Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Чернівецької міської ради, де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору виступає [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Вказує, що спадкоємцями [PERSON] є його діти та онуки [PERSON] та [PERSON] , однак їм відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що їх батько [PERSON] не прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , а тому відсутня маса спадкового майна. Зазначає, що вона, як матір [PERSON] та дружина [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка фактом свого проживання та реєстрації на день його смерті. Позивачка стверджує, що на момент смерті [PERSON] , яка являється її донькою, вона прийняла спадщину фактом свого проживання, а також прийняв спадщину фактом свого проживання і [PERSON] , який являвся батьком [PERSON] . Вказує, що вона звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 13.12.2019 року їй було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до витягу №156861763 від 20.02.2019 року її чоловік [PERSON] та її донька [PERSON] були співвласниками спадкового майна, їх частки були рівними, тобто по 1/2 або по 2/4 частки кожному. Зазначає, що на момент смерті доньки, вона з чоловіком прийняли спадщину в розмірі по 1/4 частці, в зв`язку з чим маса спадкового майна [PERSON] становить 3/4 частки, з яких 1/4 частка як спадкове майно після смерті [PERSON] . Маса спадкового майна доньки [PERSON] становить 1/4 частка, яка залишилась після спадкування чоловіком позивачки [PERSON] . На основі викладеного, позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ.«А», загальною площею 35,10 кв.м., в тому числі житловою 24,40 кв.м., сараю літ.«Б», сараю літ.«В», колодязю І, огорожі за №1-3, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 19 березня 2020 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Чернівецької міської ради, де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору виступає [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно - відкрито. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, однак до початку розгляду судом справи від представника надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду судом справи від нього надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.67). Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до початку розгляду судом справи від неї надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.65). Представник відповідача Чернівецької міської ради в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до початку розгляду судом справи надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.75). Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду судом справи від нього надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути в його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказаний позов не порушує його прав та інтересів, оскільки він не претендує на спадщину, про що подав відповідну заяву нотаріусу (а.с.77). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 12.06.1990 року (а.с.35-38), [PERSON] та [PERSON] надано земельну ділянку в безстрокове користування по [ADDRESS] для будівництва будинку. Як вбачається з довідки-характеристики на об`єкт нерухомого майна №1715 від 27.09.2018 року, виданої Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації (а.с.28), при обстеженні житлового будинку по [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок та всі надвірні будівлі і споруди побудовані до 1992 року, що згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна із змінами не є самочинним. Відповідно до технічного паспорту (а.с.29-34), загальна площа житлового будинку становить 35,10 кв.м., в тому числі житлова 24,40 кв.м. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №156861763 від 20.02.2019 року (а.с.39-40), житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.54). Відповідно до довідки КЖРЕП №4 від 18.04.2019 року (а.с.41), на момент смерті [PERSON] разом з нею в квартирі [ADDRESS] проживали батько [PERSON] , мати [PERSON] та брат [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , на момент смерті якого разом з ним проживали позивачка [PERSON] та онука [PERSON] , що підтверджується копією довідки №158 від 13.03.2019 року, виданої Малокучурівською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області (а.с.27). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.24), спадкоємцями якого були його діти та онуки позивачки [PERSON] - відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.17) та серії [NUMBER] (а.с.20). Згідно довідки приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Войціховського А.В. від 31.01.2019 року (а.с.14), після смерті [PERSON] спадкоємцем, який прийняв спадщину є син [PERSON] , оскільки син померлого [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Однак, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу (а.с.12-13), відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та після смерті доньки [PERSON] . Відповідно до постанови державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори Бурдейної Г.П. від 13.12.2019 року (а.с.15), позивачка [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як встановлено судом, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частці кожному. На момент смерті доньки позивачки [PERSON] , позивачка та чоловік позивачки [PERSON] прийняли, однак не оформили, спадщину від своєї доньки в розмірі по 1/4 частці, тобто маса спадкового майна [PERSON] становить 3/4 частки, з яких 1/4 частка як спадкове майно після смерті [PERSON] . Маса спадкового майна доньки позивачки [PERSON] становить 1/4 частка, яка залишилась після спадкування чоловіком позивачки [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. А саме, слід визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку літ.«А», загальною площею 35,10 м.кв., в т.ч. житловою 24,40 м.кв., сараю літ.«Б», сараю літ.«В», колодязю І, огорожі за №1-3, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved