Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якої зазначили наступне. [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в с. Кочержинці Уманського району, земельну ділянку площею 0,4588 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Кочержинці Уманського району Черкаської області та земельну ділянку площею 3,1285 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, ще одним спадкоємцем обов`язкової частки їх мати - дружина покійного, яка відмовилася від прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом термін та порядок вони звернулися до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикової О.І. із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [PERSON] їм було відмовлено, у зв`язку з тим, що виявлено арешти на все майно спадкодавця, при цьому ні дати народження, ні ідентифікаційного номера осіб відносно майна яких зареєстровані обтяження, не зазначено, що не дає можливості ідентифікувати особу, на майно якої накладено арешт, як таку, що відмінна від спадкодавця. У зв`язку з чим, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказують, що прізвище [PERSON] дуже розповсюджене на території України, тому при пошукові нотаріусом за частковим співпадінням по прізвищу, імені та по батькові в єдиному реєстрі нерухомого майна було знайдено арештів на 27 аркушах на ім`я [PERSON] , але ці арешти та заборони не мають жодного відношення до їх батька та його майна. Таким чином, виникла ситуація, при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, у зв`язку з чим і вимушені були звернутися до суду з цим позовом. Просять суд визнати за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частину житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частину земельної ділянки площею 0,4588 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124384300:01:001:0192. Визнати за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частину земельної ділянки площею 3,1285 га, що розташована на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7124384300:03:000:3349. Визнати за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,4588 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124384300:01:001:0192. Визнати за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину земельної ділянки площею 3,1285 га, що розташована на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7124384300:03:000:3349. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, на адресу суду подали письмову заяву, у якій просять суд справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задовольнити. Представник відповідача Паланської сільської ради в судове засідання не з`явився, раніше на адресу суду було подано заяву, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника та винести рішення у відповідності до правових вимог законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис про смерть № 14 від 02 червня 2015 року. [PERSON] , [INFO] , за життя 09 серпня 2013 року, склав заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 3-1675, посвідчений Дашицькою Л.Л., державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, згідно якого спадкодавець [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті, та на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію. Права власності, сформованого 22.02.2021 року за № 245441005, за [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 36, виданий 20.07.1991 року, зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , на земельні ділянці з кадастровим номер 7124384300:01:001:0192. Зазначене також підтверджується відміткою у технічному паспорті, складеному, 06.05.1991 року на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно витягу № 42203215 зі Спадкового реєстру виданого 23.11.2015 року, приватним нотаріусом Востриковою О.І. зареєстровано спадкову справу № 85/2015 після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію. Права власності, сформованого 22.02.2021 року за № 245440806, за [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЧР№035602, виданому 04.02.2004 року Кочержинською сільською радою, зареєстровано право власності на земельну ділянку площе 0,4588 га, кадастровий номер 7124384300:01:001:0192. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію. Права власності, сформованого 22.02.2021 року за № 245440806, за [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЧР№035602, виданому 04.02.2004 року Кочержинською сільською радою, зареєстровано право власності на земельну ділянку площе 0,4588 га, кадастровий номер 7124384300:01:001:0192. Згідно державного акту ІІІ-ЧР № 000572, виданого 29 липня 2002 року Кочержинською сільською радою Уманського району Черкаської області, [PERSON] на підставі рішення сесії Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області № ІІІ-2 від 02.07.2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,1285 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер 7124384300:03:000:3349 (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7106122492017). Із матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є: за заповітом - [PERSON] , за законом: дружина спадкодавця - [PERSON] та син спадкодавця - позивач по справі, [PERSON] . [PERSON] 23.11.2015 року подала до нотаріуса заяву, у якій зазначила, що приймає спадщину після смерті [PERSON] , а також про те, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Згідно заяви [PERSON] від 23.11.2015 року, він приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України, як особа, яка має право на обов`язкову частку у спадщині. Інший спадкоємець за законом, дружина померлого [PERSON] , також 23.11.2015 року звернулася до нотаріуса із заявами про те, що від обов`язкової частки у спадщині відмовляється, а також не претендує на виділення її частки із спільного майна подружжя не претендує та не буде претендувати в подальшому шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Разом з тим, згідно постанови [PERSON] , приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу, від 02 липня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, після померлого [INFO] батька - [PERSON] на 5/6 часток у прав власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 5/6 часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,4588 га, кадастровий номер 7124384300:01:001:0192, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 5/6 часток у праві власності на земельну ділянку площею 3,1285 га, кадастровий номер 7124384300:03:000:3349, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаськ5ої області, у зв`язку із тим, що було зроблено перевірку суб`єктів нерухомого майна, у відповідності до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та згідно інформаційної довідки Єдиного реєстру заборон виявлені арешти на все майно [PERSON] , при цьому ні дати народження, ні ідентифікаційні номера осіб, відносно майна майна яких зареєстровані обтяження, не зазначено. Також постановою [PERSON] , приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу, від 02 липня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] батька - [PERSON] на 1/6 часток у прав власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/6 часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,4588 га, кадастровий номер 7124384300:01:001:0192, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 1/6 часток у праві власності на земельну ділянку площею 3,1285 га, кадастровий номер 7124384300:03:000:3349, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаськ5ої області, у зв`язку із тим, що було зроблено перевірку суб`єктів нерухомого майна, у відповідності до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та згідно інформаційної довідки Єдиного реєстру заборон виявлені арешти на все майно [PERSON] , при цьому ні дати народження, ні ідентифікаційні номера осіб, відносно майна яких зареєстровані обтяження, не зазначено. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до приписів ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що позивачі по справі є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , але позбавлені можливості оформити належним чином право на спадкове майно, оскільки при перевірці нотаріусом було встановлено, що на майно [PERSON] , накладено арешт, при цьому, особу не ідентифіковано та не вказано на яке саме майно накладено арешт. У наданій на запит суду спадковій справі вбачається значна кількість відомостей про об`єкти нерухомого майна власниками яких зазначені [PERSON] , при цьому інформації про конкретні спадкові об`єкти немає, тому неможливо ідентифікувати, що на спадкові земельні ділянки та житловий будинок, належні спадкодавцю [PERSON] накладено арешт. Будь-яких відомостей про накладення арешту на спадкове майно, яке є предметом зазначеної позовної заяви, за матеріалами справи судом не встановлено. З урахуванням наданих позивачами доказів, а також встановлених та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, а тому наявні достатні підстави для визнання за позивачами права власності і таке визнання не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб і може бути прийняте, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, але позивачі у своїй заяві на стягненні судових витрат не наполягають.

Outcome: approved