Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Слобожанської селищної територіальної громади з центром у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетовської області, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] , та батьком [PERSON] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Вони є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження. 18.06.2020 року Позивачі звернулися до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини після [PERSON] , однак Позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця, оскільки Позивачі пропустили строк на прийняття спадщини. Тому Позивачам було рекомендовано звертатись до суду. Позивачі пропустили строк на прийняття спадщини у зв`язку з тим, що юридично не обізнані, та вважали себе такими що прийняли спадщину, оскільки з померлим були родиною та проживали однією сім`єю на момент смерті [PERSON] . У зв`язку з цим, позивачі просять визначити [PERSON] , [INFO] , інн - [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , інн - [NUMBER] , додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак до його початку надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Селищний голова до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без участі їх представника та вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства. Завідувач Дніпровської районної державної нотаріальної контори до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без участі їх представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , [INFO] одружилися [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською мовою). Прізвище дружини після одруження : « [PERSON] » (російською мовою). З копії свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , вбачається, що її батьками є: «Батько - [PERSON] », «Мати - [PERSON] ». З копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого виконкомом Чумаківської с/ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 08.08.1987 року прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Згідно довідки виконавчого комітету Слобожанської селищної ради № 765 від 2019 року [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала та вела сумісне господарство разом з [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. від 18.06.2020 року [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не подали у встановлений строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В матеріалах спадкової справи містяться заяви [PERSON] та [PERSON] від 18.06.2020 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне при вирішенні спору застосувати до правовідносин, що виникли між сторонами, норми ЦК України у редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України 1963 року, спадкування здійснюється за законом чи за заповітом. Часом відкриття спадщини, згідно зі ст. 525 ЦК України (1963 р.), визнається день смерті спадкодавця. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповіту [PERSON] не залишив, тому відповідно до ст. 529 ЦК України (редакції 1963 р.) право на спадщину за законом одержують спадкоємці першої черги. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК України в редакції 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК України 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Згідно п. 24 абз. 1,3,6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивачі дійсно пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки після смерті [PERSON] вважали себе такими що прийняли спадщину, оскільки проживали однією сім`єю на момент смерті спадкодавця та користувалися майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст. ст. 524,529,548,549,550 ЦК України 1963 року, Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved