Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину. Відповідно до заяви від 10 травня 2017 року позивачка уточнила вказані вимоги і просить лише стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2'500 грн. щомісячно, на утримання їх спільного сина. В обґрунтування зазначених вимог вказує, що того розміру аліментів котрі сплачує [PERSON] на даний момент, а це 500 грн. щомісячно, недостатньо для забезпечення дитини. Зазначає, що сину в листопаді 2012 року встановлено діагноз «Атиповий аутизм, якісні порушення соціальної реципрокності і комунікації, помірна розумова відсталість, розлади рецептивної мови» та І-у групу інвалідності. Йому постійно потрібні дорогі ліки, засоби гігієни, одяг та реабілітація. Самостійно позивачка з цим фінансовим навантаження впоратись неспроможна, відповідач добровільно не допомагає, а тому [PERSON] змушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання [PERSON] не з'явилась. ЇЇ представник - [PERSON], подала заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. У цій заяві також вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надіславши на адресу суду заперечення проти позову у яких просить здійснювати розгляд справи без його участі. Щодо заперечень проти позову то вказує, що він працевлаштований і його місячний дохід складає 3'200 грн. На його утриманні перебуває дружина, шлюб з якою у них не зареєстрований, та двоє її дітей. Саме тому позов він визнає частково, готовий сплачувати аліменти в розмірі 1'000 грн., щомісячно. В решті позовні вимоги вважає безпідставними. Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке: позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Вказаний факт, в силу ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), доказуванню не підлягає, оскільки встановлений таким, що набрало законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (справа № 2-9702/10). Цим ще рішенням з відповідача в корись позивачки стягуються аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 500 грн., щомісячно. Дитина на даний час проживає з матір'ю. Даний факт визнаний сторонами тому, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Як вбачається з медичного висновку № 246 про дитину-інваліда віком до 18 років від 20 листопада 2012 року, [PERSON] встановлено діагноз «Атиповий аутизм, якісні порушення соціальної реципрокності і комунікації, помірна розумова відсталість, розлади рецептивної мови». Розмір соціальної допомоги, котру отримує позивачка на сина складає 884 грн., що стверджується посвідченням серії [NUMBER], виданим 12 грудня 2012 року Управлінням соціальної політики м. Тернополя. Як вбачається з консультативного висновку головного дитячого психіатра МЗ України, завідуючого відділу медико-соціальних проблем терапії психічних захворювань Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркоманії Міністерства охорони здоров'я України від 12 жовтня 2012 року, [PERSON] рекомендовано відвідувати допоміжні дошкільні заклади, дієта, терапія та індивідуальна реабілітаційна програма. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). З довідки про доходи [PERSON] вбачається, що він обіймає посаду інженера з технологічного нагляду за будівництвом у товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельна кераміка Львова» і його заробітна плата за квітень 2017 року склала 3'200 грн. Саме з цього об'єму заробітків [PERSON] суд виходить при визначені фінансових можливостей останнього. Посилання позивачки на сукупний дохід відповідача, що становить більше 10'000 грн. в місяць суд до уваги не бере, оскільки такі її доводи не підтверджені доказово, як того вимагає ч. 1 ст. 60 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає, що майновий стан одержувача аліментів змінився, зокрема погіршився стан його здоров'я, у зв'язку з цим він потребує додаткової матеріальної допомоги і відповідач має можливість йому її надати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі до задоволення не підлягають, адже відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України це може бути здійснено у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. У даному випадку, як зазначено вище, відповідач має постійне місце роботи, регулярний дохід, не встановлено наявності інших обставин, що мають істотне значення, а тому з нього слід стягувати аліменти у частці від заробітку (доходу), що відповідає вимогам ч. 1 ст. 183 СК України. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідно віку, стан здоров'я та матеріальне становище дитини на яку призначаються аліменти, а саме її діагноз, наявність І-ї групи інвалідності та рекомендації щодо лікування та реабілітації, а також її матері, яка ним опікується, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів та стягнення із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Суд відкидає посилання відповідача на наявність у нього на утриманні дружини та її дітей, оскільки вони, в порушення ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не підтверджені доказово. В силу вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial