Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, який уточнили, мотивують тим, що 16.07.2015 року о 15.50 год. в м. Суми по вул. Леваневського навпроти зупинки громадського транспорту «СМВО ім. Фрунзе» відбулося зіткнення велосипеда, під керуванням [PERSON] та моторолера «Zhejiang», під керуванням [PERSON], які рухалися, в напрямку вул. Металургів. У наслідок дорожньо-транспортної події [PERSON], пасажир моторолера, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого оскольчатого перелому середньої треті лівої ключиці зі зміщенням після МОС (23.07.2015 р). Закритий перелом лонной і седаліщної кістки зліва з больовим синдромом. Порушення статики і ходьби. Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.10.2015 року, [PERSON] за порушення Правил дорожнього руху України було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розміні 340 гривень. Внаслідок даного ДТП позивачам завдано матеріальну та моральну шкоду. Розмір матеріальної шкоди завданої позивачці [PERSON], яка підлягає відшкодуванню, визначаю у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат - у сумі 1992 гривні 82 копійки та позивачеві [PERSON] - у сумі 850 гривень. До того ж, [PERSON] понесені витрати на правову допомогу у сумі 1500 гривень, як і [PERSON] також понесені витрати на правову допомогу у сумі 1500 гривень. А також позивачі вважають розумним і справедливим визначити розмір відшкодування завданої позивачці [PERSON] в сумі 40000 гривень. Тому позивачі просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 850 гривень у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, кошти 1500 гривень витрат на правову допомогу та судовий збір у сумі 551 гривень 20 коп. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 1992 гривні 82 копійки у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди, кошти в сумі 40000 гривень на відшкодування завданої їй моральної шкоди, кошти у сумі 1500 гривень витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивачі свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав частково, а саме погодився з розміром матеріальної шкоди, завданої позивачам в розмірі 850 грн. та 1992,82 грн., з розміром відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. та 1500 грн. та судовим збором в розмірі 551,20 грн. З розміром моральної шкоди в розмірі 40000 грн. не згоден, вважає її неспіврозмірною та однак згоден на відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000 грн. Вислухавши позивачів, відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2015 року о 15.50 год. в м. Суми по вул. Леваневського навпроти зупинки громадського транспорту «СМВО ім.. Фрунзе» відбулося зіткнення велосипеда, під керуванням [PERSON] та моторолера «Zhejiang», під керуванням [PERSON], які рухалися, в напрямку вул. Металургів. У наслідок дорожньо-транспортної події [PERSON], пасажир моторолера, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого оскольчатого перелому середньої треті лівої ключиці зі зміщенням після МОС (23.07.2015 р). Закритий перелом лонной і седаліщної кістки зліва з больовим синдромом. Порушення статики і ходьби. Зазначені тілесні ушкодження не були небезпечними для життя у момент їх заподіяння та потягнули за собою довготривалий розлад здоров'я (більше 21 дня) і по цим критеріям згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Велосипедист [PERSON] переїжджав проїзну частину за межами пішохідного переходу у безпосередній близькості до перехрестя, при цьому останній рухався між транспортними засобами, що унеможливлювало його своєчасного виявлення водієм [PERSON], який рухався по першій смузі вул.. Леваневського у напрямку вищезазначеного перехрестя, що й призвело до зіткнення транспортних засобів. Отже [PERSON] не впевнився у відсутності безпеки для руху. В діях відповідача [PERSON] встановлено невідповідність вимогам пунктів 2.3.6, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, порушення яких знаходиться в прямому причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, в той час як було встановлено під час досудового розслідування у діях водія [PERSON] порушень ПДР України встановлено не було. Старшим слідчим ВДТП СВ СМВ УМВС України в Сумській області Зіненком О.О. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015200440004128 від 17.07.2015 року закрито в зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 291 КК України, про що винесена постанова про закриття кримінального провадження від 30.09.2015 року. Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.10.2015 року, [PERSON] за порушення Правил дорожнього руху України було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розміні 340 гривень. При розгляді адміністративного матеріалу [PERSON] свою провину, у вчиненні ДТП, визнав. Відповідно до ч. 3. ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що внаслідок даного ДТП позивачу [PERSON] було завдано матеріального збитку у вигляді пошкодження транспортного засобу моторолера «Zhejiang» та аксесуарів до нього, а саме: 2 дзеркала заднього виду вартістю 170 грн., пластини передні - вартістю 390 грн., шлем відкритий вартістю 290 грн., загальною вартістю 850 грн. Судом встановлено, що висновком судово-медичної експертизи за № 1221, проведеної експертом Сумського обласного бюро СМЕ встановлено, що [PERSON] має тілесні ушкодження у вигляді закритого оскольчатого перелому середньої треті лівої ключиці зі зміщенням після МОС (23.07.2015 р.) За критий перелом лонной і седаліщної кістки зліва з больовим синдромом. Порушення статики і ходьби, які виникли від дії тупих предметів і могли утворитись в строк та за обставин дорожньо-транспортної пригоди і за своїм характером тягне тривалий розлад здоров'я - на строк понад 21 день - і за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В зв'язку з цим [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в другій ортопедичній лікарні 1-й міській клінічній лікарні з 16 по 31 липня 2015 року. Потерпіла за рахунок власних коштів придбала у аптеці ряд лікарський засобів та матеріалів медичного призначення для проведення операції та лікування в післяопераційний період на загальну суму коштів у розмірі 1992 гривні 82 коп., про що свідчать фіскальні чеки як розрахункові документи, додані до цієї позовної заяви. Таким чином, розмір матеріальної шкоди завданої позивачці [PERSON], яка підлягає відшкодуванню, визначаю у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат - у сумі 1992 гривні 82 копійки та позивачеві [PERSON] - у сумі 850 гривень. Згідно п. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій нанесені збитки (майнова шкода) в результаті порушення її громадянських прав, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1187 ЦК України вказує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Стаття 1192 ЦК України передбачає як спосіб відшкодування шкоди завданої майну потерпілого шляхом відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Крім того, як передбачено ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Суд вважає, що збитки завдані [PERSON] у розмірі 1992 гривні 82 коп., про що свідчать фіскальні чеки як розрахункові документи, та збитки завдані [PERSON] у вигляді пошкодження транспортного засобу моторолера «Zhejiang» та аксесуарів до нього, а саме: 2 дзеркала заднього виду вартістю 170 грн., пластини передні - вартістю 390 грн., шлем відкритий вартістю 290 грн., загальною вартістю 850 грн., є належним та допустимим доказом розміру завданої матеріальної шкоди, відповідач визнає вказані збитки. Виходячи з вищевикладеного суд вважає позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків у вищевказаному розмірі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З урахуванням вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, характер і тривалість цих страждань, його вік, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках. Суд вважає, що під час судового розгляду достовірно встановлено, що позивач [PERSON]ФІ. дійсно зазнала моральних збитків оскільки в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження, перенесла хірургічні операції, її звичайне життя зазнало змін та потребує додаткових зусиль для його відновлення. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачці [PERSON], в розмірі 20000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] належить стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. та відшкодування 1500 грн. судових витрат на правову допомогу, та стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] відшкодування 1500 грн. судових витрат на правову допомогу.

Outcome: partial