Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка 10.08.2015 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивуючи тим, що 02 грудня 2014 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми частково задоволені позовні вимоги [PERSON], яка діяла в інтересах малолітньої дитини [PERSON] та вселено [PERSON] разом з малолітньою дитиною в будинок № 16 по вул. Шахтарській в м. Суми. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без зміни. Порушуючи норми законодавства та санітарні норми відповідачі для проживання [PERSON] та її малолітньої доньки виділили загальну кухню площею 5,5 кв.м. і заборонили користуватися туалетом ванною кімнатою, заходити в інші приміщення будинку. Сам будинок, який знаходиться за адресою будинок № 16 по вул. Шахтарський в Суми має чотири кімнати в якій проживають відповідачі та позивач з донькою (на кухні). Перебуваючи у шлюбі з відповідачем - [PERSON] позивачка і їх малолітня дитина проживали у кімнаті суміжною з кухнею загальною площею 16 кв.м. Відповідачі не надають можливості позивачки та її малолітньої дитини заходити до коридору будинку, оскільки кухню, де проживає відповідачка, перегородили гіпсокартонною стіною, коли ж позивачка, або її малолітня донька мають намір потрапити до будинку (до туалету, ванної) відповідачі силою не дають їм пройти, застосовуючи при цьому образливі слова, лайку та наносячи тілесні ушкодження позивачу. Тому позивачка просить забезпечити належні умови проживання малолітньої дитини - [PERSON] та Позивачки - [PERSON], визначивши порядок користування житловими приміщеннями вул. Шахтарська, будинок 16 в м. Суми, 40022, виділивши [PERSON] кімнату у вказаній квартирі кімнату суміжну з кухнею загальною площею 15,2 кв.м., інші кімнати залишивши у користуванні відповідачів, кухню, санвузол, коридор, а також підсобні приміщення залишити у загальному користуванні, зобовязати [PERSON] та [PERSON] не порушувати визначений порядок користування житловим приміщеннями, стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] кошти на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачі, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили ( а.с. 35,36, 39, 40). Представник третьої особи, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Надав суду висновок в якому зазначив, що дитина повинна проживати в належних умовах за адресою, де проживають батьки, або однин з них, при вирішенні інших вимог позовної заяви покладається на розсуд суду. Суд, згідно ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності відповідачів, оскільки зібрано достатньо доказів щодо прав та обовязків сторін. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку позивача, суд вважає що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 25 лютого 2006 року позивачка - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]М, сином відповідачки [PERSON]. 25 грудня 2008 року у позивачки та Відповідача [PERSON] народилися спільна донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтво про народження серії І-БП №078291. Судом встановлено, що ще до одруження позивачка на законних підставах поселилася та зареєструвалася в будинку № 16 по вул. Шахтарський, Суми у Відповідачів 1,2 як членів сімї. 22 серпня 2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 09 липня 2014 року позивачку та її дитину відповідачі не впустили до будинку, де вони проживали з Відповідачем-2 по вул. Шахтарська, будинок 16 м. Суми, 40022, поміняли замки, виставили її особисті речі. 02 грудня 2014 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми частково задоволені позовні вимоги [PERSON], яка діяла в інтересах малолітньої дитини [PERSON] та вселено [PERSON] разом з малолітньою дитиною в будинок № 16 по вул. Шахтарській в м. Суми. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без зміни. Судом встановлено, що порушуючи норми законодавства та санітарні норми відповідачі для проживання [PERSON] та її малолітньої доньки виділили загальну кухню площею 5,5 кв.м. і заборонили користуватися туалетом ванною кімнатою, заходити в інші приміщення будинку. Сам будинок, який знаходиться за адресою будинок № 16 по вул. Шахтарський, Суми має чотири кімнати в якій проживають Відповідач-1, Відповідач-2, та Позивач з донькою (на кухні). Перебуваючи у шлюбі з Відповідачем -2 Позивачка і їх малолітня дитина проживали у кімнаті суміжною з кухнею загальною площею 15,2 кв.м. Відповідачі не надають можливості позивачки та її малолітньої дитини заходити до коридору будинку, оскільки кухню, де проживає відповідачка, перегородили гіпсокартонною стіною, коли ж позивачка, або її малолітня донька мають намір потрапити до будинку (до туалету, ванної) відповідачі силою не дають їм пройти, приміняючі при цьому образливі слова, лайку та наносячи тілесні ушкодження Позивачеві. За таких обставин суд вважає дії відповідачів такими, що порушують чинне законодавство. Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У зв'язку з чим п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Позивачка діє інтересах малолітньої дитини - [PERSON], яка відповідно до чинного законодавства має право на гідне ставлення та на відповідні умови проживання. Відповідно ст. 141 СК України, за якою кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої Закону, Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону На підставі ст. 156 ЖК України члени сімї власники житлової квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування квартирою. Суд не вважає обґрунтованими доводи позивачів стосовно призупинення розгляду справи через виниклий, на їх думку, спір про виселення позивачки зі спірного помешкання, оскільки спір стосується періоду часу з нібито не проживання позивачки в квартирі з травня 2014 року, оскільки існує рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 02.12.2014 року стосовно вселення позивачки у спірне житлове приміщення. Таким чином між сторонами склались правовідносини стосовно визначення порядку користування колишнім членом сімї житловою площею, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Оскільки позивачкою надані докази, які суд вважає належними та допустимими, що житлова площа складається з 4-х кімнат, в яких мешкають позивачі та відповідач (а.с. 60), позовні вимоги про виділення в користування позивачці разом з її неповнолітньою донькою житлової кімнати площею 15.2 кв.м., в якій вона з дитиною мешкали в період шлюбу з батьком дитини та залишення в користуванні інших двох осіб-відповідачів по справі, що мешкають в будинку 3-х окремих ізольованих кімнат площею 13 кв. м., 10.4 кв. м. та 7.8 кв. м. (а.с. 60) з залишення в загальному користуванні всіх зареєстрованих в будинку осіб кухні, санвузлу, коридору з урахуванням вимог ст. 156 ЖК України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з урахування вимог ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», враховуючи фактичний час затрачений представником позивачки на підготовку позову, участь в судових засіданнях та надання пояснень та відповідних доказів, суд вважає за необхідним визначити розмір відшкодування витрат [PERSON]. на правову допомогу, сплачену ТОВ «Юридично-консалтінгове обєднання Експерт груп» в сумі 300 грн., які підлягають стягненню на її користь в дольовому порядку з кожного з відповідачів. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача належить стягнути також судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial