Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Роменської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані неможливістю оформлення спадкових прав на нерухоме майно в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцям. В судове засідання позивачі не зявилися, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити. Представник відповідача Роменської міської ради Сумської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи поклалася на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріли справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09 жовтня 1977 року та 23 травня 1951 року померли [PERSON], [PERSON], що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00019126276 від 29.11.2017 року та № 00019127366 від 29.11. 2017 року(а.с. 8, 9). Спадкоємцем всього майна після смерті останніх була [PERSON] ( після реєстрації шлюбу з [PERSON] у 1956 році прізвище [PERSON]) . 14 червня 2006 року та 17 лютого 2008 року померли [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть серії І-БП № 280248 від 24.02.2017 року та серії І-БП № 078320 від 18.02.2008 року ( а.с.10,12). 05 грудня 2015 року помер [PERSON], який був сином останніх, згідно свідоцтва про смерть серії І-БП № 254225 від 07.12.2015 року. Факти родинних відносин, реєстрацій шлюбу та прийняття спадщини встановлені зі свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON]), [PERSON] ( [PERSON]) (а.с. 13-15) та з рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2017 року по справі № 585/1808/17 № провадження 2-о/585/317/17 (а.с. 23-25). Як вбачається з довідки Комунального підприємства « Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» від 29.11.2017 року № 1011 згідно з архівною інвентарною справою житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Декабристів, 11 ( стара адреса с. Засулля, вул. Куйбишева, 8) в м.Ромни станом на 01.01.2013 року зареєстрований на підставі Свідоцтва про право власності № 333 , виданого Засульською селищною радою 14.10.1952 року згідно рішення виконкому Засульської селищної ради депутатів трудящих від 09.09.1952 року за : [PERSON] ? ч.; [PERSON] ? ч. Нерухоме майно складається з наступних будівель і споруд : житловий будинок деревяний літ. «А» загальною площею 39, 6 кв. м., жилою площею 24, 9 кв.м; погріб цегляний літ. «п/г»; огорожа дощана літ. «№». Загальна вартість нерухомого майна становить 19\~624 грн. У звязку з ліквідацією Засульської селищної ради, видати дублікат свідоцтва про право власності не є можливим (а.с.18). Згідно письмової консультації щодо оформлення спадщини від 01.12.2017 року за № 479/01-16 позивачам не може бути видано свідоцтв про право на спадщину, у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на вищевказане нерухоме майно (а.с.26). В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.

Outcome: approved