Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачі звернулася в суд до відповідача про встановлення факту володіння [PERSON], що являється їх матір,ю на праві приватної власності житловим будинком за [ADDRESS] Бериславського р-ну, земельними частками розміром 1,0794% від земельної ділянки загальною площею 40,00 га. та 3,746% від земельної ділянки загальною площею 41,95 га., що розташовані на території Одрадокам,янської сільської ради. Визнання за позивачами право власності у порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS] Бериславського р-ну, земельні частки розміром 1,0794% від земельної ділянки загальною площею 40,00 га. та 3,746% від земельної ділянки загальною площею 41,95 га., що розташовані на території Одрадокам,янської сільської та належать померлій матері позивачів- [PERSON] згідно свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину по закону та Державних Актів на право власності на земельну ділянку серії ХС № 021421, ХС № 021397, виданих на підставі розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 10.09.2004р., 12.10.2004р., зобов,язати Одрадокам,янську сільську раду здійснити віділ земельних часток належних [PERSON] в натурі. Дане мотивовано тим, що позивачі, як діти померлої матері за законом мають право спадкувати майно останньої як єдині спадкоємці. Однак нотаріальною конторою їм було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим вони вимушені звернутися до суду про визнання за ними право власності на спадкове майно після померлої матері - [PERSON]. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові, заявивши суду, що вони позбавлена іншим законним шляхом зареєструвати своє право власності на спадкове майно, так як нотаріальною конторою їм в цьому відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Представник сільської ради в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у їх відсутність. Нотаріус Бериславської державної нотаріальної контори [PERSON] в судовому засіданні заявила, що заявлені вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню і тільки щодо визнання за ними права власності на спадкове майно після смерті їх матері [PERSON]. Також нотаріус заявила, що є безпідставним встановлення факту володіння [PERSON] вищезазначеним нерухомим майном, яке їй належить як спадкоємцю після смерті свого чоловіка та сина [PERSON] відносно житлового бдинку, а право власності на земельні частки за нею закріплені згідно Державних Актів на право власності на земельну ділянку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Одрадокам,янською сільською радою [PERSON], померла [INFO]., актовий запис №31. Згідно свідоцтв про право власності та про право на спадщину за законом, виданих Бериславською державною нотаріальною конторою від 21.06.1991р. за №1316, 1317 ? вищезазначеного житлового будинку належить [PERSON], ? частина її сину [PERSON] померлому [INFO]. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бериславською державною нотаріальною конторою 21.06.1991р. за № 1317, спадкоємицею якого за законом була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв,язку зі смертю. Згідно Державних Актів на право власності на земельну ділянку серії ХС № 021421, ХС № 021397 виданих на підставі розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 10.09.2004р. за № 729 та 12.10.2004р. за № 808 [PERSON] є власником земельних часток розміром 1,0794% від земельної ділянки загальною площею 40,00 га. та 3,7467% від земельної ділянки загальною площею 41,95 га., що розташовані на території Одрадокам,янської сільської ради. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом та вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки відповідно до ст.1270 ЦК України подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори заведені спадкові справи № 35/2008 22.01.2008р. до майна померлої [INFO] року, [PERSON] та 06.08.2014р. за №153/2014 до майна померлого [INFO]. [PERSON] За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). З огляду на те, що право на спадщину у складі якої є нерухоме майно підлягає державній реєстрації, то з моменту проведення такої у спадкоємця виникає право власності на нерухоме майно. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачам перешкоджає та обставина, що здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно за власником не можливо у зв,язку з його смертю. Згідно Глави 10 ч.4, пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, щодо вимог до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій, не приймаються документи, які не відповідають вимогам закону. Реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості, оскільки на даний час здійснити реєстрацію права власності на власника нерухомого майна не можливо у зв,язку з його смертю. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивачі, як спадкоємці за законом не мають змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, питання про визнання права власності на спадщину після смерті матері має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. За таких умов, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів про визнання за ними права власності на житловий будинок та земельні частки, як спадкоємцями за законом після смерті матері [PERSON]. Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів в частині визнання за ними права власності на спадкове майно після смерті матері є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд вважає, як такими що не підлягають задоволенню вимоги позивачів щодо встановлення факту володіння [PERSON], що являється їх матір,ю на праві приватної власності житловим будинком за [ADDRESS] Бериславського р-ну, земельними частками розміром 1,0794% від земельної ділянки загальною площею 40,00 га. та 3,746% від земельної ділянки загальною площею 41,95 га., що розташовані на території Одрадокам,янської сільської ради, зобов,язати Одрадокам,янську сільську раду здійснити віділ земельних часток належних [PERSON] в натурі. При ймаючи таке рішення суд виходив з того, що [PERSON] є власником вищезазначеного нерухомого майна, що підтверджується наданими суду свідоцтвом про право власності та про право на спадщину за законом, виданих Бериславською державною нотаріальною конторою від 21.06.1991р. за №1316, 1317 ? вищезазначеного житлового будинку належить [PERSON], ? частина її сину [PERSON] померлому [INFO]. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бериславською державною нотаріальною конторою 21.06.1991р. за № 1317, спадкоємицею якого за законом була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв,язку зі смертю, а згідно Державних Актів на право власності на земельну ділянку серії ХС № 021421, ХС № 021397 виданих на підставі розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 10.09.2004р. за № 729 та 12.10.2004р. за № 808 [PERSON] є власником земельних часток розміром 1,0794% від земельної ділянки загальною площею 40,00 га. та 3,7467% від земельної ділянки загальною площею 41,95 га., що розташовані на території Одрадокам,янської сільської ради. Таким чином суд вважає, як безпідставними вимоги позивачів визнання факту володіння [PERSON] вищезазначеним нерухомим майном, яким вона до своєї смерті володіла, як спадковим. Також суд вважає, що позивачі звертаючись до суду з вимогою зобов,язати Одрадокам,янську сільську раду здійснити віділ земельних часток належних [PERSON] в натурі невірно вибрали предмет свого захисту так як земельні частки, що належать їх померлій матері знаходяться у співвласності із нишими землевласниками, а тому позивачі повинні були звертатися до суду з вимогою про виділ в натурі земельних ділянок із спільної часткової власності із зазначенням всіх співвласників про що позивачам було роз,яснино вимоги ст.. 10 ЦПК України.

Outcome: partial