overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивачка 10.05.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо і не надає матеріального утримання дитині. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, зменшивши його розмір, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач у порядку судового доручення допитаний Деснянським районним судом м. Києва за місцем проживання, позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 800 грн. щомісячно, мотивуючи, що він офіційно не працює, стабільного заробітку не має, має боргові зобовязання, стан його здоровя задовільний, інших дітей та непрацездатних утриманців не має, погодився на розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у зменшеному розмірі підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України (у редакції Закону України від 17.05.2017 р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції Закону України від 17.05.2017 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Суд також враховує стан здоров'я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в зменшеному розмірі, який є законодавчо встановленим мінімальним розміром аліментів. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка 10.05.2017 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 27.10.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. У них часто виникали непорозуміння та сварки через різні життєві погляди та постійним нехтуванням відповідачем сімейних цінностей. Спільне життя між ними протягом останнього року стало погіршуватись, що призвело до фактичного припинення подружніх відносин з початку 2017 року. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними остаточно припинено. Почуття любові та поваги між ними втрачено. Тому просить шлюб з відповідачем розірвати та покласти на відповідача судові витрати. Сторони після наданого їм строку на примирення подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №080305, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 493. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного побуту, не підтримують сімейних стосунків, бажають шлюб розірвати. Після наданого судом строку примирення між сторонами не відбулось. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, збереження сімї не відповідало б їх інтересам. Відповідно до\~ст.174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка 10.06.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від укладеного ними 28.04.2012 року шлюбу, який на даний час не розірвано, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 14 ). Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має ( а. с. 15 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 28.04.2012 року шлюбу ( а. с. 4 ), який на даний час не розірвано, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] ( а. с. 5 ), яка проживає з позивачкою ( а. с. 7 ). Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач відсутні, також не має утриманців ( а. с. 6, 15 ). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у розмірі заявленому позивачкою щомісячно, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка 10.07.2014р. звернулась до суду з даним позовом до відповідача, та просила суд, постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 30% заробітної плати щомісячно або не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що на даний час вона - позивачка з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2007р., від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зазначала, що протягом останнього року вони з відповідачем проживають окремо, дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутись з вказаним позовом до суду. Враховуючи наведене та те, що соціальні державні виплати не дають можливості повністю забезпечити фізичний та духовний розвиток дитини, просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої утримання сина [PERSON] в розмірі 30% заробітної плати щомісячно або не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, вказуючи на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що вони з відповідачем дійшли згоди щодо стягнення аліментів в офіційному порядку. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з його заробітку (доходу). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2007 р.(а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторонами визнано як факт, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з його матір'ю [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Пунктом 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене та те, що відповідач в судовому засідання не заперечував щодо стягнення аліментів саме в розмірі 1/3 частини, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини на користь позивачки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку останнього. На підставі зазначеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачка 10.07.2014 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 02.12.2009 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних непорозумінь, внаслідок чого на даний час вони проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей на мають та не мають спору про майно. Відповідач є громадянином США та через хворобу приїхати не взмозі, тому надіслав завірену належним чином згоду на розірвання шлюбу. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. ( а. с. 7, 16 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 02.12.2009 року в Центральному відділі РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області уклали шлюб ( актовий запис № 1737 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають та спору про майно не мають. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому сторони проживають окремо в різних країнах, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивачка 10.07.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач, який працює директором ВПУ № 21 м. Івано-Франківська, надає кошти на утримання дитини, однак, вона бажає, щоб з відповідача стягувались аліменти за рішенням суду. Після зміни позову 19.10.2017 р. просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2017 р. до досягнення дитиною повноліття. У поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві повністю визнав змінений позов, погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2017 р., проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що змінений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач надає матеріальне утримання дитині, однак, у меншому розмірі, ніж заявлений позивачкою. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України (у редакції Закону України від 17.05.2017 р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції Закону України від 17.05.2017 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, стан здоровя відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. З урахуванням викладеного, з огляду на визнання відповідачем зміненого позову, суд дійшов висновку про його обґрунтованість. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивачка, 10.07.2018 року, звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначила, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 24 квітня 2005 року в Яреськівській сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 03, від шлюбу дітей не мають В позовній заяві позивачка просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що призвело до припинення подружніх стосунків, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена Позивачка в підготовче судове засідання не з'явився, в поданій нею позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]», судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій визнав позовні вимоги позивачки і просив суд розглянути справу без його участі, рішення просив винести в підготовчому судовому засіданні. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2005 року в Яреськівській сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 03, від шлюбу дітей не мають Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати. Згідно ст. 200 ЦПК України, ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем проводиться в порядку встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 с. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про визнання позову, а тому наявні підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому суд покладає судові витрати на відповідача [PERSON]. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивачка 10.07.2020 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 16.05.2013 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та поживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Майнового спору, спору про місце проживання та утримання дітей не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала ( а. с. 19 ), а відповідач позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу ( а. с. 20 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.05.2013 року в виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( а. с. 5 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , які проживають з батьком. (а.с. 7, 21) . Спорів щодо поділу майна, про місце проживання та утримання дітей на даний час не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка 10.08.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2010р. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обов'язки, перестали бути пов'язані спільним побутом, не проживають разом з квітня 2015 року, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти обставин, викладених у позові. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.01.2010р., актовий запис №2. Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з квітня 2015 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка 10.08.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2014р. Від шлюбу мають малолітню доньку. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обовязки, перестали бути повязані спільним побутом, не проживають разом, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти обставин, викладених у позові. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.06.2014р., актовий запис №12. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved