Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на частину об`єкта незавершеного будівництва до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Рязань-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Черновіц плаза», де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору виступає Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк», посилаючись на те, що 18.07.2012 року між ТОВ «Будинок торгівлі «Рязань» і ТОВ «Рязань-Інвест» укладено інвестиційний договір на завершення реконструкції об`єкту в порядку пайової участі. Вказує, що відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору, предметом договору є участь пайовиків ТОВ «Будинок торгівлі «Рязань» і ТОВ «Рязань-Інвест» у завершенні реконструкції будинку торгівлі «Рязань» по [ADDRESS] . Реконструкція здійснюється на пайових умовах, з наступним отриманням пайовиками у власність часток загальної площі об`єкта. Зазначає, що між нею та ТОВ «Рязань-Інвест» укладено договір на завершення реконструкції об`єкту в порядку дольової участі від 23.12.2013 року, відповідно до якого після закінчення реконструкції та введення об`єкту в експлуатацію набуває право власності на нежитлове приміщення по [ADDRESS] . Згідно з пунктом 1.1 договору, предметом договору є участь інвестора у завершенні реконструкції будинку торгівлі « [INFO] » на земельній ділянці площею 0,4521 га по [ADDRESS] . Стверджує, що відповідно до пункту 1.3.2 договору, внесок інвестора становить 79695 доларів США з розрахунку 3500 доларів США за 1 кв.м. площі нежитлового приміщення, фінансування будівництва якого здійснює інвестор з метою набуття його у власність. Позивачка вказує, що на виконання умов зазначеного договору нею як інвестором реконструкції об`єкту будівництва сплачено 769249,52 грн. Зазначає, що 29.02.2016 року між ТОВ «Рязань-Інвест» та ТОВ «Черновіц Плаза» укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва з відстроченням платежу, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу\~Іщенко А. В. та зареєстрований у реєстрі за №587. Вказує, що згідно з п.1.3 договору купівлі-продажу, всі обов`язки по будівництву об`єкта незавершеного будівництва приймає на себе набувач ТОВ «Черновіц Плаза». 10.03.2016 року між ТОВ «Черновіц Плаза» та ПАТ «Діамантбанк» укладено та зареєстровано договір іпотеки №692, предметом іпотеки якого є незавершене будівництво готовністю 83% по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Стверджує, що ТОВ «Рязань-Інвест» та ТОВ «Будинок торгівлі «Рязань» діяли на підставі інвестиційного договору на завершення реконструкції об`єкту в порядку пайової участі від 18.07.2012 року на земельній ділянці площею 0,4521 га, яка розташована по [ADDRESS] . Відповідно до мирової угоди від 08.02.2016 року, яка затверджена ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 25.02.2016 року, а саме: пунктом 2.11 передбачено набуття права власності ТОВ «Рязань-Інвест» на активи ТОВ «Будинок торгівлі «Рязань». Зазначає, що 25.02.2016 року право власності ТОВ «Рязань-Інвест» на об`єкт незавершеного будівництва зареєстровано державною реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції, реєстраційний номер майна 860131273101, номер запису про право власності 13438714. Вказує, що їй стало відомо, що ТОВ «Рязань-Інвест» з 29.02.2016 року вже не є власником незавершеного будівництва по [ADDRESS] , оскільки в цей день між ТОВ «Рязань-Інвест» та ТОВ «Черновіц Плаза» укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва з відстроченням платежу. Стверджує, що вона, як власник свого інвестиційного внеску, своєї згоди на продаж не давала, і y нового власника ТОВ «Черновіц Плаза» позбавлена права вимагати будь-які результати свого інвестиційного внеску (права очікування), оскільки з ТОВ «Черновіц Плаза» у неї немає договірних відносин і воно не визнає її права на інвестиційний внесок в сумі 79695 доларів США з правом отримання нерухомого майна по завершенню добудови. На основі викладеного, позивачка просить суд визнати за нею право власності на ідеальну частку 37/500 в об`єкті незавершеного будівництва будівлі, що розташована на земельній ділянці площею 0,4521 га, по [ADDRESS] , що знаходиться в стані готовності 83%, а також просить стягнути на її користь понесені судові витрати та витрати за проведення експертизи. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 13 травня 2020 року провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Рязань-Інвест», ТОВ «Черновіц плаза», де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору виступає ПАТ «Діамантбанк», про визнання права власності на частину об`єкта незавершеного будівництва відкрито. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в їх відсутності та задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Рязань-Інвест» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву (т.1 а.с.96), в якій позовні вимоги визнав повністю на не заперечував щодо їх задоволення. Представник відповідача ТОВ «Черновіц плаза» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву (т.1 а.с.97), в якій позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи ПАТ «Діамантбанк» в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення (т.1 а.с.125-126), в яких просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу в його відсутності. Крім того, в письмових поясненнях представником вказано, що зазначений в позові об`єкт незавершеного будівництва із відсотком готовності 83% по [ADDRESS] та майнові права на нього не перебувають в іпотеці ПАТ «Діамантбанк», оскільки ТОВ «Черновіц плаза» в період з 10.03.2016 року по 31.05.2018 року повернуло отриманий кредит в межах відкритої кредитної лінії в повному обсязі. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 23.12.2013 року між позивачкою [PERSON] та ТОВ «Рязань-Інвест» укладено договір №1-3/12 на завершення реконструкції об`єкту в порядку дольової участі (т.1 а.с.7-11), згідно з п.1.1. якого предметом договору є участь інвестора у завершенні реконструкції будинку торгівлі « [INFO] » на земельній ділянці площею 0,4521 га, яка розташована по [ADDRESS] . Згідно п.1.3.2. договору №1-3/12 від 23.12.2013 року, внесок інвестора становить 79695 доларів США з розрахунку 3500 доларів США за 1 кв.м. площі нежитлового приміщення, фінансування будівництва якого здійснює інвестор з метою набуття його у власність. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 25.02.2016 року, яка залишена постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 року без змін, затверджено мирову угоду від 08.02.2016 року, укладену між кредиторами та боржником, провадження у справі припинено. Відповідно до п.2.7 мирової угоди, виконання зобов`язань перед кредиторами четвертої черги, згідно реєстру вимог кредиторів, приймає на себе інвестор, а саме: ТОВ «Рязань-Інвест». На виконання умов мирової угоди та на підставі ухвали Господарського суду Чернівецької області від 25.02.2016 року право власності на об`єкт незавершеного будівництва по [ADDRESS] було зареєстровано за ТОВ «Рязань-Інвест». 29.02.2016 року між ТОВ «Рязань-Інвест» (продавець) та ТОВ «Черновіц Плаза» (покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва з відстроченням платежу, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В. та зареєстровано в реєстрі за №587. Відповідно до п.1.1. договору, продавець передає майно у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що предметом договору є об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності якого становить 83% під номером [ADDRESS] . Згідно з п.1.3 вищезазначеного договору, всі обов`язки по будівництву об`єкта незавершеного будівництва приймає на себе набувач ТОВ «Черновіц Плаза». В подальшому постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2016 року скасовано ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 25.02.2016 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 року. Вказані обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.07.2018 року (т.1 а.с.79-82), яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 04.10.2018 року (т.1 а.с.53-58). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, право власності на спірний об`єкт нерухомості вибуло з володіння та власності ТОВ «Рязань-Інвест», що фактично позбавляє позивачку права на очікування об`єкта нерухомості внаслідок завершення реконструкції об`єкта в порядку дольової участі. 10.03.2016 року між ТОВ «Черновіц Плаза» та ПАТ «Діамантбанк» укладено договір іпотеки №692, предметом іпотеки якого є незавершене будівництво готовністю 83% по [ADDRESS] . Однак, відповідно до письмових пояснень ПАТ «Діамантбанк» (т.1 а.с.125-126), об`єкт незавершеного будівництва із відсотком готовності 83% по [ADDRESS] та майнові права на нього не перебувають в іпотеці ПАТ «Діамантбанк», оскільки ТОВ «Черновіц плаза» в період з 10.03.2016 року по 31.05.2018 року повернуло отриманий кредит в межах відкритої кредитної лінії в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку (т.1 а.с.127-157). Як вбачається з договору №1-3/12 від 23.12.2013 року, укладеного між позивачкою [PERSON] та відповідачем ТОВ «Рязань-Інвест», предметом договору є інвестиційний вклад, тобто грошові кошти в реконструкцію та завершення будівництва, де за наслідком добудови об`єкта по [ADDRESS] позивачка отримає нерухоме майно. Предметом договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Рязань-Інвест» та ТОВ «Черновіц Плаза», є об`єкт незавершеного будівництва по [ADDRESS] , де у позивачки наявний майновий інтерес та право очікування згідно договору №1-3/12 від 23.12.2013 року. Згідно з ч.3 ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва. Відповідно до квитанцій (т.1 а.с.12-14), [PERSON] вклала кошти в будівельні матеріали незавершене будівництво для його звершення, щоб в результаті очікувань отримати нерухоме майно. Згідно з довідкою Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації №883 від 22.04.2021 року (т.1 а.с.187), відсоток готовності незавершеної будівництвом нежитлової будівлі по [ADDRESS] складає 83% Тобто, об`єкт незавершеного будівництва, який зареєстрований у встановленому порядку, є об`єктом правовідносин. За змістом вказаної норми закону, компетентний орган щодо здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно, уповноважений і зобов`язаний здійснювати реєстрацію прав на об`єкти незавершеного будівництва на підставі відповідних документів. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає, що позивачка [PERSON] виконала умови договору на завершення реконструкції об`єкту в порядку дольової участі від 23.12.2013 року. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ухвалою суду від 22.09.2020 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу (т.1 а.с.171-172). Відповідно до висновку експерта №8/20 від 20.08.2021 року (т.1 а.с.200-215), грошовий вклад [PERSON] в сумі 79695 доларів США, згідно договору №1-3/12 на завершення реконструкції об`єкту в порядку дольової участі від 23.12.2013 року, повинен був бути здійснений для набуття права власності на нежитлове приміщення, розташоване відповідно до поповерхової експлікації на першому поверсі №3/12, яке становить частку 3/500 в незавершеній будівництвом (виходячи з ступеня готовності 83%) будівлі по [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає, що посилання позивачки в позовній заяві на розмір її частки 37/500 в об`єкті незавершеного будівництва є безпідставним та спростовується висновком експерта, зокрема, що ідеальна частка в нерухомому майні, що еквівалентна вкладу позивачки в будівництво становить 3/500. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість\~ кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що необхідно визнатиза позивачкою [PERSON] право власності на ідеальну частку 3/500 в об`єкті незавершеного будівництва, що розташоване на земельній ділянці площею 0,4521 га, яка розташована по [ADDRESS] , що знаходиться в стані готовності 83%, задовольнивши частково позовні вимоги. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд враховує також позицію відповідачів по справі, які не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів ТОВ «Рязань-Інвест» та ТОВ «Черновіц плаза» на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути\~судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі по 3425,85 грн. з кожного (6851,69 грн. / 2), що підтверджується квитанцією (т.1 а.с.168). Крім того, суд вважає, що з відповідачів ТОВ «Рязань-Інвест» та ТОВ «Черновіц плаза» в солідарному порядку на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути витрати по сплаті за проведення судової експертизи в сумі 11032 грн., що підтверджується квитанцією (т.2 а.с.13). На підставі викладеного та

Outcome: partial