Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що 08 лютого 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них є одна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому син знаходиться на її повному утриманні. На даний час [PERSON] офіційно не працює, однак постійно виїжджає на заробітки в Польщу, де отримує дохід. Враховуючи, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо дітей, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина у розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив і заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 4). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 28 грудня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки неповнолітньої дитини зобов'язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що аліменти у твердій грошовій сумі суд може визначити за заявою платника або одержувача аліментів якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Наведені норми закону діють підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На даний час син сторін перебуває на утриманні матері - [PERSON] Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та їх розміру, суд враховує, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, але є молодою та працездатною особою, інших утриманців немає, дані про незадовільний стан його здоров'я відсутні, і приходить до висновку, що з [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання його неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 03.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, [PERSON] спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі і вони забезпечать необхідні потреби його неповнолітньої дитини. Визначений судом розмір аліментів на утримання дитини за позовом платника або одержувача аліментів може бути в подальшому змінений судом за наявності зміни встановлених у судовому засіданні обставин, зокрема, зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір у мінімальному розмірі, а саме у розмірі 640 грн.

Outcome: approved