Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Канівської державної нотаріальної контори про зняття арешту з квартири №2 в житловому будинку № 8 по вул. Заводській в с. Мартинівка Канівського району Черкаської області. В обґрунтування позову зазначили, їм на праві приватної власності належить по 1/3 частці квартири №2 в житловому будинку №8 по вул. Заводській в с. Мартинівка Канівського району Черкаської області. В даній квартирі вони проживали до травня 2010 року, після чого знявшись з реєстрації, переїхали в м. Черкаси. На початку жовтня 2017 року вирішили відчужити квартиру. Але при зверненні до приватного нотаріуса Канівського районного нотаріального округу [PERSON], з метою нотаріального посвідчення договору відчуження квартири зясувалося, що 24.02.2006 Канівською державною нотаріальною конторою внесено до Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис за № 2911668 від 24.01.2006 про арешт квартири № 2 в житловому будинку № 8 по вул. Заводській в с. Мартинівка Канівського район Черкаської області. Підставами вчинення даного обтяження є постанова про арешт майна АА № 769879 від 14.01.2006 Державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управляння юстиції, винесена на підставі виконавчого листа № 2-191 Канівського міського суду стосовно [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON] При винесенні постанови державним виконавцем Бойченко В.І. було допущено помилку в номері квартири, в якій мешкав [PERSON], а саме, замість квартири №1, в житловому будинку №8 по вул. Заводській в с. Мартинівка Канівського району Черкаської області, що належала йому на праві власності, було вказано квартиру №2. Просять суд скасувати арешт квартири №2 в житловому будинку №8 по вул. Заводській в с.Мартинівка Канівського району Черкаської області, що перебуває в спільній частковій власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частці кожного на підставі Свідоцтва №335 про право власності на житло, виданого Канівською районною радою від 28 жовтня 1999 року та внести відомості до Державного реєстру прав про припинення арешту квартири №2 в житловому будинку №8 по вул. Заводській в с.Мартинівка Канівського району Черкаської області. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник Канівської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними в справі матеріалами, позовні вимоги визнає повністю. Суд, вивчиши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 335 від 28.10.1999, виданого Канівською районною радою на підставі розпорядження № 426 від 20.10.1999, в приватній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебуває в спільній частковій власності, по 1/3 частці кожного, квартира №2 в житловому будинку №8 по вул. Заводській в с.Мартинівка Канівського району Черкаської області ( а.с. 5) . 24.02.2006 Канівською державною нотаріальною конторою внесено до Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис за № 2911668 від 24 лютого 2006 року про арешт квартири №2 в житловому будинку №8 по вул. Заводській в с. Мартинівка Канівського району Черкаської області ( а.с. 10). Підставами внесення даного обтяження є постанова про арешт майна АА №769879 від 14.02.2006 Державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції винесена на підставі виконавчого листа №2-191 Канівського міського суду від 17.03.2003 стосовно [PERSON] про стягнення аліментів на користь дружини [PERSON] ( а.с. 11). Судом встановлено, що при винесенні постанови державним виконавцем Бойченко В.І. було допущено помилку в номері квартири, в якій мешкав [PERSON], а саме, замість квартири №1, в житловому будинку №8 по вул. Заводській в с. Мартинівка Канівського району Черкаської області, що належала йому на праві власності, відповідно до по господарської книги №11, було вказано квартиру №2, що належала позивачам ( а.с. 11). Згідно довідки № 13636 від 13.10.2017 Канівського міськрайонного відділу ДВС ( а.с. 15), вбачається, що скасувати даний арешт квартири ДВС не може, в звязку з тим, що виконавчі документи по спливу трирічної давності, згідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, знищені у 2010 році. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За таких обставин, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки помилкове внесення відповідно запису до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обмежує законні права позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. унеможливлює право розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд. Враховуючи те, що Канівська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачів заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved