Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому посилалась на те, що є власницею квартири [ADDRESS] , що була обладнана кондиціонером Saturn CS-09 AHR Bio. За її відсутності, під час перебування в кардіологічному відділенні 11-ї міської лікарні, поза її волі 21.12.2017 року ПП «Екстрем-Тюнінг» був демонтований належний їй зовнішній блок кондиціонеру з кріпленням та частиною магістрального трубопроводу, з передачею КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради. ПП «Екстрем-Тюнінг» вчинила такі дії на підставі договору підряду №2107/17 від 21.07.2017 року, що був укладений з КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №176 від 23.03.2017 року. Згідно п.4 вказаного рішення виконавчим комітетом Дніпровської міської ради було доручено підпорядкованим комунальним підприємствам із залученням сторонніх організацій демонтувати кондиціонери, розташовані на фасадах будівель. Тобто, примусовий демонтаж було здійснено на пряму вказівку виконкому міської ради. Таке рішення виконкому є втручанням в її права мирного володіння майном (п.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод), порушує ст.41 Конституції України та ч.3 ст.321 ЦК України, оскільки примусово відчужено її майно та фактично знищена складана річ - кондиціонер Saturn CS-09 AHR Bio. Знищенням кондиціонеру був зруйнований мікроклімат в квартирі, яка до того ж вкрай погано опалюється в зв`язку з не подачею теплоносія необхідної температури та кондиціонер працював на обігрів. Це призвело до значного погіршення її стану здоров`я та як наслідок вона лікувалась з діагнозом двостороння пневмонія в 7-й міській лікарні. Їй 85 років та така тяжка хвороба могла мати летальні наслідки. Отже, рішенням виконкому їй завдано матеріальну шкоду, яка полягає у втраті кондиціонеру (8000 грн., витратах на лікування (5000 грн.), а також моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 100000 грн. Посилаючись на вказані обставини позивачка просила зобов`язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради відшкодувати їй матеріальну шкоду в сумі 13000 грн. та моральну шкоду в сумі 100000 грн. Під час розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та посилаючись на ті ж самі підстави, остаточно просила зобов`язати відповідачів солідарно полагодити пошкоджене майно (відновити роботу кондиціонера за адресою: [ADDRESS] , привівши його до первинного стану); зобов`язати солідарно відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн. У наданому відзиві представник КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до п.3.2 та п.4 рішення Дніпровської міської ради від 23.03.2017 року №176 було встановлено власникам кондиціонерів та антен, розташованих на головних фасадах будівель, до 17.04.2017 року забезпечити їх перенесення у спеціально передбачені місця відповідно до паспортів опорядження головних фасадів будівель (паспортів зовнішнього оздоблення). У разі невиконання вказаних положень, доручено інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, КП «Управління контролю за благоустроєм міста», Управлінню реклами Дніпровської міської ради, Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, із залученням підпорядкованих комунальних підприємств, сторонніх організацій, до 01.05.2017 року вжити заходів щодо примусового демонтажу зазначених елементів (конструкцій), відповідно до вимог чинного законодавства. Саме на виконання вказаного рішення, яке в силу ст.144 Конституції України та п.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», було укладено відповідний договір на демонтаж обладнання, яке не було демонтовано добровільно його власниками. Крім того, відповідно до п.12.2 Правил благоустрою міста, власники (балансоутримувачі, користувачі) будинків, споруд, зокрема, зобов`язані розміщувати обладнання, яке змінює зовнішній вигляд фасаду будівлі виключно на підставі затверджених у встановленому порядку проектів, отриманих дозволів, погоджень. З огляду на обставини справи та враховуючи, що рішення №176 від 23.03.2017 року є чинним та позивачкою не доведено належним чином розмір завданої матеріальної та моральної шкоди, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На ті ж саме обставини посилався у поданому відзиві представник виконавчого комітету Дніпровської міської ради. Інший відповідач - ПП «Екстрем-Тюнінг», відзиву на позов не надав. Ухвалою від 21.05.2018 року первісний позов було залишено без руху. Ухвалою від 23.05.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою від 02.07.2018 року провадження по справі було зупинено, в зв`язку із подачею представником позивачки заяви про відвід судді. Ухвалою від 10.07.2018 року провадження по справі поновлено. В зв`язку із задоволенням заяви про відвід головуючого у справі судді Католікяна М.О., справу за протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями було передано в провадження судді Казака С.Ю. Ухвалою від 18.07.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою від 21.02.2019 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено останню до розгляду по суті. Ухвалою від 04.10.2019 року провадження по справі було зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України, в зв`язку зі смертю позивачки [PERSON] . Ухвалою від 28.07.2020 року провадження по справі було поновлено. Ухвалою від 27.08.2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, в якості правонаступника померлої позивачки в порядку ст.55 ЦПК України було залучено [PERSON] . Ухвалою від 05.04.2021 року цивільну справу в частині заявлених первісним позивачем [PERSON] позовних вимог про відшкодування моральної шкоди було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та посилаючись на викладені в позовній заяві та уточненій заяві підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представники відповідачів - виконавчого комітету Дніпровської міської ради та КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Представник ПП «Екстрем-Тюнінг» в судовому засіданні також просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх необґрунтованістю та недоведеністю. Під час судового засідання 05.04.2021 року позивачка заявила відвід головуючому у справі судді Казаку С.Ю., а також зазначила, що не бажає приймати подальшу участь у судовому засіданні. Після видалення суду до нарадчої кімнати для розгляду заяви про відвід, позивачка залишила приміщення суду, оголошення ухвали за наслідками розгляду поданої заяви не дочекалась та подальшої участі в судовому засіданні не приймала. Враховуючи, що після повідомлення позивачки про намір залишити судове засідання, останній було роз`яснено відповідні наслідки, передбачені ст.223 ЦПК України, а також враховуючи стадію розгляду справи, по якій було заслухано вступне слово сторін, надано можливість поставити питання один одному, досліджено письмові докази, тобто проведено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, а також враховуючи положення ч.ч.3,6 ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності позивачки. Заслухавши пояснення позивачки та представників відповідачів, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що первісний позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1995 року була співвласником квартири [ADDRESS] (на теперішній час м.Дніпро). Іншим співвласником вказаної квартири також є її донька [PERSON] , яка під час розгляду справи була залучена в порядку ст.55 ЦПК України в якості правонаступника позивачки [PERSON] , померлої [INFO] . Як зазначила позивачка та не заперечували представники відповідачів, 21.12.2017 року працівниками ПП «Екстрем-Тюнінг» був демонтований належний їй зовнішній блок кондиціонеру з кріпленням та частиною магістрального трубопроводу, розташований на фасаді будинку [ADDRESS] з передачею КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради. Представники відповідачів під час розгляду справи зазначили, що такий демонтаж було проведено ПП «Екстрем-Тюнінг» на підставі договору підряду №2107/17 від 21.07.2017 року, що був укладений між ПП «Екстрем-Тюнінг» та КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, на виконання рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №176 від 23.03.2017 року. Під час розгляду справи представник КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради також зазначив, що на підставі акту приймання-передачі від 21.12.2017 року демонтований зовнішній блок кондиціонеру з кріпленням та частиною магістрального трубопроводу було передано на зберігання до КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та може бути повернутий позивачці в разі її звернення та оплати вартості зберігання майна. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч.1,2,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частинами 1,2 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три правила: 1) у першому реченні першого абзацу - загальне правило, що фіксує принцип мирного володіння майном; 2) у другому реченні того ж абзацу - охоплює питання позбавлення майна й обумовлює таке позбавлення певними критеріями; 3) у другому абзаці - визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друге та третє правила, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, мають тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного у першому правилі (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04), §166-168). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява №29979/04), «Кривенький проти України» від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява №43768/07)). Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Суд враховує, що відповідно до доводів представників відповідачів демонтаж належного позивачці кондиціонеру з фасаду будинку було здійснено на виконання рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №176 від 23.03.2017 року. Вказаним рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради №176 від 23.03.2017 року було вирішено: 1. Надати дозвіл Департаменту стратегічного розвитку та інвестицій Дніпровської міської ради на проведення капітального ремонту та архітектурного освітлення головних фасадів будівель у м.Дніпрі відповідно до Програми розвитку міської інфраструктури на 2017-2021 роки, затвердженої рішенням міської ради від 01.12.2016 року №26/16. 2. Доручити Департаменту стратегічного розвитку та інвестицій Дніпровської міської ради затвердити паспорти опорядження головних фасадів будівель (паспорти зовнішнього оздоблення) до 03.04.2017 року за адресами згідно з Переліком адрес будівель м.Дніпра, де будуть здійснюватися роботи з проведення капітального ремонту та архітектурного освітлення головних фасадів (додаток). 3. Запропонувати, за умови наявності затверджених паспортів опорядження головних фасадів будівель (паспортів зовнішнього оздоблення): 3.1. Власникам рекламних конструкцій, вивісок, табличок, фасадного освітлювального обладнання тощо до 17.04.2017 року демонтувати зазначені елементи (конструкції), що розташовані на головних фасадах будівель за адресами (п.2 цього рішення). 3.2 Власникам кондиціонерів та антен, розташованих на головних фасадах будівель, до 17.04.2017 року забезпечити їх перенесення у спеціально передбачені місця відповідно до паспортів опорядження головних фасадів будівель (паспортів зовнішнього оздоблення) (п.2 цього рішення). Пунктом 4 зазначеного вище рішення визначено, що у разі невиконання п.3 цього рішення доручити інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, КП «Управління контролю за благоустроєм міста», Управлінню реклами Дніпровської міської ради, Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, із залученням підпорядкованих комунальних підприємств, сторонніх організацій, до 01.05.2017 року вжити заходів щодо примусового демонтажу зазначених елементів (конструкцій), відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно додатку до рішення №176 від 23.03.2017 року до Переліку адрес будівель м.Дніпра, де будуть здійснюватися роботи з проведення капітального ремонту та архітектурного освітлення головних фасадів, включено будинок [ADDRESS] , де проживає позивачка. Суд враховує, що зазначене вище рішення стосувалось надання дозволу Департаменту стратегічного розвитку та інвестицій Дніпровської міської ради на проведення капітального ремонту та архітектурного освітлення головних фасадів будівель у м.Дніпрі; доручення щодо затвердження паспортів опорядження головних фасадів будівель, де будуть здійснюватися такі роботи в строк до 03.04.2017 року. Останнє не стосувалось проведення перевірок щодо дотримання власниками приміщень в будинках, де будуть проводитись ремонті роботи фасадів, правил благоустрою, порядку та законності розміщення кондиціонерів, вжиття заходів щодо усунення відповідних порушень. Будь-які акти щодо порушення встановленого діючим законодавством, актами органу місцевого самоврядування або іншими нормативними актами, порядку розміщення кондиціонеру, а також приписи на адресу позивачки щодо усунення цих порушень, не складались. Виходячи зі змісту п.3 рішення вбачається, що власникам кондиціонерів було лише запропоновано до 17.04.2017 року забезпечити їх перенесення, за умови наявності затверджених паспортів опорядження головних фасадів будівель, у спеціально передбачені цими паспортами місця. При цьому, під час розгляду справи відповідачами не надано доказів, що відповідні паспорти опорядження були розроблені у визначений в рішенні строк до 17.04.2017 року або пізніше, доведені до відома осіб, визначених в п.3.2 рішення, для забезпечення можливості його виконання останніми в порядку та строки, визначені цим рішенням та відповідними паспортами. Зі змісту п.4 зазначеного вище рішення вбачається, що в разі невиконання п.3 цього рішення інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, КП «Управління контролю за благоустроєм міста», Управлінню реклами Дніпровської міської ради, Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради доручалось із залученням підпорядкованих комунальних підприємств, сторонніх організацій, до 01.05.2017 року вжити заходів щодо примусового демонтажу зазначених елементів (конструкцій), відповідно до вимог чинного законодавства. Тобто доручалось вжиття заходів щодо елементів (конструкцій), що як такі визначені в пп.3.1 п.3 рішення. Проте, п.4 рішення не містить доручень щодо демонтажу кондиціонерів, які, як окремі об`єкти визначені в пп.3.2 п.3 рішення. Крім того, судом встановлено, що фактично демонтаж належного позивачці кондиціонеру з фасаду будинку [ADDRESS] було здійснено вже після проведення ремонтних робіт фасаду, про що зазначив представник ПП «Екстрем-Тюнінг» під час розгляду справи в суді, що свідчить про те, що кондиціонер не заважав проведенню відповідних ремонтних робіт. Також суд враховує, що про затвердження паспортів опорядження, с визначенням спеціальних місць для розміщення кондиціонеру, здійснення в подальшому його демонтажу у певний день та час позивачка не повідомлялась, чим була позбавлена можливості забезпечити його перенесення в добровільному порядку у спеціально визначені органом місцевого самоврядування місця, а також, в разі його демонтажу сторонніми особами, отримати належне їй майно на зберігання без його фактичного вилучення. Згідно листа Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 26.01.2018 року вбачається, що позивачка зверталась з приводу повернення їй демонтованого кондиціонера, на що отримала відповідь, що останній переданий на зберігання до КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та буде їй повернутий після відшкодування витрат на його демонтаж, транспортування та зберігання, а також інших витрат, понесених в процесі виконання цих робіт. Про зберігання кондиціонеру в КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради та щодо можливості його повернення лише після оплати відповідних витрат, зазначив під час судового засідання і представник вказаного комунального підприємства. При цьому, будь-яких доказів щодо фактично понесення витрат, їх виду та розміру, повідомлення про їх розмір позивачці для можливості здійснення оплати, суду представлено не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що мало місце втручання у право позивачки на мирне володіння майном внаслідок демонтажу належного позивачці кондиціонеру, що був проведений не на виконання та не у спосіб, визначений рішенням №176 від 23.03.2017 року. Внаслідок такого втручання позивачка була позбавлена можливості використовувати вилучене майно за його функціональним призначенням та позбавлена можливості його отримати та використовувати внаслідок відмови в його поверненні в зв`язку із вимогою оплати понесених витрат на демонтаж та зберігання, доказів понесеннях яких та їх розміру відповідачами не представлено та до відома позивачки не доведено. Положеннями ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1,2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. З урахуванням вищенаведених обставин та положень діючого законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість і необхідність часткового задоволення позовних вимог, викладених в п.2 прохальної частини уточненої заяви та з метою припинення дій, що порушують права позивачки на володіння майном, відновлення становища, яке існувало до такого порушення, слід зобов`язати Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради відновити роботу демонтованого кондиціонера Saturn CS-09 AHR Bio за адресою: м.Дніпро, пл.Вокзальна,2/32. Покладаючи вказаний обов`язок на Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради суд враховує, що саме останнє виступало замовником за договором підряду №2107/17 від 21.07.2017 року, відповідно до умов якого його виконавцем було здійснено демонтаж належного позивачці кондиціонеру та утримує на теперішній час останній. Таким чином, в задоволенні позовних вимог про покладання відповідного обов`язку солідарно на інших відповідачів слід відмовити за їх необгрунтованістю та безпідставністю. Також позивачці слід відмовити в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідачів в солідарному порядку відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 5000 грн., факт понесення якої та її розмір позивачкою у відповідності до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України будь-якими належними та допустимими доказами не доведено. Відповідно до ст.141 ЦПК України та пропорційно до задоволених позовних вимог з Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial