Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Уманської міської ради, треті особи: [PERSON], управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області про визнання незаконним рішення Уманської міської ради. В позові позивачі посилаються на те, що рішення Уманської міської ради від 26 грудня 2014 року № 2.26-65/6 «Про затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у власність та у користування», яким вирішено погодити та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок: 38) для встановлення сервітуту (строкового, платного) щодо розміщення групи тимчасових споруд в торгівельній зоні «Квітковий ринок» загальною площею 1280 кв.м., з яких 1000 кв.м. для здійснення благоустрою, за адресою: вул. Жовтневої Революції, 2А [PERSON] за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради. Земельну ділянку віднести до категорії земель житлової та громадської забудови; 4. встановити право на використання земельної ділянки на умовах особистого строкового платного сервітуту [PERSON] для встановлення сервітуту (строкового, платного) щодо розміщення групи тимчасових споруд в торгівельній зоні «Квітковий ринок» загальною площею 1280 кв. м., з яких 1000 кв.м. для здійснення благоустрою, за адресою: вул. Жовтневої Революції, 2А за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради, які віднесені до категорії земель житлової та громадської забудови, строком до 13.08.2019 року, який визначено паспортом привязки тимчасових споруд без права капітальної забудови є незаконним, прийнятим в порушення чинного законодавства, порядку розміщення тимчасових споруд для підприємницької діяльності та норм Земельного кодексу України, що порушує права, свободи і законні інтереси територіальної громади, тому і стала необхідність у поданні позову з метою усунення порушень законності і встановлення правового порядку. Перед спірним рішенням, [PERSON] Уманської міської ради від 04.10.2012 року № 2-27/6 «Про погодження місця розташування групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності»: [PERSON], погоджено місце розташування групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, а саме: трьох тимчасових споруд площею 29,16 кв.м. кожна та восьми тимчасових споруд площею 21,78 кв.м. кожна в торгівельній зоні «Квітковий ринок» на прилеглій до міського Будинку культури території. Частиною 2 цього рішення зобовязано субєкта господарювання укласти з міською радою терміном на пять років договір особистого строкового платного сервітуту з використанням земельної ділянки в комерційних цілях. Однак, [PERSON] Договору особистого строкового, платного сервітуту з міською радою умисно не уклав, не укладений він і до цього часу. Плату за використання земельної ділянки на якій встановленно його павільйон до міського бюджету територіальної громади не здійснював, що є протизаконним та порушує інтереси громади м. Умані щодо недоотримання грошових кошт на користь громади. В березні 2014 року [PERSON] звернувся з заявою до Уманської ОДПІ ГУ Міндоходів в Черкаській області про припинення підприємницької діяльності та 27.05.2014 року був знятий з реєстрації як приватний підприємець. В подальшому [PERSON] не виконав норми чинного законодавства, ігноруючи їх та відверто, відкрито, цинічно протизаконно «відчужив» вказані тимчасові споруди за цивільно-правовою угодою 23.07.2014 року фізичній особі, [PERSON], який будучи депутатом міської ради, як голова постійної комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Уманської міської ради зобовязаний був проконтролювати не укладення Договору із [PERSON]. Знаючи про порушення [PERSON] земельного законодавства, свідомо порушуючи всі норми Закону, протизаконно фальсифікують якусь цивільно-правову угоду, що також підтверджує незаконність прийнятого міською радою спірного рішення, оскільки таке рішення не могло бути прийнятим, оскільки попереднє погодження і розташування тимчасових споруд були встановлені і використовувалися без законних на те підстав. Крім того спірна земельна ділянка є землею рекреаційного призначення, тому віднесення цієї земельної ділянки до категорії земель житлової та громадської забудови є протизаконним, прийнятим Уманською міською радою з грубим порушенням норм чинного законодавства. Просили визнати незаконним і скасувати Рішення Уманської міської ради від 26 грудня 2014 року № 2.26-65/6 «Про затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у власність та у користування». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задоволити. Представники позивача [PERSON] [PERSON], [PERSON] позов підтримали та просили його задоволити. Представник Уманської міської ради позов не визнав та просив в задоволенні відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності до ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати обєкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування обєктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Питання використання даної земельної ділянки до моменту прийняття оспорюваного рішення та питання встановлення тимчасової споруди не відноситься до предмету спору, а тому їх розгляд є недоцільним. В даному випадку оспорювань рішення приймалося на підставі п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п. «в» ч. 1 ст. 12, ст. 123 ЗК України, а тому є законним та прийнятим на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, неупереджено, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, а тому позовні вимоги з приводу незаконності даного рішення є не вмотивованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Посилання позивачів, що спірна земельна ділянка є землею рекреаційного призначення є не підтверджене, оскільки згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено, що земельна ділянка площею 0,1280 га по вул. Жовтневої революції, 2-А м. Умань є землею житлової та громадської забудови. Посилання позивачів на лист Держземагенства в Уманському районі Черкаської області від 30.12.2014 року є недоцільним, оскільки стосується території парку ім. Калініна, а не спірної земельної ділянки. Позивачами за допомогою належних засобів доказування не доведено невідповідність рішення Уманської міської ради вимогам чинного законодавства та порушення у звязку з цим законних прав, свобод та інтересів самих позивачів та територіальної громади. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов позивачів не визнав та вказав, що даний позов є безпідставним та необґрунтованим при цьому подав заперечення. В судове засідання представник управління Держземагенства не зявився, проте на адресу суду подано листа за підписом начальника управління, згідно якого він просив справу розглядати за відсутності представника управління. Позов вважають безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню при цьому вказуючи, що підтримують думку відповідача по справі. Вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, на підставі всебічного, обєктивного розгляду доказів, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратиф. ЗУ від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК). Згідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В січні 2015 року позивачі [PERSON] Уманської міської ради VI скликання [PERSON] та [PERSON] Черкаської обласної ради VI скликання [PERSON] звернулися до суду з позовом до Уманської міської ради про визнання незаконним рішення Уманської міської ради(при цьому посвідчення депутатів до матеріалів справи не додано). В судовому засіданні 14 травня 2015 року за заявою про уточнення позивачів було уточнено позивачів на [PERSON] та [PERSON] В своєму позові позивачі посилаються на ряд порушень вчиненні на думку позивачів попереднім власником тимчасових споруд та користувачем земельної ділянки [PERSON], що передували винесенню спірного рішення Уманської міської ради, однак використання земельної ділянки до моменту прийняття оспорюваного рішення та питання встановлення тимчасових споруд не відноситься до предмету спору, тому не підлягає розгляду. В судовому засіданні встановлено, що спірне рішення Уманської міської ради № 2.26-65/6 «Про затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у власність та у користування» прийнято 26 грудня 2014 року. Відповідно до даного рішення було вирішено погодити та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок: 38) для встановлення сервітуту (строкового, платного) щодо розміщення групи тимчасових споруд в торгівельній зоні «Квітковий ринок» загальною площею 1280 кв.м., з яких 1000 кв.м. для здійснення благоустрою, за адресою: вул. Жовтневої Революції, 2А [PERSON] за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради. Земельну ділянку віднести до категорії земель житлової та громадської забудови; 4. Встановити право на використання земельної ділянки на умовах особистого строкового платного сервітуту [PERSON] для встановлення сервітуту (строкового, платного) щодо розміщення групи тимчасових споруд в торгівельній зоні «Квітковий ринок» загальною площею 1280 кв. м., з яких 1000 кв.м. для здійснення благоустрою, за адресою: вул. Жовтневої Революції, 2А за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради, які віднесені до категорії земель житлової та громадської забудови, строком до 13.08.2019 року, який визначено паспортом привязки тимчасових споруд без права капітальної забудови. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається із ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно, з позовної заяви та доданих до неї документів не зрозуміло які права позивачів [PERSON] Уманської міської ради № 2.26-65/6 від 26 грудня 2014 року порушено, адже вони не являються, як то передбачено ст. 152 ЗК України, ні власниками, ні землекористувачами земельної ділянки, зазначеної в даному рішенні. Крім того, позивачі у своєму позові посилаються на те, що вказана земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, а зміна, віднесення, встановлення цільового призначення земельних ділянок рекреаційного призначення , що перебувають у державній чи комунальній власності здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України. При цьому на підтвердження своїх слів додали лист Управління держземагенства в Уманському районі Черкаської області від 30.12.2014 року за № 8548/7-1-19 в якому зазначено про те, що правовстановлюючі документи на землю Центрального парку в м. Умань (парк ім.. Калініна) відсутні, орієнтовна площа парку становить 1,1 га та за основним цільовим призначенням відноситься до земель рекреаційного призначення. Однак вказані позивачами твердження спростовуються наступним. 23.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування тимчасових споруд, який посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2233(а.с. 88). [PERSON] Уманської міської ради від 20.08.2014 року № 3.20-58/6, [PERSON], як новому власнику тимчасових споруд, було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення сервітуту (строкового, платного) для розміщення групи тимчасових споруд в торгівельній зоні «Квітковий ринок» за адресою вул. Жовтневої революції, 2А, за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради(а.с. 82). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення сервітуту (строкового, платного) для розміщення групи тимчасових споруд в торгівельній зоні «Квітковий ринок» за адресою вул. Ж.Революції, 2А було виготовлено за заявою [PERSON] СП ТОВ «Фавор»(ліцензія на проведення робіт із землеустрою серії АГ № 579157 від 27.10.2011 року) (а.с. 80). 26 грудня 2014 року Уманською міською радою прийнято спірне рішення № 2.26-65/6, яким було погоджено та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення сервітуту (строкового, платного) щодо розміщення групи тимчасових споруд в торгівельній зоні «Квітковий ринок» загальною площею 1280 кв.м., за адресою вул. Ж..[PERSON], 2А (кадастровий номер 7110800000:02:001:0446) [PERSON], за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради та яким встановлено право на використання земельної ділянки на умовах строкового платного сервітуту до 13.08.2019 року. 13.03.2015 року між Уманською міською радою та ФОП [PERSON] було укладено договір особистого строкового сервітуту (а.с. 121). 18.03.2015 року даний договір сервітуту було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 131). Згідно Довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями № 4856 від 18.11.2014 року Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області (а.с. 109), Висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 4858 від 18.11.2014 року Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області(а.с. 109), Висновку щодо умов використання земельної ділянки та наявності містобудівних обмежень та обтяжень для відведення земельної ділянки № 993 від 17.11.2014 року Управління містобудування та архітектури (а.с. 110) земельна ділянка площею 1280 кв.м., за адресою: м. Умань, вул.. Жовтневої Революції, 2-А, за цільовим призначенням відноситься до земель житлової та громадської забудови, знаходиться на ділянці прилеглій до міського Будинку культури та власником земельної ділянки є Уманська міська рада, а не як зазначають позивачі, що дана земельна ділянка є землею рекреаційного призначення. Таким чином, позивачами не доведено правових аргументів, які б свідчили про виділення вказаної земельної ділянки під парк та розміщення тимчасових споруд на земельній ділянці, яка відноситься до земель рекреаційного призначення. Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень, зокрема міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до ЗК України. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачено ст. 123 ЗК України. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»зазначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальної громади відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати обєкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування обєктів, що приватизуються та передаються у користування та оренду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed