Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом. В обгрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що на підставі свідоцтва [NUMBER] на право власності від 02.02.2012 року, вони є власниками квартири [ADDRESS], в якій вони всі проживають та де зареєстровано місце проживання відповідачки [PERSON], яка є племінницею позивача [PERSON] В липні 2012 року [PERSON] звернулася із проханням зареєструвати її у вищезгаданій квартирі, оскільки їй це було необхідно для працевлаштування, та пообіцяла знятися з реєстрації до початку опалювального сезону, тобто до 15 жовтня 2012 року, але до цих пір не знялася з реєстраційного обліку, що призводить до додаткових витрат позивачів за комунальні послуги. З заявою про зняття відповідачки з реєстраційного обліку позивачі звернулися до Територіального підрозділу Державної Міграційної служби Центрально - Міського району м. Кривого Рогу реєстраційної служби, але їм в цьому було відмовлено та було рекомендовано звернутися до суду. Факт не проживання відповідачки [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтвердити свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в Акті від 07.12.2015 року. Оскільки відповідачка більш як три роки в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в цьому житловому приміщенні не має, та на прохання позивачів не бажає зніматися з реєстрації вищевказаного житла, позивачі не можуть вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, просять суд винести рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], шляхом зняття її з реєстраційного обліку цього будинку. В судове засідання позивачі не з'явилися, про дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином за місцем реєстрації, та фактичним місцем проживання, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки, в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Центрально-Міський районний відділ у м. Кривому Розі ГУ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області також не з'явились до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Дослідивши письмові матеріали справи суд доходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: На підставі свідоцтва [NUMBER] на право власності від 02.02.2012 року, позивачі є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.9-11), в якій вони всі проживають (а.с.4-7), та де зареєстровано місце проживання відповідачки [PERSON].(а.с.8), яка є племінницею позивача [PERSON] В липні 2012 року [PERSON] звернулася із проханням зареєструвати її у вищезгаданій квартирі, оскільки їй це було необхідно для працевлаштування, та пообіцяла знятися з реєстрації до початку опалювального сезону, тобто до 15 жовтня 2012 року, але до цих пір не знялася з реєстраційного обліку, що призводить до додаткових витрат позивачів за комунальні послуги. З заявою про зняття відповідачки з реєстраційного обліку позивачі звернулися до Територіального підрозділу Державної Міграційної служби Центрально - Міського району м. Кривого Рогу реєстраційної служби, але їм в цьому було відмовлено та було рекомендовано звернутися до суду. Факт не проживання відповідачки [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтвердити свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в акті від 07.12.2015 року (а.с.12). Оскільки відповідачка більш як три роки в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в цьому житловому приміщенні не має, та на прохання позивачів не бажає зніматися з реєстрації вищевказаного житла, позивачі не можуть вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом. Відповідно до ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди. Так, у ч. 1 ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов'язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню. Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вбачається, що інакше як з допомогою суду позивачі не можуть захистити свої права, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачів, визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved