Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, зазначивши, що [PERSON] (Хтодось) Пилипович був власником земельної частки (паю) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Новоселицької сільської ради Чигиринського району, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122835. 15.01.2000 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла дружина [PERSON] (Гапка) Олександрівна, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, яке належало на час смерті її чоловікові, що підтверджується довідкою, виданою Новоселицькою сільською радою. Однак вона хоч і прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], але у встановленому порядку спадкове майно не оформила. 01.12.2002 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Новоселицької сільської ради Чигиринського району, що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122836, а також земельна частка (пай), яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] Вони, як дочки померлої, фактично вступили в управління та володіння даним спадковим майном, оскільки на протязі шести місяців користувалися будинком та присадибною ділянкою померлої, що підтверджується довідкою, виданою Новоселицькою сільською радою. А відповідно до ст.549 ЦК Української РСР ці дії свідчать про прийняття ними спадщини. На початку грудня 2017 року вони через представника звернулися до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вище зазначені земельні частки (паї), але належним чином переоформити спадкове майно на себе та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса вони не можуть через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на земельні частки (паї), у зв`язку з чим їм було видано постанову про нотаріальну відмову від 08.12.2017 року. А тому просять визнати за кожною з них право власності на 1/2 частину земельних часток (паїв), що належали їх померлим батькам [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та прохала визнати за нею право власності на земельну частку (пай), що належала її померлій матері, пояснивши суду, що їх батько помер в 2000 році, а мати в 2002 році. Вони з сестрою прийняли спадщину після смерті батьків, оскільки підтримували належний батькам будинок в задовільному стані, а потім продали його, а також користувалися городом біля будинку. Представник позивачів [PERSON] збільшив позовні вимоги та прохав встановити ще й факт прийняття позивачками спадщини, не заперечуючи при цьому щодо визнання за позивачкою [PERSON] права власності на земельну частку (пай), що залишилася після смерті її батька, пояснивши суду, що 15.01.2000 року помер батько позивачів [PERSON], а в 2002 році померла й їх мати. Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних часток (паїв), яку фактично прийняли позивачки, оскільки на протязі шести місяців після смерті кожного з батьків доглядали за будинком, а позивачка [PERSON]. використовувала його як дачу, проживала в ньому. У зв`язку з цим просить, крім встановлення факту прийняття позивачками спадщини, визнати за позивачкою [PERSON] право власності на земельний пай, що належав її померлому батькові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивачки після смерті матері приїздили до будинку, доглядали за ним, проживали в ньому. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивачки після смерті матері обробляли город, доглядали за садком та будинком, проживали в ньому, допоки не трапився покупець. Вислухавши позивачку та представника позивачів, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 299708), 15.01.2000 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах в межах Новоселицької сільської ради Чигиринського району, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122835, що також підтверджується архівною довідкою архівного сектору Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області № 157/04-04 від 05.09.2017 року. Спадкоємцем даного спадкового майна була [PERSON], як дружина померлого, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00018875051. Судом також встановлено, що вказану вище спадщину вона фактично прийняла, що підтверджується довідкою № 248/02-31 від 05.10.2017 року, виданою Новоселицькою сільською радою Чигиринського району про те, що [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] протягом шести місяців з дня його смерті користувалася присадибною земельною ділянкою, проводила ремонт в будинку, користувалася майном померлого. А відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), що діяв на час відкриття цієї спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] не узаконила свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Крім того, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з свідоцтва про смерть № 292725, 1 грудня 2002 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122836, що також підтверджується архівною довідкою архівного сектору Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області № 158/04-04 від 05.09.2017 року, та земельна частка (пай) яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] Також судом встановлено і вбачається з свідоцтв про народження № 204406 і № 1969169 та свідоцтва про одруження №394676 і витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00018345842, що відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963р.), яка діяла на час відкриття спадщини, позивачі, як діти померлої, є спадкоємцями першої черги за законом зазначеного спадкового майна. Крім того, судячи з довідки № 249/03-31 від 05.10.2017 року, виданої Новоселицькою сільською радою, позивачі фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, оскільки протягом шести місяців після смерті матері користувалися її майном, будинком, а також обробляли присадибну земельну ділянку, тобто прийняли спадщину у відповідності до вимог п.2 ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963р.). Даний факт також підтверджено в судовому засіданні і показами свідків [PERSON] та [PERSON] Разом з тим в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» від 09.12.2017 року, що вище вказані сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122836 і серії ЧР № 0122835 втрачено. У зв'язку з відсутністю даних сертифікатів на право на земельні частки (паї) позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 08.12.2017 року. Судом також встановлено і підтверджується відомостями Чигиринської державної нотаріальної контори № 1141/01-16 від 13.12.2017 року, що після смерті 15.01.2000 року [PERSON] (Хтодося) Пилиповича, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Відповідно до відомостей Чигиринської державної нотаріальної контори № 1133/01-16 від 13.12.2017 року, що після смерті 01.12.2002 року [PERSON] (Гапки) Олександрівни із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався [PERSON], що діяв від імені [PERSON] та [PERSON] (спадщина прийнята згідно п.1 ч.1 ст.549 УРСР), при цьому інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт прийняття позивачами спадщини після смерті [PERSON] і визнати за ними право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved