Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка 25 лютого 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів (а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року, стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час матеріальне становище позивачки погіршилось, а сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини, не дозволяє забезпечити потреби дитини в харчуванні, дозвіллі, відпочинку. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 300,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; стягнути в відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує (а.с.21). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До канцелярії суду повернувся конверт з відправленням із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання», яким відповідачу надсилалися копія позову та судова повістка (а.с.23-35) . Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надавав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року було розірвано (а.с.4-5). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.6,10). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року (а.с.7-8), із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 300,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 29.03.2013 року до досягнення дитиною повноліття. За ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.4\~ст.223 ЦПК України\~передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно\~\~п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня\~2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Крім того, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження. Ст. 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). (Дана позиція була висловлена в постанові Верховного Суду України палати у цивільних справах від 05.02.2014 року №6-143цс13). Таким чином, оцінивши надані позивачкою докази, розглянувши спір в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, та приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року, з твердої грошової суми щомісяця, на 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги задоволено, тому із відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved