Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи його тим, що 14.09.2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: комплекс будівель загальною площею 7707.60 кв.м.(1. Будівля головного корпусу (Літ. «Х»), загальною площею 7283.10 кв.м.; 2. Склад макулатури (Літ. «ІІІ»), загальною площею 142.5 кв.м.; 3. Відділення рубки трісок (Літ. «ІV), загальною площею 282.00 кв.м.). Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначають, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є недотримання вимог ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження». Позивачі зазначають, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Висновок про визначення вартості нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: комплекс будівель загальною площею 7707.60 кв.м.(1. Будівля головного корпусу (Літ. «Х»), загальною площею 7283.10 кв.м.; 2. Склад макулатури (Літ. «ІІІ»), загальною площею 142.5 кв.м.; 3. Відділення рубки трісок (Літ. «ІV), загальною площею 282.00 кв.м.) було виготовлено 12 січня 2015 року, а електронні прилюдні торги були проведені 14 вересня 2015 року. Відповідно на момент проведення зазначених електронних прилюдних торгів строк дії звіту про оцінку нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: комплекс будівель загальною площею 7707.60 кв.м.(1. Будівля головного корпусу (Літ. «Х»), загальною площею 7283.10 кв.м.; 2. Склад макулатури (Літ. «ІІІ»), загальною площею 142.5 кв.м.; 3. Відділення рубки трісок (Літ. «ІV), загальною площею 282.00 кв.м.) - закінчився, а повторна оцінка такого майна не проводилася. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд ухвалити рішення, яким визнати електронні торги проведені 14.09.2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з реалізації арештованого нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: комплекс будівель загальною площею 7707.60 кв.м.(1. Будівля головного корпусу (Літ. «Х»), загальною площею 7283.10 кв.м.; 2. Склад макулатури (Літ. «ІІІ»), загальною площею 142.5 кв.м.; 3. Відділення рубки трісок (Літ. «ІV), загальною площею 282.00 кв.м.) - недійсними. В свою чергу позивач [PERSON] звернувся з позовом, який мотивував тим, що відповідно до протоколу № 114849 складеного ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, переможцем електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: комплекс будівель загальною площею 7707.60 кв.м.(1. Будівля головного корпусу (Літ. «Х»), загальною площею 7283.10 кв.м.; 2. Склад макулатури (Літ. «ІІІ»), загальною площею 142.5 кв.м.; 3. Відділення рубки трісок (Літ. «ІV), загальною площею 282.00 кв.м.) було оголошено [PERSON] Натомість, як стверджує [PERSON], переможцем торгів в строк до 28 вересня 2015 року, тобто протягом 10 днів з моменту формування протоколу не було здійснено розрахунку за придбане майно. Не заявляючи вимог про визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів, позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким визнати його переможцем прилюдних торгів, які відбулися 14 вересня 2015 року з реалізації вказаного арештованого нерухомого майна. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивачів [PERSON], [PERSON] підтримали вимоги позовної заяви та просили суд її задовольнити повністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви та просили суд її задовольнити повністю. При цьому зазначив, що повністю підтримує думку позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині обґрунтування їх позовних вимог. Представник Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судовому засіданні з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи просив суд ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Третя особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «Піастрелла» надіслала до суду клопотання слухати справу у відсутність їх представника. Заслухавши представників сторін, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. 15.07.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Григорян О.Г. було відкрито виконавче провадження про стягнення з ЗАТ «Піастрелла» на користь ПАТ АКБ «Київ» заборгованості за кредитним договором. 15.07.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Григорян О.Г. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 12.01.2015 року ТОВ «Українська експертна група» було виготовлено висновок з незалежної оцінки майна - що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: комплекс будівель загальною площею 7707.60 кв.м.(1. Будівля головного корпусу (Літ. «Х»), загальною площею 7283.10 кв.м.; 2. Склад макулатури (Літ. «ІІІ»), загальною площею 142.5 кв.м.; 3. Відділення рубки трісок (Літ. «ІV), загальною площею 282.00 кв.м.), вартість якого склала 4266092 гривні. 14.09.2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: комплекс будівель загальною площею 7707.60 кв.м.(1. Будівля головного корпусу (Літ. «Х»), загальною площею 7283.10 кв.м.; 2. Склад макулатури (Літ. «ІІІ»), загальною площею 142.5 кв.м.; 3. Відділення рубки трісок (Літ. «ІV), загальною площею 282.00 кв.м.). Відповідно до протоколу № 114849 складеного ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 15.09.2015 року, переможцем електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: комплекс будівель загальною площею 7707.60 кв.м.(1. Будівля головного корпусу (Літ. «Х»), загальною площею 7283.10 кв.м.; 2. Склад макулатури (Літ. «ІІІ»), загальною площею 142.5 кв.м.; 3. Відділення рубки трісок (Літ. «ІV), загальною площею 282.00 кв.м.) було оголошено [PERSON] 05.10.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Рагімовою А.М. було складено акт № 151/5 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Судом встановлено, що позивачі не навели жодних обґрунтувань та посилань на порушення встановлених законом правил проведення торгів визначених Тимчасовим положенням про порядок реалізації арештованого майна. Правила проведення прилюдних торгів визначаються Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке затверджене наказом Міністерства Юстиції України за № 68/5 від 27.10.1999 року(далі Положення). Відповідно до Положення, визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна за результатами якої власником майна стає покупець, якій в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну, та передбачені правила проведення таких торгів, а саме визначення процедури підготовки, проведення торгів(опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна, направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану, боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна), порядок проведення торгів і правила які стосуються оформлення кінцевого результату торгів. Відповідно процедура реалізації майна з прилюдних торгів є переходом права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення до переможця торгів - покупця, та з урахуванням особливостей законодавства про проведення прилюдних торгів, складення за результатами проведення таких - акту про проведення прилюдних торгів, що є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, що відповідно надає підстави вважати таке правочином. Відповідно реалізація майна з прилюдних торгів відноситься до договорів купівлі-продажу і в силу норм Цивільного кодексу України може визнаватися недійсною з підстав недодержання в момент її вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Виходячи з таких міркувань, суд дійшов висновку, що підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог Закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених Законом правил проведення прилюдних торгів визначених Положенням. Позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] в ході судового розгляду не надано суду доказів на наявність порушень встановлених законодавством правил проведення торгів визначених Положенням, як то порушення допущені у визначенні процедури, підготовки, проведення торгів, а так само порушення правил які регулюють сам порядок проведення торгів і правил які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Також зазначеними позивачами не вказано і які саме були допущені порушення у визначенні процедури, підготовки, проведення торгів, а так само порушення правил які регулюють сам порядок проведення торгів і правил які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Натомість, з матеріалів позовних заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON] та пояснень в судовому засіданні [PERSON] та представника позивачів [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідачами обґрунтовуються підстави своїх позовів з посиланням на те, строк дії висновку з незалежної оцінки майна виготовлений 12.01.2015 року ТОВ «Українська експертна група» закінчився у розумінні строків визначених ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, судам роз'яснено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. Виходячи з вищенаведених мотивів та з урахуванням рекомендацій Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає необхідним зазначити, що стосується порушень допущених державним виконавцем при здійснені своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі в частині відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тощо(ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 ЗУ «Про виконавче провадження»), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно виходячи з таких мотивів, суд вважає, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] при зверненні до суду обрали неналежний спосіб захисту свого права, оскільки дії державного виконавця, які фактично ними оскаржуються не стосуються можливих порушень правил проведення торгів визначених Положенням, як то порушення допущені у визначенні процедури, підготовки, проведення торгів, а так само порушення правил які регулюють сам порядок проведення торгів і правил які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів, а тому такі обґрунтування позовних вимог вказаними позивачами не можуть бути правовою підставою для задоволення їх вимог. В частині вимог позивача [PERSON], суд вважає, що такі не підлягають задоволенню з наступних міркувань. З протоколу № 114849 складеного ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 15.09.2015 року вбачається, що переможцем електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було оголошено [PERSON] З пояснень представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України встановлено, що на підставі платіжних доручень № 2076_5 та № 2076_6 від 29 вересня 2015 року переможцем електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна було перераховано грошові кошти на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. В той же час, суд враховує, що станом на день ухвалення даного рішення, легітимність особи-переможця прилюдних торгів [PERSON] ніким не ос порена та не спростована. Позивачем [PERSON] не пред'являлось вимог про визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів, а тому при наявності визначеного переможця торгів - [PERSON] та дійсність прилюдних торгів, суд дійшов категоричного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], які визнаються судом такі, що є необґрунтованими та недоведеними належними і допустимими доказами в ході розгляду справи. Саме по собі пояснення [PERSON] з приводу того, що він є дійсним і легітимним переможцем прилюдних торгів судом до уваги не береться. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовів, як [PERSON], [PERSON], [PERSON] так і позову [PERSON] Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed