Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] житлово-комунального господарства м. Одеси про визнання права власності на спадкове майно за законом у вигляді 1/3 частини квартири № 34 у будинку №12 корп. 4 по вул. Варненській в м. Одесі. Посилаючись на наступні обставини. 21 січня 2000 р. помер їх син [PERSON], якому разом з ними на правах спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності, належить квартира № 34 у будинку №12 корп. 4 по вул. Варненській в м. Одесі, у якій вони мешкали у трьох. Вони є спадкоємцями першої черги, фактично прийняли спадщину після смерті сина, проживали та зареєстровані з ним разом на день його смерті, а також проживають і після його смерті у вищезазначеній квартирі, користуються спадковим майном, сплачують за комунальні послуги. В померлого не має інших спадкоємців. На їх звернення до державної нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини після смерті їх сина, нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. оскільки у свідоцтві про право власності на житло не визначена частка, яка належала померлому. З урахуванням успадкованої долі після смерті сина, вони вважають, що кожен з них має право на 1/2 частину у праві власності на вищезазначену квартиру. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на. спадкове майно за законом тобто за кожним з них по 1/6 частини квартири спадковою майна після смерті їх сина. Визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/2 частині квартири № 34 у будинку №12 корп. 4 по вул. Варненській в м. Одесі. Позивачі в судове засідання не зявлялися у звязку з тяжким станом здоровя. Представник відповідача [PERSON] житлово-комунального господарства м. Одеси в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав до суду лист про розгляд даної цивільної справи в їх відсутність та прийняття рішення на розгляд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, розглянувши й дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993 р. № 29389, [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної, сумісної власності належить квартира 34 у будинку №12, корп. 4 по вул. Варненській в м. Одесі. Згідно довідки виписки з домової книги про склад сімї та прописки позивачі проживають та прописані в квартирі 34 у будинку №12, корп. 4 по вул. Варненській в м. Одесі з 22.02.1972 року. 21 січня 2000 року [PERSON] (син позивачів) помер про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1274 від 28.01.2000 року. В судовому засіданні представник позивачів пояснив, що приводом звернення до суду стало те, що державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у свідоцтві про право власності на житло не визначена частка, яка належала померлому, у звязку з чим вони не мають можливості прийняти спадщину в державній нотаріальній конторі. Фактично вони прийняли спадщину після смерті сина, проживати та зареєстровані з ним разом на день його смерті, а також проживають і після його смерті у вищезазначеній квартирі користуються спадковим майном, сплачують за комунальні послуги. В померлого не має інших спадкоємців. У відповідності до ст. ст.355, 357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб належить їм на праві спільної власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] М В та [PERSON] та визнає за ними право власності у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], померлого 21.01.2000 р., за кожним з них по 1/6 частини квартири спадкового майна та визнає право власності за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/2 частині квартири № 34 у будинку №12 корп. 4 по вул. Варненській в м. Одесі.

Outcome: approved