Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, скасування реєстрації та виселення без надання іншого житла. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] Співвласником вищевказаної квартири до [INFO] року була [PERSON], яка володіла 1/3 частиною квартири. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті 1/3 частина квартири відповідно до заповіту перейшла до її доньки [PERSON], про що видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17 червня 2013 року, посвідчене державним нотаріусом Винниківської державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON] Свідоцтво про право власності на квартиру позивачі отримали 31 березня 1994 року. З невідомих причин та без згоди позивачів, у квітні 1998 році в квартиру були прописані [PERSON], [PERSON], у червні 2000 року - [PERSON] та у липні 2006 року - [PERSON]. У квартирі [ADDRESS] проживала [PERSON], догляд за якою здійснювала онучка [PERSON] та [PERSON], про, що складені відповідні акти ЛКП «№ 504». Витрати по оплаті комунальних послуг та платежів по утриманню житла оплачувалися виключно за рахунок [PERSON] Факт не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у даній квартирі понад встановлені строки підтверджується актами від 12.04.2010 року, від 26.07.2010 року та від 30.09.2010 року, складеними комісією ЛКП «№ 504» та підписами сусідів [PERSON] і [PERSON] На даний момент у квартирі проживає [PERSON], веде не зовсім здоровий спосіб життя, сусіди постійно скаржаться на порушення нею тишини та спокою, на сьогоднішній день оплата комунальних послуг проводиться за рахунок [PERSON] На підставі вищевказаного, просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, скасування реєстрації та виселення без надання іншого житла. 18 червня 2014 року позивачами були подані уточнення до позовної заяви (а.с.121-123). В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] підтримали позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд позов задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов заперечили та пояснили, те, що [PERSON], її доньки та онук з невідомих причин позивачів та за невстановлених обставинах були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] не відповідає дійсності. Відповідач визнає той факт, що квартира за вказаною адресою була приватизована на позивачів та [PERSON], лише з тих причин, що вона та її діти тимчасово перереєструвалися за адресою проживання колишнього чоловіка, оскільки вирішувалось питання про надання житла та була можливість отримати окреме помешкання, лише через ці обставини вона була позбавлена права на отримання частки у приватизації квартири. Оскільки життя з чоловіком не склалося, вона фактично проживала у даній квартирі, доглядала свою мати [PERSON], яка запропонувала прописатися у квартирі відповідачам. Зазначає, що позивач [PERSON], забрала матір [PERSON] до себе, чинила на неї психологічний тиск та фактично схилила до написання заповіту на її користь. Лише зараз їй стало відомо про існування заповіту. Відповідач [PERSON] заперечила той факт, що її доньки та онук не проживають у квартирі [ADDRESS]. Акти подані до суду фактично підписані із застосуванням обману, всі комунальні послуги оплачувались нею, що підтверджується відповідними квитанціями. Враховуючи наведене, просять відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов заперечила та пояснила, що у квартирі [ADDRESS] постійно проживала до 2005 року. На вихідних та під час літніх і зимових канікул вона приїжджає разом з сином [PERSON] в гості до своєї матері [PERSON] та залишається у даній квартирі на нічліг. Просить відмовити у задоволенні позову, оскільки на даний час не має іншого постійного житла для проживання разом зі своєю сім'єю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов заперечила та пояснила, що у квартирі [ADDRESS] вона проживає з народження. Разом з нею проживає її мати [PERSON], з якою вони проживають в одній кімнаті. Сестра [PERSON] разом з сином приїжджає на вихідних в гості, під час літніх та зимових канікул, залишається переночувати. Іншого житла відповідачі не мають, тому просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації ЛМР Тузяк І.І. позовні вимоги в частині виселення неповнолітнього [PERSON] заперечила, оскільки в судовому засіданні встановлено, що іншого житла для проживання дитини на даний час не має, вирішення спору в частині решти позовних вимог віднесла на розсуд суду. В судовому засіданні представник третьої особи Львівського комунального підприємства «№ 504» Янків І.М. пояснив, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі ЛКП «№ 504». Оплату комунальних послуг здійснює відповідач [PERSON], заборгованості по оплаті не має. Вирішення спору відносить на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, матеріали спадкової справи та матеріали інвентаризаційної справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, згідно з вимогами ст.ст.58, 59 ЦПК України, подані сторонами докази повинні бути належними та допустимими. Як вбачається з Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12), [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис за № 755. Відповідно до Заповіту від 07 липня 2011 року (а.с.8 спадкової справи), спадкоємцем квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] є її донька [PERSON], а у разі, якщо вона спадщини не прийме, відмовиться, чи буде усунена від спадщини, вказане майно заповідає онуці [PERSON] Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.06.2013 року (а.с.13), [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. З матеріалів спадкової справи майна померлої [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] звернулася у Винниківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини від 14 грудня 2012 року за законом, позивач [PERSON] звернулася із заявою від 16.04.2013 року про прийняття спадщини за заповітом та [PERSON] звернулася із заявою від 23.04.2013 року про прийняття спадщини за законом. Згідно з Довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописки (а.с.5), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її малолітній син [PERSON] Згідно пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] даними в судовому засіданні, позивачі постійно дбали про спадкодавця [PERSON], надавали їй допомогу, стверджують те, що [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] разом зі своєю донькою [PERSON] Відповідача [PERSON] та її сина у квартирі вони не бачили. Зазначили, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, а також те, що їм невідомо, за яких умов та підстав відповідачі були зареєстрованій у даній квартирі. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], даними в судовому засіданні та письмових свідчень [PERSON], вбачається, що відповідачі постійно проживали разом з [PERSON], вели з нею спільне господарство протягом всього її життя, оскільки остання потребувала сторннього догляду. Жодних фактів з приводу негативної поведінки зі сторони [PERSON] їм невідомо, скарг від сусідів також не поступало. Згідно положень ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення чи використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи будинку, а заходи запобігання чи громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого приміщення. Відповідно до п.17 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Згідно з актами від 12.04.2010 року, від 26.07.2010 року та від 30.09.2010 року, складеними комісією ЛКП «№ 504» та підписаними сусідами [PERSON] і [PERSON], вбачається, що [PERSON] та [PERSON] близько шести років не проживають у квартирі [ADDRESS], особистих речей даних осіб у квартирі не має, комунальні послуги не оплачують та не займаються утриманням квартири. Проте, суд не бере до уваги дані акти, оскільки свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що жодних актів він не підписував, підпис від його імені здійснено іншою особою. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до наданих суду письмових доказів відповідач [PERSON] здійснює оплату комунальних послуг, що підтверджується відповідними квитанціями. Жодних доказів, які б підтверджували факти негативної поведінки зі сторони відповідачів судом не здобуто та позивачами не представлено. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що іншого місця проживання у відповідачів на даний час не має. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed