Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивачка 30.08.2021 звернулася до суду з зазначеним позовом, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 26.06.1992 відділом реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис №387. За змістом позовної заяви сторони мають двох спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] , 1992 р.н., та малолітню доньку [PERSON] , 2010 р.н. В якості причин розірвання шлюбу позивачка вказує, що спільне життя не склалося на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Строк для припинення, вважаючи конфліктну поведінку відповідача, просить не надавати. Позивачка зазначає, що спільне господарство між сторонами припинено. Вважає, що за таких обставин подальше спільне проживання суперечить інтересам її та дитини, тому, з підстав, передбачених ст. 104-105, 110, 112 СК України, просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 23.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка подала заяву за вх.№43978/21 від 20.12.2021, за змістом якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві, наполягає на задоволенні позову, просить розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, копію позовної заяви із додатками та копію ухвали від 23.09.2021 отримав, що підтверджено відповідними доказами у справі (розписка). Про причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомив, не скориставшись своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подав. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивачки, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 26.06.1992 відділом реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, 26.06.1992 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис №387. Сторони мають спільну малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області. Інших малолітніх та неповнолітніх дітей подружжя не має. Сторони не ведуть спільного господарства. Заперечень з приводу обставин, викладених у позовній заяві, відповідачем не висловлено. Про наявність майнового спору з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя сторонами не повідомлено. При розгляді справи суд виходить за таких норм чинного законодавства. Згідно з ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.1 ст.104, ч.3 ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не ведуть спільне господарство, збереження сім`ї при існуючих обставинах суперечить інтересам позивача й дитини, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111\~СК\~України суд не вважає за доцільне. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 908,00 гривень, сплачений при пред`явленні позову до суду.

Outcome: approved