Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . [INFO] померла дружина [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на 56/100 часток житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2007. Однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі вони не мають можливості, оскільки неможливо встановити розмір часток спадкодавців у праві власності на вищевказане будинковолодіння. Виходячи з принципу рівності часток в спільній сумісній власності, частки кожної із спадкодавців складають по 28/100 частки житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Решта 44/100 частки зазначеного будинковолодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2019 належить відповідачам за даним позовом [PERSON] та [PERSON] - дружині та дочці померлого [INFO] рідного брата спадкодавців - [PERSON] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] є її син [PERSON] . Чоловік померлої [INFO] [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] є її чоловік [PERSON] . Тому вони, як спадкоємці першої черги за законом, мають право на спадкування часток в спадковому будинковолодінні. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування в цілому житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , не приватизована, перебуває у користуванні сторін за позовом. За вищевказаних обставин позивачі просять суд: 1) визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 28/100 частки будинку; 2) визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 28/100 частки житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 3) визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 28/100 частки будинку; 4) визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 28/100 частки житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В підготовче засідання 05.03.2021 учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивачів - адвокат Гуменюк Н.В. в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] в поданих заявах зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання 05.03.2021 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом установлено, що [INFO] в м. Вінниці померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.08.2016 (а.с. 7). [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 16.02.2011 (а.с. 10). Чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] помер ще [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2016 (а.с. 9). [INFO] в м. Вінниці померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2019 (а.с. 8). [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.05.1975 (а.с. 11). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2007 визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за якою: 1) [PERSON] на праві особистої приватної власності належить 44/100 частки будинку [ADDRESS] ; 2) [PERSON] та [PERSON] на праві особистої приватної власності належить 56/100 частки будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією даної ухвали, яка набрала законної сили 06.06.2007 (а.с. 29). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.05.2016 по справі № 2-141/07 виправлено описки в ухвалі Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2007та від 11.03.2008 по цивільній справі № 2-141/2007 в частині зазначення відповідача, а саме: з невірного « [PERSON] » на вірне « [PERSON] », що підтверджується копією цієї ухвали (а.с. 30). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.02.2019, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] . Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: 44/100 (сорока чотирьох сотих) часток будинковолодіння під номером [ADDRESS] , які належали померлому на підставі мирової угоди від 11 червня 2007 року, затвердженої ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області від 31 травня 2007 року, від 18 серпня 2007 року та від 11 березня 2008 року, зареєстрованої КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 15 вересня 2008 року і записано в реєстрову книгу № 6 за реєстровим № 991. Згідно з інформаційною довідкою-характеристикою, виданою КП «ВООБТІ» 28 січня 2019 року за № 11, на земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ. «А»; прибудова літ. «а»; ґанок; прибудова літ. «а1»; веранда літ. «а2»; ґанок; житловий будинок літ. «Б», загальною площею 35,5 кв.м, в тому числі житловою 26,0 кв.м; прибудова літ. «Б1», загальною площею 25,5 кв.м, в тому числі житловою 13,7 кв.м; танок; сарай літ. «З»; літній душ, вбиральня літ. «К»; погріб літ. «п/Л»; погріб «п/М»; погріб літ. «п/Н»; криниця № 4; огорожа № 5; огорожа № 6.Самочинно зведені веранда літ. «62», сарай літ. «П», влаштування дверного прорізу між приміщеннями І і 3-1, влаштування віконного прорізу в приміщенні 3-2 в свідоцтво про право на спадщину не включено.Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 (одну четверту) частку вищевказаного спадкового майна видано [PERSON] (спадкова справа № 236/2017), зареєстровано в реєстрі за № 3-186 (а.с. 12). З копії спадкової справи № 392/2016, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернувся її син [PERSON] . Інші діти спадкодавиці - дочка [PERSON] та дочка [PERSON] у визначений законом строк звернулись до нотаріальної контори з письмовими заявами про відмову від прийняття спадщини на користь свого брата [PERSON] (а.с. 66-76). З копії спадкової справи № 94/2019, заведеної приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернувся її чоловік [PERSON] . Діти спадкодавиці - син [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] у визначений законом строк звернулись до нотаріальної контори з письмовими заявами про відмову від прийняття спадщини на користь чоловіка померлої - [PERSON] (а.с. 117-129). Однак отримати в нотаріальних конторах свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі [PERSON] та [PERSON] не мають можливості, оскільки неможливо встановити розмір часток спадкодавців у праві власності на житловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. № 119/02-31 від 16.01.2020 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , виданою на ім`я [PERSON] (а.с. 5) та копією постанови приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської Ірини Євгенівни № 53/02-31 від 24.02.2020 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , виданою на ім`я [PERSON] (а.с. 6). Частиною четвертою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Судом установлено, що після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на 56/100 часток житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належить їм на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2007, якою було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тому, враховуючи, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, [PERSON] та [PERSON] при житті належало по 28/100 часток вищевказаного будинковолодіння. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , є її син [PERSON] , а єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , є її чоловік [PERSON] . Оскільки судом є установленим, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у них немає, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Частиною третьою статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. За клопотанням позивачів [PERSON] та [PERSON] суд вважає залишити за позивачами судові витрати по справі.

Outcome: approved