Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває із відповідачем у шлюбі з 13.02.2010 року, у період шлюбу народився син [PERSON], який є інвалідом з дитинства, потребує матеріальної допомоги та перебуває на утриманні матері. У зв'язку із чим, позивачка просила стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, з викладених підстав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував частково, вказав, що вважає за можливе сплачувати аліменти у розмірі 30 % від мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2010 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб (а.с.3). У період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] року (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка зазначає, що відповідач регулярно не надає коштів на утримання сина, який є інвалідом з дитинства. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює, син [PERSON] є інвалідом з дитинства (а.с.5), який отримує пенсію. Крім того, мати позивачки, яка є пенсіонеркою також допомагає утримувати дитину, інших можливостей утримувати дитину позивачка не має. З довідки від 27.01.2014 року, яка складена ПАТ «Фундамент» вбачається, що відповідач працює, отримує заробітну плату В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачка не зверталась до суду із позовом в порядку ст. 185 СК України, а просила стягнути із відповідача саме аліменти відповідно до ст. 180 СК України. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182 - 184 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти у частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial