Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], третьої особи Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дрогобицького міського відділу УМВС України в Львівській області. В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що вони є власниками та проживають за адресою: [INFO], що підтверджується договором дарування, зареєстрованого в реєстрі №3962 від 28 серпня 2008 року, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу. Житловий будинок є їхнім основним, постійним та єдиним місцем проживання. Оплату за комунальні послуги здійснюють регулярно. Вони добросовісно використовують дану житлову площу, сплачують кошти за проживання, що підтверджується розрахунковими книжками. За власні кошти утримують даний житловий будинок у належному стані, постійно проводять капітальні та поточні ремонти. В належному їм будинку зареєстрована відповідач - [PERSON] та її донька [PERSON]. З 2014 року відповідачка не проживає в вищевказаному житловому будинку. При цьому, зніматися з реєстраційного обліку (виписуватися) з їхнього будинковолодіння не бажає. Зазначені обставини підтверджуються довідками - актами від 23 грудня 2014 року, 12 березня 2015 року та 25 червня 2015 року, про не проживання у будинковолодінні відповідача. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вони не бажають, щоб вона була зареєстрована у нашому будинковолодінні, тим більше, ця реєстрація на цей час фактично є фіктивною. У відповідності до ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація це внесення - відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто відповідач, без їх на те згоди, використовує належну їм власність для свого реєстраційного обліку. Вважають, що ця реєстрація відповідача у їхньому будинковолодінні є для них перешкодою для повного розпорядження і користування залежною ним власністю - будинковолодінням, тобто ця реєстрація порушує їхні трава власності. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку в їхньому будинковолодінні. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 11 грудня 2003 року місце проживання фізичної особи в Україні підлягає реєстрації. Підставою для реєстрації місця проживання заявника може бути ордер на житло, свідоцтво про право власності на житло, договір оренди житла, тощо); у разі відсутності зазначених документів згода власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання заявника. У відповідності до змісту ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В той же час відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» №35 від 16.01.2003 року місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України. В свою чергу, згідно ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вищезазначені строки зазначені в ст.71 ЖК України. Відповідач у їхньому житловому будинку не проживає протягом тривалого періоду часу, не оплачує комунальні послуги, не доглядає за житловим будинком і у відповідності з ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України може бути визнана такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації відповідача з їхнього будинковолодіння не вплине на її права, адже вона в будь-якому разі проживає за іншою адресою і її реєстрація в нашому будинковолодінні є фіктивною та незаконною. До того ж, виходячи зі змісту ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не повязана з будь-якими іншими (майновими, тощо) правами особи. Крім того, вони не можуть отримати субсидії, через те, що відповідач зареєстрована у житловому будинку. Відповідачка використовує їхню адресу та надає інформацію про своє місце проживання, іншим особам, в тому числі кредиторам, які в свою чергу постійно телефонують, пишуть листи та погрожують арештом та реалізацією майна, тому вважають, що є всі підстави для задоволення позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги своєї довірительки [PERSON], просить їх задоволити в повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак від них надійшли заяви про те, щоб слухати справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивачів на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання через оголошення в пресі.

Outcome: approved