Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду\~ з позовом\~ до [PERSON], який вподальшому уточнила та просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі 850 гривень щомісячно з подальшою індексацією, на період навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з викладеним, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Тарутинського районного суду Одеської області відзив на позов, зустрічний позов або заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам. Позивачка в судове\~ засідання не зявилась, на розгляд суду від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на уточнених вимогах\~ наполягає (а.с.51). Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій уточнений позов позивачки визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутністю (а.с.52). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частина 2 статті 199 Сімейного кодексу України регламентує, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, навчання у вищому учбовому закладі є правовою підставою для стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на період навчання, проте тільки до досягнення нею двадцяти трьох років. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. Так, з матеріалів справи вбачається, що: 09 квітня 2000 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №310719, виданим 20 травня 2000\~ року Виноградівською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.6). З довідки виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 23 березня 2018 року №488 вбачається, що до складу сімї позивачки [PERSON] входить донька [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні (а.с.9). З договору про навчання №125 від 08 вересня 2015 року, укладеного між «Ізмаїльським медичним училищем» в особі директора [PERSON] та [PERSON] вбачається, що останню зараховано на навчання у вказаному закладі на період з 01 вересня 2015 року по 01 липня 2019 року за спеціалізацією «Лікувальна справа» (а.с.12). Пунктом 4.2. розділу 4 договору про навчання №125 від 08 вересня 2015 року\~ встановлена загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання в розмірі 48600\~ гривень. Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлюють стягнення з нього аліментів в розмірі, який вказала позивачка. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошової сумі у розмірі 850 гривень\~ щомісячно, на період навчання і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони\~ пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позтвачка звернулась до суду з зазначеним позовом 26 квітня 2018 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 26 квітня 2018\~ року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 704 гривні 80 копійок. Тож, враховуючи, наведене, з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 182, 183, 184, 185, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved