Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS] Позов мотивовано тим, що позивачі є співвласниками [ADDRESS], згідно свідоцтва на право власності на житло, а також витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Окрім позивачів в даному будинку зареєстровані наступні громадяни: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Останній вже в даному будинку не проживає більше двох років, оскільки виїхав за кордон разом зі своєю сім'єю на постійне місце проживання. На прохання позивачів приїхати і самостійно знятися з реєстрації в їхньому будинку відповідач відмовляється, аргументуючи це далекою відстанню та значними фінансовими витратами, однак не заперечує проти зняття його з реєстрації у вказаному будинку. Той факт, що відповідач не проживає в даному будинку підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, складеним 20 липня 2018 року депутатом Хустської міської ради - Бурч В.В. Наведене створює позивачам незручності у користуванні та розпорядженні їх власністю, позбавляє їх можливості оформити субсидію, чим порушуються їх права, через що вони звернулися з даним позовом до суду. Просили суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з»явилася, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте на електронну адресу суду надіслав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Хустського РВ Державної міграційної служби у судове засідання не з явився. Причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є співвласниками [ADDRESS] згідно свідоцтва на право власності на житло, а також витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У вказаному будинку також зареєстровані наступні громадяни: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З дослідженого в судовому засіданні акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 20 липня 2018 року депутатом Хустської міської ради - Бурч В.В., вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає за вказаною адресою більше двох років, оскільки проживає за кордоном (а.с.14). Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача у житловому будинку позивачів, позбавляє останніх можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивачі обґрунтовано та правомірно ставлять вимоги до відповідача, про визнання його таким, що втратив право на користування житлом в їх будинку, так як останній відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право на користування жилим приміщенням в будинку позивачів. Враховуючи наведене,

Outcome: approved