overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 08.02.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №103. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. Стали часто виникати сварки, відсутнє порозуміння, повага один до одного, існують різні погляди на життя. На даний час відсутні спільні інтереси, що призвело до повного взаємного відчуження. Шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, вказує, що з відповідачем по справі не проживає з 15 травня 2016 року. Відповідач в судове засідання, призначене судом після надання терміну на примирення, не зявився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, вказує, що сторони разом не проживають з 15 травня 2016 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 08 лютого 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №077179 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №186708 (а.с.10). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з 15 травня 2016 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує також і той факт, що сторонам судом надавався термін на примирення, під час якого вони не примирилися (а.с.18). Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 09.07.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №928. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Позивачка вказує, що сімейні стосунки між сторонами склались невдало. У сім'ї періодично виникають безпричинні сварки, ініціатором яих виступає відповідач [PERSON] Стверджує, що спільна з відповідачем сім'я розпалась, шлюб носить формальний характер, спільне господарство сторонами не ведеться. Також вказує, що примирення між сторонами неможливе, а тому шлюб слід розірвати. При цьому близько року сторони спільно не проживають. Окрім цього просить покласти на відповідача витрати, пов'язані з розірванням шлюбу та судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім того, позивач вказала, що з відповідачем з 2014 року шлюбні відносини не підтримують та просила суд не надавати строк на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, просить суд не надавати строк на примирення, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, також відповідач вказав, що подружні стосунки з позивачкою не підтримує з 2014 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 09.07.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №928, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з 2014 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили самі сторони. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Також з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 487,20 грн. сплачений останньою при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 11.09.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1541. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. З 2015 року між сторонами постійно виникали сварки через різні погляди на сімейне життя. Відсутність між ними порозуміння та спільної думки щодо звичайних побутових питань призвели до повного розриву сімейних відносин. Позивачка вважає, що подальше спільне з відповідачем проживання та збереження шлюбу є неможливими і такими, що суперечать її особистим інтересам. Також вказує, що з серпня 2015 року подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, наміру зберігати сім'ю позивачка не має. При цьому спір про поділ майна відсутній. На основі викладеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, вказує, що між сторонами втрачено почуття любові, поваги, спільно не проживають з 07.08.2015 року, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 11 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1541, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та з серпня 2015 року проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 13.09.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1563. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що починаючи з 2016 року у неї з чоловіком почались постійні сварки і непорозуміння. Відповідач постійно її принижував, ініціював конфлікти, вчиняв сварки за відсутності для цього будь-яких підстав. За час перебування в шлюбі сімя не склалась через несумісність характерів сторін, різницю у поглядах на життя, втрату любові один до одного. Подальше сумісне життя сторін, як і примирення чи збереження шлюбу є, на думку позивачки, неможливими. Фактичних шлюбних відносин з відповідачем вона не підтримує і спільного господарства з ним не веде з березня 2016 року, кожен з них живе окремо своїм власним життям. Стверджує, що розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, що й фактично відбулось на момент її звернення з позовом про розірвання шлюбу до суду. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, вказує, що з відповідачем по справі не проживає з березня 2016 року. Відповідач в судове засідання не зявився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 13 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1563, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- МИ №101861 (а.с.7). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №211362 (а.с.8). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Разом з тим, через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з березня 2016 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 14.02.2012 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.12.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. 24.09.2014 року сторони повторно зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернівецькій області, актовий запис №1650. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Спільне господарство сторонами не ведеться з серпня 2016 року, оскільки спільне проживання припинено з 25.08.2016 року. Позивач переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та такі, що суперечитимуть її інтересам. Спору про поділ майна немає. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує, просить не надавати термін на примирення та вказує, що подружні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року. Відповідач в судове засідання не зявився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 24 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1650, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №131831 (а.с.8). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №267411 (а.с.7). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з серпня 2016 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджує позивач. Від належним чином повідомленого відповідача - будь-яких заперечень на позов не надійшло. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 14.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1757. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою. Позивачка зазначає, що після реєстрації шлюбу вони тривалий час проживали однією сім'єю та зрозуміли, що подальше спільне проживання є неможливим через різні погляди на сім'ю та сімейні взаємовідносини. Позивачка вважає, що основною причиною розпаду сім'ї стала різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри між сторонами. Вказує, що вона втратила почуття довіри, любові до відповідача, а тому подальше сімейне життя неможливе. Також вказує, що між сторонами досягнуто згоди з приводу утримання спільної дитини та спір про поділ майна відсутній Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім того, позивач вказала, що з відповідачем з березня місяця 2014 року шлюбні відносини не підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, просить суд не надавати строк на примирення, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 14.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1757, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з березня 2014 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили самі сторони. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 14.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, актовий запис №2382. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: донька [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, ведення спільного господарства. Стверджує, що відповідач постійно предявляє їй необґрунтовані претензії, спільне життя між ними є нестерпним. При цьому, вказує позивачка, фактичні шлюбні відносини між сторонами не підтримуються більше року, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, а тому подальше збереження сімї є неможливим та суперечитиме їх інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім того, позивач вказала, що з відповідачем з 2014 року шлюбні відносини не підтримують та просила суд не надавати строк на примирення, окрім того проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 14.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2382, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- АМ №106785 (а.с.7). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-МИ №175099 (а.с.8). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з 2014 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивачка[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 14.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1908. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Кожен зі сторін живе відокремленим життям близько півроку. Між ними відсутні почуття любові, взаємності та взаєморозуміння. Стверджує, що між сторонами відсутні спільні питання, спільні рішення, також відсутній спільний бюджет. Намагання налагодити спільне життя не дали результату, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Вказує також, що на примирення категорично не погоджується. На основі викладеного просить розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб між сторонами. Також вказала, що сторони разом не проживали, намагалась зберегти шлюбу, однак це результату не дало. Між ними втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння, просила суд не надавати термін на примирення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Вказав, що він втратив почуття любові, довіри до дружини, підтвердив той факт, що сторони у 2014-2015 роках приблизно по півроку не проживали разом, він намагався зберегти шлюб, але це результатів не дало. Вказав, що на примирення не погоджується. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 14.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1908, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №074283 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-МИ №205341 (а.с.6). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та близько півроку проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні самі сторони. Крім цього, сторони в судовому засіданні категорично заперечували щодо надання їм терміну на примирення. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved