Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Шевченка, 89, с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що їм: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві власності по 1/5 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. Також 1/5 частка вказаного майна належить їхній матері/свекрусі/бабусі [PERSON] 30.01.2017 року [PERSON] померла. Свою частку у вказаному домоволодінні ще за життя вона заповіла своєму синові [PERSON] Після смерті матері позивач [PERSON] прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з нею. 14.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, однак йому відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння як на імя спадкодавця, так і на імя позивачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що позбавляє позивачів можливості оформити право власності як на спадкове майно так і на належні їм частки домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивачі просить суд визнати за ними право власності у відповідних частках на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 89, с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, в т.ч. за: [PERSON], [PERSON], [PERSON]Я на належні їм по 1/5 частці домоволодіння кожному, а за [PERSON] на належну йому 1/5 частину домоволодіння та 1/5 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились, однак в позовній заяві просили розгляд справи провести без їхньої участі. Представник відповідача Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, стосовно розгляду справи покладається на розсуд суду та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 2 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за: [PERSON], [INFO] (матір, свекруха, бабуся), яка була головою двору, [PERSON], [INFO], (позивач, син), [PERSON], [INFO], (позивачка, невістка), [PERSON], [INFO], (позивач, онук) та [PERSON] (позивачка, онука) значилося господарство, особовий рахунок №117, який числився колгоспним двором (а.с. 6). Згідно копії технічного паспорту від 02.08.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 89, с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у період з 1973 року по 1975 рік (а.с. 12-13). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивачка) в рівних частках (по 1/5 частині кожному) належало майно колгоспного двору, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 89, с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] народився 30.03.1960 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі мати вказано «Василишин Ганна Павлівна» (спадкодавець) (а.с. 14). 11.07.2007 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Кандюк», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 15). 30.01.2017 року [PERSON] (мати, свекруха, бабуся) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Ще за життя [PERSON] скалала заповіт, яким посвідчила на імя сина [PERSON] житловий будинок, господарські будівлі та нерухоме майно, земельні ділянки, а на імя онука [PERSON] земельні паї (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки на день її смерті був зареєстрований та проживав разом з матірю, що підтверджується копією доідки Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 169/021-31 від 27.07.2017 року (а.с. 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 132/2017 від 31.07.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] після смерті [PERSON] (мати, свекруха, бабуся) (а.с. 33-47), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом на 1/5 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 89, с. Живачів, Тлумацький район, Івано-Франківська область, після смерті матері [PERSON], який бажав прийняти та прийняв спадщину за заповітом, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, в т.ч.: [PERSON] (позивачка) на належну їй 1/5 частину домоволодіння, [PERSON] (позивач) на належну йому 1/5 частину домоволодіння, [PERSON] (позивачка) на належну їй 1/5 частину домоволодіння, а [PERSON] (позивач) на належну йому 1/5 частину домоволодіння та 1/5 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка, 89, в с. Живачів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 534/02-31 від 14.08.2017 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачів. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216-1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved