Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому прохають визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини домоволодіння, яке знаходиться в с. Лютенька Гадяцького району по пров. Глиняному, 48, що є спадщиною після смерті чоловіка, [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на належну йому 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, на яку відсутні правовстановлюючі документи; визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини домоволодіння, яке знаходиться в с. Лютенька Гадяцького району по пров. Глиняному, 48 і складається в цілому з позначених в техдокументації літерами А-1,а житлового будинку, Б,б літньої кухні, В,в сараю з погребом, Г гаража, Д гаража, Е літньої кухні, розташованого на земельній ділянці площею 0,10 га фонду сільської ради. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача територіальної громади в особі Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, Проти позовних вимог позивачів не заперечує. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно копій свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 289319 від 05.03.1975 року та свідоцтва про народження серії І-КЕ № 373453 від 18.08.1975 року, [PERSON] 05.03.1975 року уклав шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Від спільного шлюбу у них 25.07.1975 року народився син [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 056102 від 19.10.2006 року [PERSON] помер 19 жовтня 2006 року (а.с. 12). [PERSON] був зареєстрований та проживав на день смерті 19.10.2006 року в с. Лютенька по пров. Глиняний, 48. На день смерті разом з ним була зареєстрована [PERSON], дружина. Інших зареєстрованих станом на 19.10.2006 року за вищезазначеною адресою не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 11.03.2016 року № 02-46/318 (а.с. 4). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 11.03.2016 року № 02-46/316, домоволодіння в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області по пров. Глиняний, 48, згідно погосподарської книги № 19 особового рахунку № 1772 станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору, членами якого були: голова двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Земельна ділянка при домоволодінні у розмірі 0,10 га не приватизована та належить до фонду сільської ради (а.с. 5). Відповідно копії технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться за адресою: пров. Глиняний, 48, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, вбачається що дане домоволодіння складається з житлового будинку А-1,а, літньої кухні Б,б, сараю з погребом В,в, гаража Г, гаража Д, літньої кухні - Е (а.с. 14, 15). 09.03.2016 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, пров. Глиняний, 48, що залишилась після померлого [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене майно (а.с. 16). Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 179 від 23.03.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.03.2016 року, після померлого 19.10.2006 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 445/2007 заведена на підставі фактичного прийняття. 18 червня 2007 року видавались свідоцтва про право на спадщину на імя дружини померлого, [PERSON] (земельна ділянка та майновий пай). Відомості про інших спадкоємців відсутні (а.с. 33, 34). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2007 року вбачається, що спадкоємцем майна в цілому після померлого 19.10.2006 року є його дружина [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 2,880 га, розташованої на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 30). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 ЦК Української РСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається з ч.ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч. 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало на праві сумісної власності як членам колгоспного двору, тобто по 1/3 частині кожному, домоволодіння, що знаходиться в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, пров. Глиняний, 48. 19.10.2006 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину за законом, зокрема і на належну йому 1/3 частину вищезазначеного домоволодіння прийняла його дружина [PERSON] Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved