Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказують, 28.12.2005 року між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та [PERSON] укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 39-02/С-3, за яким [PERSON] прийнята у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у [ADDRESS], шляхом фінансування цього будівництва в обсягах, визначених умовами Договору. 20.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5646. Згідно умов договору [PERSON] здійснила відступлення права вимоги, а позивачі як нові кредитори в рівних долях прийняли на себе права вимоги щодо виконання зобов'язань у відповідності до Договору на участь у пайовому будівництві № 39-02/С-3 від 28.12.2005 року. На виконання умов Договору на участь у пайовому будівництві позивачі 13.10.2006 року сплатили по 132 704 грн. кожний, що підтверджується довідками, виданими АТЗТ «ДВК» від 19.10.2006 року. За Договором на участь у пайовому будівництві АТЗТ «ДВК» зобов'язувався ввести будинок в експлуатацію у ІV кварталі 2007 року, однак вказаний обов'язок не виконав. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2014 року було встановлено, що АТЗТ «ДВК» за договором від 02.03.2009 року № 1/09 передало функції замовника будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] приватному підприємству «Будінвестмонтаж». Позивачі належним чином виконали взяті на себе зобов'язання за Договором на участь у пайовому будівництві, сплативши замовнику будівництва за об'єкт інвестування - квартиру за адресою: [ADDRESS] грошові кошти у повному обсязі. Натомість АТЗТ «ДВК» не виконало взяті на себе за договором щодо своєчасної здачі в есплуатацію об'єкта будівництва - житлового будинку та передачі інвестору документів, необхідних для оформлення права власності на об'єкт інвестування. Відповідачами не визнаються майнові права позивачів як інвесторів, а у позивачів відсутні документи, які б забезпечували їх право на майно до завершення його будівницва. Отже, дані обставини перешкоджають позивачам набути у власність профінансовану ними квартиру, вільно нею користуватися та розпоряджатися в майбутньому. Оскільки спірна квартра є об'єктом фінансування в об'єкті будівництва, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва профінансованих об'єктів нерухомого майна та прийняття його до експлуатації позивачеві належить не право власності на ці об'єкт, а майнові права на них, в саме - право на отримання у власність квартири після завершення будівництва та введення об'єкту в експлуатацію. Враховуючи вищевикладене позивачі просили суд визнати за ними у рівних частках майнові права на об'єкт інвестування за Договором на участь у пайовому будівництві № 39-02/С-3 від 28.12.2005 року та Договором про відступлення права вимоги від 20.10.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу макаренко В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 5646, а саме на квартиру № 39 (№ 3 згідно креслень), тип секції -02/С-3, загальною площею 51, 04 кв.м., що розташована на 8 поверсі у будинку [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача, вважає, за можливе провести заочний розгляд без участі представників відповідача. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 28.12.2005 року між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та [PERSON] укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 39-02/С-3, за яким [PERSON] прийнята у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у [ADDRESS], шляхом фінансування цього будівництва в обсягах, визначених умовами Договору. Відповідно до умов Договору [PERSON] фінансує однокімнатну квартиру № 39 (згідно креслень № 3), тип секції 02/С-3, що розташована на 8 поверсі у будинку 22 по вул. П.Дегтяренка (далі - об'єкт інвестування), запланований початок будівництва - І квартал 2006 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - ІV квартал 2007 року, а згідно п. 1.4.2. Договору фінансування об'єкту інвестування визначено графік фінансування будівництва житлового будинку. 20.10.2006 року між [PERSON] та позивачами укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5646. Згідно умов договору [PERSON] здійснила відступлення права вимоги, а позивачі як нові кредитори в рівних долях прийняли на себе права вимоги щодо виконання зобов'язань у відповідності до Договору на участь у пайовому будівництві № 39-02/С-3 від 28.12.2005 року. На виконання зобов'язань до Договором на участь у пайовому будівництві позивачі 13.10.2006 року здійснили фінансування об'єкту інвестування у розмірі 265 408 грн. (кожен по 132 704 грн.), що становить 100 % планової загальної площі об'єкта і підтверджується довідками, виданими АТЗТ «ДВК» від 19.10.2006 року. Згідно договору № 1/90 про передачу функцій замовника від 03.03.2009 року відповідач АТЗТ «ДВК» передав функції замовника будівництва інвестування відповідачу ПП «Будінвестмонтаж». Відповідно до ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкту, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору, якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. Ст. 190 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та інвестиційну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що майновими правами, які можуть передаватись, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Статтею 876 ЦК України передбачено, що власником об'єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 1 ч.1 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Позивач в судовому засіданні вказала, що будинок [ADDRESS] не введений в експлуатацію, проте повне фінансування квартири ними було здійснено в повному обсязі. Відповідачі належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України доводи позивачва не спростували, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як законний та обґрунтований. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 327 грн. 04 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved