Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідачка по справі є власницею квартири [ADDRESS] у цьому ж будинку, яка розташована над квартирою позивачки. 31.03.2018 року з вини відповідачки сталося залиття квартири, що підтверджується висновком комісії КП «СЄЗ» за актом від 03.04.2018 року, а також довідкою аварійної служби КП «СЄЗ», згідно яких причиною залиття стала відсутність у квартирі відповідачки радіатора опалення, замість якого надіта шланга, яка лопнула. В результаті залиття квартири позивачці спричинено наступну шкоду: в гостинній кімнаті залита стеля навколо люстри, на стіні, суміжній з коридором і кухнею, на торцевій стіні сліди залиття по усій поверхні, шпалери місцями деформувалися, на зовнішній стіні зі сторони фасаду сліди залиття у всіх кутах; в спальні на торцевій стіні сліди залиття по усій поверхні, шпалери місцями деформувалися, на зовнішній стіні зі сторони фасаду сліди залиття у всіх кутах; на стінах, суміжних з входом до кухні сліди залиття площею 6,2 кв.м, шпалери частково деформувались; к коридорі на стінах, суміжних з гостиною кімнатою та санвузлом сліди залиття площею 5,8 кв.м, шпалери частково деформувались; в кухні сліди залиття на стелі і стінах по усій поверхні, шпалери частково деформувались; в спальні, гостинній кімнаті, коридорі, лінолеум на підлозі увесь залитий водою. В гостинній кімнаті та кухні відсутнє електрозабезпечення. Витрати на придбання матеріалів для ремонту склали 14762 гривні. Крім того це потрібно придбати матеріалів на суму 2755 гривень та сплатити за роботу 6500 гривень. У квартирі увесь цей час повна антисанітарія, лінолеум по всій квартирі деформувався. Тому просила, згідно уточнених вимог, стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в сумі 24037 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн. У судовому засідання представник позивача [PERSON] підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому доводи. Представник відповідача Шамардін В.М. у судове засідання надав відзив у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки позивачкою не доведена необхідність придбання утеплювача та шпаклівки для вирівняння стін та стелі, як таких, що не відносяться до шкоди, завданої залиттям, не надала доказів необхідності заміни лінолеуму. Вважає, що відшкодуванню підлягають лише фактично понесені витрати, підтверджені документально, а сума на яку позивачка має ще придбати матеріали та сплатити роботу відшкодуванню не підлягає. Щодо стягнення моральної шкоди зазначив, що позивачкою також не надано документальних доказів на наявність матеріальної шкоди (а.с.44). З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] у цьому ж будинку, яка розташована над квартирою позивачки (а.с.5-7). 31.03.2018 року з вини відповідачки сталося залиття квартири, що підтверджується висновком комісії Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Костянтинівки» за актом від 03.04.2018 року, а також довідкою аварійної служби КП «СЄЗ», згідно яких причиною залиття стала відсутність у квартирі відповідачки радіатора опалення, замість якого надіта шланга, яка лопнула (а.с.14). В результаті залиття квартири позивачці спричинено наступну шкоду: в гостинній кімнаті залита стеля навколо люстри, на стіні, суміжній з коридором і кухнею, на торцевій стіні сліди залиття по усій поверхні, шпалери місцями деформувалися, на зовнішній стіні зі сторони фасаду сліди залиття у всіх кутах; в спальні на торцевій стіні сліди залиття по усій поверхні, шпалери місцями деформувалися, на зовнішній стіні зі сторони фасаду сліди залиття у всіх кутах; на стінах, суміжних з входом до кухні сліди залиття площею 6,2 кв.м, шпалери частково деформувались; к коридорі на стінах, суміжних з гостиною кімнатою та санвузлом сліди залиття площею 5,8 кв.м, шпалери частково деформувались; в кухні сліди залиття на стелі і стінах по усій поверхні, шпалери частково деформувались; в спальні, гостинній кімнаті, коридорі, лінолеум на підлозі увесь залитий водою. В гостинній кімнаті та кухні відсутнє електрозабезпечення (а.с8.). Зазначені обставини, наведені у актів від 03.04.2018 року, підтвердили допитані у якості свідків працівники житлово-експлуатаційної організації КП «СЄЗ» [PERSON] та [PERSON] , які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу неправдивих показань. Вартість придбаних позивачкою матеріалів становить 14762 гривні, що підтверджується видатковою накладною №К-00001505 від 18.04.2018 року (а.с.12), та додатково придбаними матеріалами у відповідності до товарних чеків, накладних та квитанцій, наданими додатково представником позивача на суму 10832,36 грн (а.с.143-146). Таким чином, загальна сума витрат позивачки склала 25594,36 грн. У судове засідання 29 січня 2020 року представники сторін не з`явились, надали заяви про закінчення розгляду справи у їх відсутності. Суд надає оцінку слушності аргументів позивачки з позиції належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін. Відповідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Позиція представника відповідача [PERSON] адвоката Шамардіна В.М. ґрунтується на повному оспорювання розміру спричиненої шкоди та відсутності документальних підтверджень завдання моральної шкоди. Суд критично відноситься до такої позиції сторони відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік): прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також роз`яснено, що при складенні акту про залиття необхідна присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної; акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії; в акті повинно бути відображено характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Суд, надаючи оцінку Акту обстеження квартири позивачки від 03.04.2018 року, зазначає, що в ньому зазначено: дату та місце складання; членів комісії, якими складено акт; подія, що трапилася; місце, де сталося залиття, наслідки залиття; причину залиття. З урахуванням вищевказаного, з огляду на характер пошкоджень в квартирі позивачки, відсутності інших джерел небезпеки затоплення, - суд вважає обґрунтованими доводи (аргументи), що залиття відбулося з вини відповідача. Зазначені обставини - причини залиття, тобто наявність вини у цьому, - повністю визнаються і стороною відповідачки. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв`язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 11.12.2018 року у справі № 61-9338св18 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). На підставі вищевикладених фактичних обставин справи, зазначених положень законодавства, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами доведено факт пошкодження майна [PERSON] , що знаходиться в прямому причинному зв`язку з неправомірними діями [PERSON] , при цьому причина залиття в квартирі судом перевірена, та відповідачем не спростована. За таких обставин, наявні підстави для стягнення збитків, завданих позивачці в наслідок пошкодження належного їй майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Для визначення розміру матеріальної шкоди об`єкту квартири [ADDRESS] , а також вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, завданих залиттям, - по справі на підставі клопотання представника позивачки ухвалою суду від 12.02.2019 року призначена судова будівельно-технічна експертиза (а.с.62-63). Але, після отримання рахунку від експертної установи про вартість експертних робіт на суму 6864,00 грн., позивачка відмовилась від її оплати у зв`язку із важким матеріальним станом (а.с.77-78). У той же час, представник відповідача, який підтримував клопотання про призначення вказаної експертизи та ставив додаткові питання, також відмовився від її проведення, незважаючи на неодноразові роз`яснення суду щодо взаємного обов`язку доказування в частині наданих ним заперечень проти розміру спричиненої шкоди. Таким чином, суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі в сумі заявлених позовних вимог 24037 грн, оскільки суд не має права виходити за межі заявлених позовних вимог, а позивачкою та її представником збільшення позовних вимог до суми фактично понесених витрат на час винесення рішення в розмірі 25594,36 грн у встановленому порядку не заявлялось. В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК Україна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з п. 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В обґрунтування заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди позивачкою зазначено, що в зв`язку із заподіянням матеріальних збитків порушено наладжений уклад її життя, остання змушена бачити пошкодження у квартирі, оскільки не має коштів на швидке усунення цих пошкоджень, проведення ремонту. З огляду на обґрунтування в позовній заяві характеру моральної шкоди (змушена мешкати в квартирі, яка потребує ремонту, кожен день бачать пошкодження), суд приходить до переконання про доведеність реального впливу на емоційний та психологічний стан події залиття квартири з відповідними наслідками для позивачки [PERSON] . Приймаючи до уваги викладене, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з відповідачки на користь позивачки у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн., відмовивши у задоволенні в іншій частині позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачці [PERSON] ухвалою суду від 12.10.2018 року було відстрочено сплату судового збору та у зв`язку із задоволенням позову в частині стягнення матеріальної шкоди у повному обсязі, з відповідачки [PERSON] на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 704,80 грн., який був встановлений на час звернення позивачки до суду. Щодо частково задоволення позову в частині другої позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн., то судовий збір підлягає стягненню з обох сторін, пропорційно задоволених вимог: з відповідачки [PERSON] на користь держави слід стягнути 42,29 грн., а решту - 662,51 грн. - з позивачки [PERSON] . На підставі ст. ст. 15, 16, ч. ч. 1, 2 ст. 22, ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, 1192 ЦК України, ст. 151 ЖК України, Правилам утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 р., Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,

Outcome: partial