Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] вказує в заяві, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2013 року. Мають малолітню диитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. У відповідності з ч. 2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка незалежно від того чи працює і яким є її матеріальне становище. Зазначає, що відповідач може надавати таку допомогу. Проживає з батьками. Й хоча ніде офіційно не працює, постійно їздить на заробітки до Російської Федерації. Зароблені кошти витрачає виключно на себе. Окрім аліментів на утримання їхньої доньки, інших аліментів нікому не платить. Просить стягувати з відповідача на своє утримання до досягнення дитиною трьох років по 600 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, допустивши негайне виконання судового рішення. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги в повному обсязі підтримала. Пояснення дала аналогічні тому, що навела в позовній заяві. Вказала, що позивач систематично сплачує їй аліменти в розмірі 500 гривень в місяць. Отже, має змогу платити утримання для неї. Крім цього вона ще отримує допомогу на дитину в розмірі 700 гривень в місяць. Цих коштів недостатньо. Просить її позов задовольнити. Представник відповідача адвокат Сухан В.Г. не визнав вимог позивачки. Покликається як на підставу для відмови їй в позовних вимогах на ті обставини, що [PERSON] ніде не працює, знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, фактично перебуває на утриманні матері, його заробітки є непостійними. А сім'я його матері є багатодітною. Він допомагає утримувати менших братів і сестер. Крім цього зазначив, що позивачка, після того як вони стали проживати окремо, не повернула [PERSON] частину коштів з тих, що їх подружжя отримало в подарунок на весіллі. А тому їй є за що утримувати і лікувати дитину. Просить в позові відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши надані ними докази, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений частково. У відповідності з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], (а. с. 7), на яку згідно з рішенням Березнівського районного суду відповідач сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно (а. с. 14). А частиною четвертою статті 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Пояснення представника відповідача [PERSON] адвоката Сухана В.Г. про те, що [PERSON] знаходиться у тяжкому матеріальному становищі і не має змоги платити утримання на дружину, суд сприймає критично і вважає надуманим та жодними доказами по справі не підтвердженим. А згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Натомість стороною відповідача не доведено знаходження відповідача [PERSON] в тяжкому матеріальному стані. Доводити цю обставину, на яку покликався в ході судового розгляду адвокат Сухан В.Г., позивач [PERSON] не зобов'язана. Інші заперечення проти позову, висловлені відповідачем [PERSON] в запереченні на позов (а. с. 13) та його представником адвокатом Суханом В.Г. судовому засіданні, не заслуговують на увагу, адже не грунтуються на нормах законодавства. Це стосується нерозподілених спільних коштів. Що стосується потреби надавати матеріальну допомогу матері і вітчиму в утриманні його малолітніх братів і сестер, то подібних обов'язків законодавстом на нього не покладається. Поряд з цим, в судовому засіданні з пояснень сторін і досліджених доказів встановлено, що відповідач працездатний, постійної роботи не має і не шукає її, періодично виїздить на роботу до Російської Федерації, систематично сплачує аліменти на утримання дитини згідно судового рішення, а тому суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальне утримання на дружину до досягнення дитиною віку трьох років. Проте, розмір цього утримання, що визначений позивачкою в сумі 600 гривень, суд вважає завищеним і з врахуванням тієї обставини, що відповідач [PERSON] також сплачує аліменти на дитину, встановлює його у розмірі 300 гривень.

Outcome: partial