overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка 06 грудня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 1997 року. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2015 року. Від позивачки надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя», про причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 1997 року. Шлюб зареєстрований Виконкомом Кіровської селищної Ради м. Дзержинська, Донецької області, актовий запис за № 8. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Яроцевич» на «Мелентьєву», і після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з червня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачка 06 травня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні представник позивача (на підставі угоди) посилався на те, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 15 листопада 2007 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], стягуються аліменти розміром 50 грн. щомісяця. На час прийняття цього рішення судом, позивача працювала і мала заробіток. В теперішній час, [PERSON] не працює і такого заробітку не має. Тобто, змінився її матеріальний стан. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача до 700 грн. щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що сплачувати аліменти в розмірі, що пропонує позивачка не в змозі, оскільки в теперішній час не працює, сплачує аліменти ще на одну неповнолітню дитину, хворіє. Згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 15 листопада 2007 року (справа №2-770/07) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 50 грн. щомісяця. Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області №03-2492 від 18 травня 2015 року, [PERSON] сплачує аліменти, згідно виконавчого документу №503/534/13 від 07 травня 2013 року, на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно довідки Кодимського районного центру зайнятості №153 від 18 травня 2015 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 05 травня 2015 року. Вислухавши вимоги та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги стосовно збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню в частково з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів може бути збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального стану когось із них. Як убачається з досліджених в судовому засіданні доказів, які надали сторони, після призначення аліментів судом змінилися матеріальні умови життя позивачки - вона не працює, її доходи істотно зменшилися, а тому суд зазначені обставини визнає як зміну її матеріального стану. В той же час, відповідач хворіє, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини по іншому виконавчому листу в розмірі 1/5 всіх видів заробітку, не працює, а тому суд приходить до висновку про неспроможність його сплачувати збільшені аліменти в розмірі, визначеному позивачкою. На підставі ст. ст. 180, 181, 184, 192 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачка 07.02.2017 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 09.02.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними погіршилось через відсутність поваги зі сторони відповідача. Між ними почали виникати сварки, які часто відбувались у присутності дитини. З серпня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Почуття взаємної любові та поваги між ними втрачено. Спору щодо поділу майна та визначення проживання дитини на даний час немає. Збереження їхньої сім'ї неможливе. Тому просить шлюб розірвати. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.02.2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ у Львівській області, актовий запис № 22. Під час подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, проживають окремо, а також згідні на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення . Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка 07.02.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріального утримання дитині. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у наданому суду відзиві частково визнав заявлений позов, погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що на даний час він не працевлаштований, не має постійного заробітку, час від часу виїжджає на сезонні роботи, тому сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі не має можливості. Проти часткового задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; відповідач є молодим здоровим чоловіком, який працює неофіційно, розмір доходу якого невідомий, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивачка 07.03.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що між ними не був зареєстрований шлюб, від фактичного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо, дитина проживає з нею. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2018 року. \~ \~ \~ \~Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з зазначених в ньому підстав, вказала, що вона вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в зазначеному в позові розмірі, оскільки він працює та добровільно не надає будь-якого виду допомоги на утримання їх дитини. А вона сама з народження утримує дитину та не зверталася з часу народження з позовом про стягнення аліментів до відповідача, так як раніше мала змогу утримувати дитину самостійно. Зараз вона має мінімальний розмір заробітку та до того ж відповідач став заперечувати своє батьківство при зверненні до нього за наданням матеріальної допомоги. \~ \~ \~ \~Представник відповідача згідно довіреності [PERSON] ( а. с. 26 ) позовні вимоги визнав частково з зазначених у відзиві підстав, посилаючись на те, що у відповідача на утриманні є мати похилого віку та неповнолітня дитина [INFO]. Вказав, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах, мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] ( а. с. 3 ), батьками якого в свідоцтві про народження зазначено позивачку та відповідача, та на даний час дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні ( а. с. 5 ). Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 180-184 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Заявлений у позові розмір відповідає вимогам чинного законодавства. Крім цього, друга дитина, яку утримує відповідач, проживає разом і з своєю матір»ю, яка також його утримує. Та відповідачем не надано доказів необхідності утримання матері похилого віку, яка зі слів його представника отримує пенсію. При цьому, враховуючи, що відповідач має задовільний стан здоров»я, що дозволяє йому прийняти додаткові заходи для належного забезпечення своїх утриманців в разі його бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка 07.04.2014 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що від сумісного життя з відповідачем вона має неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивачка до суду у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка мешкає разом із матір'ю і знаходиться на її утриманні, що визнано відповідачем. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки визнання відповідачем позову є безумовним і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у відповідності до ст.174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка 07.04.2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого народила доньку [PERSON], [INFO]. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини, та аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії І-HO № 355231, виданого 07.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 07.06.2014 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 48. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО № 624558 від 08.10.2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 195, сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої ОСББ «Союз-15 м.Селидове» від 07.04.2016 року, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом із донькою [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивачка 07.04.2016 року звернулась до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 07.04.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачка 07.05.2015 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дітей. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, та просила справу слухати без її участі також уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дітей. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 10.10.2001 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 78, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 11.02.2008 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 18, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Гірницької міської ради №159 від 06.05.2015 року [PERSON], дійсно проживає у [ADDRESS], разом з чоловіком [PERSON], 1978 року народження, донькою [PERSON], 2008 року народження, сином [PERSON], 2001 року народження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 07.05.2015 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 07.05.2015 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка 07.07.2015 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Тисменицького районного суду від 16.12.2009 р. було визначено місце проживання сина [PERSON] з відповідачем та стягнуто з неї аліменти на утримання дитини. З червня 2015 р. неповнолітній син [PERSON] проживає з нею по [ADDRESS]. Відповідач не надає належного матеріального утримання синові, при цьому працює і має постійний заробіток. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2015 р. до досягнення дитиною повноліття, припинивши стягнення за виконавчим листом № 2-857/10 від 02.07.2010 р. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, який про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Тисменицького районного суду від 16.12.2009 р. було визначено місце проживання сина [PERSON] з відповідачем та стягнуто з позивачки аліменти на утримання дитини, розмір яких був зменшений згідно рішення Тисменицького районного суду від 16.06.2010 р. З червня 2015 р. неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачкою по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Павлівської сільської ради від 18.06.2015 р. Відповідач не надає належного матеріального утримання синові, при цьому працює і має постійний заробіток. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, знаходиться на утриманні матері, яка працює акушеркою пологового відділення ОПЦ. Суд також враховує стан здоров'я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює офіційно, має постійний дохід, інших неповнолітніх дітей не має, має батьків - пенсіонерів. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. При цьому суд відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України присуджує аліменти від дня пред'явлення позову та припиняє стягнення за виконавчим листом № 2-857/10 від 02.07.2010 р., відкликавши вказаний виконавчий лист з ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial