Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

позивачі звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий Альянс» про стягнення майнової та моральної шкоди в завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивачка [PERSON] мотивувала свої вимоги тим, що 16 червня 2010 року близько 07 години 15 хвилин на перехресті вулиці Лятошинського - вулиці Велика кільцева дорога в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольцваген Мультіван», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який є спільно з нею - [PERSON] власниками зазначеного транспортного засобу. Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2010 року [PERSON] був визнаний винним у порушень вимог правил дорожнього руху України, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивачів було пошкоджено. Згідно висновку № 11265/10-18 експертного авто - товарознавчого дослідження виготовленого експертом - товарознавцем КНІДСЕ 14 грудня 2010 року, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Фольцваген Мультіван», р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 16.06.2010 року становить 8947 гривень 52 копійки. Також позивачем [PERSON] було понесені втрати у розмірі вартості проведення висновку, яка складає 464 гривні 40 копійок та витрат здійснених у зв'язку із наданням телеграми [PERSON] у розмірі 35 гривень 60 копійок. Уточнивши позовні вимоги, позивач [PERSON] зазначила, що оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/2339585 у ПАТ «Європейський страховий Альянс» з лімітом відповідальності 25500 гривень, то відповідно майнову шкоду, а саме вартість відновлювального ремонту у розмірі 3963 гривні 76 копійок, вартість витрат за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 гривень та судові витрати у розмірі 114 гривень 70 копійок необхідно стягнути з ПАТ «Європейський страховий Альянс». З відповідача [PERSON], як зазначає позивачка [PERSON] необхідно стягнути суму франшизи, яка в даному випадку становить 510 гривень та суму втрати товарної вартості автомобіля, яка становить 4473 гривні 76 копійок. Позивач [PERSON] просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 5000 гривень та судові витрати у розмірі 114 гривень 71 копійку. В судовому засіданні представник позивачів підтримав вимоги позовної заяви та наполягав на її задоволенні у запропонований позивачами спосіб у повному обсязі. Зокрема з приводу завдання позивачу [PERSON] моральної шкоди, зазначив, що сам факт того, що його довіритель потрапив у дорожньо-транспортну пригоду уже є підставою для задоволення моральної шкоди. Крім того, представник позивачів зазначив, що необхідність звернення до суду та підготовка матеріалів для такого звернення це також є доказом того, що [PERSON] завдано моральної шкоди. Зміна способу життя також відбулась у його довірителя, і така обставина є відомою і логічною, а тому на погляд представника підтвердженню іншими доказами не підлягає. В той же час пояснити, чому саме розмір моральної шкоди складає 5000 гривень, представник позивачів не зміг, пославшись при цьому на текст позовної заяви, де на його погляд такий розмір цілком обґрунтовано. Представник відповідача ПАТ «Європейський страховий Альянс» надіслав до суду письмові заперечення та заяву у якій просив суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. В той же час представником ПАТ «Європейський страховий Альянс» у письмових поясненнях зазначено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума що відповідає розміру оціненої шкоди зменшується на суму визначного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому як зазначає представник, доплата здійснюється в розмірі , що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги не визнає та вважає, що автомобіль позивачів ніким не реалізується, а тому не має підстав стягувати з його довірителя суму втрати товарної вартості автомобіля. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Заслухавши сторони, представників сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2010 року [PERSON] був визнаний винним у порушень вимог правил дорожнього руху України, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу. Зазначеною постановою встановлено, що 16 червня 2010 року близько 07 години 15 хвилин на перехресті вулиці Лятошинського - вулиці Велика кільцева дорога в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольцваген Мультіван», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Власниками автомобіля «Фольцваген Мультіван», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та [PERSON](в технічному паспорті відмітка про власника - [PERSON]), і така обставина, стронами спору визнається та ніким не оспорюється. Відповідно до висновку № 11265/10-18 експертного авто - товарознавчого дослідження виготовленого експертом - товарознавцем КНІДСЕ 14 грудня 2010 року, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Фольцваген Мультіван», р.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 16.06.2010 року становить 8947 гривень 52 копійки. При цьому у висновку зазначено, що сума втрати товарної вартості (ВТВ) становить 4473 гривні 76 копійок. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/2339585 у ПАТ «Європейський страховий Альянс» з лімітом відповідальності 25500 гривень. Франшиза 510 гривень. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої завдана шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача [PERSON], з приводу тієї обставини, що сума втрати товарної вартості автомобіля позивачів не підлягає стягненню з його довірителя, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як уже зазначалося судом, з висновку № 11265/10-18 експертного авто - товарознавчого дослідження виготовленого експертом - товарознавцем КНІДСЕ 14 грудня 2010 року, вбачається, що втрата товарної вартості автомобіля позивачів складає суму 4473 гривні 76 копійок. Відповідно до ст. 32.7. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Стягуючи з відповідача [PERSON] суму втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 4473 гривень 76 копійок, суд враховує, що такі збитки є непрямим і повинні стягуватися з особи, яка безпосередньо завдала майнову шкоду, з урахуванням правил ст. 1166 ЦК України, а тому в цій частині позовних вимог суд дійшов висновку про можливість їх задоволення. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Виходячи з таких мотивів, суд вважає також за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму франшизи у розмірі 510 гривень. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з розрахунку: 4473 гривень 76 копійок - сума втрати товарної вартості автомобіля + 510 гривень франшизи + 121 гривня 01 копійка судового збору вирахувану за правилами пропорційності до задоволених судом позовних вимог. Вирішуючи питання про стягнення суми пред'явленого [PERSON] до ПАТ «Європейський страховий Альянс», суд вважає необхідним зазначити наступне. Суд не погоджується з позицією позивача про правомірність і необхідність стягнення з зазначеного відповідача суми майнової шкоди з урахування податку на додану вартість, і при цьому враховує, що станом на день розгляду справи автомобіль позивачів є не відремонтованим. Роблячи такий висновок, суд зазначає, що в конкретному випадку страховик - ПАТ «Європейський страховий Альянс» обґрунтовано зазначає на необхідність зменшення розмір страхового відшкодування, а саме в частині майнової шкоди без врахування суми ПДВ і такі заперечення є правомірними. Відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до Закону, а також повязаних з такою діялністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів, не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. Податкові зобов'язання з податку на додану вартість виникають у платника податку на додану вартість, який здійснює операції з поставки товарів чи послуг товарно-матеріальних цінностей і послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта, оскільки такі операції є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. Позивачем не було надано деталізованих актів виконаних робіт та будь-яких касових чеків з будь-якої станції технічного обслуговування, а також зазначено, що на момент розгляду справи автомобіль відремонтовано не було, що в свою чергу виключає можливість надати підтвердження такого. З врахуванням цього, суд обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування майнової шкоди і стягнення такої з ПАТ «Європейський страховий Альянс» підлягають задоволенню частково у розмірі 3171 гривня01 копійка, оскільки розрахунок суми виплати страхового відшкодування, здійснюється без урахування сум податку на додану вартість, з врахуванням норм Закону України «Про податок на додану вартість». Вирішуючи питання про стягнення з ПАТ «Європейський страховий Альянс» суми витрат пов'язаних з виготовленням експертного авто - товарознавчого дослідження, суд вважає такі вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 34.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик(у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника(працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст. 34.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Суду не надано доказів того, що позивачами було здійснено повідомлення до ПАТ «Європейський страховий Альянс» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відповідно до правил зазначеного Закону подається на адресу страховика. Виходячи з таких міркувань та відсутності доказів звернення [PERSON] до страховика, суд у сукупності з проаналізованими нормами зазначеної статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає недоведеною обставину неправомірності дій ПАТ «Європейський страховий Альянс», які б виразилась у не виконанні страховиком обов'язку про необхідність направлення представника(працівника, аварійного комісара або експерта)на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно, відсутні і підстави для покладення на ПАТ «Європейський страховий Альянс» відповідальності за понесені витрати позивачами на проведення оцінки майнової шкоди завданої пошкодженням автомобіля «Фольцваген Мультіван», р.н. [NUMBER], в розумінні правил і підстав такого відшкодування, визначених статтею 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача ПАТ «Європейський страховий Альянс» на користь [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з розрахунку: 3171 гривня 01 копійка - сума оціненої майнової шкоди за вирахуванням податку на додану вартість + 77 гривень судового збору, який вирахуваний за правилами пропорційності до задоволених судом позовних вимог. В той же час, вирішуючи питання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, про що було заявлено представником ПАТ «Європейський страховий Альянс», суд вважає, що така не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позов пред'явлено в межах трьохрічного терміну(дата дорожньо-транспортної пригоди 16.06.2010 року, дата пред'явлення позову до суду 13.06.2013 року а.с. 21), а тому підстав вважати такий строк пропущеним у суду не має. Вирішуючи позов в частині вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити, що твердження позивача та його представника про наявність такої, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. Будь-якими доказами, крім пояснень представника позивача, дослідженими судом в ході розгляду справи, не доводиться наявність такої шкоди. Не приймаючи такі твердження представника позивачів до уваги, суд також враховує, що представником позивача не надано буд-яких фактичних даних, на підставі яких суд міг би встановити наявність зазначеної позивачем обставини, щодо отримання ним моральної шкоди. Жодного доказу на обґрунтування таких доводів суду надано не було і в ході розгляду справи така обставина не знайшла свого відображення у доказах, досліджених судом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного-процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми моральної шкоди не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки не доведена та ґрунтується на припущеннях, а тому відхиляється судом, як така що пред'явлена безпідставно. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial