overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання її та їх неповнолітніх дітей [PERSON] ,[INFO] та [PERSON],[INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №52 по вул.. З.Космодем»янської в смт. Іванків Київської області. У зв»язку з тим,що для складання мотивованого рішення необхідно значний час, відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України слід проголосити вступну та резолютивні частини рішення, надавши сторонам право ознайомитися з мотивованим рішенням 04 квітня 2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на частину домоволодіння, яке розташоване в с.Припруття Новоселицького району по вул. Пушкіна, №17, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане майно, на яку [PERSON] має право за заповітом, а [PERSON] - право на обовязкову частку. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги і та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивачів суд проводить заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство в с.Припруття Новоселицького району по вул. Пушкіна, №17 відносилося до категорії колгоспних дворів, де станом на 1990-1991 роки проживали четверо осіб, в тому числі позивачі, відповідачка та [PERSON], який помер 17 квітня 2003 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину вказаного господарства, яку [PERSON] своєчасно прийняв оскільки вступив у володіння спадковим майном, а [PERSON] в тому числі була неповнолітня на день відкриття спадщини. Позивачі не можуть оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі, оскільки покійним не було оформлено правовстановлюючого документа на спадкове майно. [PERSON] 25.03.2003 року склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON]. Оскільки [PERSON] на момент смерті [PERSON] була неповнолітньою, то відповідно вона має право на обовязкову частку згідно ст.535 ЦК УРСР, яка при наявності трьох спадкоємців першої черги становить 2/3 частин від 1/3 частини спадкового майна, що становить 2/9 частини від спадщини, та відповідно 1/18 від всього майна двору. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] має право на 7/36 частину від всього двору як частину спадщини за виключенням обовязкової частки. На підставі ст.529, 535, 549 ЦК УРСР, ст.392 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO], у віці85 років в місті Умані помер їх батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на ? квартиру [ADDRESS]. В зв?язку з тим, що батько за час свого життя не склав заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, позивачі та відповідач, у відповідності до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом, оскільки є дружиною та дітьми [PERSON]. Таким чином частка кожного спадкоємця становить 1/6 частку квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] вони, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Уманської міської державної нотаріальної контор із заявами про прийняття спадщини, однак, вони як спадкоємці не можуть набути право власності на спадкове майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право власності на нерухоме майно №13428, видане ВЧ А-1731 25.12.2000 року, який був втрачений спадкодавцем, однак який обов?язково необхідно надати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка також є представником позивача [PERSON] позов підтримала, просила задоволити та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, проти задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 квартири [ADDRESS]. Заповіпу спадкодавець не залишив. Його спадкоємцями стали його діти [PERSON], [PERSON] та дружина [PERSON]. Всі вони мають право на 1/6 частку квартири [ADDRESS], але оформити спадщину не можуть, бо спадкодавець за життя втратив оригінал правовстановлюючого документу на квартиру. На підставі ст.ст. 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею. Позовні вимоги мотивовані тим, що під час шлюбних стосунків у позивача та відповідачки народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають вони окремо. Дитина мешкає з відповідачкою. Відповідачка чинить перешкоди позивачу та матері позивача бабусі дитини, в спілкуванні з дитиною, тому вони просять усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити порядок участі у вихованні дитини та спілкування з нею. А саме безпосереднє вільне спілкування з дитиною щосуботи з 10 години до 18 години. В судовому засіданні позивачка бабуся дитини, та представник позивачів підтримали позовні вимоги, їх обґрунтування, просили позов задовольнити. Представники відповідачки позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Представник Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також висновки щодо участі батька та бабусі у вихованні дітей та спілкування з ними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що під час шлюбних стосунків у позивача та відповідачки народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають вони окремо. Дитина мешкає з відповідачкою. Вказані факти сторонами не заперечуються та підтверджені копіями свідоцтв про шлюб та народження дитини. Відповідно до висновків Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.06.2017 року та 28.08.2017 року визначено способи участі позивачів у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO], шляхом встановлення їх побачень щосуботи з 14 години 30 хвилин до 16 години 30 хвилин у присутності матері дитини та за попередньою домовленістю з матірю. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Оцінюючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що Органом опіки вірно з урахуванням віка дитини, обставин які склалися між позивачами та відповідачкою визначено спосіб участі позивачів у спілкуванні з дітьми. А тому позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд зауважує що в подальшому в звязку зі зміною віку дитини позивачі мають право на визначення порядку спілкування з дитиною в більшому розмірі. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачів слід стягнути судови й збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про часткове скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок та визнання за ними права власності, посилаючись на те, що на покійну [PERSON] було видано свідоцтво на нерухоме майно в [ADDRESS], яке являється спільною сумісною власністю в тому числі і позивачів, як майно членів колишнього колгоспного двору. В судовому засіданні позивачі та її представник підтримали позовні вимоги, оскільки житловий будинок та інші споруди є майном колишнього колгоспного двору, та відповідного кожному із ним належить 1/5 частка двору. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та не повідомила про причини неявки. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство в [ADDRESS] (раніше [ADDRESS]) відносилося до категорії колгоспних дворів та станом на 1990-1991 роки його головою була [PERSON], [PERSON] та позивачі по справі, а тому відповідно кожному із них належало по 1/5 частці двору, що підтверджується довідкою Маршинецької сільської ради №1936 від 09.12.2014 року. На ім'я [PERSON] як голови колгоспного двору було видано 19.06.1990 року свідоцтво про право власності на житловий будинок, що підтверджується його дублікатом від 19.07.2010 року, та його відповідно зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Оскільки за іншими співвласниками право власності на їх частки в даний час державою не визнається, то воно підлягає захисту судом шляхом визнання частково недійсним свідоцтва на голову двору в частині 4/5 частин та визнання за позивачами права власності по 1/5 частці за кожним як колишніми членами колгоспного двору. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, 328, 392 ЦК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Державного підприємства «Вінницькі теплові мережі» про зняття арешту з майна, мотивуючи його тим, що позивачі є власниками комунальної квартири за адресою: [ADDRESS]. Постановою державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 14.12.2007 року накладено арешт на майно боржника квартиру [ADDRESS] та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладено арешт на нерухоме майно, на підставі постанови Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 14.12.2007 року, а саме на квартиру [ADDRESS]. Згідно із відповіддю Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, станом на 05.06.2015 року у відділі відносно [PERSON] на виконанні виконавчих документів не перебуває та розяснено право на звернення до суду з метою захисту своїх прав. У звязку з цим позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача та представник третьої особи до судового засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Постановою Державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 14.12.2007 року накладено арешт на майно боржника квартиру [ADDRESS] та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 12). Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладено арешт на нерухоме майно, на підставі постанови Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 14.12.2007 року, а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно із відповіддю Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, станом на 05.06.2015 року у відділі відносно [PERSON] на виконанні виконавчі документи не перебувають та розяснено право на звернення до суду з метою захисту своїх прав (а.с. 15). Відповідно до довідки КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» № 138 від 30.04.2015 року виданої [PERSON], яка проживає за адресою: квартира [INFO] в тому, що загальний борг за теплопостачання станом на 01.05.2015 року відсутній (а.с. 16). Згідно з ст. 60 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Дніпровського РВ ГУ ДМС України в м. Києві, в якому просять зобов'язати відповідача не чинити перешкод в здійсненні права власності та зобов'язати зареєструвати їх за адресою: [ADDRESS], свої вимоги мотивуючи тим, що 03.12.2013 року вони звернулися до відповідача з приводу реєстрації їх за місцем проживання за вищевказаною адресою, однак їм було відмовлено, в зв'язку з чим вони вимушені звернутися до суду з даним позовом, за захистом своїх прав. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали до суду заяву в якій підтримують позовні вимоги та просять розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача та третьої особи до суду не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії КВ №136250 та на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2007 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 182 ЦК України та ст.. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» вказане нерухоме майно зареєстровано в КП Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації, про що в реєстрову книгу внесено запис №004902 від 25.03.2008 року. За вказаною адресою проживає позивач, його дружина та дві доньки протягом п'яти років, іншого місця проживання у них немає. Позивач [PERSON] 03.12.2013 року звернувся до Дніпровського РВ ГУ ДМС України в м. Києві з приводу реєстрації його сім'ї за вищевказаною адресою, та було надано належним чином оформлені документи, однак листом від 03.12.2013 року було відмовлено (а.с. 8). У зв'язку із відмовою відповідача в реєстрації його сім'ї, ні позивач, ні члени його сім'ї не можуть отримувати безоплатну медичну допомогу за місцем проживання, дружина позивача [PERSON] не має можливості влаштуватися на роботу, оскільки немає місця реєстрації за місцем проживання, сім'я позивача не має можливості стати на облік у поліклініку. За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до ЗМР про визнання права користування житловим приміщенням, яке звільнилося у комунальній квартирі. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у наведені доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Карлівської міськради, про встановлення факту родинних відносин . У своїй позовній заяві вони посилаються на те, що позивачі є рідним дочками [PERSON], яка померла [INFO] Документи, що підверджують родинний зв*язок збереглися, але у них допущено помилки: у свідоцтвах про народження позивачів ім*я матері вказано як «[PERSON]», а у інших документах та у свідоцтві про смерть «[PERSON]». Правильне ім*я матері «[PERSON]», даний факт підтверджується паспортом та ідентифікаційним номером, свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про право власності та іншими документами. А оскільки вирішити дане питання можливо лише в судовому порядку, то позивачі були змушені звертатися до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не з*явилися, але від них маються заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позов підтримують та просять суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, але надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечують проти задоволення позову . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.03.20108 р. ( а.с.10). У свідоцтвах про народження позивачів ( а.с.5 та а.с.6) у графі «мати» зазначено [PERSON]. Зміна дошлюбного прізвища позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.7). Зміна дошлюбного прізвища позивача [PERSON] підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану, 25.11.1989 р. вона змінила прізвище на «[PERSON]», 16.03.1995 р. одружившись вона отримала прізвище «[PERSON]» ( а.с.9). У свідоцтві про смерть ( а.с.10), копії паспорта та ідентифікаційного номера ( а.с.11), свідоцтві про право на спадщину за законом ( а.с.12), технічному паспорті ( а.с.13-15), державному акті на право власності на земельну ділянку ( а.с.16, 17) ім*я матері позивачів зазначено як «[PERSON]», що є правильним. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами . Враховуючи вищевикладене, оскільки у свідоцтвах про народження позиваців не вірно вказано ім*я їхньої матері, зазначено [PERSON] замість правильного [PERSON], що підтверджується доданими документами, а наявність розбіжностей у імені не дає позивачем змогу належним чином оформити спадщину після померлої матері, суд вважає , що даний позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Карлівської територіальної громади в особі Карлівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення . У своїй позовній заяві вони посилаються на те, що мати позивачів [PERSON] померла у віці 54 років [INFO]. Наразі виявилося, що в свідоцтві про народження дітей по батькові матері значиться- «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про смерть зафікосвано-«[PERSON]». Здійснити відповідні виправлення в актовому записі про народження в позасудовому порядку неможливо. Вищезазначені розбіжності не дають змогу ідентифікувати позивачів, як дочку та сина померлої матері- [PERSON]. До 2015 року невідповідностей записів в документах вони не помічали. Невідповідність даних у свідоцтві про смерть матері із даними, зазначеними в свідоцтвах про народження було помічено лише при зверненні до Карлівської ДНК для переоформлення спадщини. Встановити юридичний факт про те, що [PERSON] являється матір»ю [PERSON] та [PERSON], необхідно для переоформлення спадщини, так як із поданих документ неможливо визначити родинні відносини з померлою . Позивачі в судове засідання не з*явилися, але від них маються заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позов підтримують та просять суд його задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився, але надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. У свідоцтві про смерть зазначено, що [INFO] померла [PERSON] ( а.с.8). У свідоцтвах про народження позивачів ( а.с.9,10) ПІБ матері вказано як [PERSON]. До справи також додано свідоцтво про народження матері позивачів ( а.с.11). Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами . Враховуючи вищевикладене, суд вважає , що даний позов обґрунтований і підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved