Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка 13 квітня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2011 року. Від сумісного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Усі обовязки щодо утримання та виховання дітей позивач несе самостійно. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з нього кошти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років та аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до їх повноліття. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Ніяких заяв від нього не надходило. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2011 року (а.с.7). Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8,9), які проживають з матірю і знаходяться на її утриманні (а.с.11). Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частки від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно, на утримання кожної дитини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до їх повноліття, починаючи з 13 квітня 2016 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей, зобов'язаний їх матеріально утримувати. Натомість, позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню та враховуюче матеріальний стан сторін, вважає, що з відповідача у судовому порядку необхідно стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 13 квітня 2016 року, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, оскільки позивачка не працює, доглядає за дитиною і потребує допомоги з боку відповідача, а він таку допомогу може надавати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 551,20 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial