Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року вона проживала з [PERSON] однією сім'єю як подружжя. 21 вересня 2016 року вони зареєстрували шлюб у Кролевецькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №88. За час проживання у фактичних шлюбних відносинах [INFO] року у них народився син [PERSON]. З жовтня 2010 року [PERSON] став проживати без реєстрації разом з нею за місцем її проживання у належній їй квартирі [ADDRESS], з того часу вони проживали однією сім'єю, мали взаємні права та обов'язки, притаманні подружжю. Так, вони були поєднанні спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, яким розпоряджались спільно. За час спільного проживання вони не перебували у шлюбі з іншими особами. За час спільного проживання у лютому 2013 року ними за спільні кошти в сумі 9300 доларів США було придбано автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D 2005 року випуску. На момент придбання автомобіля вони з [PERSON] проживали спільно понад 2 роки, мали деякі заощадження, оскільки обоє працювали. Частково кошти на придбання автомобіля вони зайняли у батьків [PERSON] та друзів, які потім спільно повернули, при цьому жодних боргових розписок вони не складали. Оскільки вони придбали автомобіль, бувший у використанні, та рахунок-фактура під час придбання був виписаний на [PERSON], то вони вирішили власником автомобіля у свідоцтві про реєстрацію записати його одноособово. 9 лютого 2013 року вказаний автомобіль був зареєстрований у ВРЕР ДАІ в м.Глухів, про що видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім'я [PERSON] Після придбання автомобіля вони спільно користувались ним для потреб своєї сім'ї, керував автомобілем [PERSON], оскільки у неї на той час не було права на керування транспортним засобом. [INFO] [PERSON] помер. До складу спадщини, яка відкрилась після його смерті, окрім іншого майна, входить і зареєстрований на [PERSON] автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D 2005 року випуску, який є їх спільним майном. Заповіту після своєї смерті [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є вона, [PERSON], їх син [PERSON], діти [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та батьки. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши нотаріусу відповідну заяву від свого імені та від імені їх сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що право власності на належний їй та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D 2005 року випуску зареєстроване за померлим [PERSON], вона змушена звернутись до суду. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у період з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року та визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, від позивачки надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та без участі її представника, позов підтримує та просить його задовольнити, судові витрати просить залишити за нею (а.с.93). Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши заяви про проведення судового засідання без їх участі. Відповідачі позов визнають в повному обсязі, про що зазначили в окремих письмових заявах (а.с. 81, 82, 88, 89). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін, суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 вересня 2016 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] у Кролевецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис 88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). [INFO] в м.Шостка Сумської області [PERSON] помер, актовий запис №68, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.43-44). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Часовою Г.М. заведена спадкова справа №93/2017. З заявами про прийняття спадщини звернулись: дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON]; батьки померлого - [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України спадкоємцем, що прийняв спадщину є [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються повідомленням приватного нотаріуса Кролевецького районного нотаріального округу Часової Г.М. від 08.08.2017 року, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.41, 42). Як встановлено з пояснень позивачки та не заперечується відповідачами, до моменту реєстрації шлюбу, а саме: з жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю за місцем реєстрації [PERSON] [ADDRESS] (а.с.13-18). Вони мали спільний сімейний бюджет, яким розпоряджались спільно, мали взаємні права та обов'язки, притаманні подружжю. В суду немає обгрунтованого сумніву щодо добровільності визнання учасниками справи зазначених обставин та які згідно ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі з іншими особами. Попередній шлюб позивачки було розірвано 3 лютого 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.12). Крім того, підтвердженням того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, є народження у них за цей час сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого [PERSON] записаний батьком (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. За змістом ч.4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу щодо права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно роз'яснення п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Верховний Суд України в постанові від 08 червня 2016 року 6-2253цс15 зазначив, що проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року проживали однією сім'єю без шлюбу, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, у будь-якому іншому шлюбі вони не перебували. За час проживання однією сім'єю без шлюбу вони набули майно, яке є їх спільною сумісною власністю, а саме: автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який був зареєстрований 9 лютого 2013 року у ВРЕР ДАІ в м.Глухів на ім'я [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.19). Враховуючи, що встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу з [PERSON] з жовтня 2010 року до 20 вересня 2016 року має для заявниці юридичні наслідки, а саме: є підставою для виникнення у неї права спільної сумісної власності на майно, вказаний факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді і дані, які його спростовують відсутні, зазначений факт можливо встановити за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівним, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України). Відповідно до ст.ст. 74, 70 СК України частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності, яка виникла на придбаний автомобіль Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску є рівними, частка позивачки в цьому майні складає 1/2 частину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину автомобіля Ford Transit Connect 1,8 D, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Судові витрати за клопотанням позивачки залишаються за нею. Відповідно до ст. ст. 3, 61, 69, 70, 74 СК України,

Outcome: approved