Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із указаним позовом. Просить суд зобовязати відповідачку [PERSON] не перешкоджати позивачці брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з [PERSON], [INFO]. Встановити графік побачень із [PERSON], [INFO]: кожної суботи з 12.00 год. до 20.00 год. та кожної четвертої неділі місяця з 12.00 год. до 20.00 год. Спілкування з дитиною має відбуватися на території фактичного проживання позивачки за адресою: м. Буськ Львівської області по вул. Шкільна, буд. 21а. Зобовязати відповідачку повідомляти про неможливість зустрічі у визначений час та погодження зустрічі в інший день; повідомляти про довготермінові більше, ніж на 14 календарних днів відїзди з місця перебування онука за межі місця проживання шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення чи по телефону), не пізніше, ніж за 10 днів перед відїздом. В обгрунтування заявлених вимог позивачка покликається на те, що вона є бабцею малолітнього онука: [PERSON], [INFO], який народився від шлюбу сина позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON], з якою син позивачки перебував у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2010 року до 15 жовтня 2012 року. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 18.11.2013 року визнано мирову угоду від 15.11.2013 року, у якій визначено графік побачень сина позивачки [PERSON] із [PERSON], [INFO], а саме: першої неділі кожного місяця з 15.00 год. до 17.00 год по місцю проживання відповідачки та у її присутності; другої неділі кожного місяця з 12.00 год. до 18.00 год. по місцю проживання сина позивачки у присутності відповідачки; при умові відсутності можливостей у відповідачки бути присутньою, зустрічі можуть відбуватись без відповідачки; третьої неділі кожного місяця з 11.00 год. до 18.00 год. поза межами місць проживання обох із батьків дитини (на нейтральній території) за умов попереднього узгодження між сторонами конкретного місця для проведення спільного часу з дитиною з урахуванням інтересів дитини. Син позивачки [PERSON] неодноразово хотів зустрітися з дитиною по вказаному графіку, однак відповідачка часто перешкоджала йому в цьому. В даний час він змінив місце проживання на [INFO], а тому позивачка не в змозі бачитись із онуком та брати участь у його вихованні. У звязку із неможливістю дійти згоди із відповідачкою щодо участі у вихованні онука, позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом та просить вирішити дане питання в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, надавши суду пояснення з наведених вище підстав. Просить суд позов задовольнити повністю, встановивши їй графік побачень із онуком чотири рази в місяць, але не менше двох разів в місяць. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечили. Зокрема, відповідачка зазначила, що жодних перешкод у спілкуванні та побаченні позивачки з дитиною вона не чинить, хоча не заперечує того, що між ними існує тривалий конфлікт. Вважає, що слід встановити порядок побачення позивачки з онуком лише один раз на місяць, але без її присутності при цьому. Натомість, представник відповідачки заявлений позов заперечив з тих підстав, що позивачка повинна була спершу звернутись за встановлення графіку побачень з онуком до Органу опіки та піклування, а вже згодом до суду. Оскільки, позивачка порушила порядок досудового врегулювання цього спору, а тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що є висновок органу опіки та піклування за результатами засідання, яке розглядалось з участю сторін і з урахуванням інтересів дитини, зокрема, рекомендують зобовязати відповідачку [PERSON] не перешкоджати позивачці брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з [PERSON], [INFO]. Встановити порядок побачень [PERSON] із онуком [PERSON], [INFO], не менше, ніж 2 рази в місяць, погодивши години і дні побачень зі сторонами, врахувавши ухвалу Буського районного суду Львівської області від 18.11.2013 року про визнання мирової угоди від 15.11.2013 року, згідно змісту мотивувальної частини цієї ухвали. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких мотивів. Нормами статей 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] є сином позивачки [PERSON], про що вбачається зі свідоцтва про його народження серії І-СГ №211680, виданого повторно Бортківською сільською радою Золочівського району Львівської області від 01.06.2001 року. Разом із тим, як встановлено в судовому засіданні, батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідачка по справі [PERSON] та син позивачки - [PERSON], про що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-СГ №247222, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області від 01.07.2010 року. Також судом встановлено, що відповідачка [PERSON] та син позивачки [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі із 30 січня 2010 року до 15.10.2012 року, про що вбачається із рішення Буського районного суду Львівської області від 15.10.2012 року, яким вказаний шлюб було розірвано. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 18.11.2013 року визнано мирову угоду від 15.11.2013 року, у якій визначено графік побачень сина позивачки [PERSON] із [PERSON], [INFO], а саме: першої неділі кожного місяця з 15.00 год. до 17.00 год по місцю проживання відповідачки та у її присутності; другої неділі кожного місяця з 12.00 год. до 18.00 год. по місцю проживання сина позивачки у присутності відповідачки; при умові відсутності можливостей у відповідачки бути присутньою, зустрічі можуть відбуватись без відповідачки; третьої неділі кожного місяця з 11.00 год. до 18.00 год. поза межами місць проживання обох із батьків дитини (на нейтральній території) за умов попереднього узгодження між сторонами конкретного місця для проведення спільного часу з дитиною з урахуванням інтересів дитини. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матірю - [PERSON], яка є відповідачкою по даній справі. Приписами ст. 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Як вбачається із характеристики, виданої виконкомом Буської міської ради від 19.05.2015 року за №91, позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає у [INFO], працює директором Буського районного народного дому. За місцем проживання характеризується позитивно, користується авторитетом серед жителів міста, приймає активну участь в громадському житті, до адмінвідповідальності не притягалася, скарг та зауважень на її поведінку не має. Натомість, судом встановлено, що відповідачкою чиняться перешкоди у спілкуванні позивачки з малолітнім онуком [PERSON], [INFO] та у вихованні дитини. Вказана обставина стверджується Висновком Буського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 24.03.2015 року, з якого вбачається, що на відповідачку по цій справі [PERSON] склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП. Також з цього документа видно, що 15.03.2015 року відповідачка [PERSON] вчинила словесний конфлікт на подвірї позивачки [PERSON] в м. Буськ Львівської області по вул. Шкільна, буд. 21а, під час якого голосно викрикувала та ображала позивачку нецензурними словами. Вказану обставину в судовому засіданні підтвердила позивачка та не заперечила відповідачка. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачкою чиняться перешкоди позивачці у здійсненні своїх прав щодо виховання онуки. Жодних доказів протилежного відповідачем суду не надано. З урахуванням наведеного, вимоги позивачки в частині зобов'язання відповідачки не чинити перешкод у здійсненні її прав щодо участі у вихованні онука підлягають до задоволення. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. У відповідності до норм ч. 1 - ч. 3 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною з присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як вбачається із листа Буської районної державної адміністрації Львівської області за №04-08/1431 від 17.07.2015 року «Про розгляд матеріалів справи за позовом [PERSON]І.», комісія з питань захисту прав дитини при Буській РДА вирішила: підтримати заявлену [PERSON] позовну вимогу щодо зобовязання відповідачки [PERSON] не перешкоджати позивачці брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з [PERSON], [INFO]. Вважати можливим спілкування бабусі з дитиною на території її фактичного місця проживання за адресою: [INFO]. При визначенні судом графіку побачень [PERSON] із її онуком [PERSON], [INFO], рекомендувати встановити порядок побачень не менше, ніж 2 рази в місяць, погодивши години і дні побачень зі сторонами, врахувавши ухвалу Буського районного суду Львівської області від 18.11.2013 року про визнання мирової угоди від 15.11.2013 року, згідно змісту мотивувальної частини ухвали. При вирішенні даного спору суд враховує не тільки формальне право позивачки на зустріч з онуком, а і її матеріально-побутові можливості та бажання займатись вихованням онука, а тому вимоги позивачки щодо визначення порядку участі у вихованні онука підлягають до часткового задоволення із встановленням наступного графіку побачень: два рази на місяць, а саме: другої неділі та четвертої суботи кожного місяця із 12.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання позивачки [PERSON] за адресою: м. Буськ Львівської області по вул. Шкільна, буд. 21а, оскільки наведений графік побачень відповідатиме інтересам малолітнього [PERSON], з метою захисту законних інтересів позивачки, не порушуючи при цьому прав відповідачки на її приватне життя, так як позивачка просить суд встановити графік її побачень з онуком чотири рази на місяць, відповідачка лише один раз, а орган опіки та піклування рекомендував не менше, ніж два рази на місяць за місцем проживання позивачки. Натомість, суд вважає безпідставними вимоги позивачки щодо зобовязання відповідачки повідомляти її про неможливість зустрічі у визначений час та погодження зустрічі в інший день; повідомляти про довготермінові більше, ніж на 14 календарних днів відїзди з місця перебування онука за межі місця проживання шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення чи по телефону), не пізніше, ніж за 10 днів перед відїздом, оскільки дана вимога є безпідставною, і на думку суду, є зловживанням позивачкою своїми правами в цій частині. Ураховуючи викладене, та

Outcome: dismissed