Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що: [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 042325 належать земельні ділянки площами 4,1668 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0457, та 0,6405 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0458, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області; [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 042272 належать земельні ділянки площами 2,8823 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0643, та 0,6894 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0644, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Цими земельними ділянками впродовж декількох років користується відповідач. Вони (позивачі) договорів оренди земельних ділянок з відповідачем не укладали. Восени 2015 року вони (позивачі) в усній формі повідомили представників відповідача про те, що з наступного року планують самостійно використовувати належні їм земельні ділянки, у зв`язку з чим просили їх звільнити. Представники відповідача повідомили їм (позивачам), що оскільки земельні ділянки використовуються на підставі діючих договорів оренди землі, що були укладені у 2010 році строком на 9 років, за що сплачується орендна плата, а тому вимоги про звільнення земельних ділянок є передчасними. У зв`язку із цим вони (позивачі) звернулися до відповідача та відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області про надання договорів оренди землі та інформації про проведення їх державної реєстрації. Відповідно до інформації, наданої відділом Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області, відносно: земельних ділянок, які належать [PERSON] , 5 липня 2010 року строком на 9 років зареєстровані договори № 041083400298 (предмет договору - земельна ділянка з кадастровим номером 7423880500:02:001:0458) та № 041083400299 (предмет договору - земельна ділянка з кадастровим номером 7423880500:02:001:0457); земельних ділянок, які належать [PERSON] , 5 липня 2010 року строком на 9 років зареєстровані договори № 041083400312 (предмет договору - земельна ділянка з кадастровим номером 7423880500:02:001:0643) та № 041083400313 (предмет договору - земельна ділянка з кадастровим номером 7423880500:02:001:0644). З урахуванням заяви від 21 травня 2018 року позивачі просили визнати недійсними: - договір оренди землі, укладений строком на 9 років та зареєстрований за № 742380004000655 від 4 березня 2011 року, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 4,1668 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0457, розташованої на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, сторонами якого зазначено: орендодавець - [PERSON] , орендар - приватне підприємство «АГРОПРОГРЕС»; - договір оренди землі, укладений строком на 9 років та зареєстрований за № 742380004000654 від 4 березня 2011 року, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 0,6405 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0458, розташованої на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, сторонами якого зазначено: орендодавець - [PERSON] , орендар - приватне підприємство «АГРОПРОГРЕС»; - договір оренди землі, укладений строком на 9 років та зареєстрований за № 742380004000668 від 4 квітня 2011 року, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 2,8823 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0643, розташованої на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, сторонами якого зазначено: орендодавець - [PERSON] , орендар - приватне підприємство «АГРОПРОГРЕС»; - договір оренди землі, укладений строком на 9 років та зареєстрований за № 742380004000669 від 4 квітня 2011 року, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 0,6894 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0644, розташованої на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, сторонами якого зазначено: орендодавець - [PERSON] , орендар - приватне підприємство «АГРОПРОГРЕС»; - стягнути з відповідача на їх корить понесені судові витрати. У судове засідання позивачі та їх представники не з`явилися, позивачі подали до суду клопотання, в якому просили позов задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі та участі представників. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу в загальному порядку в відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку позивачів та їх представників щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи (а.с. 14; 35) вбачається, що: - на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 042325 [PERSON] належать земельні ділянки площами 4,1668 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0457, та 0,6405 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0458, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області; - на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 042272 [PERSON] належать земельні ділянки площами 2,8823 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0643, та 0,6894 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0644, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. У судовому засіданні встановлено, що: - 4 березня 2011 року за № 742380004000655 та № 742380004000654 були зареєстровані договори оренди землі, укладені між [PERSON] та ПП «АГРОПРОГРЕС» строком на 9 років, предметом яких є оренда земельних ділянок площами 4,1668 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0457, та 0,6405 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0458, які розташовані на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області; - 4 квітня 2011 року за № 742380004000668 та № [NUMBER] були зареєстровані договори оренди землі, укладені між [PERSON] та ПП «АГРОПРОГРЕС» строком на 9 років, предметом яких є оренда земельних ділянок площами 2,8823 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0643, та 0,6894 га, кадастровий номер 7423880500:02:001:0644, які розташовані на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Відповідно до висновку експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 4524-4532/18-24 від 23 січня 2019 року (а.с. 198-209) підписи від імені [PERSON] та [PERSON] на всіх сторінках у графі «Орендодавець» в усіх примірниках вищезазначених договорів виконані відповідно не [PERSON] та [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням підписів [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 627 ЦК України однією з засад цивільного законодавства України є свобода договору. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі, який має дефект волі та волевиявлення орендодавця - власника землі, порушує належне його право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договору відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договору. Письмова форма такого договору є виявом волі сторін на укладення договору та підтвердженням досягнутої домовленості щодо його умов. Частиною 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір являється правочином і на договір поширюється презумпція правомірності правочину, встановлена ст. 204 ЦК України, яка може бути оспорена в судовому порядку. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, визначених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України визнання правочину (угоди) недійсним є одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки. Позивачі просять визнати недійсними договори оренди землі у зв`язку з тим, що вони їх не підписували. У судовому засіданні встановлено, що оспорювані договори позивачі особисто не підписували, повноваження на це іншим особам не надавали в установленому законом порядку, що свідчить про відсутність волі орендодавців на укладення договорів оренди землі, та є підставою, передбаченою ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та ст. 215 ЦК України, для визнання їх недійсними. Таким чином, дані договори, які мають дефект волі та волевиявлення орендодавців - власників землі, порушують належне їм право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договорів відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договорів. Законні права орендодавців під час укладення та підписання вказаних договорів були порушені, оскільки виключне право на таке підписання належить власнику землі або уповноваженій ним в установленому законом порядку особі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 3 квітня 2019 року по справі № 479/1049/16-ц (61-43242св18), в якій зазначено, що встановлення під час розгляду справи факту відсутності волевиявлення позивача (орендодавця) на укладення спірного договору оренди землі на умовах, що в ньому викладені, є підставою для визнання такого договору недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України та застосування наслідків його недійсності. Докази, які б спростовували або суперечили доводам сторони позивачів, а також висновку експерта, в матеріалах справи відсутні. Експертиза, висновок якої наявний у матеріалах справи, була проведена компетентним експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; даний висновок експертизи належними доказами не спростовується. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У судовому засіданні встановлено, що кожен з позивачів поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 194,27 грн. та витрати за проведення по справі судової почеркознавчої експертизи у розмірі 2 288 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 1; 3; 12; 210; 211). Відповідно до ст. 141 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved