Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, в обгрунтування якого вказала наступне. 25 листопада 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від спільного проживання з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. Крім того відповідач іноді припускається до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускає фізичні образи, що виражається в рукоприкладстві, навіть в присутності сина. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім'ю. За останні два місяці відповідач взагалі не надавав кошти для потреб сім'ї. У кінці червня 2017 року сталась чергова сварка, в ході якої відповідач знову фізично побив її, тому вона змушена була зібрати свої речі та речі дитини і переїхати проживати до своєї матері в с. Теплівка Пирятинського район вул. Центральна, 27, де і мешкає по сьогоднішній день. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За моїм глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Крім того, вона, як мати неповнолітнього сина [PERSON], усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини разом з нею у будинку за адресою:вул. Центральна, 27, с. Теплівка Пирятинського району Полтавської області, що належить її матері [PERSON] Воналюбить свого сина і спроможна забезпечити його всім необхідним, так як працює і у неї нормований робочий день. Отримує заробітну плату. Дитина відвідує дитячий садок, облікована в медичних установах. Вона постійно слідкує за станом здоров'я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, у неї з сином психологічний контакт, прив'язаність один до одного. З огляду на досвід, який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір'ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дитині увагу. Крім того 12.09.2017 відповідач забрав дитину до себе і взагалі не давав можливості забрати дитину, і тільки завдяки працівникам поліції вона змогла забрати дитину 19.09.2017. По цій причину суд має визначити місце проживання дитини. Також просить врахувати те, що відповідач не працює і не має заробітку, має схильність до вживання спиртних напоїв, що може негативно позначитись на вихованні дитини. Поведінка відповідача до членів своєї сім'ї характеризується грубістю. Він емоційно неврівноважений та схильний до фізичних образ. При цьому вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їх дитини. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. [PERSON] з тим, враховуючи ту обставину що відповідач останні два місяці не надавав ніяких коштів на потреби сім'ї, в тому числі дитини, просить стягнути з нього аліменти на дитину. На підставі викладеного позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], разом з нею за адресою: с.Теплівка, вул..Центральна, 27; та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. Ухвалою суду від 14.11.2017 розєднано у самостійні провадження вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та виділено у самостійне провадження вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.42). Відповідач [PERSON], не погодившись з позовом [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, подав відзив на позов, в якому виклав свої заперечення, вказавши наступне. Вважає, що позивачка перекручує обставини по справі та причини розірвання шлюбу. В інтересах сімї він погодився на переїзд із м. Кременчука в Пирятинський район. Всі його дії були направлені на збереження сімї та забезпечення комфортних умов проживання дружині та сину. Алкогольними напоями він не зловживає, що підтверджується відповідною довідкою із наркологічного диспансеру. Сварки в сімї почалися після того, як дружина почала працювати в сільраді, затримуватись на роботі, повертаючись напідпитку. Вважає, що при бажані позивачки шлюб можна було б зберегти. Також відсутні підстави для призначення аліментів. За домовленістю з позивачкою син [PERSON] по черзі знаходиться три дні в нього з понеділка по середу кожного тижня, а чотири дні у позивачки. Отже вони порівну дбають про сина та несуть витрати на його утримання. Такий порядок відповідає інтересам дитини, визначений батьками добровільно, а тому підстави для нарахування аліментів за таких обставин відсутні. Крім того при визначені місця проживання сина необхідно врахувати, що в нього від продажу нерухомості є особисті збереження і він може забезпечити потреби дитини та її нормальний розвиток. Для сина у нього створені всі умови для навчання та життя, а саме окрема кімната, ліжко, письмовий стіл, шафа, кімната для ігор та розваг. На підставі викладеного просив у позові про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину відмовити повністю, а місце проживання дитини визначити разом з ним. У разі стягнення аліментів врахувати, що в період з 19.09.2017 станом на 28.02.2018 він ніс витрати на утримання сина [PERSON], який проживав у нього в такі дні: понеділок, вівторок, середу кожного тижня. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, суду надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, просили визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], разом з матірю - [PERSON] за адресою: с.Теплівка, вул..Центральна, 27; та стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Пирятинської РДА [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та надала суду висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матірю [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що працюють разом з [PERSON] у Теплівській сільській раді, охарактеризували останню з позитивної сторони та повідомили, що позивач розповідала їм, що вони з чоловіком постійно сваряться, він її бє. Вона пішла від чоловіка та живе у своєї матері в с.Теплівка. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, повно і всебічно зясувавши обставини справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 25.11.2005 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного проживання у подружжя [PERSON] 02 березня 2012 року народився син [PERSON], у свідоцтві про народження якого сторони записані батьками (а.с.6). [PERSON] працює на посаді землевпорядника у Теплівській сільській раді з 20.10.2016 по теперішній час та щомісяця отримує заробітну плату. За період з березня по серпень 2017 року їй нараховано заробітної плати 27495грн, що підтверджено довідкою про доходи від 13.09.2017 №510 та довідкою характеристикою Теплівської сільради від 18.09.2017 №02-28/515(а.с.8). Згідно копії паспорта позивача, актів про проживання на території Теплівської сільради, довідок Теплівської сільради від 22.09.2017 №02-27/528, 22.03.2018 №02-27/226, №02-28/200 від 15.03.2018 [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], проте з 11.08.2017 за місцем реєстрації не проживає, а проживає за адресою: [INFO], у будинку, що належить її матері - [PERSON] (а.с.7-9, 14, 16, 159-161). [PERSON] з позивачкою за адресою: с.Теплівка Пирятинського району, вул..Центральна, 27, проживає її син [PERSON], [INFO] (а.с.14). Згідно акту обстеження умов проживання від 12.10.2017 у приватному будинку за адресою: с.Теплівка, вул..Центральна, 27, на задовільному рівні створені умови для проживання, виховання та утримання дитини. Дитина має окреме спальне місце, визначено місце для відпочинку. Хлопчик забезпечений сезонним одягом, взуттям, продуктів харчування достатньо. Сімєю обробляється земельна ділянка розміром 1га. У підсобному господарстві утримується птиця. Члени сімї у власності мають земельні паї. Умови проживання у будинку задовільні. У помешканні чисто, тепло. Будинок належним чином вмебльований, наявна необхідна побутова техніка, речі повсякденного вжитку (а.с.33). Згідно акту обстеження умов проживання від 22.12.2017 у приватному будинку за адресою: с.Теплівка, провулок Дачний, 1, на задовільному рівні створені умови для проживання та виховання дитини. Для дитини облаштована кімната, яка належним чином вмебльована. У помешканні чисто, тепло, наявна необхідна побутова техніка, меблі. [PERSON] не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, обробляє земельну ділянку розміром 35 соток, у господарстві утримується птиця (кури). В оренду надається 31 сотка, льримуються кошти. Батько має тимчасові заробітки як кінолог (а.с.96). З 13.03.2017 [PERSON] відвідує дошкільний заклад «Теремок» (а.с.13). Також установлено, що подружжя [PERSON] з червня 2017 року фактично припинило шлюбні відносини, вони проживають за різними адресами, між ними постійно виникають конфлікти щодо місця проживання їх малолітнього сина [PERSON]. В результаті цих конфліктів викликались працівники поліції, які проводили з ними розяснювальну роботу та повідомляли про необхідність вирішення спору мирним шляхом або у судовому порядку (а.с.117-126). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. В силу статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За нормами частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За нормами ст.160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а у разі, якщо батьки не досягли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Отже суд при визначенні місця проживання дитини враховує вік хлопчика, який на час ухвалення є малолітнім, йому виповнилось лише 6 років, його стан здоровя. Так, згідно копій записів з медичної картки [PERSON], останній часто хворіє на простудні захворювання (а.с.75, 77, 78, 79). При вирішенні даної справи суд, в силу малолітнього віку дитини, у судовому засіданні не заслуховував [PERSON] для зясування його думки щодо даного спору. Однак судом було доручено психологу Теплівської ЗОШ заслухати дитину та скласти висновок щодо особистої прихильності хлопчика до кожного з батьків та зясувати його думку, з ким із батьків він бажає проживати. Так, у протоколі проведення дослідження [PERSON] практичним психологом зроблений висновок, що дитина хотіла б проживати з мамою та підтримувати звязок з татом. Сторони по справі проти вказаного висновку не заперечували та не оспорювали його. За таких обставин суд при вирішенні спору щодо визначення місця проживання дитини враховує вказаний висновок психолога. Також суд під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховує ті обставини, що позивач [PERSON] працює та має щомісячний стабільний дохід, а відповідач [PERSON] не працює, будь-яких щомісячних доходів не має. При цьому не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що він працює неофіційно (є кінологом), оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Також є недоведеними доводи сторін про те, що позивач та відповідач зловживають спиртними напоями, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того доводи відповідача в тій частині, що у нього є гроші для забезпечення дитини, які він отримав від продажу будинку та земельної ділянки в с.Піщане Кременчуцького району (а.с.113, 115), не свідчать про те, що відповідач має щомісячний або періодичний самостійний дохід, так як вказані угоди про відчуження нерухомого майна укладені відповідачем у липні 2014 року, було відчужене майно на загальну суму 193110грн. (а.с.113, 115). Крім того суд, відповідно до ч.6 ст.19 СК України, приймає до уваги висновок Пирятинської РДА як Органу опіки та піклування від 26.12.2017 (а.с.108-110), оскільки він є обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини, та узгоджується з наявними у справі доказами. Отже, враховуючи положення вище наведених норм закону, та

Outcome: approved