Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду Донецької області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги [PERSON] , мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від зазначеного шлюбу сторони мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». На даний час [PERSON] є повнолітньою та продовжує навчання у Національному університеті внутрішніх справ імені Ярослава Мудрого на денній формі навчання та не має змоги працевлаштуватись з метою отримання власного заробітку. Позивачка та [PERSON] припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча аліменти нікому не сплачує, непрацездатних батьків на утриманні не має. Дитина потребує матеріального забезпечення, оскільки позивачці важко самостійно забезпечити гідне проживання доньки. Тому, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до 31.12.2024 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 57). Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошень від 13 травня 2020 року, 27 липня 2020 року, 29 травня 2021 року, 20 липня 2021 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 27, 35, 47, 56). Враховуючи повторну неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.2002 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є, батько: [PERSON] та мати: [PERSON] (а. с. 6) Згідно з рішенням суду від 17 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 7). Згідно з рішенням суду від 20 вересня 2021 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитина та дружини - задоволенно (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, [PERSON] [INFO] , 12.06.2018 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 9). Як вбачається з заочного рішення Вугледарського міського суду від 19 квітня 2019 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав (а. с. 11-15). Згідно довідки № 644 від 29 липня 2021 року [PERSON] є студенткою 2 курсу 6 групи Інституту прокуратури та кримінальної юстиції національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та навчається на денній формі навчання (а.с. 61). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] зареєстрована на адресою: [ADDRESS] (а. с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова Пленуму ВСУ) обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, та повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі навчання, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, який є працездатною працевлаштованою особою, тому суд вважає, що [PERSON] у змозі сплатити аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з моменту подання позову, а саме, з 21 квітня 2020 року, на період навчання але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] , а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 гривень. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved