Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] громади м.Полтави про визнання права власності на спадкове майно. В позові посилалась на те, що 20 вересня 2008 року помер їх батько - [PERSON]. Після його смерті єдиним спадкоємцем стала його дружина - [PERSON], яка була зареєстрована і проживала разом з померлим на день його смерті і таким чином є такою, що прийняла спадщину. 03 січня 2011 року померла [PERSON], яка є матірю позивачів. Вони у встановлений законом строк прийняли спадщину після матері, але у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що входить до складу спадщини, нотаріус їм відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину. Тому позивачі просили визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON], та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування після померлої матері - [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, уповноваживши [PERSON] представляти їх інтереси в суді. В судовому зсіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади м.Полтави [PERSON] та третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявились, звернувшись до суду з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 березня 1993 року Відділом приватизації житла, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Оскільки частки співвласників у праві спільної власності на дану квартиру визначені не були, квартира перебувала у їх спільній сумісній власності. 20 вересня 2008 року [PERSON] помер (а.с.18). Після його смерті відкрилася спадщина, яку [PERSON] фактично прийняла, оскільки була зареєстрована разом з померлим на момент його смерті за однією адресою (а.с.19). Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином частки співвласників квартири були рівними і складали [PERSON] 1/2, [PERSON] 1/2. Відповідно, фактично прийнявши спадщину після чоловіка, [PERSON] стала єдиним власником зазначеної вище квартири. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Тому, хоча [PERSON] належним чином не оформила свої спадкові права після смерті чоловіка, але після її смерті визнання за нею права власності, як того просять позивачі, неможливо. Тому в задоволенні позовної вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування після смерті чоловіка необхідно відмовити за її безпідставністю. В той же час судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняла. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому на час смерті [PERSON] квартира [ADDRESS] належала їй на праві власності. 03 січня 2011 року [PERSON] померла (а.с.17). Після її смерті відкрилася спадщина. Квартира [ADDRESS] також увійшла до спадкового майна. [PERSON] заповіту не залишила, у звязку з чим після її смерті спадкування відбувається за законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 травня 2016 року, спадкову справу після смерті [PERSON] відкрито за заявами [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини від 11 лютого 2011 року (а.с.19). Як встановлено судом, [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу. Таким чином позивачі як спадкоємці за законом першої черги прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] Наявність інших спадкоємців за законом або заповітом крім [PERSON] та [PERSON] судом не встановлена. Відповідно, [PERSON] та [PERSON] спадкують після смерті матері в рівних частках по 1/2 частині спадкового майна. Відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно та не оформлене [PERSON] її спадкове право після смерті [PERSON] перешкоджає позивачам одержати свідоцтво про право на спадщину позасудовим порядком, але не позбавляє їх права на спадщину. Тому суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності за кожним на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON]. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial