overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.09.2014 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 27.05.2014 року рішенням Березанського районного суду Миколаївської області розірвано. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від її утримання, і матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви (а.с.19,23) про розгляд справи у їх відсутність, позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач повідомив про визнання позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів позову, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на існування між нею та відповідачем відносин, які регулюються СК України, та наявністю у них з відповідачем спільної дитини, обов'язок по утриманню якої несе відповідач відповідно до ст.ст.121, 180 СК України. Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст.121, 122, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.10.1992р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь щомісячно по 500 грн. на утримання та навчання сина [PERSON] 1996р.н. до закінчення навчання 01.07.2016р. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 10 жовтня 1992 року у Гаївській сільській раді Бродівського району вона зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі. Від цього шлюбу у неї народився син [PERSON] [INFO] 05 жовтня 2006 року шлюб з відповідачем розірвано. Згідно з рішенням Бродівського районного суду відповідач сплачував аліменти на утримання сина до повноліття. 18 листопада 2014 року синові виповнилося 18 років. Однак він продовжує навчання на другому курсі денного відділення Львівського техніко- економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка ( коледж 1-11 рівня акредитації)» , яке закінчує 01 липня 2016 року. Відповідач добровільно ніяких коштів на утримання та навчання сина не дає, нічим не цікавиться, не спілкується, живе лише для себе. Одній утримувати та навчати сина її досить важко, з тих підстав вона змушена з даною заявою звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у сумі 300 грн. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, взявши до уваги його часткове визнання позову, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5), шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано 05.10.2006 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. (а.с.3). Відповідно до довідки №1415 від 06.11.2014 року виданої Львівським техніко-економічним коледжом Національного університету «Львівська політехніка» [PERSON] навчається на II курсі денної форми навчання, навчання закінчується 01.07.2016р. (а.с.6). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи всі зазначені докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що відповідач позов визнав частково, не має постійного заробітку, суд рахує, що позов підлягає до задоволення частково і з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на час навчання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме таку суму має змогу сплачувати відповідач.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.11.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 20.04.2013 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як відповідач зловживає алкогольними напоями та зраджує їй. Посилаючись на викладені обставини та зазначивши, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею теперішнє прізвище. Сторони в судове засідання не зявились, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, відповідач повідомив суд про визнання позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 20.04.2013 року (а.с.5). Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам позивачки, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею шлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.12.2013 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Вимоги мотивовані тим, що позивачка 23 вересня 2006 року уклала з відповідачем шлюб. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивачки, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала заяву, в якої просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає установленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23 вересня 2006 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2007 року (а.с. 9), де у графі «батько» записаний [PERSON]. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах, враховуюче визнання позову відповідачем, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця , починаючи з 10.12.2013 року і до повноліття дитини. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 гривні. У судовому засіданні 24.02.2014 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення виготовлено 28.02.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON], 10.12.2014 року, звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначила, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 04 жовтня 2013 року в виконавчому комітеті Великоперевізької сільської ради Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 02, мають трьох спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, а відповідач сплачує аліменти на їх утримання по рішенню Шишацького районного суду Полтавської області. В позовній заяві позивачка просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, порушує подружню вірність, вчиняє сімейні сварки, що негативно впливає на психіку малолітніх дітей, з серпня 2014 року вони не проживають разом як подружжя, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судове засідання позивачка не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити їх з підстав, викладених нею у позовній заяві, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та проживання, причини неявки до суду невідомі, в зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст.169,224 ЦПК України, та за згодою позивачки, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, на примирення позивачка не погоджується, а тому цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.12.2014 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 8 серпня 2008 року зареєстрували шлюб, на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися з причин того, що в період подружнього життя між ними було відсутнє взаєморозуміння через різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивачка надала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує /а.с.16, 29/. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, але належним чином повідомлений про час, місце і дату розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України /а.с.22, 24, 31/. Суд, з урахуванням думки позивачки, вважає за можливе провести судовий розгляд без участі сторін у заочному порядку відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони 8 серпня 2008 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1093 /а.с.6/. Від шлюбу дітей не мають, проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться. Спору по розподілу майна, придбаного у шлюбі, не має. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10 квітня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] вона народила доньку - [PERSON], у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком дитини. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач фізично здоровий, працездатний чоловік, може надавати допомогу на утримання дружини. У зв'язку з цим позивачка вимушена звернутись до суду. На підставі викладеного, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача до досягнення донькою - [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивачка у судовому засіданні присутня не була, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами цивільної справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть виданого Дзержинським відділом РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 613 від 29.11.2013 року Відповідач у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], записаний батьком дитини (а.с.5). Відповідач не надає допомоги на утримання дружини, в той час як позивачка у зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягнення нею 3-х років, не працює, що підтверджено довідкою від 05.05.2014 року № 362 виданої Першотравенським управлінням соцзахистуу Дніпропетровській області. Згідно з ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи стягнення з 10 квітня 2014 року і по [INFO] Також, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

позивачка [PERSON] 10 липня 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 липня 2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №72. Її дошлюбне прізвище Оліфьорова. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося. Вони втратили любов та повагу один до одного, мають різні погляди на ведення спільного господарства. Шлюбні відносини вони фактично припинили з жовтня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з нею. Відповідач втратив інтерес до сім'ї та не турбується про її добробут. За таких обставин вона вважає, що примирення між ними і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити її інтересам. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, просить справу розглядати за її відсутності у звязку з перебування в лікарні, про що надала відповідну довідку (а.с.17). В своїй заяві [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує, примирення між нею та відповідачем не буде. В заяві позивач також просить у разі визнання відповідачем позову розірвати шлюб в першому судовому засіданні (а.с.16). Відповідач [PERSON] надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб у його відсутність (а.с.15). З врахуванням вимог позивача та її прохання розірвати шлюб в першому судовому засіданні, пояснень відповідача, який згоден на розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області 14 липня 2007 року, актовий запис №72 (а.с.7). Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони припинили подружні стосунки та не мають наміру їх поновлювати. Оскільки ст.110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, звернення позивача до суду є обгрунтованим. Враховуючи вищевикладене, положення ст.ст.110, 112 СК України, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є підстави для задоволення позову. За клопотанням позивача судові витрати по справі залишаються за нею. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 11.02.2015 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 11.06.2011 року Виконкомом Переріслянської сільської Ради Надвірнянського р-ну Івано-Франківської обл. за актовим записом № 5. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка просить позов задовольнити і стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу до досягнення кожною дитиною повноліття. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що сторонни перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2011 року, який зареєстровано Виконкомом Переріслянської сільської Ради Надвірнянського р-ну Івано-Франківської обл., за актовим записом № 5. Відповідач [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], працездатний, не хворіє, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку на утримання двох дітей до досягнення повноліття.

Outcome: approved