Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивачі, з урахуванням уточнених позовних вимог, просять суд визнати за кожним з них право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,5755 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в адміністративних межах Заворицької сільської ради Броварського району Київської області, та земельної ділянки площею 3,2667 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в адміністративних межах Заворицької сільської ради Броварського району Київської області, та право на отримання свідоцтв про право власності на дані земельні ділянки, в порядку спадкування після [PERSON], померлої [INFO] Позовні вимоги вмотивовані тим, що вони є спадкоємцями першої черги за законом (діти), своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після матері, проте у видачі свідоцтв про право на спадщину - на вказані дві земельні ділянки - їм було відмовлено з тих підстав, що не було подано правовстановлюючі документи на підтвердження права власності спадкодавця на дане майно, а розпочату при житті матір'ю процедуру приватизації земельних ділянок не було закінчено, дана процедура була перервана смертю матері у стадії виготовлення правовстановлюючих документів на право власності на земельні ділянки. Тому єдиним способом захисту своїх спадкових прав є для них звернення з даним позовом до суду. Відповідач - Заворицька сільська рада Броварського району Київської області, уповноваженого представника не направила, подала заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника, своїх прав щодо зазначених земельних ділянок не пред'явила, не оспорювала спадкових прав позивачів. Розглядаючи даний позов, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків: З свідоцтв про народження встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є сином та донькою [PERSON]. З свідоцтва про одруження, свідоцтва про смерть встановлено, що з 09.06.1961р. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувала у шлюбі з [PERSON]. [INFO]. [PERSON] помер. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Зі спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON], державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак - Коваль Л.Л. встановлено, що позивачі своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після матері, що вони подали заяви про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на належне спадкодавиці майно. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], або які б претендували на право власності або на майнові права на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. Свідоцтва про право на спадщину за законом на видавались. З письмових відмов нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій вбачається, що державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначене у заявах нерухоме майно (зазначені у позовній заяві дві земельні ділянки) з тих підстав, що на підставі розпорядження Броварської райдержадміністрації від 22.09.2006 р. № 708 спадкодавиці у власність були передані зазначені земельні ділянки, на підставі розпорядження були виготовлені державні акти на право власності на земельні ділянки, але спадкодавець за життя не встигла їх отримати та зареєструвати право власності на вказане майно у порядку визначеному чинним законодавством. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Відповідно до ч.1. ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З наданих доказів встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті матері, подавши своєчасно заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Тому встановлено, що позивачі у рівних частках набули право власності на все спадкове майно,а також на всі інші майнові права, які належали спадкодавцю станом на день її смерті, за принципом рівності їх часток, тобто кожен по 1/2 майна і інших майнових прав. Стосовно складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], то суд встановив такі факти і дійшов таких висновків: З сертифікату на право на земельну частку [NUMBER] вбачається, що на підставі рішення Броварської районної адміністрації від 19.08.2002 р. № 350 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 5,36 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заворичі», яке знаходиться у с. Заворичі Броварського району Київської області. Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області № 708 від 22.09.2006 року за результатами розгляду заяв та технічної документації із землеустрою, виготовленої ДП «Київський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» було вирішено виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки 44 громадянам, власникам сертифікатів на право власності на земельні частки (паї) у КСП «Заворичі» в межах Заворицької сільської ради за межами населеного пункту, в тому числі і [PERSON], як власнику сертифікату [NUMBER], на земельні ділянки площами 3,2667 га (рілля) і 0,5755 га (сіножаті). З листа Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області від 27.09.2016 р. вбачається, що на зберіганні в Управлінні перебувають два державних акти на земельні ділянки на ім'я [PERSON]. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що [PERSON] на підставі Розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області № 708 від 22.09.2006 року є власником земельної ділянки площею 3,2667 га, яка розташована: Київська область, Броварський район, Заворицька сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № [NUMBER], зареєстрований 29.12.2012 р. у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі Броварської райдержадміністрації. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що [PERSON] на підставі Розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області № 708 від 22.09.2006 року є власником земельної ділянки площею 0,5755 га, яка розташована: Київська область, Броварський район, Заворицька сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], зареєстрований 29.12.2012 р. у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі Броварської райдержадміністрації. Тобто встановлено, що вказані земельні ділянки перебували у постійному користуванні спадкодавиці, при житті землекористувач скористалася своїм правом на отримання земельної ділянки у власність, звернулася до відповідного органу- розпорядника земель з відповідною заявою, даним органом було прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення проекту відводу, і проект відводу був на замовлення вказаної особи виготовлений і затверджений уповноваженим на те органом, при житті спадкодавця у встановленому законом порядку і уповноваженим органом прийнято рішення про передачу їй у власність зазначених земельних ділянок, але спадкодавець за життя не встигла одержати правовстановлюючий документ та зареєструвати своє право власності у визначений законом спосіб, тобто процедура приватизації вказаною особою не була закінчена у зв'язку зі смертю. Тобто станом на день смерті спадкодавець мала відповідні майнові права на вказані земельні ділянки. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 80 та ч. 1 ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі , зокрема, спадкування. Відповідно до положення ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входить все майно, належне спадкодавцю на праві власності, а також інші права та обов'язки, що належали спадкодавцю на день відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та / або права одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, але не права власності на земельну ділянку. З представлених документів судом встановлено, що спадкодавиця за життя дотрималася всієї процедури отримання земельних ділянок у власність, набула право на отримання у власність вищевказаних земельних ділянок, у встановленому законом порядку і уповноваженим органом прийнято рішення про передачу спадкодавиці за життя у власність зазначених земельних ділянок. Таким чином, за життя [PERSON] встигла реалізувати свої майнові права щодо вказаного майна щодо передачі їй його у власність, але не отримала правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки та не зареєструвала свої права у відповідному порядку. Враховуючи, що згідно ч.4 ст.334, ч.2 ст.182 ЦК України та ст.125 ЗК України право власності на нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку, набувається з моменту його державної реєстрації, то спадкодавець, отримавши зазначену земельну ділянку на правах власника, юридично не набув на них права власності у зв'язку з відсутністю реєстрації цього права. Таким чином, оскільки станом на день смерті спадкодавець ще не набула у визначеному законом порядку права власності на вказані земельні ділянки, то дані земельні ділянки як об'єкти права власності не увійшли до спадкової маси і на них в порядку спадкування не може бути набуте право власності. До спадкоємців в порядку спадкування переходять у такому випадку всі інші наявні у спадкодавиці майнові права, тому до всіх спадкоємців - у рівних частках - перейшли в порядку спадкування і інші, належні спадкодавиці, майнові права, в тому числі право на безоплатне отримання у власність вказаних земельних ділянок, майнові права на які їх мати (спадкодавець) набула при житті, і зокрема, право на завершення розпочатої спадкодавцем при житті процедури приватизації вказаних земельних ділянок. Свої спадкові права позивачі реалізували, спадщину після смерті матері прийняли, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їм свідоцтв про право на спадщину на вказане нерухоме майно, позивачі свої спадкові права можуть захистити і підтвердити лише у судовому порядку. Таким чином, позов підлягає задоволенню, і за кожним позивачем має бути визнано їх право (набуте в порядку спадкування) на завершення розпочатої спадкодавцем при житті процедури приватизації земельних ділянок (набуття їх у власність).

Outcome: approved