачки на її користь додаткові витрати, викликані тяжкою хворобою та інвалідністю в розмірі 10 078 грн. 01. коп. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.05.2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.06.2021 року представником позивачки [PERSON] - [PERSON] подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину додаткових витрат, викликаних тяжкою хворобою позивачки та її інвалідністю, загальним розміром 14 653 грн. 01 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим та фактичним місцем свого проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-порталі «Судова влада». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачки [PERSON] , повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди позивачки і її щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського райвиконкому Черкаської області, відповідачка [PERSON] [INFO] , являється рідною дочкою позивачки [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 15.11.2018 року Пенсійним фондом України, [PERSON] є особою з інвалідністю І-ої групи з дитинства (а.с. 6). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 127684, позивачка [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду та допомоги (а.с. 5). Крім того, як вбачається з виписки № 4368 КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у період часу з 04.04.2019 року по 04.05.2019 року з діагнозом: цукровий діабет І-го типу, важкий перебіг, стадія субкомпенсація. Хронічна хвороба нирок IV стадія. ШКФ по СКД-ЕРІ-13,48 (мл/хв/(1,73м2). Діабетична нефропатія ІV. Хронічний пієлонефрит, латентний перебіг. Артеріальна гіпертензія ІІ ст., 3, ризик 3. Гіпертензивне серце, кризовий перебіг. Метаболічна кардіопатія. СН ІІ А ст. Проліферативна діабетична ренитопатія обох очей. Субатрофія ДНЗ? ОД артифакція авітрія «часткова тампонада силікатом. Незріла катаракта ОS. Дисцикуляторна гіпертонічна діабетична та нейрогіпертрофічна енцефалопатія Н2 ст. з вестибуло-атестенічний та астено-невротичний синдромами. Діабетична полінейропатія нижніх кінцівок ІІ ступеню (а.с. 7). Разом з тим, вказаний вище діагноз позивачки [PERSON] також підтверджений консультативним висновком спеціаліста, що міститься у виписці із медичної карти амбулаторного хворого № 008141/2019 (а.с. 18-21), і [PERSON] показано лікування інсуліном Айлар, а у разі відсутності стану компенсації у неї цукрового діабету через 3 місяці рекомендовано її госпіталізацію до профільного ендокринологічного відділення для вирішення питання про подальшу інсулінотерапію, а, відповідно до довідки, виданої [PERSON] 03.04.2020 року КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», вона амбулаторно лікується методом гемодіалізу у відділенні нефрології та діалізу м. Черкаси з 01.11.2019 року по теперішній час (а.с. 22). Як вбачається з довідки № 443/02-05 від 06.06.2019 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку як пенсіонер і на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» отримує пенсію в розмірі 4 067 грн. 67 коп. (а.с. 16). Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів і заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 року її позов був задоволений. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання матері [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з 20.06.2019 року та продовжувати довічно; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 4 758 грн. витрат, пов`язаних з її лікуванням, а також стягнуто з [PERSON] на користь держави 768 грн. 40 коп. судовий збір (а.с. 24-25). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 13.03.2020 року відповідачка [PERSON] звернулась до суду із заявою про скасування заочного рішення і ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2020 року вказане заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері було скасоване, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Однак, 22.03.2021 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері був задоволений: стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання матері [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з 25.05.2020 року та продовжувати довічно; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є пенсіонеркою у зв`язку з інвалідністю І-ої групи з дитинства і має низку хронічних хвороб, які змушують її витрачати на своє лікування значні кошти, що стверджується відповідними фіскальними чеками, наданими нею в ході розгляду справи та дослідженими судом в судовому засіданні. Також, судом встановлено, що позивачка потребує постійного стороннього нагляду та допомоги. Разом з тим, суд враховує, що відповідачка є працездатною особою, яка отримує дохід, а відтак, має можливість і зобов`язана надавати матеріальну допомогу своїй матері, зокрема, в даному випадку це додаткові витрати позивачки, викликані її тяжкою хворобою та інвалідністю. У відповідності до ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Доказами, що підтверджують такі вимоги, можуть бути висновки МСЕК, судово-медичної експертизи, довідки медичних закладів та інші документи, що свідчать про те, що позивач страждає на тяжке захворювання, дістав каліцтво або інше ушкодження здоров`я і у зв`язку з цим потребує додаткових витрат на медичну та соціальну допомогу. Тому, розмір суми, що стягується, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Додаткові витрати на батьків можуть мати разовий характер або визначатися на певний строк. Залежно від цього суд визначає порядок їх виплати (разовий або строковий). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно разово стягнути 14 653 грн. 01 коп. витрат, пов`язаних з тяжкою хворобою та лікуванням позивачки, які є Ѕ частиною від витрачених нею коштів, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні фіскальними чеками, та, оскільки саме такий розмір її витрат просила стягнути сама позивачка, а відтак, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат підлягає до задоволення. Крім того, при винесенні судового рішення судом має бути вирішено питання щодо стягнення судового збору. Відповідно до пенсійного посвідчення серія [NUMBER] від 15.11.2018 року, позивачка [PERSON] являється особою з І-ою групою інвалідності, тому, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при подачі нею позову до суду про стягнення додаткових витрат вона була звільнена від сплати судового збору. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що судовий збір у даній справі має бути стягнутий у прибуток держави з відповідачки [PERSON] в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved