Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини з усіх видів зарплати (прибутку) відповідача, щомісяця, строком до 09.01.2018 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах, від яких мають двох дітей : доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-8), які мешкають разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дітей. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає, чим ставить позивачку у скрутний матеріальний стан. Позивачка знаходиться в даний час у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON] до 3-річного віку. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з правилами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до статті 182 СК України, ураховуючи матеріальне положення платника аліментів, робить висновок про те, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання позивача. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 09.01.2018 року, у розмірі 1/6 частини з усіх видів зарплати (прибутку) відповідача, щомісяця, строком до 09.01.2018 року, починаючи стягнення з 22 травня 2017 року (моменту подання позовної заяви). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved