Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Олександрівська сільська рада, в якому просять визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позов обґрунтовують тим, що вони є власниками будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Окрім них у даному будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З 2009 року відповідачі у будинку, належному позивачам, не проживають. Реєстрація відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є перешкодою для користування і розпорядження власністю позивачів на власний розсуд, що є порушенням їх конституційних прав на право вільного розпорядження своєю власністю. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися. Представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її з позивачами відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи без самостійних вимог: Олександрівської сільської ради Хустського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.03.2005 року № 306.(а.с. 11). Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 07.05.2019 року за № 192 та акту депутата Олександрівської сільської ради від 06.05.2019 року, у житловому будинку в [ADDRESS] зареєстровано п`ятеро осіб: [PERSON] , 1949 року народження, [PERSON] , 1952 року народження, [PERSON] , 1976 року народження, [PERSON] , 1972 року народження, [PERSON] , 1999 року народження. З 2009 року за вищевказаною адресою [PERSON] та [PERSON] проживають одні, так як [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у вказаному будинку не проживають. (а.с. 12-13). Реєстрація місця проживання відповідачів у даному будинку створює для позивачів перешкоди у користуванні майном. Так, позивачі вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також дана обставина позбавляє їх можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідачів у будинку позивачів порушує права та інтереси останніх, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним їм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у будинку, належному позивачам, не проживають більше десяти років, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку, не приймають участі у спільному побуті, а їх реєстрація порушує права та інтереси позивачів, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним їм майном, суд приходить висновку, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування належним позивачам житловим будинком. Судові витрати по справі у виді сплаченого позивачем [PERSON] судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved