Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до відповідачів [PERSON] , [PERSON] з вище зазначеним позовом, в якому просять стягнути: з [PERSON] кошти сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення в розмірі 3 300 грн., збитки, завдані неналежним виконанням зобов`язання за утримання майна в розмірі 4 994, 35 грн.; з [PERSON] кошти сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення в розмірі 9 900 грн., збитки, завдані неналежним виконанням зобов`язання за утримання майна в розмірі 5 218, 04 грн. Вимоги позову мотивують тим, що сторони по справі є співвласниками кв. [ADDRESS] та зареєстровані в ній. Крім сторін, в зазначеній квартирі зареєстровані діти [PERSON] - [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н. Відповідачі проживають в вказаній квартирі, користуються в повному обсязі комунальними послугами, проте не здійснюють оплати за утримання майна протягом багатьох років. На підставі вказаного, просять стягнути з відповідачів кошти за утримання майна за період з 01.07.2016 р. по 01.07.2019 р., оскільки саме позивачі здійснювали оплату послуг на утримання квартири за вказаний період в розмірі 36 000 грн. 28.08.2019 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 04.10.2019 зі сторони третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, згідно з якими зазначають , що в заявлений в позові період комунальне підприємство не було виконавцем житлово-комунальних послуг та не отримувало оплату за утримання будинків і споруд, а отже не може бути стороною по справі. 16.10.2019 зі сторони відповідачів до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вимоги позову не визнають, посилаючись на те, що позивачами не надано до суду доказів сплати житлово-комунальних послуг в розмірі 36 000 грн., до позову долучені квитанції по сплаті послуг за період з квітня 2013 по квітень 2014 р. Окрім вказаного, зазначали про те, що позивачі не є постачальниками послуг, з ними договори відповідачі не укладали. Зокрема, посилались на те, що між співвласниками [PERSON] та [PERSON] розділені особові рахунку по вказаній квартирі, відповідачем [PERSON] укладені окремі договори з організаціями, які є постачальниками послуг. На підставі вказаного просять відмовити в задоволенні позову. Станом на 28.11.2019 р. від позивача до суду не надходило відповіді на відзив, додаткових пояснень, заяв, клопотань або додаткових доказів. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони є співвласниками кв. [ADDRESS] та зареєстровані в ній, а саме: [PERSON] та [PERSON] мають у власності по 1/4 частині квартири, [PERSON] - 3/8 частини квартири, [PERSON] - 1/8 частину. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Зі змісту ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» вбачається, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. . Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стороною позивачами не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту сплати ними за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2016 по 01.07.2019 суми в розмірі 36 000 грн., а також доказів завдання їм збитків з боку відповідачів. Позивачами не подано до суду клопотання про витребування вказаних доказів, тощо. Між тим, позивачами до позову долучені не засвідчені належним чином квитанції на загальну суму 1 785, 63 грн. (а.с. 16-20), за травень, вересень 2013 р., лютий, травень, серпень 2014 р., та квитанції, з яких не можливо встановити період. При цьому, позовними вимогами охоплюється період з 01.07.2016 р. по 01.07.2019 р., доказів про оплату житлово-комунальних послуг саме позивачами за який та розміру вказаної оплати матеріали справи не містять. З огляду на вказане, враховуючи недоведеність позивачами своїх вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed