Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 24 жовтня 1992 року із [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Лукавецькою сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №23. Від шлюбу є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час повнолітні. Зазначила, що прожили з [PERSON] більше двадцяти років, але одруження виявилось невдалим, оскільки він зловживав спиртними напоями, в стані алкогольного напоями вчиняв сварки та скандали, ображав її та виганяв з будинку. Через відношення [PERSON] між ними поступово погіршились відносини, що призвело до припинення між ними сімейно-шлюбних відносин та ведення спільного господарства, з січня 2016 року разом не проживають. Відповаідач [PERSON] відмовляється від розірвання шлюбу у органах РАЦСу, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Просить розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 24 жовтня 1992 року виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №23, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Кузик». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу, на примирення не погоджувався, однак заперечував щодо зазначених позивачкою [PERSON] причин розірвання шлюбу, зазначив, що алкоголем не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувався, по місцю роботи та проживання характеризується з позитивної сторони. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24 жовтня 1992 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-МИ №445297, виданого 24.10.1992 року Лукавецькою сільською радою, Вижницького району Чернівецької області. Від шлюбу є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час повнолітні. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище «Кузик». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved