Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 11.08.1999 року помер їх чоловік та батько [PERSON], після смерті якого залишилося належне йому право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Отрада», що підтверджується сертифікатом, оригінал якого втрачено позивачами. Позивачі у встановленому законом порядку звернулися до нотаріальної контори задля оформлення своїх спадкових прав, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Позивачі просять суд визнати за ними у порядку спадкування за законом по 1/4 частини права на земельну частку (пай), що належало їх покійному чоловіку та батьку [PERSON] У судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників провадження. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 20.11.1991 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с 15). 26.03.1993 року народився [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] (а.с. 16). 24.03.1995 року народився [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] (а.с. 17). 28.05.1998 року народився [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] (а.с. 18). За життя [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну ділянку (пай) колишнього КСП «Отрада», розташовану на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, серії ОД№0045504, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 20.02.1997 року за №183, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 6,61 (а.с. 24). Земельна частка (пай) знаходиться на масиві №9, ділянка №11 (а.с. 25). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2015 р. становить 114367,50 грн. (а.с. 26). 11.08.1999 року [PERSON] помер (а.с. 19). На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 21). Разом з померлим були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON], інших зареєстрованих осіб не було (а.с. 20). Згідно положень ч. 1 ст. 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Положеннями ч. 3 цієї статті передбачено, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків що виникли з моменту набрання ним чинності. Цивільний кодекс України набрав чинності 01.01.2004 р. Оскільки [PERSON] помер у 1999 році, цивільні відносини з приводу спадкування регулюються положеннями діючого на той час Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до положень ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Статтею 548 ЦК Української РСР передбачено, що\~ для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він\~ фактично\~ вступив\~ в\~ управління\~ або\~ володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній\~ конторі\~ за\~ місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті\~ дії\~ повинні\~ бути\~ вчинені\~ протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.. 560 ЦК Української РСР,\~ спадкоємці, закликані до\~ спадкоємства, можуть\~ одержати\~ в державній\~ нотаріальній\~ конторі\~ за\~ місцем\~ відкриття\~\~ спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачі прийняли спадщину після померлого чоловіка та батька згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР як особи, що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Позивачами було втрачено сертифікат на право на земельну ділянку (пай), про що подано оголошення до газети «Промінь» (а.с. 23). Позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено з огляду на відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право на земельну ділянку та запропоновано звернутися до суду (а.с. 22, 33). Судом досліджено копію витребуваної спадкової справи №353/2015, заведеної після померлого [PERSON] та встановлено, що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини та після його спливу окрім позивачів інші спадкоємці з відповідними заявами не зверталися. За Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, відомості про наявність заповітів та спадкових договорів після смерті [PERSON] відсутні. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд виходить з такого. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, нотаріусом спадкові права позивачів не були оформлені з причини відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно - сертифікату на земельну ділянку (пай). Одним із способів захисту цивільних прав судом, відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, є визнання права. Такий спосіб захисту може мати місце в тому випадку, якщо особа набула право, проте це право оспорюється або не визнається іншими суб'єктами. Згідно п. 3\~Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»\~право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно пункту 2\~Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, а також той факт, що спадкодавцю належало право на земельну ділянку (пай), позивачі є спадкоємцями першої черги спадкодавця, що прийняли спадщину, та інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, обставини, які б свідчили про усунення позивачів від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved