overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що 14.09.2001 року між позивачем-1 та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2012 року шлюб між позивачем-1 та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач залишив квартиру, однак, не знявся з реєстраційного обліку. Позивач-1 була власником квартири [ADDRESS]. За договором дарування від 01.10.2004 року, позивач подарувала своїй донці [PERSON] 34/100 частини згаданої квартири. На даний час згадана квартира належить позивачу-1 у розмірі 66/100 частини квартири та її неповнолітній донці [PERSON] у розмірі 34/100 частини квартири, яка є позивачем-2 у даній справі. Згідно довідки Форми №3, виданої КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 15.05.2015 року №2469, у згаданій квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач не проживає без поважних причин у згаданій квартирі з січня 2013 року, не несе витрати на її утримання, не сплачує комунальні послуги. Відповідно до Акту від 14.05.2015 року складеного представником КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», відповідач з 2013 року у спірній квартирі не проживає, особистих речей не зберігає, ним не цікавиться, залишив його добровільно. Таким чином, відповідач своєю реєстрацією створює перешкоди позивачам у вільному користуванні та розпорядженні своїм майном. Добровільно знятись з місця реєстрації проживання останній відмовляється, що змусило позивачів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Бериславський районний сектор управління Державної міграційної служби в Херсонській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований, але не проживає більше року відповідач - [PERSON]. У зв'язку з цим позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. В судове засіданні позивачі не з'явились, згідно наданих заяв просили справу розглянути у їх відсутність, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи надав суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи письмову згоду позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.03.1994 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) №1156 від 22.03.1994 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON]. Згідно довідки виконкому Новорайської сільської ради від 04.11.2014 року №1687 [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає з 2010 року. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа КП «Печерська брама» про вселення. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що відповідач чинить перешкоди в користуванні спільною квартирою. Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили задовольнити її з наведених у позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відповідачем не чиниться перешкод в користуванні квартирою. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON], зареєстрована в квартирі [ADDRESS], що складається з двох кімнат, житловою площею 31, 35 кв.м. та загальною площею 48, 8 кв.м., з 01.12.1995. Також у квартирі зареєстровані [PERSON], з 31.03.2011, [PERSON], [INFO] з 03.08.2006, [PERSON] [INFO] з 08.10.2010 та [PERSON] [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO] з 03.05.2007. Власником особового рахунку на цю житлову площу була бабуся позивача [PERSON] та відповідача - [PERSON], яка померла та знята з реєстраційного обліку з 16.08.2012. Відповідно до положень ст. 64 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 11. ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи пояснення представника відповідача про відсутність перешкод в користуванні квартирою, та при цьому наявність спору між позивачами та відповідачем, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивачів, завдання позивачам втрат діями відповідача, позивачами було доведено наявність протиправності діяння відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення майна з-під арешту, в якому просили суд зняти арешт із земельної ділянки площею 0,0612 га, розташована в місті Костопіль Рівненської області по провулку Коцюбинського, №5, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, реєстраційний номер обтяження 9608634, що накладений постановою ВП №8502810 від 12.03.2010 року Відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції та стягнути з відповідача судові витрати по цій справі. В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 26 грудня 2008 року [PERSON] та [PERSON] подарували в рівних долях для них, [PERSON] та [PERSON], земельну ділянку №5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в місті Костопіль Рівненської області по провулку Коцюбинського, площею 0,0612 га згідно укладеного Договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4827. При цьому у Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №249713 від 22.07.2008 р. приватним нотаріусом було вчинено відповідний запис про перехід права власності на вказану земельну ділянку до [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. В поземельній книзі управлінням Держкомзему у Костопільському районі Рівненської області 08.10.2009 року внесено запис про реєстрацію права власності за ними за №591020060056128, про що засвідчує штамп, підпис начальника управління та печатка на державному акті. Однак, під час оформлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, що виконувалося ФОП [PERSON] у серпні 2018 року, позивачам стало відомо, про наявність арешту на вказану земельну ділянку, накладену постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження ВП №8502810 від 12.03.2010 року, винесеного Відділом державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції, правонаступником якого є на даний час Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області. З цього приводу,\~ [PERSON], звернувся із відповідною заявою до Костопільського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття такого арешту, однак йому було повідомлено, що Костопільський районний відділ ДВС не має правових підстав для зняття арешту із майна боржника [PERSON], а тому рекомендовано відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника зняти за рішенням суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], ТСББ «Волна», Херсонської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 25 лютого 2006 року померла їх мати [PERSON]. За життя вона отримала кооперативну квартиру [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини вказаної квартири. Оскільки правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, позивачі позбавлені можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору. У звязку з наведеним позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/6 частини вказаної квартири. Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Представник Херсонської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Представник ОСББ «Волна» у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши позивачів, відповідача - [PERSON], вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у том у числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON] - (позивачі по справі). Згідно свідоцтва про смерть серія I-КГ № 021346 від 27 лютого 2006 року [PERSON] померла 25 лютого 2006 року. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона по цивільній справі № 666/250/15-ц від 14.05.2015 року за [PERSON] визнано право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON]. Вказане рішення набрало законної сили. Згідно довідки ОСББ «Волна» № 101 від 26.09.2014 року [PERSON] була власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки ОСББ «Волна» № 51 від 04.11.2014 року у квартирі [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] проживали її діти - [PERSON], [PERSON] та чоловік - [PERSON]. Згідно листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори № 924/02-14 від 15.10.2014 року, свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] про прийняття спадщини не видавалось, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру відсутній. Оскільки спадкова квартира була кооперативною, і право власності на неї не було оформлене належним чином, у позивачів не було можливості оформити спадщину через органи нотаріату. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, і їх задоволення не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , яким просять суд припинити право власності громадянки [PERSON] на нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку зі знищенням об`єкта. Мотивували заяву тим, що 25 листопада 2015 року між ними : [PERSON] та [PERSON] - з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони було укладено договір купівлі- продажу земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] померла. На цій земельній ділянці побудовано будинок, але на сьогоднішній день вони не можуть зареєструвати новий будинок, бо мається витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де вказано, що [PERSON] є власником будинку. В судове засідання сторони не з`явились,надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи просив суд розглянути справу за її відсутності. Суд,дослідивши матеріали справи приходить до наступного . 25 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] - з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено договором. /а.с.24/ На земельній ділянці побудовано будинок, але на сьогоднішній день позивачі не можуть зареєструвати новий будинок. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 39703484, зазначений власник будинку [PERSON] /а.с.8/ [PERSON] [INFO] померла. Вказане підтверджено копією свідоцтва про смерть./а.с.10/ Донька [PERSON] - [PERSON] - спадкоємець першої черги за законом. Актом КП «Павлоградського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 02.11.2015р. встановлено, що житловий будинок, 1958р. забудови та належні на нього будівлі та споруди повністю знесені, що підтверджено актом./а.с.26/ На час купівлі земельної ділянки будинок був знесений. Позивачі не можуть зареєструвати новий будинок, який побудовано, так як на старий будинок, не припинено право власності громадянки [PERSON] на нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку зі знищенням об`єкта. Відповідно до ч.1.ч.2ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на які підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Викладене приводить суд до висновку ,що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Бакланово - Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, третя особа на стороні відповідача - Куликівська районна державна нотаріальна контора в якому просять визнати за ними, в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями садиби [ADDRESS], в рівних долях, тобто по 1/ 2 частині за кожній. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що [INFO] в селі Бакланова Муравійка Куликівського району помер їх чоловік та батько - [PERSON], який був головою спірного домогосподарства. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]. За життя померлий заповіту не складав, спадкоємцями першої черги за законом є дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Коли вони звернулись до нотаріальної контори з проханням оформити спадщину після померлого на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], їм було відмовлено в зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння та не зареєстрував на нього право власності. В зв'язку з цим у них немає можливості вирішити питання, пов'язані з одержанням домоволодіння у спадщину інакше, як у судовому порядку. Позивачі в судове засідання не з'явилися. Подали до суду письмову заяву, в якій просили провести розгляд справи без їх участі та позов задовольнити. Представник відповідача - Бакланово - Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Але надав суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив провести розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Подав до суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі. Інших спадкоємців немає. Покійному на праві особистої приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS]. Позивачі після смерті спадкодавця прийняли спадщину. Але успадкувати домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивачі не мають можливості, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував на себе право власності на спірне домоволодіння, хоча і був його власником. Вирішення питання отримання спірного домоволодіння у власність можливе лише в судовому порядку. Відповідач визнав позов. Визнання ними позову не суперечить закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин суд вважає, що є всі правові підстави визнати за позивачами в рівних долях право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Варковицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх вимог посилаються на те, що [INFO] помер батько [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в с.Варковичі Дубенського району Рівненської області. Позивачі у спадщину, як спадкоємці за законом, вступили своєчасно, так як звернулися до Дубенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До маси спадкового майна входить земельна ділянка, площею 2,44 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого за життя спадкодавцем сертифіката на земельну частку пай, серії РВ 0099312, рєстраційний номер 3312 від 02.09.1996 на території Варковицької сільської ради Дубенського району Рівненської області. Про те, що обліковується сертифікат на земельну частку за спадкодавцем і був ним отриманий, його серію, номер, площу їм повідомили в Управлінні Держгеокадастру у Дубенському районі Рівненської області від 14.06.2019року № 147/106-19. За відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вони позбавлені можливості офрмити спадщину у нотаріальній конторі. В судове засідання позивачі не з`явилися, просили розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, про що зазначили у позовній заяві. Представник відповідача Варковицької селищної ради в судове засідання також не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги визнають повністю. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Веприцької сільської ради про визнання за ними права власності на будинковолодіння, розташоване за адресою: с.Веприк Гадяцького району, вул.Пісочна,32. У своєму позові вказують, що на зазначене будинковолодіння вони набули право власності як на майно колгоспного двору в рівних частках, але через відсутність правовстановлюючого документу на вказане будинковолодіння їм було відмовлено в реєстрації права власності, тому вони звернулися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився, надавши заяву в якій вказує, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає, проти їх задоволення не заперечує і просить справу розглянути без участі їх представника. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що згідно погосподарської книги №1/2 особовий рахунок №185 станом на 01 липня 1990 року будинковолодіння в с.Веприк по вул. Пісочна,32 відносилося до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору були: [PERSON] та [PERSON]І.( а.с.8). Відповідно до довідки виконкому Веприцької сільської ради Гадяцького району житловому будинку, головою якого є [PERSON], розташований в с.Веприк Гадяцького району вул. Пісочна,32, присвоювалась поштова адреса: 37362, Полтавська область, Гадяцький район, село Веприк, вулиця Пісочна, будинок № 32. Згідно архівного витягу із рішення виконкому Веприцької сільської ради № 156 від 28 грудня 1993 року [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку під будівництво 0,09 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,32 га. Як вбачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 26012165 позивачам було відмовлено у державні реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований по вул.Пісочна,32 в с.Веприк Гадяцького району, так як витяг із рішення виконкому Веприцької сільської ради від 28 грудня 1993 року про передачу земельних ділянок у приватну власність не дає змоги встановити конкретної адреси розташування земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення

Outcome: approved