Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом, та просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] В обгрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що їм на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих П'ятою криворізькою державною нотаріальною конторою, належить по 1/2 частці житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Крім позивачів в квартирі з 2011 року і по цей час зареєстрований син [PERSON] від першого шлюбу - відповідач [PERSON], який фактично в будинку ніколи не мешкав, та не з'являється навіть періодично. За цей час станом житла жодного разу не цікавився, обов'язки з його у тримання не несе, незважаючи на те, що на нього в тому числі нараховуються всі комунальні платежі. Оскільки позивач [PERSON] сплачує кошти за надані комунальні послуги за себе, і за свого сина, який ними не користується, це погіршує її матеріальний стан, та порушує права власників житла. Тому, враховуючи, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні більше шести років, позивачі просять суд на підставі ст.405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування належним їм на праві власності будинком. Відповідач неодноразово викликався до суду /а.с.24,31,33-36,40,42-46/, але в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст.130 ЦПК України порядок його виклику в судове засідання дотримано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду /а.с. 26, 32/. Позивачі наполягають на розгляді справи за відсутності відповідача, не заперечують проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. В судовому засіданні позивачі, кожен окремо, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити за обставин, викладених в позовній заяві. Позивач [PERSON] суду пояснила, що ніяких перешкод синові у користуванні житлом вона не чинила, вона дозволила йому зареєструватися, як члену її сім'ї, коли йому це було необхідно, але на цей час вони не спілкуються, відповідач добровільно з реєстрації не знімається, а їй, як особі пенсійного віку, важко самій платити комунальні послуги за двох осіб, до того ж, вона має намір оформити субсидію, що за умови реєстрації сина, доходи якого невідомі, неможливо. Заслухавши позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. На підставі наданих позивачами доказів судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.11.2008 державним нотаріусом П'ятої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-3403 /а.с.9/. Інша 1/2 частка будинку належить позивачу [PERSON] на праві свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.09.2008 державним нотаріусом П'ятої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-2638 /а.с.11/. Право власності позивачів на спірне житло підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 49/. Встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження та копією свідоцтва про одруження позивача /а.с.14, 7/. Як вбачається з довідки, виданої головою вуличного комітету від 20.10.2017 за № 578, за адресою: [ADDRESS] крім позивача [PERSON], зареєстровано ще дві особи - [PERSON], 1977 року народження, - з 08.08.2017, та відповідач у справі - [PERSON], 1975 року народження, - з 06.12.2011 /а.с.7/. Згідно з Актом, складеним 26.09.2017 головою вуличного комітету в присутності [PERSON], що мешкає по [ADDRESS] та [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS], посвідченим завідувачем відділу з надання управлінських послуг виконкому Інгулецької районної у місті ради, [PERSON], 1975 року народження, за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS], ніколи не проживав і не мешкає на цей /а.с. 8/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з грудня 2011 року, тобто більш ніж шість років, без поважних причин відсутній на спірній житловій площі, в належному позивачам будинку не мешкає. При цьому позивач [PERSON] постійно проживає у спірному будинку, утримує житло, що підтверджується копіями наданих нею суду квитанцій про сплату комунальних послуг /а.с.16-18/. Ніяких перешкод у користуванні будинком позивачі відповідачу не створювали. В зв'язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які вимушена платити позивач [PERSON], що є особою пенсійного віку, хворіє, періодично лікується стаціонарно, що підтвердила випискою епікризу /а.с.47/. Отже реєстрація відповідача у належному позивачам житлі негативно впливає на матеріальний стан позивача [PERSON]АВ., та порушує право власності обох позивачів. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, та які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сім'ї власника житла. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. За приписами ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також передбачено, що громадяни зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Відповідно до ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що домоволодіння, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачам на праві приватної власності, позивач [PERSON], яка постійно мешкає у спірному будинку, самостійно несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунувся, чим порушує права позивачів, які є пенсіонерами, що негативно впливає на їх матеріальний стан, та вважає за можливе захистити порушене право позивачів шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам, а тому, враховуючи, що позов подано двома позивачами, а судовий збір сплачено тільки одним з них, а відповідно до ст.6 Закону України «Про судовий збір» повинен сплачуватись кожним позивачем окремо, суд присуджує з відповідача стягнення судового збору на користь держави.

Outcome: approved