Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Качкарівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову посилається на те, що 05 вересня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Херсонська область Бериславський район с. Качкарівка вул. Мороза, 92. При житті [PERSON] залишила на імя [PERSON] заповіт, яким заповіла вищезазначений житловий будинок. За заявою позивача [PERSON] державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. У звязку з відсутністю реєстрації у відповідному органі на зазначену спадщину нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав зазначених у позовній заяві, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Херсонська область Бериславський район с. Качкарівка вул. Мороза, 92, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05.09.2015 року. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду подали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст.ст. 1233,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 205221 від 11.09.2015 року померла [PERSON] (а.с.6). За життя померла отримала майно розташоване за адресою: Херсонська область Бериславський район с. Качкарівка вул. Мороза, 92 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 13.04.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за № 839 (а.с.9). 19.02.1999 року складено заповіт [PERSON], посвідчений секретарем Качкарівської сільської ради, яким померла заповіла належний їй житловий будинок, надвірні споруди, земельну ділянку по вул. Мороза, 92 в с. Качкарівка - [PERSON] (а.с. 8). Право власності не виникло адже, згідно довідки наданою КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 02.03.2016 року за №404, випливає те що вказане майно не зареєстровано у відповідних органах (а.с.7). Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця). До інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З відповіді державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори вбачається, що за заявою позивачки була заведена спадкова справа №48/2016 до майна померлої 05.09.2015 року [PERSON], [INFO], яка на момент смерті мешкала в с. Качкарівка Бериславського району Херсонської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Спадкоємцем, який прийняв спадщину щодо майна померлої є [PERSON] Надане свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 13.04.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за № 839, не зареєстрований у відповідних органах. З цього випливає, що право власності у [PERSON] не виникло. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із зазначеним позовом. Відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві він позбавлений можливості позасудовим порядком оформити своє спадкове право, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню. На підставі ст. 1216, 1225, 1261 ЦК України, ст. 125 ЗК України,

Outcome: approved