Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 19 вересня 2008 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1630. Під час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя, позашлюбних відносин та сварок, які часто виникали з цього приводу. Відповідач в квітні 2013 року покинув сім'ю, з цього часу шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільного господарства. Відповідач не цікавиться життям своєї сім'ї та дуже рідко відвідує доньку, що підтверджує відсутність бажання та можливість в подальшому спільного проживання та налагодження сімейних відносин. Зазначає, що їй відомо, що відповідач має іншу сім'ю. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Миритись не бажає. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. 03 квітня 2015 року позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття Позивачка [PERSON] в судовому засіданні збільшення позовні вимоги підтримала та уточнила їх, суду пояснила що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на шлюб та сім'ю, в результаті чого постійно виникали сварки. На протязі двох років проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. В даний час у неї є інший чоловік, у відповідача є інша жінка. Відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини. Матеріально відповідач забезпечений, стан здоров'я добрий, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 3 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що дійсно сім'я розпалась через різні характери, в результаті чого виникали сварки. Підтвердив, що на протязі двох років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. У нього є інша жінка, з якою він проживає більше року. На примирення не згідний, просив розірвати шлюб. Вказав, що з 10 квітня 2015 року він прийнятий на роботу на посаду адміністратора ФОП [PERSON], згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 19 вересня 2008 року у відділі РАЦСу Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 1630 (а.с.4), мають від проживання у шлюбі одну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, сварки, які виникали між сторонами на протязі певного проміжку часу. Подружні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року, з цього часу не ведуть спільного господарства та проживають окремо. На примирення сторони не згідні. У позивачки є інший чоловік, з яким вона зустрічається, у відповідача є інша жінка з якою він проживає. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Відповідно до довідки від 10 квітня 2015 року, [PERSON] працює на посаді адміністратора ФОП [PERSON], з 10 квітня 2015 року. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Відповідач є працездатним, має регулярний дохід. Відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свою доньку. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні не має. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: partial