Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду із позовною заявою, де просять суд ухвалити рішення, яким звільнити майно з-під арешту, а саме 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом припинення заборони за номером запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 1688710, яка була проведена на підставі обтяження договору купівлі-продажу б/н від 21 серпня 1987 року Першої Кременчуцькою державною нотаріальною конторою. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 21 серпня 1987 року між ними з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, яка діяла від імені продавця [PERSON] за дорученням, був укладений договір купівлі-продажу 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Право власності за [PERSON] та [PERSON] на 1/5 частину вказаного будинку зареєстровано в КП МБТІ міста Кременчука за реєстровим номером 1919 від 07 вересня 1987 року. Позивачі зазначають, що будь-яких претензій з боку продавця до них до цього часу не має; вищевказаний договір купівлі-продажу будинку на даний час є чинним, будь-які виконавчі провадження відносно позивачів по стягненню заборгованості за цим договором не заводились. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна за номером 77603563 від 02 січня 2017 року вбачається, що наявна заборона за реєстраційним номером обтяження 1688710 на спірний будинок. Позивачі зазначають, що накладення арешту на нерухоме майно, яке належить їм на праві власності, перешкоджає здійсненню їхнього права розпоряджатися даним майном, у зв'язку із чим позивачі і вимушені звернутись до суду. В судове засідання позивач, [PERSON], не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Представник позивачів, [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду клопотання, згідно якого просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач, [PERSON], не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Представник третьої особи, Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори ГТУЮу Полтавській області - державний нотаріус Шишакова Н.А., в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду клопотання, згідно якого просила розглянути справу без її участі та зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 21 серпня 1987 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], з однією сторони, та [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Пахоруковою О.Б., та зареєстрований в реєстрі за номером 2254. За вказаним договором [PERSON] та [PERSON] придбали 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Відповідно до положень статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність набуття позивачами, [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. На даний час [ADDRESS] перейменований на [ADDRESS] на підставі розпорядження міського голови від 18 лютого 2016 року №58-Р «Про перейменування вулиць, провулків, тупиків, проїздів, парків та скверів міста Кременчука», рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 31 травня 2016 року «Про перейменування вулиць міста Кременчука». Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна за номером 77603563 від 02 січня 2017 року, на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], власниками якої є [PERSON] та [PERSON], накладено обтяження у виді заборони (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 1688710. Дане обтяження зареєстровано Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі договору купівлі-продажу б/н від 21 серпня 1987 року. Факт накладення арешту на частину спірного будинку підтверджується також записом від 21 серпня 1987 року Реєстру накладених і знятих арештів (заборон) №1125 з 18 травня 1960 року по 1992 рік. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, існування накладеного арешту на майно, що належить позивачам на праві власності, перешкоджає їхньому законному праву володіти та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, а існування обтяження обмежує права власників у здійсненні ними вказаних прав, приймаючи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та [PERSON], у зв'язку із чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved