Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] \~та [PERSON] \~08\~серпня 2019\~ року\~звернулися в\~Київський \~районний суд\~м.\~Полтави з\~позовом до\~територіальної громади\~м.\~Полтави\~в\~особі Полтавської\~міської\~ради про визнання права власності на нерухоме майно. Свій позов обґрунтовували тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1994 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зміни [PERSON] . Вказували, що [INFO] [PERSON] померла, позивачі після її смерті прийняли спадщину, але не отримали свідоцтва про право на спадщину. [INFO] помер [PERSON] , після якого спадщину фактично прийняла позивач [PERSON] Обґрунтовуючи свій позов тим, що фактично прийняли спадщину після померлих, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна та фактичне прийняття спадини, просили визнати за [PERSON] право власності на 5/6 частин квартири [ADDRESS] , та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 9 серпня 2019 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2019 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Інші особи в судове засідання своїх представників не направили, третя особа звернулася в суд з заявою про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши позивачів та їх представника, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 лютого 1994 року, виданого Полтавським автоагрегатним заводом, квартира [ADDRESS] , загальною площею 62,5 кв.м на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Другою полтавською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] 8 жовтня 2013 року відкрита спадкова справа № 450/2013, з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (дочка померлої). Окрім того, в спадковій справі наявна довідка ЖЕО № 2 Полтавської міської ради № 13217 від 04.10.2013 про те, що разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини проживала [PERSON] (дочка). Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. [PERSON] помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 25 червня 2019 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , що залишилася після смерті [INFO] її матері [PERSON] та після померлого [INFO] її батька [PERSON] у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна та фактичне прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна померлих [PERSON] та [PERSON] за законом. Позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після померлої [PERSON] , що підтверджено даними спадкової справи. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, з заявою про відмову від спадщини не зверталася, отже, в силу норм ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до норм ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] не визначені. Суд приходить до висновку про відсутність підстав для відходження від принципу рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру та про те, що частки співвласників праві власності на квартиру [ADDRESS] , є рівними та становлять: [PERSON] , яка померла [INFO] - 1/3 частка, [PERSON] , який помер [INFO] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка. Отже, після померлої [PERSON] до складу спадкового майна ввійшла 1/3 частка квартири [ADDRESS] , спадкоємців є двоє, їх частки в праві на спадщину є рівними, тому до кожного із позивачів [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування перейшло право на 1/6 частку зазначеної квартири. Після померлого [PERSON] до складу спадкового майна ввійшла 1/3 частка квартири [ADDRESS] , спадкоємцем його майна є позивач [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, тому в порядку спадкування до неї перейшло право на 1/3 частку зазначеної квартири. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивачі, будучи спадкоємцями майна померлих [PERSON] та [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом шляхом звернення до нотаріальної контори позбавлені можливості, суд приходить до висновку, що порушене право позивачів підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] , право власності на 5/6 частин квартири [ADDRESS] , з яких 1/6 частка в порядку спадкування після померлої [PERSON] , 1/3 частка в порядку спадкування після померлого [PERSON] , та 1/3 належить відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 лютого 1994 року. За позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/6 частин квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [PERSON] . Тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved