Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON], звернулися до суду і просять зобов'язати директора агрофірми «Зоря» с. Лисича Балка Неробу В.М., негайно передати виділене їм комісією про врегулюванню майнових спорів майно: зернопогрузчик транспортерний КУК 5-317 грн., зварювальний трансформатор - 513 грн., автомобіль КАМАЗ 5511 [NUMBER] 1984 року - 6 369 грн., сівалку ССТ 12Б /трав'яну/ - 467 грн., будку вагову 1968 року - 2 270 грн., борону БДТ 3 - 458 грн., ваги автомобільні РС 1978 року - 210 грн., будівлю гаража на суму 13 327 гривень, та зобов'язати відповідача виплатити їм орендну плату за оренду майна за 5 (п'ять) років в сумі 1376,30 гривень., та стягнути з відповідача моральну шкоду - 10 000 гривень і понесені судові витрати: за сплату судового збору, надання правової допомоги. На підставу своїх вимог позивачі зазначили, що вони були членами КСП «Росія», а пізніше СТОВ «Зоря» с. Лисича Балка Катеринопільського району. При розпаюванні майна ними були отримані майнові сертифікати: ЧЕ-VІІІ № 125364 від 25 квітня 2002 року [PERSON] на суму 4598 гривень, [PERSON] згідно майнових сертифікатів ЧЕ-VІІІ № 125365 від 25 квітня 2002 року та ЧЕ -VІІІ б/н від 16 березня 2006 року на суму 22 928 гривень, а всього на суму 27 526 гривень. Позивачі вирішили вийти із співвласників майнових паїв і написали заяви про вихід, після чого звернулися до комісії по врегулюванню майнових спорів колишнього КСП «Росія» про виділ майна в натурі. 20 березня 2012 року комісією були розглянуті заяви [PERSON] і [PERSON] яка і виділила їм слідуюче майно: котки ЗКК-6 3 штуки - 286 гривень; зернопогрузчик транспортний КУК-5 - 317 гривень; сцепки СП 21 1986 року - 142 гривні; СП21 1986 року - 151 гривня; зварювальний трансформатор - 513 гривень; КАМАЗ-5511 1984 року - 6369 гривень, сівалку ССТ 12Б /трав»яна/ - 467 гривень, будка вагова 1968 року - 2270 гривень; культиватор КПС4 1985 року - 580 гривень; бочка ЖЗВ 32 1990 року - 305 гривень; борона БДТ 3 - 458 гривень; причіп 2ПТС4 1986 року - 341 гривня; ваги автомобільні PC 1978 року - 210 гривень, залишок коштів внести в будівлю авто гаража - 13 327 гривень. 28 квітня 2012 року комісія передавала [PERSON] і [PERSON] слідуюче майно: котки ЗКК 6 - 3 шт - 286 грн.; сцепку СГІ 21 - 142 грн., сцепку СП 21 -151 грн., сівалку ССТ 12 - 467 грн., культиватор КПС 4 - 580 грн., бочку ЖЗВ 32 - 305 грн., проте з даного майна директор агрофірми позивачам не віддав: котки ЗКК 6-3 шт. - 286 грн., сцепку СП 21 - 151 грн., сівалку ССТ 12 - 467 грн., борону БДТ 3 - 458 грн. Окрім того позивачі зазначили, що актом від 28 квітня 2012 року комісія виділене їм майно: КАМАЗ 5511, ваги автомобільні, будку вагову залишила в оренді ТОВ Агрофірма «Зоря» до 30 травня 2012 року але і після спливу вказаного терміну майно їм не передано. 10 березня 2009 року уповноважений співвласників майнових паїв Москаленко Анатолій Петрович передав в оренду ТОВ Агрофірма «Зоря» терміном на п'ять років основні засоби на загальну суму 1 229 796 грн. Позивачі зазначили, що 22 серпня 2011 року вони звернулися із заявою до голови комісії по розпаюванню майна колишнього КСП «Росія» з проханням надати їм копію договору оренди майна, перелік переданого майна в оренду і копію договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності. Проте відповіді не отримали. 04 жовтня 2011 року позивачі звернулися із заявою до прокуратури Катеринопільського району з проханням вжити відповідні міри реагування до голови комісію по розпаювання майна. В свою чергу позивачі зазначили, що їм був надана копія договору оренди і договір на спільне використання майна, де було виявлено, що 85 власників майнових паїв, в тому числі і вони не підписали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном. Окрім того, позивачі зазначили, що ними була подана заява від 20 червня 2012 року на ім'я директора ТОВ Агрофірма «Зоря» про те, що термін використання виділеного їм майна минув 30 травня 2012 року і вони вимагають його повернути, проте директор дав відповідь від 27 квітня 2012 року вих. № 140 про те, що він ніякого відношення до майна немає, а це питання до комісії по врегулюванню майнових відносин. Тому позивачі вважають, що директор ТОВ Агрофірма «Зоря» Нероба В.М. використовує належне їм майно у власних цілях і перешкоджає їм забрати своє майно, в зв'язку з чим вони звернулися з даним позовом до суду. Представник позивачів [PERSON] і позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені вище. Представник відповідача і третьої особи Трач О.В. позов не визнав, надав суду заперечення на даний позов, вважає позов надуманим, а вимоги позивачів безпідставними, тому просить відмовити у його задоволенні. Як на підставу своїх заперечень зазначив, що матеріальна шкода невиплатою орендної плати за користування майновими паями позивачам завдана не була. Позивачам потрібно в першу чергу звернутися до Комісії з організації вирішення майнових питань. ТОВ Агрофірма «Зоря» не висловлює жодних заперечень проти повернення майна позивачам. Окрім того позивачами не надано доказів нанесення їм моральної шкоди. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що в позові слід відмовити виходячи зі слідуючого. Звертаючись до суду позивачі послались на вимоги ст.ст. 386,387 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Тобто позивачі пред'явили віндикаційний позов. Як встановлено в судовому засіданні з матеріалів справи і показань позивача [PERSON] вбачається, що він та позивач [PERSON] були членами КСП «Росія», а пізніше СТОВ «Зоря» с. Лисича Балка Катеринопільського району Черкаської області і даний факт сторонами не оспарюється. В ході розпаювання майна вищезазначених суб'єктів господарювання ними були отримані майнові сетрифікати ЧЕ-VІІІ № 125364 від 25 квітня 2002 року, ЧЕ-VІІІ 125365 від 25 квітня 2002 року і ЧЕ -VІІІ б/н від 16 березня 2006 року на загальну суму 27 526 гривень (а.с. 13-15). Згідно договору про спільне володіння, користування майном, що знаходиться в спільній-частковій власності, бувші члени КСП «Росія», а пізніше СТОВ «Зоря» с. Лисича Балка Катеринопільського району Черкаської області (а.с.25-32) домовились спільно володіти, користуватись і розпоряджатись майном яке вони отримують у спільну часткову власність, як єдиний майновий комплекс, і в даному договорі є підпис позивача [PERSON], а підпис [PERSON] відсутній. Згідно договору оренди мана від 10.03.2009 року, уповноважений спілки Москаленко А.П. передав в оренду ТОВ «Агрофірма Зоря» від імені співвласників основні засоби на 5 років (а.с. 2-24), тобто майном співвласників на договірних умовах почав користуватись відповідач і відповідно п.5.1 даного договору сторони погодились що майно, яке підлягає реєстрації в державних органах (будівлі, споруд, автомобілі, самохідні машини і колісні трактори, напівпричепи, тракторні причепи і т.д.) буде тимчасово, на період дії цього договору зареєстроване відповідачем на своє ім'я, що не надає їм права власності на такі засоби. Згідно до даних протоколу засідання комісії по врегулювання майнових відносин КСП «Росія» від 20.03.2012 року вбачається, що позивачам було виділено майна на загальну суму 27526 грн., а саме: котки ЗКК-6 3 штуки - 286 гривень; зернопогрузчик транспортний КУК-5 - 317 гривень; сцепки СП 21 1986 року - 142 гривні; СП21 1986 року - 151 гривня; зварювальний трансформатор - 513 гривень; КАМАЗ-5511 1984 року - 6369 гривень, сівалку ССТ 12Б /трав»яна/ - 467 гривень, будка вагова 1968 року - 2270 гривень; культиватор КПС4 1985 року - 580 гривень; бочка ЖЗВ 32 1990 року - 305 гривень; борона БДТ 3- 458 гривень; причіп 2ПТС4 1986 року - 341 гривня; ваги автомобільні PC 1978 року - 210 гривень, залишок коштів внести в будівлю авто гаража - 13 327 гривень. Відповідно до акту прийому-передачі майна від 28.04.2012 року вбачається факт виділення в натурі позивачам слідуючого майна: котки ЗКК 6 - 3 шт - 286 грн.; сцепку СГІ 21 - 142 грн., сцепку СП 21-151 грн., сівалку ССТ 12 - 467 грн., культиватор КПС 4 - 580 грн., бочку ЖЗВ 32 - 305 грн. (а.с.19). Відповідно до акту прийому-передачі майна від 28.04.2012 року вбачається виділення майна в натурі трактора МТЗ-80, бурякопогрузчика СПС 4,2, автомобіля КАМАЗ 5511, заправщика ЗСЖ, ваги автомобільні 1975 року, будка вісова 1968 (а.с.20). Згідно довідок ТОВ «Агрофірма Зоря» № 95 і № 96 від 22.10.2013 року в яких зазначено розмір нарахованої їм орендної плати вбачається факт перебування їхнього майна в оренді відповідача, а відтак і існування між ним договірних відносин. Отже виходячи з вищевикладеного вбачається, що позивачі будучи співвласниками майнових паїв добровільно передали через представника своє право на розпорядження їх часткою в майні, тобто майно яке на момент заключення договору не було виділено їм в натурі було на договірних умовах передано відповідачу. Після прийняття рішення спілкою про виділення майна позивачам в натурі, ними було письмово підтверджено в актах прийому передачі про його отримання. При цьому позивачі в передбачений законом спосіб не зареєстрували своє право власності на виділене їм майно, яке на даний час перебуває у відповідача і даний факт представник відповідача не заперечує. Тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що звернувшись до суду та пред'явивши позов про витребування майна з незаконного чужого володіння позивачі в судовому засіданні в супереч вимогам ст.ст.10,57-60 ЦПК України не довели і не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вони є власниками майна, на негайну передачу якого директором ТОВ Агрофірми «Зоря» вони наполягають, а також не довели про те, що відповідач і третя особа на його стороні незаконно, без відповідної правової підстави заволоділи ним. Крім того, виходячи зі змісту позовних вимог, доводів сторін і матеріалів справи вбачається, що майно яке просять позивачі негайно передати їм, та сплатити орендну плату за нього, було отримано відповідачем на підставі договору оренди, а тому вказує на зобов'язальні правовідносини, що в свою чергу виключає можливість пред'явлення позову із чужого незаконного володіння взагалі, оскільки обов'язок щодо повернення майна регулюється відповідно іншим розділом ЦК України. Тобто дане майно не може вважатися таким, що вибуло з володіння власника не з його волі і як вищезазначено позивачі не довели в суді що вони є власниками зазначеного в позові майна. За таких обставин в задоволені позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.ст. 386, 387 ЦК України,

Outcome: dismissed