Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника - адвоката Романенка Є.О. звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 07 червня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться у неї на утриманні. Життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, однією сім`єю не проживають. Всі намагання нормалізувати сімейне життя не досягли позитивного результату. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам. Спорів щодо спільного майна на даний час не виникає. Позивач зазначає, що відповідач не надає допомоги дитині, що, враховуючи рівність прав та обов`язків обох батьків, не забезпечує мінімальний гарантований державою прожитковий мінімум дитини відповідного віку. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. 19 березня 2020 року відкрито провадження по зазначеній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням судового засідання на 22 травня 2020 року, на 09 год. 30 хв. 22 травня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12 серпня 2020 року на 10 год. 00 хв. у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача. В дане судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 07 червня 2018 року, який зареєстровано Зарічним районним у м. Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 298 (а.с. 3). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Так як відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень з приводу заявленого позову не висловив, заяв з приводу необхідності надання строку для примирення між подружжям не заявляв, суд приходить до висновку, що доводи позову про неможливість збереження сім`ї є обґрунтованими, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступні обставини. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що щомісячний розмір аліментів в розмірі ј частини заробітної плати відповідача, щомісяця, з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 10 березня 2020 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням вимог про розірвання шлюбу необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., а також в зв`язку із задоволенням вимог про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved