Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання права на приватизацію житлового приміщення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що 04.05.1992 року Красноармійським комбінатом ВПД виданий ордер № 415 на ім`я [PERSON] , який отримав право на зайняття житлової площі за адресою: [ADDRESS] площею 14,9 кв.м., у складі сім`ї 3 осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Рішенням виконкому Покровської міської ради від 20.09.2018 року за № 321 змінено договір найму жилого приміщення з [PERSON] основного наймача квартири на [PERSON] , у зв`язку зі смерю чоловіка, та переоформлено особистий рахунок. [PERSON] значиться зареєстрованою та проживає у спірній квартирі з 24.03.1989 року, а [PERSON] - з 08.10.2007 року. Під час навчання в НТУ «Дніпровська політехніка» з 08.10.2007 року по 29.03.2016 рік [PERSON] був зареєстрований та проживав у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . З 29.03.2016 року по 03.10.2008 року [PERSON] мешкав фактично з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , але не був зареєстрований за цією адресою. Позивачі звернулись до відповідача із заявою про право на приватизацію спірної квартири. Покровська міська рада надіслала відповідь про неможливість оформити приватизацію через неповний пакет документів, а саме відсутність відомостей використання житлових чеків [PERSON] під час навчання в НТУ «Дніпровська політехніка» з 08.10.2007 року по 29.03.2016 рік та проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , відсутність відомостей про реєстрацію та використання житлових чеків [PERSON] за період з квітня 2016 р. по вересень 2018 р. Позивачі просять визнати за [PERSON] , [PERSON] право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] за відсутності відомостей про реєстрацію місця проживання та використання житлових чеків; зобов`язати Покровську міську раду провести дії по приватизації, а саме передати у власність [PERSON] , [PERSON] спірну квартиру в порядку приватизації державного житлового фонду за відсутності відомостей про реєстрацію місця проживання та використання житлових чеків. Представник відповідача Покровська міська рада надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за розглядом наданих позивачами документів на приватизацію квартири з`ясувалось, що [PERSON] був знятий 09.08.2007 року з реєстраційного обліку до м. Дніпропетровська та знов зареєстрований з 03.10.2018 року. Відповідно до довідки від 23.10.2018 року б/н зазначено, що [PERSON] мешкав та був зареєстрований на час навчання у НТУ «Дніпровська політехніка» за адресою: [ADDRESS] з 08.10.2007 року по 29.03.2016 рік, але не назначено про факт використання ним житлових чеків. Також відсутні будь-які відомості про реєстрацію та використання житлових чеків [PERSON] за період з квітня 2016 року по вересень 2018 рік. Вважають, що здійснити приватизацію спірної квартири немає законних підстав, а право позивачів на приватизацію не порушено при умові надання всіх необхідних документів. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, просили справу слухати без їх участі ( а. с. 34,35). Представник позивача [PERSON] адвокат Острікова Ж.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника. ( а.с. 50). Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії ордеру за № 415 [PERSON] , який працює на Красноармійському комбінаті ПДД на право заняття у складі 3 чоловік жилої площі в малосімейному гуртожитку № 1а мкр-на Сонячний надана квартира [ADDRESS] розміром 14,9 кв.м. ( а.с. 16). [INFO] [PERSON] помер ( а.с. 17). Рішенням Покровської міської ради за № 321 від 20.09.2018 року змінено договір найму жилого приміщення на іншого члена сім`ї та переоформлено особистий рахунок на підставі ст. ст. 61,63,64,65, 103,106 ЖК УРСР : з [PERSON] , основного наймача квартири, на дружину [PERSON] , зареєстровану в [ADDRESS] , жила площа 14,9 кв.м., у зв`язку зі смертю чоловіка [PERSON] та зняттям його з реєстраційного обліку 07.09.2017 року ( а.с. 18). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання за № 201 від 22.04.2020 року [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 24.03.1989 року ( а.с. 19). Згідно довідки за № 19-20/047 [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 08.10.2007 року по 29.03.2016 рік ( а.с. 20). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за № 201 від 22.04.2020 року [PERSON] значиться зареєстрований з 03.10.2018 рік за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 21). Згідно довідки сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб ЦНАП за № 201 від 22.04.2020 р. [PERSON] наймач квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , має склад сім`ї [PERSON] - син, [INFO] , зареєстрований з 28.11.1989 року, знятий з реєстраційного обліку на навчання м. Дніпропетровськ 09.08.2007 року, знов зареєстрований з 03.10.2018 року по теперішній час ( а. с. 23). Згідно довідки НТУ «Дніпровська політехніка» від 23.04.2020 року за № 1115 [PERSON] дійсно навчався в Дніпровському гірничому університеті ( НТУ «Дніпровська політехніка») з 08.10.2007 р. по 29.03.2016 рік, проживав у гуртожитку № 1 кімн. [ADDRESS] , в приватизації участі не приймав ( а.с. 27). Згідно довідки ПАТ Ощадбанк за № 128 від 21.04.2020 р. [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] значиться у списках на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] та житлові чеки не використані ( а. с. 28). Згідно довідки ПАТ Ощадбанк за № 127 від 21.04.2020 р. [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] значиться у списках на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] та житлові чеки не використані ( а. с. 29). Листом Покровської міської ради відмовлено [PERSON] , [PERSON] у приватизації житла у зв`язку з тим, що [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку 09.08.2007 року до м. Дніпропетровська та знов зареєстрований з 03.10.2018 року, а з 08.10.20р. по 29.03.2016 р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не назначено факт використання житлового чеку. Також відсутні будь-які дані про реєстрацію та використання житлових чеків [PERSON] за період з квітня 2016 р. по вересень 2018 рік ( а. с. 26). Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 9 ЖК України передбачено, що громадянини України мають право на приватизацію державного житлового фонду. Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» ( далі-Закон) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян ( далі Положення), затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404. Відповідно до ст. 1 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду ( далі-приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частиною 2 ст. 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» визначені об`єкти, які не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначений перелік є вичерпним. Передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. У ст. 8 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду також визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація: здійснення приватизації уповноваженими на це органами; згода всіх повнолітніх членів сім`ї; постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку; згода тимчасово відсутніх членів сім`ї, за якими зберігається право на житло. Законом України « Про приватизацію житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на те органами, що створюються державними органами виконавчої влади на місцях чи органами місцевого самоврядування, а також державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває державний житловий фонд. Відповідно до ст. 60 Закону « Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Тобто право відповідача визначати статус спірного майна не суперечить нормам чинного законодавства. Окрім того, рішенням Красноармійської міської ради від 06.02.2013 року за № 6/26-14 «Про організацію проведення приватизації державного житлового фонду» організацію проведення приватизації державного житлового фонду покладено на головного спеціаліста по контролю за обліком та розподілом житла міської ради. Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону№ 2482-XII державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Виходячи зі змісту вищевказаних норм закону, двома обов`язковими умовами для виникнення у мешканців права на приватизацію квартири є - постійне проживання таких осіб у зазначеному житлі та їх особисте звернення до органів приватизації з порушеного питання. Отже, участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації. Як вбачається з матеріалів справи, ордер на спірну квартиру видавався на [PERSON] , в подальшому у зв`язку зі смертю останнього рішенням виконкому Покровської міської ради від 20.09.2018 року за № 321 змінено договір найму жилого приміщення , зокрема змінено основного наймача [PERSON] на [PERSON] , позивачка [PERSON] в спірній квартирі значиться зареєстрованою з 24.03.1989 року, позивач [PERSON] значиться зареєстрованим з 03.10.2018 року по теперішній час. ( а. с. 21). Позивачі у позовних вимогах просять зобов`язати відповідача провести дії по приватизації за відсутності відомостей про місце проживання та використання житлових чеків позивачем [PERSON] . Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, позивачами надано довідки з місця реєстрації за період з 1989 рік по теперішній час, за виключенням періоду реєстрації [PERSON] з квітня 2016 року по вересень 2018 рік. Проте, довідками ПАТ Ощадбанк за № 127 та № 128 від 21.04.2020 року [PERSON] , [PERSON] значаться в списках на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , житлові чеки не використані ( а.с. 28,29). Отже, позовні вимоги позивачкою [PERSON] надані всі необхідні документи для приватизації спірного житла, проте відповідачем відмовлено у приватизації, і така відмова визнається судом протиправною, оскільки здійснена всупереч закону. В період з 08.10.2000 рік по 29.03.2016 рік позивач [PERSON] у приватизації участі не приймав, значився зареєстрованим в м. Дніпро. ( а.с. 27). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за [PERSON] , ІПН [NUMBER] , відомості про право власності на нерухоме майно в Реєстрі відсутні.( а. с. 57,58). Відсутність у позивача [PERSON] даних про місце реєстрації за період з квітня 2016 року по вересень 2018 рік обумовлена втратою паспорта , що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно будь-якого об`єкта нерухомості за [PERSON] не рахується, а згідно довідки АТ Ощадбанк останній значиться в списках на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] та житлові чеки ним не використані. Отже, з урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивачі на законних підставах проживають та є зареєстровані в спірній квартирі, відповідачем не спростовано факту законного проживання позивачів [PERSON] , [PERSON] у спірній квартирі, у тому числі факту проживання [PERSON] без реєстрації в період з квітня 2016 рік по вересень 2018 рік, по причині втрати останнім паспорта, позивачі участі у приватизації не приймали, житлові чеки ними не використані, [PERSON] , [PERSON] значяться в списках на приватизацію спірного житла, а відсутність довідки з місця реєстрації [PERSON] за період з квітня 2016 року по вересень 2018 рік не позбавляє його можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає за необхідним зобов`язати Покровську міську раду провести дії по приватизації без відомостей з реєстрації [PERSON] за період з квітня 2016 року по вересень 2018 рік. Разом з тим, суд зауважує, що вимоги про зобов`язання відповідача провести дії по приватизації за заявою позивачів без відомостей про використання ними житлових чеків задоволенню не підлягають, оскільки, по-перше , здійснення дій по приватизаціїбез таких відомостей буде суперечити нормам діючого законодавства , зокрема ст. 5 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», постанови КМУ № 305 від 26.04.1993 року« Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків», по-друге, такі довідки АТ Ощадбанк не були надані відповідачу позивачами після отримання листа-відмови у приватизації від 09.01.2018 року, по-третє, факт невикористання житлових чеків позивачем [PERSON] в період з квітня 2016 року по вересень 2018 рік встановлюється в судовому порядку, про що не було заявлено в позовній заяві. Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачами права на приватизацію квартири, то суд виходить з наступного. З системного аналізу норм Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин права на приватизацію згідно наданого пакету документів. Суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла. Аналогічні правові позиції викладені в постанові ВСУ від 05.08.2019 року за № 761/28893/16ц. Отже, позовні вимоги про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання відповідача передати квартиру у власність задоволенню не підлягають, оскільки суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла за вищенаведеними в рішенні нормами права. Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах. Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути відповідним наявним обставинам. В даному випадку, виходячи з вищезазначених норм права, суд вважає за необхідним вирішити вказані позовні вимоги частково, а саме зобов`язати Покровську міську раду Донецької області провести дії по приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за заявою [PERSON] , [PERSON] за відсутності відомостей про реєстрацію [PERSON] в період з квітня 2016 рік по вересень 2018 рік. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 0-1.03.2013 року « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до ст. ст. 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Оскільки листом від 09.12.2019 р. року Покровська міська рада відмовила позивачам в їх праві на приватизацію, даний спір вирішується в загальному цивільному судочинстві. На підставі викладеного,

Outcome: partial