Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за ними право власності на майно - квартиру, що у [ADDRESS] із визначенням таких часток: за позивачкою [PERSON] - на 3/4 частки квартири, з яких на 1/4 частку її власна частка у праві приватної спільної сумісної власності, та 2/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]; та за позивачем [PERSON] на 1/4 частку вказаного майна, на яку він має право як співвласник спільної сумісної власності. Позивачі не можуть отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказану квартиру, а тому вони змушені звернутися з позовом до суду. У судове засідання позивачі не з'явилися, однак в позовній заяві вказали про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити. У судове засідання представник відповідача - Теребовлянської міської ради ради Теребовлянського району Тернопільської області, не з'явився, однак в матеріалах справи є заява відповідача, в якій просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне. Свідоцтво про право власності на житло від 17 грудня 1993 року посвідчує, що квартира за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 418 від 20 грудня 2016 року [PERSON] про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться за адресою [ADDRESS], Теребовлянського району Тернопільської області, належить на підставі приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 1993 року. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що за адресою [ADDRESS], належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 частці вищевказаного будинковолодіння. [PERSON] згідно свідоцтва про смерть, [NUMBER], померла [INFO], що є частом відкриття спадщини на належну їй 1/4 частку вказаної квартири. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. [PERSON] згідно свідоцтва про смерть, [NUMBER], помер [INFO], що є частом відкриття спадщини на належну йому 1/4 частку вказаної квартири. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] та [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. Таким чином [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO]. 02 серпня 2016 року [PERSON] написав нотаріально посвідчену заяву про відмову від прийняття спадщини на ? частку за законом в користь [PERSON]. Таким чином [PERSON] має право на 3/4 частки квартири, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], з яких 1/4 її власна частка у праві приватної спільної сумісної власності та 2/4 частки квартири спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] за законом. [PERSON] має право на 1/4 частку квартири, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], як співвласник спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вартість майна (квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS], Теребовлянського району Тернопільської області) згідно висновку про вартість майна від 16 березня 2015 року, становить - 296830 грн. Відповідно до постанови, виданої завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори № 1749/02-14 від 01 грудня 2017 року було відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що в [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] слід задовільнити, виділивши [PERSON], 3/4 частки квартири, що знаходиться [ADDRESS], з яких: на 1/4 частки вона має право як співвласник спільної часткової власності, а 2/4 частки -спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER]) та [PERSON] 1/4 частки квартири, що знаходиться [ADDRESS], на яку він має право як співвласник спільної сумісної власності, також слід визнати за ними право власності на вище вказане майно.

Outcome: approved