Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради, третя особа: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційної організації № 2» Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням, уточнивши свої позовні вимоги просили встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах в житловому приміщенні кімнаті № 309 гуртожитку за адресою місто Полтава, вул. Ціолковського 53 [PERSON] (до зімни прізвища [PERSON]) [PERSON] (08.04.1980 р.н.) з 19.04.2006 року, [PERSON] (24.03.2003 р.н.) з 19.04.2006 року, [PERSON] (29.05.1980 р.н.) з 26.12.2001 року. В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначали, що вони проживають у гуртожитку - кімнаті № 309 за адресою: м. Полтава, вул. Ціолковського, 53. Правомірність їх вселення у вищевказану кімнату підтверджується ордером №35 від 25.08.2009 року. Рішенням Полтавської міської ради від 01.11.2011 року надано дозвіл на приватизацію кімнат гуртожитку по вул. Ціолковського, 53 в м. Полтаві. Виконавчий комітет Полтавської міської ради прийняв рішення від 16.12.2011 року за № 349, надати можливість мешканцям гуртожитку приватизувати кімнати постійного проживання. Згідно додатку до рішення міськвиконкому від 16.12.2011 року за №349 надано дозвіл на зміну статусу кімнат у гуртожитку по вул. Ціолковського, 53; до переліку включено і кімнату заявника - № 349. Встановлення факту постійного законного проживання у кімнаті № 309 гуртожитку за адресою м. Полтава, вул. Ціолковського, 53 має для заявника юридичне значення, а саме реалізації нею свого права на приватизацію вказаного житла. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою суду від 08.02.2019 року у справі відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. 22.02.2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача по справі Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради згідно вимог якого останні вказували, що вони не являються належним відповідачами по вказаній справі. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно дост.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обґрунтованість предявлених вимог позивача, суд виходить з наступного. 25 серпня 2009 року на імя громадянки [PERSON] (дошлюбне прізвище, на сьогодні «Гриценко») [PERSON] Комунальним підприємством «Полтаваелектроавтотранс» було видано Ордер № 35 на зайняття житлової площі в кімнаті № 309 гуртожитку в м. Полтава, вул. Ціолковського 53 разом з членами сімї чоловіком [PERSON], сином [PERSON]. На підставі Ордеру № 35 від 25.08.2009 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вселилися до кімнати № 309 гуртожитку в м. Полтава, вул. Ціолковського 53 та у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання. Так, [PERSON] зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою 19.04.2006 року, [PERSON] 19.04.2006 року, [PERSON] 26.12.2001 року, що підтверджується Довідкою КП «ЖЕО № 2» від 25.01.2019 року (копія якої додається). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] постійно проживають у кімнаті № 309 гуртожитку в м. Полтава, вул. Ціолковського 53. [PERSON] та її члени сім`ї мають намір реалізувати своє право на приватизацію житлової площі в зазначеному гуртожитку, однак по причині того, що реєстрація місця проживання зазначених осіб здійснена за загальною адресою гуртожитку, а саме вул. Ціолковського 53 м. Полтава, без зазначення конкретної кімнати, відтак, виникла необхідність у встановленні факту проживання на правових підставах та визнання права користування жилим приміщенням, а саме кімнатою № 309 гуртожитку в м. Полтава, вул. Ціолковського 53. Згідно з Рішенням пятнадцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 01 листопада 2011 року «Про визначення статусу гуртожитку по вул. Ціолковського 53 та надання дозволу на проведення приватизації його жилих приміщень, вирішено: залишити цілісний майновий комплекс будинку по вул. Ціолковського 53 у статусі «гуртожиток» та дозволити приватизацію його кімнат, в яких проживають сім'ї, та допоміжних приміщень. \~Відповідно до п. 3 рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 грудня 2011 року №349 «Про надання дозволу на зміну статусу кімнат у гуртожитку по вул. Ціолковського 53 КП «Полтаваелектроавтотранс» забезпечити проведення перереєстрації мешканців в кімнатах для проживання сімей у гуртожитку по вул. Ціолковського 53 м. Полтава. На звернення начальника КП «Полтаваелектроавтотранс» щодо надання дозволу мешканцям гуртожитку на здійснення покімнатної перереєстрації за адресою м. Полтава, вул. Ціолковського 53 начальник Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області листом від 19 січня 2012 року за №5/14.7 роз`яснив, що реєстрація місця проживання фізичних осіб оформляється відповідно до положень\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Житлового, Цивільного та\~Сімейного кодексів України,\~постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року №985 «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні». Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, № 435-IV власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супе\-речать закону. У частині 2 статті 383 Цивільного кодексу України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (затверджені постановою Кабінету Міністрів від 08.10.1992 №572) передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових приміщень. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17.07.1997. № 475/97-ВР зокрема стаття 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини другої статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч.1,2,4ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. На підставі викладеного

Outcome: approved