Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивачі звернулися\~до суду\~з позовом,\~в якому\~з врахуванням\~уточненої позовної\~заяви просять,\~змінити статус\~нерухомого майна\~з квартири\~ [ADDRESS] ,\~що належить\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~на будинковолодіння\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~припинити право\~спільної сумісної\~власності на\~будинковолодіння за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~визначити за\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ по\~ј часток\~на будинковолодіння\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~стягнути з\~відповідача на\~користь [PERSON] \~сплачений судовий\~збір в\~сумі 1681,60\~грн.\~Свої позовні\~вимоги мотиує\~тим,\~шо відповідно\~до свідоцтва\~про право\~власності на\~квартиру № [NUMBER] \~від 12.12.2002\~р.\~виданого ЛМР\~квартира №2\~в будинку\~ [ADDRESS] на\~праві спільної\~сумісної власності\~належить громадянам:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . Як вбачається\~з наказу\~№ 17-Д\~від 04.04.2003\~р.\~Управління житлово-комунального\~господарства ЛМР\~«Про зняття\~з балансу\~міської ради\~приватизованих житлових\~будинків»,\~знято з\~балансу міської\~ради житловий\~будинок [ADDRESS] ,\~загальною площею\~255,7\~кв.\~м.\~10.03.2020\~р.\~розпорядженням Залізничної\~районної адміністрації\~ЛМР №155\~було розділено\~будинковолодіння [ADDRESS] \~на два\~самостійних з\~присвоєнням окремих\~поштових адрес. З метою\~внесення змін\~в технічну\~документацію необхідно\~звернутися до\~державного реєстратора\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~однак відповідач\~відмовляється надати\~згоду,\~для належного\~оформлення права\~власності на\~будинковолодіння. Враховуючи вищевикладені обставини, вони позбавлені можливості встановити своє право власності на належне їм нерухоме майно у загальному порядку, окрім судового. Просять позов задоволити. Ухвалою від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. 30.11.2020 р. надійшов відзив від відповідача, в якому останній зазначив, що позивачі з пропозицією змінити статус нерухомого майна до нього не звертались, перешкод щодо зміни статусу він не створює. Вказує, що на його вимогу позивачі не надали йому необхідних документів на належне їм майно, а тому для вирішення спору необхідно спочатку встановити відповідність всіх наявних споруд технічній документації. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник позов підтримали, просили такий задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказавши, що сторона позивачів не надає йому жодних нотаріально засвідчених документів, що є причиною його заперечення позовних вимог. Додатково зазначив, що заперечує проти визначення часток, окільки позивачами здійснені незаконні надбудови та прибудови, які не узаконені в установленому законом порядку, а, відтак, на його думку, визначати чатки з такого володіння законних підстав немає. Представники третіх осіб проти задоволення позову не заперечили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч.1 ст.5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Квартира належить сторонам на праві приватної, спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру /а.с. 9/. Згідно наказу Управління житлово-комунального господарства ЛМР № 17-Д «Про зняття з балансу міської ради приватизованих житлових будинків» від 04.04.2003 року житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 255,7 кв. м. знято з балансу міської ради. Львівським комунальним підприємствам надано розпорядження передати за актом згадану будівлю власникам приватизованого житла. Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки внести відповідні зміни в інвентаризаційні справи відповідно до даного наказу /а.с. 10/. З розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 10.03.2020 р. № 155 «Про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] на два самостійних» вбачається, що будинковолодіння [ADDRESS] розділено на два самостійних з присвоєнням окремих поштових адрес. Співвласникам рекомендовано звернутися до суб`єктів господарювання всіх форм власності, які здійснюють технічну інвентаризацію обєктів нерухомого майна та збереження інвентаризаційних справ, для внесення змін в технічну документацію /а.с. 11/ Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивачів про зміну статусу нерухомого майна з картири на будинковолодіння є безпідставною та необгрунтованою, так як на момент звернення позивачів до суду вказане нерухоме майно має статус будинковолодіння, що підтверджується вищенаведеним розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 10.03.2020 р. № 155 «Про розподіл будинковолодіння [ADDRESS] на два самостійних», а також копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 07.02.2020 року, а тому підстави для судового захисту в цій ситуації відсутні /а.с. 52-57/. Щодо вимог позивачів про припинення права спільної сумісної власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , та визначення за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по ј часток на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з\~тим,\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~372\~Цивільного кодексу\~України,\~передбачено,\~що майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними.\~У разі\~поділу майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними або\~законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи вищенаведені норми, та те, що сторони не заперечують, що вони користуються саме по ј будинковолодіння [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що розмір частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] становить по 1/4. При цьому суд відхиляє доводи відповідача з приводу наявності самочинного будівництва за вказаною адресою, оскільки предмет та підстава позову є відмінними, що не може бути перешкодою для визначення часток всіх співласників. Питання щодо наявності самочииного будівництва не входить до предмету доказування в межах даної справи, а може бути предметом окремого судового провадження.

Outcome: partial