Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до територіальної громади м. Заставна в особі Заставнівської міської ради Чернівецької області, про визнання права власності частки житлового будинку, в якому просять постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на 98/300 частки спадкового майна, що складається із 49/100 частки житлового будинку який розташований по вул. Буковинського Віче, 21 в м. Заставна, Чернівецької області та визнати за [PERSON] право власності на 49/300 частки спадкового майна, що складається із 49/100 частки вказаного житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 27.04.2007 року. Посилаються на те, що 27.04.2007 року в м. Заставна Чернівецької області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, тобто 49/100 частки житлового будинку який розташований по вул. Буковинського Віче, 21 в м. Заставна, Чернівецької області. Заповіт померлий [PERSON] не залишив. Спадкоємцями його майна за законом є доньки [PERSON], [PERSON] та матір [PERSON] [PERSON] та [PERSON] спадщину після його смерті прийняли, користуються всім спадковим майном, звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Спадкоємиця [PERSON] в зазначений термін для прийняття спадщини відмовилася на користь спадкоємиці [PERSON], подавши до державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори відповідну заяву. Таким чином, остання не є учасником цивільних правовідносин в даній категорії справ. Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивачі змушені в судовому порядку визнавати право власності на частки житлового будинку за законом після смерті [PERSON], померлого 27.04.2007 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади м. Заставна в особі Заставнівської міської ради Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. За правилами ст. ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності до вимог ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. У відповідності до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що 27.04.2007 року в м. Заставна, Чернівецької області помер [PERSON], котрий був батьком та сином позивачів, що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії І-МИ №033363 від 18.05.2007 року, копії свідоцтва про народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 9,22,27). Після смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме 49/100 частки житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Буковинське Віче, 21 в м. Заставна, Чернівецької області. Заповіт на вказане майно відсутній. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) від 28.01.2014 року [PERSON] 23.02.2000 року змінив своє прізвище з «Кульчик» на «Жигалюк», актовий запис №115, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені (а.с.11). Останній перебував у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 06.12.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-МИ № 008433 від 24.03.1995 року, довідкою виданою виконкомом Заставнівської міської ради №2518 від 06.07.2015 року (а.с.10,18). На підставі рішення Заставнівського районного народного суду від 17.08.1992 року [PERSON] із майна подружжя було виділено 49/100 частки житлового будинку, що розташований по вул. Буковинського Віче, 21, в м. Заставна, Чернівецької області, а його колишній дружині [PERSON] було виділено 51/100 частки даного житлового будинку (а.с.12). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є доньки: [PERSON] та [PERSON], матір останнього [PERSON] У свою чергу спадкоємці [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли вчасно, подавши у встановлений законом шестимісячний строк відповідні заяви, які зберігаються в матеріалах спадкової справи. Щодо спадкоємиці [PERSON], то остання в зазначений термін для прийняття спадщини відмовилася від неї на користь спадкоємиці [PERSON] подавши до державного нотаріуса Заставнівської нотаріальної контори відповідну заяву (а.с.37). З метою оформлення спадщини позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий житловий будинок, однак у його видачі нотаріусом їм було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №689/02-31 від 10.07.2015 року (а.с. 29) та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №11520165 від 25.10.2007 року (а.с. 30). Згідно Тимчасового положення «Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, спадкодавець [PERSON] повинен був провести реєстрацію виділеної йому 49/100 частки даного житлового будинку, чого він за час свого життя не зробив. На відміну від [PERSON] відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV, [PERSON] провела державну реєстрацію своєї 51/100 частки житлового будинку і відповідно їй було видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.09.2014 року №27159297 (а.с.21). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на підставі рішення суду від 17.08.1992 року набув право власності на 49/100 частки житлового будинку, який розташований по вул. Буковинське Віче, 21 в м. Заставна, Чернівецької області проте його не оформив за час свого життя (а.с.12). Згідно з листом Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за №19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1267, 1268, 1270, 1272, 1274, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved