Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], посилається на те, що 31.03.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В позові позивачка зазначає, що подружнє життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, а тому рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.12.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Також вказує, що сторони намагались помиритись, врахувати минулі помилки, а тому прийняли рішення знову вступити в шлюб, який було зареєстровано 14.11.2014 року, актовий запис №1995. Разом з тим, як стверджує позивачка, нічого у стосунках між сторонами не змінилось, виникали ті ж самі сварки, конфлікти, а тому фактичні шлюбні відносини, ведення спільного господарства між сторонами було припинено, шлюб існує формально, однак внаслідок вагітності можливості розірвати шлюб на даний час у неї немає. Вказує, що відповідач відмовляється добровільно утримувати їх дітей, не надає матеріальної допомоги. Також зазначає, що на даний час вона проживає з дітьми в друзів, а також, враховуючи її вагітність ніде не працює, таким чином можливості утримувати дітей у неї немає. Позивачка вказує, що відповідач офіційно працює, здійснює господарську діяльність, має постійні доходи, а тому вона просить стягувати з нього аліменти у частці від його доходів, а саме в розмірі 1/2 частки від усіх його доходів. На підставі викладеного, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, однак до його початку надала суду письмову заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в сумі 5000 грн. щомісячно на обох дітей, а також просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак до початку розгляду справи надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, а саме в сумі 5000 грн. щомісячно на обох дітей. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.12.2013 року, яке набрало законної сили 23.12.2013 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). Водночас, як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-МИ №103093, 14.11.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції сторони знову зареєстрували шлюб, актовий запис №1995 (а.с.9). Під час перебування в шлюбі у сторін народились діти: донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №106629 (а.с.7) та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №192631 (а.с.8). Діти перебувають на утриманні позивачки, чого не заперечують сторони згідно поданих ними заяв. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], як батько малолітніх [PERSON] та [PERSON], зобовязаний утримувати малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно заяви відповідача, останній погоджується на стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі. А тому за наведених обставин, враховуючи думку сторін, які просять стягувати аліменти саме у твердій грошовій сумі, суд вважає, що аліменти в даному випадку слід стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000 гривень щомісячно на обох дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому судом встановлено, що у відповідача інших непрацездатних членів сімї чи дітей, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням, немає. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько малолітніх [PERSON] та [PERSON], зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з 16.03.2016 року до настання ними повноліття. Крім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial