Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом та з уточненим позовом про виділення майна в натурі та припинення права загальної часткової власності, мотивуючи свої вимоги тією обставиною, що їм належить 56/100 часток домоволодіння, який розташований по [ADDRESS] відповідачу належить 44/100 часток спірного домоволодіння. Між сторонами встановлений порядок користування власністю, однак нотаріального засвідчення вказаного порядку користування не встановлено. На теперішній час між сторонами стало питання щодо виділення майна в натурі, оскільки сторони володіють майном на підставі загальної дольової власності, земельна ділянка під домоволодінням не приватизована. Оскільки на теперішній час сторони не мають можливості розпоряджатися своїм майном, позивачі просять виділити в натурі 56/100 часток жилого будинку [ADDRESS] та визнати за позивачами право приватної власності, як на окремий об'єкт в літері «В»: 1-1 кухня (10,9 кв.м.); 1-2 передня (4,3 кв.м.); 1-3 жила (8,7 кв.м.), 1-4 жила (19,2 кв.м.); 1-5 кладова (2,4 кв.м.); 1-6 санвузел (6,8 кв.м.); літер «В1» - прибудова, «в1» - тамбур, 1/2 частки літера «Г» - гараж; «Д» - вбиральня, сарай піл літ. « Б» - в цілому, припинити право загальної часткової власності позивачів та відповідача на жилий будинок [ADDRESS]. Позивачі до судового засідання не з'явився, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність. Представник позивачів адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутність. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та суду пояснила, що не заперечує проти виділення частки домоволодіння в натурі, однак заперечує проти виділення в натурі сараю під літ. «Б», т. к. фактично цей сарай знесений, а тому підстав для визнання права власності на вказаний сарай не має, крім того заперечує проти стягнення з відповідача судових витрат. Представник Сімферопольської міської ради до судового засідання не з'явився, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про право власності на спадщину за законом позивачам по справі належить по 56/300 часток домоволодіння [ADDRESS] кожному. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачу належить 44/100 часток вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, яке знаходиться у власності двох або більш осіб ( співвласників), належить їм на праві загальної власності ( загальне майно), майно може належить особам на праві загальної часткової або на праві загальної сумісної власності. Загальна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена загальна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен з власників має право на надання йому в володіння та користування тієї частки загального майна в натурі, яка відповідає його частки в праві загальної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в загальної часткової власності. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки з майна, яке знаходиться в загальній сумісної власності. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.10.2009 р., які були видані позивачам, у загальне конкретне користування всіх спадкоємців переходить житловий будинок під літ. « В», житловою площею 27, 9 кв.м., сарай під літ. «Б»,. 1/2 частка гаража літ. « Г», 1/2 вбиральні та споруд. Як встановлено в судовому засіданні, в літері «В» знаходиться 1-1 кухня (10,9 кв.м.), 1-2 передня (4, 3 кв.м.), 1-3 жила (8,7 кв.м.)1-4 жила (19,2 кв.м.), 1-5 кладова (2,4 кв.м.), санвузол 1-6 (6,8 кв.м.), крім того представник відповідача не заперечував проти того, що позивачам належить літер « В1» - прибудова, «в1» - тамбур, та не заперечував проти виділення в натурі позивачам вказаних побудов. Таким чином, з урахуванням викладеного, є усі підстави для задоволення позовних вимог щодо виділення в натурі та визнання за позивачами права приватної власності на вказані помешкання, у зв'язку з чим є усі підстави для задоволення позовних вимог щодо припинення між сторонами права загальної часткової власності на спірне домоволодіння. Відповідно до ч.1 ст. 349 ЦК України, право власності на майно припиняється в разі його знищення. В судовому засіданні встановлено, що спірний сарай літер « Б» знищений, вказану обставину сторони не оскаржували в судовому засіданні, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог щодо виділення в натурі та визнання права власності на сарай літер «Б» суд відмовляє. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON], оскільки нею була проведена сплата судового збору, підстав для відмови в стягненні судового збору не має, оскільки як встановлено в судовому засіданні, спор між сторонами існував, у зв'язку з чим позивачі звернулися до суду з позовною заявою.

Outcome: partial