Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала , що 29 червня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений письмовий договір позики, згідно якого позивачка [PERSON] за згодою свого чоловіка передала відповідачці грошову суму у розмірі 11500 грн., про що була складена боргова розписка, а відповідачка, в свою чергу, прийняла на себе зодов»язання повернути вказану суму до 28 липня 2014 року. У вказаний в розписці строк відповідачка гроші не повернула , чим порушила покладені на неї обов»язки щодо виконання даного зобов»язання. Позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь заборгованість за невиконання договору позики у розмірі 11500 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України постановляє заочне рішення по справі, оскільки позивачка не заперечувала проти цього, а належним чином повідомлена про день і час слухання справи відповідачка не повідомила про причини своєї неявки в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення позивачки, з»ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 29 червня 2014 року на підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачка [PERSON] надала позивачці [PERSON] розписку, складеною відповідачкою власноручно, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України. Зазначеною розпискою відповідачка посвідчила передання їй позивачкою грошових коштів в сумі 11500 грн., які зобов»язалась повернути в строк до 28.07.2014 року. ( а. с. 9). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що грошові кошти у розмірі 11500 грн. є об»єктом права спільної сумісної власності позивачки [PERSON] та її чоловіка [PERSON], і позивачкою був укладений зазначений договір за згодою чоловіка. Відповідно до ст. 65 СК України договори з іншими особами щодо майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, мають укладатися за їхньою спільною згодою. Нормою цієї статті сформульована правова презумпція, відповідно до якої вважається, що один з подружжя, укладаючи договір щодо спільного майна, діє зі згоди другого з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що суму боргу відповідачка [PERSON] позивачці не повернула. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. про стягнення суми боргу з відповідачки [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивачки необхідно стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved