Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] року померла їх матір [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 1,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 0,5993 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, в якому призначила спадкоємцем частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] [PERSON], а спадкоємцем земельної ділянкм загальною площею 1,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0,5993 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області - [PERSON] Із-за розбіжностей у правовстановлюючих документах та заповіті вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату, оскільки з тих підстав нотаріус відмовив у вчиненні даної нотаріальної дії. Просять здійснити тлумачення заповіту [PERSON], посвідченого 21.04.2015 року секретарем Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та встановити, що [PERSON] заповіла [PERSON] 52/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1084 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 0,4909 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та земельну ділянку загальною площею 1,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Також просять визнати за [PERSON] право приватної власності на 52/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1084 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а за [PERSON] визнати право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4909 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та земельну ділянку загальною площею 1,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Ухвалою суду від 30.11.2018 року позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно в частині позовних вимог майнового характеру, щодо визнання права власності на спадкове майно повернуто позивачам. В судове засідання позивачі не з»явились, однак подали заяви в якій просять вимоги задовольнити, розгляд справи проводити у їхній відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, однак подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з'явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або двох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Згідно з ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Судом встановлено, що 21.04.2015 р. секретарем Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області за №30 посвідчено заповіт, складений [PERSON] Із змісту даного заповіту вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй [ADDRESS] та земельну ділянку під забудову, котра знаходиться по [ADDRESS]. Земельні ділянки згідно з Державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та серії [NUMBER] заповіла [PERSON] Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] р. Позивачі, як спадкоємці за заповітом майна [PERSON], звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Однак, постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 10.05.2018 р. відмовлено позивачам у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки існує розбіжність у документі, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (52/100 частин будинку) і змістом заповіту ([ADDRESS] 7) та державними актами на земельні ділянки і заповітом, в якому не зазначена площа земельної ділянки (присадибну ділянку під забудову) та їх цільове призначення. Із наданого суду свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 25.09.2000 р. встановлено, що на день складення вищевказаного заповіту і на день відкриття спадщини [PERSON] була власником 52/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Із Державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та [NUMBER], виданих 25.02.2002 р. і 27.06.2003 р. вбачається, що [PERSON] як на день складання заповіту, так і на день відкриття спадини є власником земельної ділянки площею 1,77 га., котра призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і 0,5993 га. (складається із земельної ділянки площею 0,1084 га. і 0,4909 га.), котра призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства. Оскільки заповіт містить суперечливі положення, зокрема є розбіжності у заповіті та правостановлюючих документах на нерухоме спадкове майно, тому заповіт слід розтлумачити. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що спадкодавець [PERSON] на день складання заповіту і на день відкриття спадщини була власником 52/100 житлового будинку [ADDRESS], а тому слід розтлумачити заповіт та встановити, що волею [PERSON] було заповісти [PERSON] саме 52/100 частин житлового буд. [ADDRESS]. Оскільки відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.06.2003 р. земельна ділянка для обслуговування вищевказаного житлового будинку і господарських споруд становить 0,1084 га., тому слід встановити, що волею [PERSON] було заповісти [PERSON] саме 0,1084 га. земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS]. Враховуючи, що [PERSON] згідно з Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 25.02.2002 р. є власником земельної ділянки площею 1,77 га., котра призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому слід встановити, що волею [PERSON] було заповісти [PERSON] саме 1,77 га. земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зарічанської сільської ради. Оскільки [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.06.2003 р. та беручи до уваги, що вона складається із двох ділянок і ділянку №1 за цим Державним актом вона заповіла [PERSON], тому суд прийшов до висновку, що волею [PERSON] було заповісти [PERSON] ділянку №2, площею 0,4909 га. призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Задовольняючи позовні вимоги суд також бере до уваги визнання учасниками справи обставин, котрі відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, і суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Outcome: approved