Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-27 00:00:00

Позивачі звернулись\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просять припинити\~право власності\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~на земельну\~ділянку для\~будівництва і\~обслуговування жилого\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~розміром 0,0508\~га,\~кадастровий номер\~ [NUMBER] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та визнати\~за [PERSON] , [PERSON] право власності на 7/18 частини зазначеної земельної ділянки, за [PERSON] право власності на 4/18 частини зазначеної земельної ділянки. Позивачі у наданих суду письмових заявах позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу просив розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому\~засіданні встановлено, що позивачі є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 7/18 частки, [PERSON] 7/18 частки, [PERSON] 4/18 частки на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 26.09.2018 р. по справі №415/3680/18, ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 05.12.2018 р. по справі №415/3680/18, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06.02.1982 р. старшим державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., реєстр №2-206, після [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Лисичанську. Після отримання права власності на спадкове майно, з`ясувалось, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,0508 га, кадастровий номер [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку позивачі не мають можливості, оскільки в заповіті зазначено лише житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатом своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачі отримали право власності на житловий будинок на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 26.09.2018 р., свідоцтва про право на спадщину за законом. Земельна ділянка не змінила її цільового призначення. Таким чином, суд вважає надані позивачами докази достатніми та переконливими. Разом з тим, позовні вимоги про припинення права власності [PERSON] , яка померла [INFO] на спірну земельну ділянку задоволенню не підлягають, оскільки таке право власності припинено у зв`язку із смертю останньої і відповідно втратою цивільної правоздатності згідно ст.25 ч.4 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial