Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просили здійснити виділ у натурі 10/100 частки позивачів із спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , згідно з висновком експертного дослідження щодо технічної можливості виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна та виділити позивачам в натурі окремий об`єкт нерухомого майна - 10/100 частки спірного будинку, що складають: будівля літ. В4 - 1 (житлова добудова); будівля літ. В2 - 1 (нежитлова добудова); будівля літ. В3 - 1 (веранда); будівля літ. Ж3 - 1 (гараж); будівля літ. К/П (погреб); загальною площею 83,5 кв.м., житловою - 25,6 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 року [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить 10 /100 будинку [ADDRESS] , що складає ідеальну долю - [ADDRESS]. Для родини позивачів актуальним є питання виділу 10/100 частки будинку [ADDRESS] в окреме ціле домоволодіння. Такий виділ можливо здійснити на підставі технічного висновку про можливість виділу частки у натурі в ціле та договору про виділ частки в натурі між співвласниками або на підставі рішення суду. Даний будинок вже давно розділений між співвласниками на визначені частини будинку в окремі квартири з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них всіма комунікаціями. Позивачі пропонували вирішити питання у досудовому порядку, однак жоден з відповідачів не надав своєї згоди. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №66 від 12.12.2018 року, - 10/100 частки житлового будинку [ADDRESS] складають: приміщення 1 (коридор) площею 5,4 кв.м.; приміщення 4 (кухня) площею 10,7 кв.м.; приміщення 5 (коридор) площею 16,6 кв.м.; приміщення 6 (ванна) площею 2,7 кв.м.; приміщення 7 (вбиральня) площею 1,4 кв.м.; приміщення 8 (санузел) площею 6,4 кв.м.; приміщення 9 (житлова) площею 25,6 кв.м.; приміщення І (веранда) площею 14,7 кв.м.; загальною площею 83,5 кв.м. за своїми технічними показниками можуть бути виділені в окреме нерухоме майно. У зв`язку з чим відповідно до уточнених позовних вимог позивачі просять виділити зі спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] ,в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна - 10/100 частки будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право на житло, загальною площею 55,3 кв.м. Ухвалою суду від 18.03.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано час для усунення недоліків. 27.03.2019 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 10.07.2019 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Від представника позивачів до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 року на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить 55,3 кв.м. квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 02.02.1995 року №1315. Згідно з реєстраційним написом на документі про право власності на домоволодіння [ADDRESS] , розмір частки власності складає 10/100 домоволодіння. Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. За змістом ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №66 від 12.12.2018 року, проведеної судовим експертом Спиридоновим В.А., експертом запропоновано єдиний варіант поділу частки співвласників, а саме: виділити в окремий цілий об`єкт нерухомого майна: будівлю літ. В4 - 1 (житлова добудова); будівлю літ. В2 - 1 (нежитлова добудова); будівлю літ. В3 - 1 (веранда); будівлю літ. Ж3 - 1 (гараж); будівлю літ. К/П (погреб). Квартира [ADDRESS] включає в себе: приміщення 1 (коридор) площею 5,4 кв.м.; приміщення 4 (кухня) площею 10,7 кв.м.; приміщення 5 (коридор) площею 16,6 кв.м.; приміщення 6 (ванна) площею 2,7 кв.м.; приміщення 7 (вбиральня) площею 1,4 кв.м.; приміщення 8 (санузел) площею 6,4 кв.м.; приміщення 9 (житлова) площею 25,6 кв.м.; приміщення І (веранда) площею 14,7 кв.м.; загальною площею 83,5 кв.м. Суд вважає прийнятним такий поділ спірного житлового будинку, за яким позивачам виділяються зазначені вище приміщення по житловій будівлі без здійснення переобладнань та без стягнення з відповідачів грошової компенсації вартості належної частки, оскільки такий поділ не порушує порядок фактичного користування житловим будинком, який склався між сторонами, не потребує здійснення переобладнань та стягнення грошової компенсації. Крім того, в ході судового розгляду справи частиною відповідачів не було надано заперечень проти визначення саме такого порядку користування житловим будинком, а також не було запропоновано інших варіантів поділу житлового будинку. Частина відповідачів не виявила бажання надати суду свої міркування щодо заявлених позивачами вимог про виділ в натурі частки майна, що перебуває у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, вважає необхідним здійснити поділ майна в натурі саме відповідно до єдиного варіанту поділу судової будівельно-технічної експертизи, такий поділ не потребує здійснень переобладнань та відповідає фактичному порядку користування сторонами зазначеним будинком. Враховуючи викладене та

Outcome: approved