Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця на утримання малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до їх повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем знаходились в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, позивачка була вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився без поважних причин, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя сторін не склалося, тому шлюб між ними був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 184806 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії 1-НО № 303912 та серії 1-НО № 370300 відповідно (а.с.7). Відповідач [PERSON] записаний батьком. З матеріалів справи вбачається, що діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обовязок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Одночасно, ст. 183 СК України зазначає - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховуєпрацездатний\~\~вік відповідача, а також те, що інших утриманців він не має. Утримання малолітніх дітей потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Позивачка не в змозі самостійно забезпечити утримання дітей. За таких обставин суд вважає що вимоги позивачки про стягнення на її користь аліментів підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягають\~стягненню судові\~витрати\~по справі.

Outcome: approved