Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачі звернулися до Обухівського районного суду Київської області із позовом в якому просять визнати за кожним з них право на завершення приватизації: земельної ділянки площею 2,5749 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Германівська сільська рада, розпочатої [PERSON], яка померла [INFO], та одержання документів, що посвідчують право власності на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки на їх імена. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 2,5749 га, яка розташована території Германівської сільської ради з кадастровим номером [NUMBER]. Маючи намір прийняти спадщину [PERSON] звернулася до Обухівської районної державної нотаріальної контори із заявою по прийняття спадщини, але у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку було видано після смерті спадкодавця, а тому відсутні документи, що підтверджують право власності [PERSON] на таке нерухоме майно. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, та на її ім'я було видано бланк державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,5749 га серії [NUMBER], проте за життя померла [PERSON] не встигла завершити процедуру приватизації та провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Тому позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав, адже права на завершення приватизації земельної ділянки перейшло до них, як спадкоємців. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Германівської сільської ради Обухівського району Київської області, позовні вимоги підтримав. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Обухівської РДА Київської області, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2004 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області було видано розпорядження №8 про надання у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих на території Германівської сільської ради. Відповідно до додатку до розпорядження від 12.01.2004 року № 8 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,5749 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Германівської сільської ради. В 2004 році [PERSON] отримала технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки з оформленням державних актів власникам земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Германівської сільської ради Обухівського району Київської області. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. 29.10.2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] серії [NUMBER], на земельну ділянку площею 2,5749 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Германівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2854. 08.07.2016 року листом державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області № 1478/02-14, було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,5749, яка розташована на території Германівської сільської ради Обухівського району Київської області, що належала померлій [INFO] [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця право власності на вищевказану земельну ділянку не виникло. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Пунктом 4.20 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру. За положеннями ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа цю земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивачів, які є спадкоємцями померлої. Враховуючи ті обставини, що позивачі успадкували право на одержання земельної ділянки у власність, яке мала спадкодавиця, та в установленому порядку не можуть завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючі документи на вказане майно, то успадковане право позивачів підлягає захисту в судовому порядку. В статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Outcome: approved