Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] в м. Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач колишня дружина позивача [PERSON] та була зареєстрована в спірній квартирі 01.10.2002 року як член сім»ї. З березня 2009 року, після розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] відповідач в квартирі не проживає, не цікавиться нею, не сплачує квартплату та комунальні послуги, ніяких її речей в квартирі немає. Протягом всього часу не проживання відповідача у спірній квартирі вони змушені за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на відповідача. На підставі викладеного вони вимушені звернутися до суду з даним позовом, просили визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] просила суд про визнання відповідачку такою, що втратила право на користування спірним житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку відповідача у квартирі [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, в своїх письмових заявах просили проводити розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлялася судом про день та час розгляду справи за останнім відомим місцем її реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала також позивач в судовому засіданні. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, просив проводити розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми 3 виданої ЖЕК 316 в спірній квартирі на даний час зареєстровані: позивачі, відповідач та онука власника особистого рахунку позивачки [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право власності від 1998 року (а.с.9) вказана квартира належить на праві приватної власності позивачам по справі в рівних долях. Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано 27.03.2009 року (а.с. 6). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння. В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] з березня 2009 року в спірному житловому приміщенні не проживає та не сплачує комунальні послуги, ніяких її речей в ній немає, що підтверджується актом ЖЕК 316 від 12.06.2015 року (а.с.25). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved