overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивачка 05.11.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 04.08.2000 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [INFO], яка проживає та залишиться проживати із позивачкою. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Згода на утримання дитини між ними досягнута, майнового спору не має. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - Шевченко та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 19 ). Відповідач повторно в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 21, 29 ). Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 04.08.2000 року в Федунській сільській раді Шишацького району Полтавської області уклали шлюб ( актовий запис № 2 ) ( а. с. 4 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] ( а. с. 5 ), який проживає та залишиться проживати із позивачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони на даний час проживають окремо, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Позивачка категорично заперечує примирення, бо відповідач має стосунки з іншою жінкою. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивачка 05.11.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 14.03.2015 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з вересня 2018 року вони припинили щлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майнового спору не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. ( а. с. 13, 14 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.03.2015 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з вересня 2018 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спорів про майно не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивачка 05.11.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 21.08.2009 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з березня 2016 року вони припинили щлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Майнового спору, спору про утримання і місце проживання дитини не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. ( а. с. 15, 16 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.08.2009 року в Гожулівській сільській раді Полтавського району Полтавської області ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з березня 2016 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спорів про поділ майна, про утримання і місце проживання дитини не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивачка 05.11.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 21.11.2002 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з квітня 2009 року вони припинили щлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Майнового спору, спору про утримання і місце проживання дітей не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - Демянко. В судове засідання сторони не з»явилися, позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де позов підтримала, а відповідач надавши телефонограму про розгляд справи у його відсутності, де позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. ( а. с. 20, 21 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в підготовому судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяви і телефонограми. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2002 року в виконкомі Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з квітня 2009 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5, 6). Спорів про поділ майна, про утримання і місце проживання дітей не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка 05.12.2016 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від укладеного ними 18.01.2008 року, який на даний час розірвано, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття аліменти у сумі встановленій судом, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала, вказавши, що їй не відомо чи сплачує відповідач аліменти іншим особам, але має ще двох дітей від інших шлюбів, не є інвалідом. На утриманні осіб не має. Погодилася на розгляд справи у відсутності відповідача та в заочному порядку ( а. с. 18 ). Відповідач жодного разу не з»явився в засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації ( а. с. 11 ), про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштової кореспонденції ( а. с. 19 25 ), яка повернулася до суду з відмітками пошти : «за закінченням строку зберігання», що згідно вимог закону вважається належним повідомленням.. Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомленого відповідача в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 18.01.2008 року, який на даний час розірвано, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. З інформації позивачки відповідач інших осіб, яким би сплачував аліменти відсутні, також, не має утриманців, не є інвалідом. Інші дані не відомо Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття щомісячно відповідно до розмірів доходів сторін. Враховуючи, що відомості щодо відповідача у суду обмежені, то доцільно стягнути аліменти у частці згідно вимог чинного законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка 05 вересня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 15 липня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис №613. Від подружнього життя мають сина - [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 липня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис №613 /а.с.6/ Від подружнього життя мають сина - [PERSON] [INFO]./а.с.7/ Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивачка 05 вересня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2014року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2014 року. Від позивачки надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. №2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017р. (далі ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2014року. Шлюб зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 380/а.с.4/. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка 05 вересня 2018 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначала, що сторони уклали шлюб 06 березня 2015 року та мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність характерів, у зв'язку з чим шлюбні відносини сторін припинені і подальше збереження шлюбу неможливе, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, перевіривши додані до позовної заяви документи, на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення їй шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка 05 грудня 2013 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів до повноліття дитини, починаючи з моменту подання позову до суду. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, на обґрунтування яких послалася на обставини, викладені у заяві, та зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2006 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою, про що підтвердив відповідач. Відповідач є працездатним, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги на виховання дитини не надає, вихованням дитини не цікавиться. У зв'язку з вищезазначеним, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, 03 червня 2006 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 69, та у наслідок позивачка прийняла прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 грудня 2006 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в статті в статті 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (стаття 181 СК України). Таким чином, з урахуванням стану здоров'я, матеріального становища сторін та дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Крім того, згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка 05 грудня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1989 року. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2015 року. Від позивачки надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1989 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за № 1061. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Страшко» на «Пєшкову», і після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися цим прізвищем. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з липня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved