Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом та просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними спорудами відповідно до договору купівлі - продажу укладеного на біржі «Україна» між сторонами. В обґрунтування позову вказують, що 05 травня 1999 року між ними та [PERSON] був укладений Договір № Н7-166 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. Після продажу [PERSON] залишив будинок в травні 1999 року, а позивачі в свою чергу прийняли будинок і оселилися в ньому. В лютому 2014 року позивачі по справі звернулися до нотаріуса для посвідчення угоди щодо відчуження належного їм домоволодіння, проте у нотаріальному посвідченні Договору купівлі-продажу житлового будинку їм було відмовлено, оскільки недодержана нотаріальної форма купівлі продажу даного будинку. Позивачі, як добросовісні учасники цивільних правовідносин, повністю виконали угоду, оскільки покупцеві передали гроші за житловий будинок та вступили у право володіння нерухомістю ще в 1999 році., а Біржа нерухомості та основних фондів «Україна» зазначила в договорі, що даний договір не підлягає нотаріальному порсвідченню, а підлягає тільки реєстрації в органах БТІ.. Для оформлення своїх законних прав і інтересів на зазначений житловий будинок позивачі по справі змушені звернутися до суду, так як в даний час відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення. У судовому засіданні позивачі повністю підтримали позов та наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач по справі - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову судом, але відмовляється від нотаріального посвідчення. Третя особа по справі - представник Універсальної біржі «Україна» в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про слухання справи судовою повісткою (а.с 28,29). Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів по справі, відповідача, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 травня 1999 року на біржі нерухомості «Україна» в місті Харкові, між позивачами по справі та [PERSON] був укладений Договір № Н7-166 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.32). Даний Договір був зареєстрований на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» у місті Харків на підставі біржового контракту від 05.05.1999 року реєстраційний № БН7-166, договорів-доручень від імені продавця та покупця з брокерами на здійснення біржової угоди та протоколу біржових торгів. Договір купівлі-продажу між позивачами по справі та [PERSON] відповідав їхньому повному волевиявленню. Згідно довідки КП «Шевченківського бюро технічної інвентаризації» станом на 12 травня 1999 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано цілий житловий будинок за [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному на підставі Договору купівлі-продажу Н7-166 від 05 травня 1999 року. Вартість вказаного житлового будинку станом на 12 грудня 2013 року становить 347 431 гривень (а.с.19). Після продажу [PERSON] залишив будинок за адресою: [ADDRESS]. Позивачі в свою чергу прийняли будинок і оселилися в ньому, де проживають до теперішнього часу на протязі 15-ти років. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП «Шевченківське бюро технічної інвентаризації» позивачі по справі є власниками будинку за вищевказаною адресою (а.с.15-19). В лютому 2014 року позивачі по справі звернулися до нотаріуса для посвідчення угоди щодо відчуження належного їм домоволодіння. Згідно листа № 66-01/16 від 07.03.2014 року Шевченківська державна нотаріальна контора повідомила, що посвідчити Договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] не вбачається можливим, оскільки відповідно до ст.227 ЦК УРСР, діючого на час укладання спірного договору, Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню, а недодержання нотаріальної форми тягне за собою недійсність такого договору (а.с.20). Позивачі по справі стверджують, що Договір купівлі-продажу № Н7-166 не був нотаріально посвідчений по причині того, що на момент реєстрації Договору, правочин, зареєстрований на товарній біржі не підлягав нотаріальному посвідченню, про що свідчить п.9 Договору купівлі-продажу, а також ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», в якій вказано, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.. 15 Закону України від 10.12.1991 року № 1957-ХІІ «Про товарну біржу» у ред.. від 15.05.2003 року, біржовий контракт вважається укладеним з моменту його реєстрації на біржі та не підлягає нотаріальному посвідченню, тобто з цього часу відповідачі стали власниками даного будинку, який в подальшому відразу був зареєстрований в Шевченківському МБТІ 12.05.1999 року. Позивачі, як добросовісні учасники цивільних правовідносин, повністю виконали угоду, оскільки покупцеві передали гроші за житловий будинок та вступили у право володіння нерухомістю. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку( квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно із ч.3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Тому відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України, даний договір є вчиненим з моменту реєстрації його в органах БТІ, тобто з 12.05.1999 року. У відповідності до ст.ст. 316,328 ЦК України право власності це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Тому на підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити .

Outcome: approved