Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що [INFO] померла їх мати, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у виді земельних ділянок, які належали спадкодавцю на підставі державних актів на право влансності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік та їх батько, [PERSON], який був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем, однак не встиг оформити своїх спадкових прав та [INFO] помер. Вказали, що фактично прийняли спадщину після смерті батька, отримали свідоцтва про право на спадщину на грошові заощадження, однак на земельні ділянки отримали у нотаріуса відмову у видічі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки державні акти на право власності на земельну ділянку були видані після смерті спадкодавця. Просили визнати за кожним з них право власності на 1/2 частини спадкового майна. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримали, представники відповідачів визнали. За таких обставин, справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Барди Коростенського району померла мати позивачів, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8), після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема земельної ділянки площею 1.12 га у межах згідно з планом на території Дідковицької сільської ради Коростенського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.11.2003 року та земельної ділянки площею 1.80 га у межах згідно з планом на території Межиріцької сільської ради Коростенського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадатровий номер [NUMBER], яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.11.2003 року (а.с.12,13). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік та батько позивачів, [PERSON], який був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем (а.с.14), однак останній не встиг оформити своїх спадкових прав та [INFO] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачі звернулись до нотаріальної контори, за їх заявами заведено спадкову справу, видані свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади, але у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельних ділянок їм відмовлено, оскільки державні акти на право вланості на земельні ділянки видані після смерті спадкодавця. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, у позивачів відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки після смерті батька. При цьому, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді, визнані відповідачами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved