Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилаються на те, що на території села Московка, Вільнянського району, Запорізької області діє парафія, яка утворюється за добровільною згодою віруючих осіб православного віросповідання та з благословення єпархіального архієрея. Парафія свою діяльність здійснює відповідно до Статуту, постанов Собору УПЦ, Собору єпископів УПЦ, Священного Синоду УПЦ, указів та розпоряджень єпархіального архієрея Запорізької єпархії УПЦ. Будівля церкви розташована за адресою : [ADDRESS]. На вказану будівлю виготовлений технічний паспорт. Фактично Релігійна громада здійснює свою діяльність у зазначеній будівлі понад 10 років. Настоятелем парафії на честь Святителя Іоанна, архієпископа Шанхайського та Сан- Франциського указом № 29 призначений [PERSON]. Позивачі вважають, що у відповідності до вимог ст. 344 ч.1 Цивільного Кодексу України вони набули право власності на майно - на будівлю церкви, яка розташована за адресою : [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Надав суду заяву про згоду з позовними вимогами. Треті особи в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи попереджені належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, про що не заперечує позивач. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1.Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з жовтня 1994 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 27 жовтня 2014 року. В п.11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 зазначено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Судом встановлено, що на території села Московка, Вільнянського району, Запорізької області діє парафія, яка утворюється за добровільною згодою віруючих осіб православного віросповідання та з благословення єпархіального архієрея. Парафія свою діяльність здійснює відповідно до Статуту, постанов Собору УПЦ, Собору єпископів УПЦ, Священного Синоду УПЦ, указів та розпоряджень єпархіального архієрея Запорізької єпархії УПЦ. Будівля церкви розташована за адресою : [ADDRESS]. На вказану будівлю виготовлений технічний паспорт. Фактично Релігійна громада здійснює свою діяльність у зазначеній будівлі понад 10 років. Настоятелем парафії на честь Святителя Іоанна, архієпископа Шанхайського та Сан- Франциського указом № 29 призначений [PERSON]. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб*єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичної особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved