Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Поворської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. Зокрема, прохають: визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частин домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], та визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частину вказаного домоволодіння. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: у шлюбі позивачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON] було набуто у власність домоволодіння, розташоване по [ADDRESS]. [INFO] чоловік позивача [PERSON] - [PERSON], помер. За життя, спадкодавець [PERSON] не залишив заповітного розпорядження, а спадщину, яка відкрилась після його смерті, прийняла позивач [PERSON], як переживше подружжя та позивач [PERSON], який є рідним сином померлого. Окрім позивачів спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] є інші діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли і не претендують на спадкове майно. Позивачі, у відповідності із нормами ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З метою оформлення права власності на успадковане майно, позивачі звернулись до Ковельської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримали відмову нотаріуса вчинити вказані нотаріальні дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на підтвердження здійснення державної реєстрації права власності на належне спадкодавцеві нерухоме майно, у той час як згідно Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. У зв'язку з неможливістю надати державному нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документи на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивачі позбавлений можливості. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, позов підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Прохають суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частин домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], з яких ? частина домоволодіння є частиною позивача у спільній сумісній власності подружжя, та визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частину вказаного домоволодіння. Представник виконавчого комітету Поворської сільської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою у якій не заперечив проти задоволення позову, прохає розглядати справу за його відсутності. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, звернулись до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Даними свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 03 листопада 1977 року доводиться та обставина, що батьком позивача є [PERSON].(а.с.67). Даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02 січня 1964 року доводиться та обставина, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з спадкодавцем [PERSON] з 17 грудня 1963 року. (а.с.8) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO] в с. Поворськ Ковельського району Волинської області. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та батьки. Відтак позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідноч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦКУкраїни він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Поворської сільської ради №465 від 14 квітня 2015 року за особовим рахунком [NUMBER] погосподарської книги Поворської сільської ради за 2006 рік рахувалося господарство [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований [ADDRESS] і був виписаний у зв'язку із смертю [INFO]. Крім нього в господарстві проживає і зареєстрована з 1976 року його вдова [PERSON] та з 1977 року син - [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] у виконкому Поворської сільської ради не посвідчувався. (а.с.11). Як убачається з повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №912/02-14 від 21.05.2015 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №803/09.(а.с.37). З матеріалів вказаної спадкової справи убачається, що позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на земельну ділянку, розташовану на території Поворської сільської ради та грошові вклади. (а.с.37-38). Також даними, що містяться у спадковій справі №803/09, заведеної після смерті [PERSON], доводится та обставина, що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], окрім позивачів, немає. Відтак, аналіз досліджених вище документів свідчить про те, що єдиними спадкоємцями які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є позивачі. Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №329/01-16 від 26.02.2015 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], з посиланням на норми Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. Факт належності спадкодавцеві за життя домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], доводиться довідкою Поворської сільської ради №465 від 14 квітня 2015 року, а також витягом з погосподарської книги №2 за 2006 рік Поворської сільської ради, згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по особистому рахунку [NUMBER] по [ADDRESS], належав [PERSON] який помер [INFO] (а.с.3). Згідно витягів з Державного реєстру іпотек, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, та Державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 20 травня 2015 року №37771453, державна реєстрація права власності на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] не здійснювалась, під обтяженнями вказане майно не перебуває. Згідно даних технічного паспорту на садибний житловий будинок по [ADDRESS], виготовленого Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 29 травня 2015 року, вказане домоволодіння не містить самочинного будівництва і складається з: житлового будинку А-1, 1975 року побудови, загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м. допоміжною - 32,7 кв.м., до складу якого входять коридор площею 8,2 кв.м., кладова площею 9,0 м.кв., кімната 9,8 кв.м., кімната площею 16,9 м.кв., кімната площею 9,4 кв.м., кухня площею 15,5 кв.м.,; погрібу окремо збудованого Д-1,1975 року побудови; прибудови «а» 1975 року побудови; прибудови «б», 1975 року побудови; літньої кухні Б-1,1975 року побудови; гаража В-1, 1975 року побудови; сарая «г», 1975 року побудови; сарая Г-1, 1975 року побудови; вбиральні Е,1975 року побудови; огорожі 1975 року побудови, хвіртки 1975 року побудови та колодязя питного 1975 року побудови. З огляду на дані технічної документації на садибний житловий будинок по [ADDRESS], а також дані, що містяться у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 02 січня 1964 року, згідно яких спірний житловий будинок побудовано у 1975 році, а шлюб між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] було зареєстровано у 1963 році, спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 355, ч.1 ст. 357 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Частки у спільній частковій власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відтак частка позивача [PERSON] у спірному домоволодінні, з урахуванням її частки у спільній сумісній власності та в порядку спадкування, становить ? частини. Відповідно позивач [PERSON] набув право власності на ? частину спірного домоволодіння. Судовий збір позивачем сплачено відповідно що ціни позову. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За вказаних обставин позивачі обрали такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 355, ч.1 ст. 357, 1258, 1268, 1270 ЦК України, суд -

Outcome: approved