Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. У позові вказали, що 30 червня 1990 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у виді 1/5 частини домоволодіння по вул.Халявицького, 19 в м. Лубнах Полтавської області. Спадщину після померлого в рівних частках прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON]. При цьому, [PERSON] після прийняття спадщини не оформила її належним чином. 27.02.2013 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину домоволодіння по вул.Халявицького, 19 в м. Лубнах Полтавської області, до складу якого входять: житловий будинок «А-1», погріб «Г», сарай «Б», вбиральня «В», сарай «Д», огорожа «№1», а також на 1/10 частину вказаного домоволодіння, яку [PERSON] успадкувала після [PERSON] Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивачі по справі. Однак, коли в серпні 2015 року позивачі звернулися до державного нотаріуса, то останній відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Позивачі згідно уточнених позовних вимог прохають суд визнати за ними в рівних долях право на власності в порядку спадкування за законом на 1/5 та 1/10 частки домоволодіння по вул.Халявицького, 19 в м.Лубнах Полтавської області, що належали померлій [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити. Відповідач територіальна громада в особі Лубенської міської ради Полтавської області надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Третя особа - друга Лубенська державна нотаріальна контора надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» направили до суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Третя особа Реєстраційна служба Лубенського МРУЮ свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 30 червня 1990 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.18/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частини домоволодіння, розташованого по вул. Халявицького, 19 в м.Лубнах Полтавської області, до складу якого входять: житловий будинок «А-1», сарай «Б», вбиральня «В», погріб «Г», сарай «Д», огорожа - №1. Вказане спадкове майно в рівних долях успадкували дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом. /а.с.20-22/ 27 лютого 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. /а.с.19/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй згідно договору дарування від 08.02.1972 року 1/5 частину домоволодіння по вул. Халявицького, 19 в м.Лубнах Полтавської області, а також на 1/10 частку вказаного домоволодіння, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] /а.с.23, 24/ Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Факт родинних відносин між спадкодавцем та вказаними особами підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], внаслідок чого відбулася зміна прізвища останньої. /а.с.6-14/ Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позивачі є єдиними спадкоємцями після померлої за законом, які бажають прийняти спадщину, про що у встановлений законом строк подали відповідну заяву до нотаріальної контори. Разом з тим, постановою нотаріуса від 13 серпня 2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинок по вул. Халявицького, 19 в м.Лубнах Полтавської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. (а.с.31) Згідно свідоцтва про право на спадщину від 18 грудня 2007 року [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], належала 1/10 частина домоволодіння по вул. Халявицького, 19 в м.Лубнах Полтавської області. /а.с.20/ Однак, за життя [PERSON] не оформила правовстановлюючий документа на 1/10 частину вищевказаного домоволодіння. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, до набрання чинності вказаним Законом виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця, суд вважає, що позов в частині визнання за ними права власності на 1/10 частину спадкового домоволодіння підлягає задоволенню. Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності за спадкоємцями в порядку спадкування за законом на 1/5 частину спадкового домоволодіння. Так, згідно довідок КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» [PERSON] згідно договору дарування від 08.02.1972 року належала 1/5 частина домоволодіння по вул. Халявицького, 19 в м.Лубнах Полтавської області. Договір посвідчено державним нотаріусом першої Лубенської державної нотаріальної контори та зареєстровано за реєстровим №187. /а.с.23-30/ Таким чином, договір дарування 1/5 частини домоволодіння на користь спадкодавця є належним правовстановлюючим документом на спадкове майно. Право власності [PERSON] на вказане майно на підставі цього правовстановлюючого документу підтверджуються також довідками БТІ. Відповідно до ст.4 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За п.п.1-4 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5, відповідно до статті 46 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів. Крім того, у випадку втрати правовстановлюючого документу чинне законодавство передбачає можливість видачі його дублікату. Відповідні розяснення містяться в листі Державної реєстраційної служби від 15.01.2013 р. N 12-06-15-13. Отже, в разі відсутності у спадкоємців оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, за наявності на зберіганні в першій Лубенській держнотконторі або в КП «Лубенське МБТІ» екземплярів такого договору, нотаріус відповідно до норм чинного законодавства має право витребувати його з метою вчинення нотаріальної дії. У разі втрати правовстановлюючого документу передбачено процедуру отримання його дублікату. Натомість, позивачами не надано інформацію, що вони особисто чи нотаріус вживали заходів щодо витребування договору дарування 1/5 частини спадкового домоволодіння по вул.Халявицького, 19 в м.Лубнах Полтавської області. Також, не надано жодних відомостей про неможливість витребування правовстановлюючого документа на спадкове майно, отримання його дублікату. Відповідно до п.3.3. Листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Суд вважає, що позивачі не вичерпали можливості скористатися передбаченими законом адміністративними процедурами з метою оформлення необхідних документів для прийняття спадщини, а тому не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. У випадку задоволення позову в цій частині суд фактично повторно визнаватиме право власності особи на майно, яке ніким не оспорюється та підтверджується відповідними документами. Також суд зазначає, що питання відмови у вчиненні нотаріальної дії врегульовано ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» та згідно з частинами 3 і 4 цієї статті нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, яка згідно зі ст. 50 цього ж Закону може бути оскаржена до суду особою, прав та інтересів якої вона стосується. Тобто в разі незгоди з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, позивачі мають право оскаржити таку відмову. Аналогічні висновки, викладені в п.3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Outcome: partial