Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 червня 2009 року помер [PERSON] чоловік [PERSON] та батько [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина, до якої увійшли житлові будинки літ. А та літ. Д з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Молниця по вул. Прутська №1 Герцаївського району Чернівецької області. Зазначене домоволодіння зареєстроване за [PERSON], проте, як такого свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно останнім отримано не було. [PERSON], як дружина яка пережила чоловіка та [PERSON], як спадкоємець за заповітом звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок нотаріусом було відмовлено їм у видачі свідоцтв про право на спадщину. Тому, [PERSON] просила визнати за нею право власності на 1/4 частину вказаного майна (обовязкова частка), а [PERSON], просив визнати за ним право власності на 3/4 частин спірного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві які просили задовольнити. Молницька сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, так як проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивачів та дослідивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено, що в с. Молниця по вул. Прутська №1 Герцаївського району Чернівецької області розташоване домоволодіння, яке складається з житлових будинків літ. А та літ. Д та господарських будівель та споруд. Вказане домоволодіння за даними Мольницької сільської ради Герцаївського району рахується за [PERSON] (а.с. 21, 26, 83). Житлові будинку та господарські споруди побудовані до 1991 року відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, на відведеній для вказаної мети земельній ділянці, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння (а.с.14-22). 26 червня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Молницької сільської ради серії І-МИ № 067259 (а.с.10). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на спадкове майно, яке належало померлому, зокрема\~на домоволодіння, що в с. Молниця по вул. Прутська №1 Герцаївського району Чернівецької області. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Частинами 2, 3 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частини його обовязків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Спадкодавець [PERSON]Ф все майно яке належало йому на день смерті на випадок своєї смерті заповів позивачу [PERSON] згідно заповіту від 07 травня 2007 року посвідченого секретарем Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за № 87 (а.с.48). Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно роз'яснень, викладених в п.19 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», той зі спадкоємців, який має право на обовязкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обовязкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як випливає з довідки Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області [PERSON] дружина спадкодавця та [PERSON]- син спадкодавця, своєчасно прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як постійно проживали разом із ним у спірному господарстві (а.с.29). За матеріалами спадкової справи щодо майна померлого [PERSON], позивачі 16 листопада 2017 року звернулися до Герцаївської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (зворот а.с. 57, 60). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено, підтвердженням чого є спадкова справа заведена щодо померлого (а.68). Отже, оскільки [PERSON] на час смерті чоловіка була непрацездатною за віком, то в силу ст. 1241 ЦК України вона має право на обов'язкову частку у спадщині, так як від неї у встановлений законом 6-місячний строк не відмовилась, тому, з урахуванням кількості спадкоємців першої черги за законом, її частка у спадщині складає 1/4 частину. За постановами нотаріуса від 16 листопада 2017 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадкове майно, а саме [PERSON]Х щодо обовязкової частки, а [PERSON] за заповітом, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння (зворот а.с. 66-68). За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки на момент смерті [PERSON], вищевказаний будинок був повністю збудований та рахується в сільській раді за останнім, з урахуванням того, що на час смерті спадкодавця, його дружина була непрацездатною за віком, то вимоги позивачів підлягають задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частину спірного домоволодіння, як дружини яка пережила чоловіка (обовязкова частка) та визнання за [PERSON] права власності на 3/4 частин вказаного господарства в порядку спадкування за заповітом. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1273, 1275 ЦК України, ст. 3 12, 13, 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved