Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 31 серпня 2001 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області №194. Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 серпня 2001 року вона та відповідач уклали шлюб. Від даного шлюбу малолітніх дітей не мають. При цьому зазначає, що з лютого 2021 року з відповідачем спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя, постійні сварки та зловживання відповідачем алкогольними напоями. На даний час вони проживають окремо. Вважає, що їхня із відповідачем сім`я розпалася остаточно, примирення не бажає, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка та відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. У той же час позивачка в позовній заяві зазначила про проведення судового розгляду без її участі. Позивачка підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Так, сторони по справі знаходяться у шлюбі зареєстрованому 31 серпня 2001 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №194 (а.с.3). Від даного шлюбу малолітніх дітей не мають. У зв`язку із різними поглядами на сімейне життя подружні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо. За таких обставин, позивачка вважає їх із відповідачем подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про зміну імені, позивачка своє прізвище змінила на дошлюбне ( [PERSON] ), тому питання про його зміну просить не вірішувати (а.с.5). Враховуючи те, що позивач просить розірвати їхній із відповідачем шлюб, при цьому примирення вважає не можливим, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позов необхідно задовольнити. Оскільки за законом позивачка звільнена від сплати судового збору та враховуючи положення статті 141 ЦПК України, сума судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved