Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.12.2013р. звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частину всіх видів заробітку, але не меншу 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2000р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який згодом, 13.06.2007р. розірваний. Зазначає, що починаючи з 2011р. відповідач не надає ніякої допомоги, що свідчить, на думку позивачки, про спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилась, проте в позовній заяві просить суд розглядати справу у її відсутності. Відповідач звернувся до суду із заявою від 17.01.2014 р. в якій просить справу розглянути за його відсутності у попередньому судовому засіданні по суті, а також зазначає, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи положення ст. ст. 130, 158, 169, 174 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у попередньому судовому засіданні, за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, та надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності в попередньому судовому засіданні по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 31.05.2000 р. позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану м. Костянтинівка Донецької області за актовим записом № 145, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31.05.2000 р. (а.с. 8). 13.06.2007 р. шлюб між сторонами розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний запис за №171 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 13.06.2007р. серії [NUMBER], копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 9) Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження виданого повторно відділом реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міського управління юстиції від 16.09.2002р. серії [NUMBER], копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 2). В результаті укладення другого шлюбу, 27.07.2007р. прізвище позивачки змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 27.07.2007 р. серії [NUMBER] (а.с. 5). Таким чином, судом безспірно встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який згодом розірвано. Від шлюбу у сторін народився син, батьками якого є сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи встановлені судом обставини справи, а також норми чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача, підлягають до задоволення у повному обсязі. Причому суд враховує факт визнання позову відповідачем, який не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати суд стягує у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved