Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом про виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення та стягнення судового збору. В обґрунтування зазначили, що вони та [PERSON] є власниками житлового будинку за адресою [ADDRESS]. В даному будинку також зареєстрована відповідач, яка є колишньою дружиною позивача [PERSON] Відповідач час від часу приходить до будинку жити, без їх згоди. Приводить своїх друзів з якими розпиває спиртні напої та нищить майно. Систематично влаштовує сварки та заподіює тілесні ушкодження. Дані конфлікти відбуваються в присутності малолітнього [PERSON]. Відповідач в утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг участі не приймає. Натомість самовільно користується всім майном позивачів та недбало до нього ставиться (б'є посуд, зламала пральну машину, нищить одяг та інш.). Це призводить до неможливості проживання разом з відповідачем. Жодні прохання та заходи громадського впливу бажаних результатів не дали. Добровільно звільнити приміщення відповідач не бажає. В судовому засіданні позивачі та третя особа просили суд задовольнити даний позов, так як неправомірні дії відповідача не дають їм можливості скористатися своїм правом власності на вказаний будинок. Відповідач в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову так як вказані позивачами обставини не відповідають дійсності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що сторін по справі знає як своїх сосудів. Відповідач коли з'являється вчиняє сварки. Одного разу прийшла зі своїм батьком та нанесла удар в обличчя [PERSON], після чого вона забрала позивача до себе і чикали приїзду працівників міліції. Також від позивача дізналася, що коли вона була в себе вдома, приїхала відповідач з друзями, проникли через кватирку в будинок та болгаркою зрізали з середини замок. Свідок [PERSON] також підтвердила наявність конфліктних ситуацій зі сторони відповідача по відношенню до позивачів. Суд заслухавши учасників процесу, дослідив в сукупності та оцінив докази в межах їх допустимості, прийшов до переконання про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власниками будинку за адресою [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 кожний, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15). Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Аналогічна норма зазначена і в ст. 150 ЖК УРСР. Відповідно до довідки Кіровської сільської ради Ф.3 відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаному будинку (а.с.16). Суд вважає доведеними ті обставини, що між власниками будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виникли конфліктні ситуації і як наслідок неможливість повноцінно використовувати своє право власності, передбачене ст.321 ЦК України, в зв'язку з неправомірною поведінкою відповідача. Дані обставини знайшли своє підтвердження у показаннях свідків зі сторони позивача, так і в письмових доказах, а саме з акту обстеження житлово-побутових умов від 13.02.2014 р., з якого вбачається, що під час огляду депутатом Кіровської сільської ради (а.с.18) відповідач п'ять разів під час його приходу була відсутня. Зі слів сусідів її поява призводить до сварок та погроз. В матеріалах справи знаходяться висновок ОВС по зверненню [PERSON] (а.с.25) щодо сварки колишньої невістки [PERSON] та супровідний лист (а.с.24) з якого вбачається, що з [PERSON] проведена профілактична бесіда. Відповідно до виписки з історії хвороби [PERSON] (а.с.43-47) остання з 23.06. по 02,07.2014 р. перебувала на лікуванні з приводу струсу головного мозку, забою шийного відділу, забій м'яких тканин кінцівок та грудної клітки з права. Вказала, що побила невістка. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2014 р., яким встановлено, що 15.07.2014 р. відповідач з трьома друзями зірвали замок на дверях вказаного будинку, вчинили безлад, погрожували розправою [PERSON] та [PERSON] (а.с.62). Аналізуючи зміст даних доказів, суд приходить до переконання, що між сторонами виникають часті конфлікти на побутовому рівні, ініціаторами яких є відповідач. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З даних правовідносин вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, тому вона була зареєстрована в будинку чоловіка. Сімейні відносини з даними особами були припинені в наслідок розірвання шлюбу, відповідно до рішення суду від 2010 р. (а.с.23). Таким чином відповідач перестала бути членом сім'ї позивачів. Остання час від часу проживає окремо в кімнаті, не сплачує за комунальні послуги, не веде спільного господарства. Не був укладений між сторонами договір найму, відповідно до ст.158 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Таким чином позивачі мають право на захист своїх права власності, відповідно до ст.275 ЦК України, та ст.116 ЖК України, так як є належними власниками даного будинку, зважаючи на відносини, які склалися між позивачами та відповідачем. Порушення своїх прав довели належними доказами. Натомість відповідач, відповідно до ст.10,60 ЦПК України, не надала жодних належних та допустимих доказів в заперечення даних обставин та безпосередньо позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved