overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивачка 27 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року по 10 січня 2017 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просила стягувати з нього аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повнолітня дитини. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Ніяких заяв від нього не надходило. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року по 10 січня 2017 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], 07 січня 2015 року, який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с.2,4,7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 27 лютого 2017 року, оскільки відповідач, будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 640 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка 27 серпня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 1997 року. Шлюб зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 404. Від їх шлюбу є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона шлюбні відносини припинила з травня 2014 року, з тієї причини, що у кожного з них різні погляди на сім»ю, в наслідок чого між ними постійно виникають сварки. На теперішній час вона бажає з відповідачем шлюб розірвати й на примирення не згодна, тому що вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка до судового засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Відповідач, який про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами цивільної справи, до суду не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 05 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження (видане повторно) серії [NUMBER] від 18.09.2008 року, актовий запис № 404 (а.с. 5). Від їх шлюбу є донька: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини позивачка припинила з травня 2014 року, з тієї причини, що у кожного з них різні погляди на сім»ю, в наслідок чого між ними постійно виникають сварки. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивачки і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка 27 серпня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 12 квітня 1996 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 141. Від подружнього життя дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, у зв'язку з чим виникали сварки. З січня 2015 року між сторонами припинення шлюбні відносини, а з серпня 2015 року сторони припинили ведення спільного господарства та проживають окремо. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливі, тому просила шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та просив задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 12 квітня 1996 року. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 141 /а.с.4/. Від подружнього життя дітей не мають. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини в січні 2015 року, а ведення спільного господарства з серпня 2015 року і з цього часу проживають окремо. Між сторонами не було взаємопорозуміння, у зв'язку з чим виникали сварки. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачка 27 серпня 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 вересня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Більше року тому припинено шлюбні стосунки з відповідачкою через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Втрачено любов, довіра та повага. Дитина залишилась проживати з нею. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 1 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду. Сторони в підготовче судове засідання не з'явились. Позивачка подала заяву з проханням справу розглянути у її відсутності та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Виходячи з положень ст. ст. 280-282 ЦПК України суд за згодою позивачки постановляє заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2014 року у Фрунзенському у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 187. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не створили міцної сім'ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. Позивачці слід залишити за її проханням дошлюбне прізвище -[PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка 27 січня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2011 року; після розірвання шлюбу дочку просить залишити проживати разом з нею. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 195 /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Враховуюче вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з травня 2011 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Тому, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими, та шлюб має бути розірваний. Натомість, позовні вимоги в частині визначення місця проживання [PERSON] разом з позивачкою не підлягають задоволенню, оскільки відсутній спір, та відповідач не заперечує проти проживання дочки разом з позивачкою. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка 27 січня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 26 вересня 1998 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №725. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] року. Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Вона не відчуває від відповідача кохання, поваги, тепла. Відповідач дедалі ставав грубішим, ображав та морально її принижував. Також зазначила, що в них не має спільних інтересів. Шлюбні стосунки та спільне господарство припиненні. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26 вересня 1998 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №725 /а.с.7/ Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] року /а.с.7/. Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачка 27 травня 2015 року звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісяця, в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи здня подасчі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представниця позивачки позовні вимоги підтримала, обгрунтовуючі позовні вимоги доданими до справи документами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він погоджується на ці вимоги. Заслухавши пояснення представниці позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а. с. 3 ). 22 лютого 2013 року у позивачки та відповідача народилася дочка - [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, 26 лютого 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 697 ( а. с. 4 ). Відповідно до довідкипо формі № 3 за № 8933, яка видана 31 серпня Філії № 802 Єдиного районного розрахункового центру № 802 Комунального підприємства Дирекції з управління та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва, позивачка та її малолітня донька [PERSON] проживають за адресою : м. Київ, . [ADDRESS] ( а. с. 22 ). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 1 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи матеріальний стан позивачки та віждповідача ( а. с 18, 19 ), надані суду докази, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісяця, в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачка, 27 травня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 06 червня 2009 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №301. Від спільного подружнього життя дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 2012 були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 06 червня 2009 року. Шлюб був зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №301/а.с.3/ Встановлено, що в з 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка, 27 травня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 14 липня 2012 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №614. Від спільного подружнього життя дітей немає, проте відповідач заперечує проти добровільного розірвання шлюбу. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з липня 2014 були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представник позивача [PERSON] надавла заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14 липня 2012 року. Шлюб був зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №614./а.с.3/ Від спільного подружнього життя дітей немає. Встановлено, що з липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved