Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом (в подальшому уточнений, в редакції від 03.04.2019 та від 01.10.2019) до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.07.2014 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси розірвано шлюб між нею та відповідачем. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , якого вона виховує самостійно. Крім того, позивачка вказує, що вона проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] та повністю його утримує. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.07.2012 з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Крім того, зазначає, що відповідач зовсім не приймає участі у вихованні дитини та сином взагалі не цікавиться і не надає матеріальної допомоги на його утримання та лікування, хоча знає про те, що син має тяжкі захворювання та потребує постійного лікування. До того ж, [PERSON] не сплачував аліменти на утримання дитини. Згідно матеріалів виконавчого провадження, загальна сума заборгованості по аліментах, станом на 01.06.2017 становила 13350 грн. 00 коп. Відповідач свої доходи приховує. На думку позивачки, визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі в частці від доходів платника аліментів, оскільки на даний час внаслідок зростання цін на продукти харчування та одяг, витрати на утримання сина [PERSON] зросли, а тому розмір аліментів, який стягується за рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.07.2012 в сумі 400 грн. на місяць, з урахуванням дійсних цін на товари і послуги, є недостатнім для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини. Грошові кошти, які вона отримує, є мізерними, що перешкоджає можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток його творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, розвиток обдарувань. Також, як їй відомо, аліменти відповідач нікому крім неї не платить, інших стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.07.2012 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісяця та встановити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Ухвалою суду від 16.04.2019 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надходило. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (а.с. 30). 06.05.2019 на виконання вимог ст. 278 ЦПК України, відповідач [PERSON] надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявлених вимог. Вважає, що позов є безпідставним та не підтверджений доказами. Також зазначив, що він не має постійного місця роботи та доходу, має нову сім?ю, яку також потрібно належно утримувати, а тому зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частку всіх видів його заробітку буде суперечити ст. 183, 184 СК України. Крім того, на думку відповідача, позивачка зловживає своїми правами, оскільки 05.07.2018 вона уже зверталася в суд з позовом, в якому предмет та підстави для збільшення (зміни) розміру аліментів, вказувала аналогічні з даним позовом. Таким чином, вказані обставини, у відповідності з п. 2 ч. 2 ст. 200, п.\~3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, є підставою для закриття провадження (а.с. 44-54). Між тим, 14.05.2019 Розпорядженням керівника апарату Придніпровського районного суду м.\~Черкаси № 67 зобов?язано, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначити повторний автоматизований розподіл судової справи №\~711/2877/19 (а.с.\~56). Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019, справу №\~711/2877/19 розподілено на суддю Позарецьку\~С.М. (а.с. 57). Ухвалою суду від 20.05.2019 дану справу прийнято до свого провадження суддею Позарецькою\~С.М. та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кучер Ю.В. позовні вимоги в редакції від 01.10.2019 підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Зазначили, що остаточна редакція позовних вимог викладена у заяві від 01.10.2019, проте уточнили, що необхідно встановити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання законної сили судового рішення, а не з дня звернення до суду. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Бердник В.В. зазначив, що остаточні позовні вимоги відповідач визнає. На даний час він працює та отримує дохід, тобто змінились попередні обставини, які не давали можливості змінити розмір уже стягуваних аліментів. Таким чином, не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, оскільки зміна способу стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Придніпровського районного суду м.\~Черкаси від 27.07.2012 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісяця на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, жодним чином не порушуватиме прав відповідача [PERSON] . В судовому засіданні відповідач [PERSON] повністю підтримав доводи свого захисника та не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Крім того, зазначив, що підстави для звільнення його від сплати судових витрат, відсутні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні сторони по даній справі мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2011 (актовий запис №\~978), щодо місця проживання якого між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами також немає. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м.\~Черкаси від 27.07.2012 (справа №\~2314/5570/12) з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття, починаючи з 09.07.2012. 14.08.2014 постановою державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження №44430415 щодо виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. Постановою державного виконавця від 16.06.2017 виконавчий лист №2/2314/2465/12, що виданий 05.06.2014, повернуто стягувачеві [PERSON] на підставі поданої нею заяви від 12.06.2017. Крім того, у постанові від 16.06.2017 визначено розмір боргу по аліментних платежах, який складає 13350\~грн. 00 коп. Відповідно до довідки від 14.06.2018 № 10149-01-10, виданої департаментом організаційного забезпечення Черкаської міської ради, [PERSON] та її син [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Крім того, встановлено, що постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитар В.О. від 19.03.2019 відкрито виконавче провадження № 58655401 щодо виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2314/5570/12 від 05.06.2014 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно (а.с. 17). За даними довідки-розрахунку заборгованості аліментів по виконавчому листу №\~2314/5570/12 від 05.06.2014 Придніпровського районного суду м. Черкаси, яка видана 03.05.2019 Придніпровським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за № 11178, вбачається, що станом на 30.04.2019 борг по аліментах за боржником [PERSON] складає 5049 грн. 00 коп. (а.с. 48-49). Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182\~СК України\~визначено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Як передбачено статтею 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний Кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 №\~6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вирішуючи даний спір, судом встановлено наявність підстав для зміни розміру аліментів, зокрема, шляхом зміни способу стягнення і розміру аліментів. Так, встановлена рішенням суду від 27.07.2012 сума є недостатньою для розвитку дитини та задоволення її мінімальних потреб; збільшився вік дитини і вона, відповідно потребує більших витрат на харчування, одяг, навчання; матеріальний стан позивача не покращився, а відповідач є працездатним, інших утриманців, крім єдиного сина, не має. Достатній розмір аліментів необхідний, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. При цьому, суд звертає увагу на те, що в разі можливості у платника аліментів сплачувати їх у більшому, ніж визначено судовим рішенням розмірі, він вправі надавати кошти у більшому розмірі, або надавати добровільну допомогу в натуральній формі (одяг, харчування, оплата гуртків, секцій тощо). Вищевикладені обставини\~підтверджуються доказами,\~наявними в\~матеріалах справи\~і визнаються\~відповідачем.\~В даному\~випадку судом\~прийнято визнання\~позову відповідачем,\~відповідно до\~вимог ст.\~206\~ЦПК України,\~оскільки це\~не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України, суд прийшов до висновку щодо ухвалення рішення про задоволення позову, з чим учасники справи погодились. Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, встановивши природу спірних правовідносин, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: approved