Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, який у подальшому уточнили та в остаточному варіанті просять стягнути на користь [PERSON] з Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та Головного управління Національної поліції в Житомирській області матеріальну шкоду в розмірі 8314,17 грн., фізичну шкоду 8400 грн., моральну шкоду 200000 грн. по 100000 грн. з кожної юридичної особи; з Житомирської місцевої прокуратури 100000 грн. моральної шкоди, а всього в розмірі 216714,17 грн. Стягнути на користь [PERSON] з Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та Головного управління Національної поліції в Житомирській області матеріальну шкоду в розмірі 36213,93 грн., моральну шкоду 200000 грн. по 100000 грн. з кожної юридичної особи; з Житомирської місцевої прокуратури 100000 грн. моральної шкоди, а всього в розмірі 336213,93 грн., а також стягнути з Прокуратури Житомирської області шкоду заподіяну Житомирською місцевою прокуратурою відповідно до заяви про збільшення позову. В обгрунтування позову посилаються на те, що незаконними та злочинними діями начальника СБНОН Богунського РВ та оперуповноважених ВБНОН УМВС України в Житомирській області та двома понятими 27 грудня 2009 року близько 17 години із застосуванням насильства увірвались до їх окремої, ізольованої частини будинку [ADDRESS], де спричинили [PERSON] тілесні ушкодження, брутально незаконно провели обшук та відкрито у його присутності незаконно заволоділи майном на суму 8314,17 грн. [PERSON] цього із застосуванням насильства вони увірвалися в іншу половину будинку в квартиру №2 за вказаною адресою та у присутності позивача підкинули наркотичні засоби та незаконними методами вимагали надати дозвіл на проведення огляду. Проте після його відмови здійснили незаконний обшук та вчинили пограбування на загальну суму 36213,93 грн. Одразу після пограбування позивач у телефонному режимі викликав слідчу оперативну групу та написав заяву до Богунського РВ УМВС України в Житомирській області про злочин. Прокуратурою м. Житомира неодноразово та безпідставно виносилися постанови про відмову у порушенні кримінальної справи. Вважають, що внаслідок бездіяльності прокуратури м. Житомира їм спричинено шкоду саме представниками органів державної влади, якими є працівники міліції. В судовому засіданні позивачі підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позові. Представники Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. В судовому засіданні представники Житомирської місцевої прокуратури та Прокуратури Житомирської області просили відмовити у задоволенні позову. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] 26.12.2009 року вона з чоловіком приїхали до [PERSON] прибирати після смерті матері в будинок на вул. Соснову, 86. Близько 17 год. 00 хв. в хату влетіли незнайомі шість чи сім чоловік без форми, вдарили її чоловіка, почали бити її та брата чоловіка. Били жорстоко, батогами, брали різні речі: стару каску, гвинтівку, монету колекційну, годинник чоловіка, блок сигарет. Як виносили речі з хати не бачила, оскільки лежала обличчям до полу. Через дві з чимось години прибула слідчо-оперативна група, при цьому незнайомі люди били їх сильно щоб могла пройти слідча, яка спитала чи є дозвіл, вони сказали, що зараз буде і почали бити [PERSON] щоб писав дозвіл. Били також в присутності слідчої. Ніякі процесуальні документи не складалися. Коли виходили з хати бачила біля домоволодіння два автомобіля з речами [PERSON] в багажниках: електродриль, ялинка, електропила. Близько 21 години їх привезли в райвідділ та затримали на троє діб без їжі та води. [PERSON] цього в прокуратурі їй повернули один мобільний телефон Верту. Коли повернулися до будинку, дізналися, що зникло багато речей. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2000 року [PERSON] звернувся до помічника прокурора Богунського району м. Житомира [PERSON] із усною заявою, зафіксованою у протоколі про злочин, та просив порушити кримінальну справу, в якій вказав, що 27 грудня близько 17 год. 00 хв. до його помешкання по вул. Сосновій, 86 в м. Житомирі увірвалася група працівників міліції та нанесли йому тілесні ушкодження і заволоділи майном. Крім того вони нанесли тілесні ушкодження його брату [PERSON], вимагали гроші, підкинули йому целофановий пакет білого кольору (а.с. 1-7 матеріалів перевірки №ПР-2\\1-10). Таку ж заяву про злочин 13 січня 2010 року подав і сам [PERSON] (а.с. 14 матеріалів перевірки №ПР-2\\1-10). Проте 21 січня 2010 року помічник прокурора Богунського району м. Житомира [PERSON] в порушенні кримінальної справи стосовно працівників міліції відмовив. Дана постанова 30 листопада 2010 року Богунським районним судом м. Житомира була скасована, а матеріали повернуті для проведення додаткової перевірки. У своєму рішенні суд зазначив, що постанова про відмову у порушенні кримінальної справи є передчасною, а проведена перевірка є неповною, оскільки не виконані в повному обсязі вимоги ст.99 КПК України. 27 квітня 2011 року помічник прокурора Борова І.В. розглянула скасовану Богунським районним судом постанову про відмову у порушенні кримінальної справи по заяві [PERSON] та на підставі ст.ст.6 п.2, 97, 99 КПК України також відмовила у порушенні кримінальної справи стосовно працівників Богунського РВ УМВС. 24 червня 2011 року така постанова Богунським районним судом м. Житомира була скасована, оскільки вимоги Богунського районного суду від 30 листопада 2010 року не виконані в повному обсязі. 08 липня 2011 року помічник прокурора м. Житомира [PERSON] знову ж таки відмовила у порушенні кримінальної справи проти працівників міліції, а 16 березня 2012 року Богунським районним судом м. Житомира така постанова в черговий раз була скасована. Матеріали перевірки повернуто прокурору м. Житомира для організації проведення додаткової перевірки. 16 листопада 2012 року старший слідчий прокуратури м. Житомира [PERSON] здійснивши перевірку скарги [PERSON] та відмовив у порушенні кримінальної справи проти працівників міліції. 31 липня 2012 року Богунський районний суд м. Житомира, винесену постанову старшим слідчим прокуратури скасував, а матеріали направив прокурору м. Житомира для організації проведення додаткової перевірки. 19 серпня 2014 року, лалишаючи без змін постанову районного суду колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області у своїй постанові зазначила, що органом, який проводив перевірку, жодних дій, спрямованих на виконання вказівок суду, викладених у постанові суду від 30.11.2010 року не вчинено, вказівки суду не виконані. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.10.2015 року скаргу [PERSON] задоволено, скасовано постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області [PERSON] від 31.08.2015 року про закриття кртмінального провадження №42014060000000139. Ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 19.05.2016 року та 09.06.2016 року скасовано постанови старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області [PERSON] від 20.04.2016 року та 26.05.2016 року про відмову у задоволенні клопотань про визнання потерпілими та зобов»язано слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №42014060000000139 від 02.09.2014 року визнати [PERSON] та [PERSON] потерпілими у вказаному кримінальному провадженні. Згідно зі ст.121 Конституції України, ст.6 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящими. Стаття 1176 ЦК України встановлює особливий режим відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Згідно з ч.6 ст.11 76 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Отже, відповідальність органів прокуратури, з урахуванням суті позовних вимог регулюється ч.6 ст.1176 ЦК України, а, враховуючи, що вказана норма права відсилає до загальних підстав відповідальності, то слід застосовувати ст. ст. 1166, 1167 ЦК України. Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, які регулюють загальні підстави відшкодування шкоди в деліктних правовідносинах, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: 1) шкоду, 2) протиправне діяння особи, котра її завдала, 3) причинний зв»язок між ними, 4) вину заподіювача шкоди. Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків згідно зі ст. 1172 ЦК Українипокладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах. Позивачами не надано належних та допустимих доказів належності їм на праві приватної власності майна, яке за словами заявників, було викрадене у них, та документів, що підтверджують вартість такого майна, обгрунтованого розрахунку заподіяної матеріальної шкоди. Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) №128 від 20.01.20910 року, складеного лікарем судово-медичним експертом [PERSON] (а.с. 13 матеріалів перевірки № ПР-2\\1-10) у гр. [PERSON] будь-яких видимих тілесних ушкоджень на голові, обличчі, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках виявлено не було. Поставлений клінічний діагноз: Закритий перелом 9 ребра (клінічно), забій реберної дуги справа. Множинні забої волосяної частини голови, ЗЧМТ, струс головного мозку (довідка №9664 травматологічного пункту ЦМЛ №2) в заключенні не вказується, оскільки не підтверджений обєктивними медичними даними та даними рентгенологічного дослідження. З наданих позивачами доказів не вбачається підстав для відшкодування фізичної шкоди [PERSON] в сумі 8400 грн., оскільки не було надано, а судом здобуто належних та допустимих доказів наявності причинно-наслідкового звязку між незаконними діями працівників правоохоронних органів та одержаними позивачем [PERSON] тілесними ушкодженнями, а також обгрунтованого розрахунку розміру фізичної шкоди. Також в судовому засіданні встановлено, що дії працівників міліції та прокуратури відносно позивачів не визнано неправомірними у встановленому законом порядку, досудове розслідування на цей час не закінчено та жодному з працівників правоохоронних органів не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Крім того, позовна заява не містить посилання позивачів на те, що внаслідок тривалого невирішення прокуратурою заяви [PERSON] від 12.01.2010 року та [PERSON] від 30.11.2010 року їм спричинена моральна шкода. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: dismissed