Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння. Заявлений позов обґрунтовували тим, що подружжя [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі побудували будинковолодіння №109 по вул. Франка в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області, яке мало статус колгоспного двору. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 р. у колгоспному дворі проживали: [PERSON]- голова двору, [PERSON]- його дружина, дочки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зять [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] 26.12.1992 р. [PERSON], [PERSON] разом із дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] вибули у власне господарство в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області, [PERSON] також у 1992 р. вибула у власне господарство в с. Радча Тисменицького району, [PERSON] вибула у с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області. Свої частки з майна колгоспного двору не витребували, тому втратили право на їх вимогу. У звязку з цим частки [PERSON], позивачів [PERSON] та [PERSON] у майні колгоспного двору становили по 1/3 частині кожного. Після смерті 12.05.2018 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частку спірного будинковолодіння, спадкоємцями якої за законом першої черги є його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до заяв від 25.09.2018 р., 24.10.2018 р., 26.10.2018 р. позивач [PERSON] та дочки [PERSON], [PERSON] відмовилися від своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, дочка [PERSON] померла 01.04.2015 р. Таким чином, спадщину після смерті батька прийняла позивач [PERSON] відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За таких обставин позивачу належить право власності на будинковолодіння з підстав належності 1/3 частки- на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 частки- у порядку спадкування за законом після померлого батька. Позивачу [PERSON] належить 1/3 частина на праві спільної сумісної власності члена колишнього колгоспного двору. У звязку з тим, що будинковолодіння є колгоспним двором і співвласниками є всі члени двору нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просили визнати за позивачем [PERSON] право власності на 2/3 частини будинковолодіння з підстав належності 1/3 частини на праві спільної сумісної власності як члена колишнього колгоспного двору та 1/3- у порядку спадкування за законом після померлого батька; за позивачем [PERSON] право власності на 1/3 частину будинковолодіння на праві спільної сумісної власності як члена колишнього колгоспного двору. Позивачі у підготовче засідання не зявилися, у поданих суду заявах просили справу розглянути в їх відсутності, позов підтримали і просили його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачі у підготовче засідання не зявилися, у поданих суду заявах позов визнали, щодо його задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що предметом спору у даній справі є право власності на будинковолодіння № 109 по вул. Франка в с. Радча Тисменицького Івано-Франківської області, вартість якого на даний час складає 495560 грн. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 1991 р. у дворі проживали [PERSON] голова двору, його дружина [PERSON], діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зять [PERSON], та онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Усі члени двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сімєю в даному колгоспному дворі. Відповідно до п.6 розділу 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зі вступом в дію 15.04.1991 р. Закону України «Про власність»- колгоспні двори ліквідовані, а ті члени двору, які не втратили частку в майні колгоспного двору на момент припинення його існування стали співвласниками у рівних частках, при цьому на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору встановлено трирічний строк позовної давності. 26.12.1992 р. [PERSON], [PERSON] разом із дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] вибули у власне господарство в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області, у 1992 р. [PERSON] вибула у власне господарство в с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області, [PERSON] вибула у с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області, усі вони у встановленому порядку не витребували належні їм частки з майна колишнього колгоспного двору, тому втратили право на їх вимогу. У звязку з даними обставинами частки [PERSON] та позивачів [PERSON], [PERSON] у майні колишнього колгоспного двору склали по 1/3 частині кожного. Після смерті 12.05.2018 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину будинковолодіння, яку прийняла позивач як спадкоємець за законом першої черги відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Дружина покійного [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги відповідно до заяв від 25.09.2018 р., 24.10.2018 р., 26.10.2018 р. відмовилася від своїх спадкових прав. Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачів можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 2/3 частини спадкового будинковолодіння з підстав належності 1/3 частини на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 - у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]; за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 частину на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved