Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивачі звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, в якій просять скасувати арешт, накладений на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що у Шевченківському відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області у 2010 році перебувало виконавче провадження ВП №185081105 з примусового виконання виконавчого листа від 05.08.2008р. №1-833/08, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 414,27 грн. В ході примусового виконання зазначеного виконавчого було накладено арешт на майно [PERSON], про що було складено постанову №87/17-09 №504187. У тому числі, арешт був накладений і на квартиру за адресою: м. Харків, пр.-т Людвіга Свободи, 26, кв. 291, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] [INFO] року у квартирі залишились зареєстрованими позивачі. 21.04.2010 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із тим, що [PERSON] тримався під вартою в СІЗО №27, а вже 29.05.2010р. [PERSON] сплатив штраф у сумі 414,27 грн. Таким чином, як зазначає позивач, арешт на майно [PERSON], як вид заходу забезпечення виконавчого провадження, має бути знятий, у зв'язку із чим [PERSON] звернувся до державного виконавця. Зважаючи на те, що зазначене виконавче провадження більше не перебуває на виконанні у відділі виконавчої служби, [PERSON] отримав відмову щодо скасування арешту, через що був змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання позивачі не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області в судове не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У 2010 році в Шевченківському відділі державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження ВП №18508105 з примусового виконання виконавчого листа від 05.08.2008 року №1-833/08, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] штрафу у сумі 414,27 грн. В ході примусового виконання зазначеного виконавчого листа постановою державного виконавця №87-17-09 АА №504187 було накладено арешт на майно [PERSON] в межах суми боргу 414,27грн., в тому числі і на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.03.2007 р. №1-07-291196 м. Харків, що видано на підставі розпорядження від 16.03.2007 р. №6074. Після смерті [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції) у квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що зазначено у довідці з місця проживання про склад сім`ї та прописку виданої КП «Жилкомсервіс». 21.04.2010 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що [PERSON] тримався під вартою в СІЗО №27, про що зазначається у відповіді на звернення від 06.04.2018 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області від 03.40.2018р. №27926. Згідно із квитанцією № 22680668-1 від 29.05.2018 року [PERSON] сплатив штраф у розмірі 414,27 грн. Сума штрафу, встановлена виконавчим листом від 05.08.2008р. №1-833/08, була сплачена, а отже судове рішення виконане у повному обсязі, що є підставою для зняття арешту з майна [PERSON] Із відповідним проханням [PERSON] звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ від 06.04.2018 року. На зазначений запит Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ надав відповідь від 03.07.2018 року № 27926 у якому зазначив, що інформація про накладення арешту на майно боржника відсутня. 27.11.2018 року позивач звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ про надання інформації щодо виконання виконавчого листа №1-833/08 від 05.08.2008р, у зв'язку з тим, що боржник [PERSON] тримався під вартою в СІЗО №27, що знаходиться за аресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99. Згідно із отриманою відповіддю Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ від 04.12.2018р. № 68686 вбачається, що за результатами перевірки бази даних АСВП встановлено, що виконавчий лист №1-833/08 від 05.08.2008р. виданий Дзержинським районним судом м.Харкова на суму 414,27 грн. на виконанні відділу не перебував Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Із матеріалів справи вбачається, що сума штрафу у розмірі 414,27 грн. була сплачена [PERSON] в повному обсязі. В силу ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.ст.316, 317 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS], що перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved