Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 01 вересня 2016 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. Згідно заповіту усе своє майно спадкодавець заповів своїй доньці - позивачці [PERSON]. До спадкового майна, зокрема, увійшло право власності на земельну ділянку, розташовану на території В'язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області за межами населених пунктів площею 8,40 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. 01 червня 2016 року матір позивачки подала до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. В Краснокутській ДНК позивачка, отримала відповідь про те, що її матір також повинна отримати свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку із пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Посилається на те, що заява матері про відмову від права на спадщину була подана до Краснокутської ДНК 01 серпня 2016 року, вчасно, тобто до моменту закінчення строку у шість місяців. Дана відмова перешкоджає позивачці оформити спадщину, яка залишилася після смерті батька, за заповітом, в зв'язку із чим вона вимушена звернутися із даним позовом до суду про визнання права власності на земельну ділянку. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. У відкрите судове засідання позивачка не прибула, проте на адресу електронної пошти суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та прохала їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] заявою, яка була подана через канцелярію суду, просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11 лютого 2016 року В'язівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO], актовий запис №03. Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, що складається із земельної ділянки площею 8,40 га, розташовану на території В'язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], кадастровий № [NUMBER]. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Як вбачається із копії заповіту, зареєстрованого 28 вересня 2015 року зареєстрованого за №53, посвідченого секретарем В'язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області яким спадкодавець [PERSON] все своє майно на випадок своєї смерті заповів своїй доньці [PERSON]. Як вбачається із відповіді Завідувача Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області № 1216/02-17 від 26.08.2016 року [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви щодо відмови про прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь позивачки, посвідченої приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр №753 від 01 червня 2016 року. Факт, того що позивачка являється донькою померлого підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Вязовским сельским советом Краснокутского района Харькоской области 22 декабря 1988 года, де в графі батько зазначено « [PERSON]». ( мовою оригіналу). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно довідки №186 від 01.08.2016 року, виданої В'язівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, на момент смерті спадкодавця [PERSON], позивачка проживала разом із ним. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає, що позивачка [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом відповідно до чинного законодавства, оскільки вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved