Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 28.12.2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути їй перешкоди у користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом виселення з квартири відповідача [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до заповіту посвідченого 13.11.2014 року [PERSON] , якій на праві власності належала квартира [ADDRESS] , на випадок своєї смерті заповіла дану квартиру своєму сину [PERSON] . Окрім того, у вказаному заповіті [PERSON] зобов`язала свого сина [PERSON] надати [PERSON] право довічного проживання у спірній квартирі. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] на сьогодні є громадянином Російської Федерації та проживає в м.Санкт-Петербург та у зв`язку зі своєю роботою не може приїхати до України для оформлення права власності на квартиру. Проте, відповідно до довіреності від 24.11.2014 року [PERSON] уповноважив її оформити спадкові права на майно, що залишилось після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] та надав право їй представляти його інтереси з питань управління та експлуатації квартири, що розташована за вищевказаною адресою. Вважає, що на підставі заповіту та довіреності має право користуватися спірною квартирою. Щодо відповідача, то останній шляхом підроблення рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем зареєстрував за собою право власності на квартиру [ADDRESS] . Реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за [PERSON] було скасовано постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 року. Однак, незважаючи на те, що відповідач не є власником спірної квартири та навіть не зареєстрований в ній, він продовжує проживати у ній, тим самим чинить перешкоди їй у її праві проживання у вказаній квартирі. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Гаврилова Д.В. від 05.02.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2018 року у зв`язку з тим, що суддя Гаврилов Д.В. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/22892/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 року, головуючим у справі визначена суддя Рядча Т.І. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Рядчої Т.І. від 25.09.2018 року справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 14.11.2018 року через те, що суддя Рядча Т.І. не може продовжувати розгляд справи, оскільки перебуває на лікарняному, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/22892/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2018 року, головуючим у справі визначена суддя Хайдарова І.О. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 15.11.2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/22892/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2019 року справу прийнято до провадження судді Ус О.В. в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.04.2019 року судове засідання відкладено, витребувано у приватного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . 26.04.2019 року від приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №67/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 19.10.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволені позову. Вказав, що у відповідності до приписів ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину за заповітом. Крім того, оскільки [PERSON] не прийняв спадщину, відповідно [PERSON] є такою, що не набула права довічного проживання у спірній квартирі. Ухвалами Херсонського міського суду Херсонської області від 22.03.2021 року у задоволенні клопотань представника відповідача адвоката Лапко Е.М. про відкладення, зупинення розгляду справи, залучення третьої особи відмовлено за необгрунтованість; вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, змінено судове засідання за суттю підготовчим засіданням; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представником позивачки подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи у відсутність, просив відмовити у задоволенні позову. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло виданого 10.06.1994 року Фондом комунального майна м. Херсона та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.12.2012 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Дергільовою О.Г. за реєстровим №1-3007, належить квартира [ADDRESS] (арк. справи 17,18). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.11.2014 року (арк. справи 20). З матеріалів спадкової справи №67/2014 заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено наступне. 24.11.2014 року до приватного нотаріуса Комаренко А.М. звернувся [PERSON] з заявою в якій вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] на день її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира за місцем її останнього проживання, житловий будинок та відповідна земельна ділянка [ADDRESS] , грошові вклади та інше майно, яке вона заповіла йому за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. 13.11.2014 року за реєстровим №1394, яке він приймає (арк. справи 72). Відповідно до заповіту посвідченого 13.11.2014 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. за реєстровим №1394, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] та належну їй на праві приватної власності житловий будинок та відповідну земельну ділянку [ADDRESS] заповіла [PERSON] , при цьому спадкоємця [PERSON] зобов`язано надати право довічного проживання у кімнаті №3 житловою площею 12,00 кв.м квартири [ADDRESS] та у кімнаті №1-5 житловою площею 7,8 кв.м. житлового будинку [ADDRESS] з правом користування місцями загального користування [PERSON] (арк. справи 77). 06.09.2016 року адвокатом Радіновичем В.І. на ім`я начальника Херсонського міського ВП ГУНП в Херсонській області подано заяву про кримінальне правопорушення, в якій вказано, що 30.08.2016 року [PERSON] звернувся до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області з заявою щодо реєстрації права власності на своє ім`я на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення суду по справі №668/44215/16-ц, видане 17.02.2016 року Суворовським районним судом м. Херсона. Проте, згідно відповіді Херсонського міського суду Херсонської області на адвокатський запит повідомлено, що справа №668/44215/16-ц у Суворовському районному суді м. Херсона не зареєстрована та відповідно і рішення на підставі якого [PERSON] зареєстрував на своє ім`я право власності на вищевказану квартиру судом не виносилось. Таким чином [PERSON] шахрайським шляхом та шляхом підробки рішення Суворовського районного суду м.Херсона та пред`явлення державному реєстратору підробленого рішення суду заволодів нерухомим майно, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] , чим спричинив [PERSON] матеріальні збитки (арк. справи 9-10). Згідно Витягу з кримінального провадження №12016230040004965, 07.09.2016 року до ЄРДР внесено відомості про те, що [PERSON] шахрайським шляхом заволодів нерухомим майном, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] чим спричинив [PERSON] матеріальний збиток на суму 800000,00 грн. (арк. справи 11). Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 року справа №821/1643/16, скасовано рішення державного реєстратора Білозерської районної державної адміністрації Суховано Д.М. №31206806 від 02.09.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] та скасовано запис про право власності №16193560 за [PERSON] на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 13-16). Відповідно до акту складеного ОСББ «Райна», за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не зареєстрований, але дійсно проживає (арк. справи 85). Відповідно до ч. 1ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті першій Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Згідно ст. 41 Конституції України, ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ч. 1 ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що [PERSON] звернулася до суду за захистом права на користування майном, яке їй не належить, у заповіті посвідченому 13.11.2014 року зазначено, що [PERSON] має право довічного проживання у кімнаті №3 житловою площею 12 кв.м квартири [ADDRESS] , позивачка просить усунути їй перешкоди у праві користування повністю квартирою [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. До теперішнього часу, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухома майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №171066372, станом на 20.06.2019 року значиться [PERSON] , тобто спадкодавець. За матеріалами спадкової справи спадщина прийнята [PERSON] , але свідоцтво про право на спадщину останнім не отримано. За змістом\~статті 1216 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217\~ЦК України). Відповідно до\~статті 1233 Цивільного кодексу України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Тобто, спадкоємець [PERSON] [PERSON] , прийнявши спадщину за заповітом після її смерті, зобов`язаний надати право постійного проживання у кімнаті № 3 житловою площею 12.00 кв.м квартири [ADDRESS] , з правом користування місцями загального користування [PERSON] . За ч. ст. 402 ЦК України сервітут (право користування чужим майном) може бути встановлений заповітом. Тобто, право користування кімнатою № 3 та місцями загального користування квартири [ADDRESS] [PERSON] виникло на підставі заповіту. Квартира є частиною спадщини, яку прийняв [PERSON] , а тому він є її власником з часу її відкриття. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення [PERSON] прав користування та володіння належним йому на праві власності майном, відсутність реєстрації права власності на зазначену квартиру зумовлює лише обмеження у праві розпорядження нею. Таким чином, фактичним власником квартири є [PERSON] та між ним та [PERSON] виникли правовідносини щодо користування частиною квартири, які засновані на сервітутному праві [PERSON] . Право користування часитною житлового приміщення не надає [PERSON] прав власника житлового приміщення, в тому числі і права звернення до суду з позовом про виселення осіб, які безпідставно проживають у спірній квартирі, таке право має лише власник житла. Довіреність, видана [PERSON] [PERSON] на представництво його інтересів з питань управління, обслуговування та експлуатації спірної квартири, бути його представником в суді не надає [PERSON] права бути позивачем у цій справі. Тобто, з позовом про виселення [PERSON] за наявності передбачених законом підстав має право звернутися [PERSON] , а не [PERSON] . Статтею 15 ЦК України\~гарантовано право кожного на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право мирного володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тобто, вказані норми цивільного законодавства у своїй сукупності передбачають можливість захисту права власності особи, якій це право належить відповідно до вимог законодавства та не визнається або оспорюється іншими особами та породжує в даному випадку підставу для звернення за захистом свого права. У свою чергу з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] не будучи власником майна, а відповідно особою, чиє право порушено, звернулася до суду за захистом права власності без належної правової підстави. Звертаючись до суду із позовом, позивачкою не надано жодних доказів, що діями відповідача порушено її права та вона має ставити питання про виселення особи з житлового приміщення, власником якого є інша особа, а вона має лише сервітутне право користування частиною цього приміщення. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову, та вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 06 серпня 2021 року.

Outcome: dismissed