Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, вказуючи, що 27 липня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Слов»янського міськвиконкому та прожила з ним до червня 2000 року, після чого 27 лютого 2004 року шлюб був розірваний. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. Постановою Слов»янського міського суду від 29 жовтня 2001 року відповідач зобов»язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання їх сина у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку,але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця. 03 червня 2010 р. по 09 березня 2014 р. відповідач працював неофіційно, систематично ухилявся від сплати аліментів в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 24803, 47 грн. Протягом цих років вона неодноразово зверталась з заявами до відділу державної виконавчої служби м. Куп»янська та до головного управління юстиції Харківської області, правоохоронних органів, але не звертаючи на це уваги боржник ухиляється від сплати боргу. У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки Донецької області сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). На підставі постанови Слов»янського міського суду від 29 жовтня 2001 року відповідач зобов»язаний виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їх сина у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця (а.с.5). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця відділу державної виконавчої служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області згідно виконавчого листа № 2-3510 від 29.10.2011 року виданим Слав»янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] з 20.11.2012 року по 09.03.2014 року борг становить 248033,47 грн. (а.с. 7-8, 60) Як вбачається із матеріалів справи заборгованість по аліментам до цього часу рахується за відповідачем [PERSON] , про що зазначено і в відповіді ВДВС позивачці та в розрахунках заборгованості по. аліментам згідно виконавчого листа № 2-3510 від 29.10.2011 року виданим Слав»янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 13-14, 15-17, 7-8,60) Положення ст.194 СК України передбачає позасудовий порядок стягнення заборгованості за аліментами. У судовому порядку при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, Сімейний кодекс України передбачає лише стягнення на корить одержувача аліментів неустойки (пені)у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (ч. 1 ст. 195 СК України). І дане положення закону доцільне і правильне, бо при стягненні заборгованості за минулий час за виконавчим листом, який знаходиться у примусовому виконанні в державній виконавчій службі буде здійснюватися подвійне стягнення одних і тих же сум заборгованості за аліментами. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи. суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до відповідача [PERSON]. В. слід відмовити, оскільки стягнення окремо заборгованості по аліментам не передбачено.

Outcome: dismissed