Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивачі звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просять про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] який був батьком позивача [PERSON], та чоловіком позивача [PERSON]. В 1993 році родина позивачів переїхала з Росії на постійне місце проживання до України. На протязі всього часу проживання на території України позивачі мали тільки радянські паспорти. Після чисельних поїздок до консульства РФ у м. Харків, позивач [PERSON] отримав тимчасовий паспорт громадянина РФ., [PERSON] у тому ж році отримала паспорт громадянки РФ. У 2013 році після одруження позивача [PERSON] з громадянкою України він отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні. Після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачі отримали постанову про відмові в прийняті заяви у зв'язку з пропуском встановленого законом строку на подання зави про прийняття спадщини. В зв'язку з вищевикладеним, позивачі вимушені звернутися до суду з вказаною позовною заявою. У судовому засіданні позивачі та їх представник, наполягали на задоволені своїх позовних вимог. Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, та прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справаі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке грунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підялгає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 06.07.1979 року міськвідділом ЗАГС міста Мурманськ РФ 06.07.1979 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 2185, після реєстрації шлюбу надані прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. (а.с.13) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.04.1983 року [PERSON] народився [INFO] у м. Мурманськ РФ, актовий запис № 2111, батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.12) Відповідно копії договору купівлі - продажу від 18.10.1993 року зареєстрованого в реєстрі за № 3-1768 та посвідчено державним нотаріусом Мелітопольської нотаріальної контори Горох Л.І., [PERSON] продала, а [PERSON] окупив незакінчений будівництвом будинок готівкою 3%, що знаходиться [ADDRESS]. (а.с.9) Згідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області [PERSON] помер 20 жовтня 2008 року. (а.с.8) Відповідно відповіді Мелітопольської державної нотаріальної контори № 2267/01-16 від 20.08.2014 року після смерті [PERSON], який помер [INFO] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційними довідками зі спадкового реєстру. (а.с.25-26) Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON], [PERSON] до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved