Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом та просять ухвалити рішення, яким визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-0644, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений 03 липня 1997р. на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» між [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , 1980р.н., [PERSON] , [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , 1982р.н., з іншого боку. При цьому позивачі посилаються на те, що всі істотні умови угоди всіма сторонами були виконані повністю, відповідачі передали покупцям документи на квартиру, виселились в обумовлений строк та знялись з реєстраційного обліку, а покупці повністю сплатили вартість квартири, вселились та мешкали за вищезазначеною адресою. Тобто, при укладенні даного договору сторони дійшли угоди про суттєві умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, умови угоди повністю виконані покупцями та продавцями, що вказує на те, що угода відповідала дійсній волі обох сторін. Позивачі зазначили, що вони не можуть розпоряджатись своїм майном, оскільки укладений у 1997 році Договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та нотаріус не визнає цей договір відповідним закону за формою, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Позивачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 03 липня 1997 року на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , 1980р.н., [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , 1982р.н., з іншої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-0644, за умовами якого [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] ,1980р.н., [PERSON] , [PERSON] , продали, а [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , 1982р.н., придбали квартиру [ADDRESS] . Умови договору сторонами цілком виконані: покупці цілком сплатили вартість вищезазначеної квартири, а продавці одержали за продану квартиру обумовлену суму грошей, знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою і ніяких претензій матеріального характеру не пред`являли. Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований 10 липня 1997 року в КП «ОМБТІ та РОН» за №166-пр стр. 179-р № 355). Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved