Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] через свого представника [PERSON], звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину посилаючись на те, що 10 вересня 2013 року померла їх матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого уввійшла земельна ділянка площею 2,4156 га, у межах згідно з планом, розташована на території Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224986200:02:002:0041. Спадкодавиця заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі, як її діти. Позивачі звернулися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину але нотаріусом їм було відмовлено із-за відсутності у них правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання представник позивачів надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог позивачів та просила справу слухати у її відсутність, не заперечує проти прийняття рішення у підготовчому засіданні. Представник відповідача в підготовче засідання надав до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність, проти позову не заперечували. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді письмових матеріалів справи встановлено, що 10 вересня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 285242 виданим виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області від 12.09.2013 року (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого уввійшла земельна ділянка площею 2,4156 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, яка належала спадкодавиці на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №505376 виданого Фастівською районною державною адміністрацією 19.07.2006 року (а.с.18). Спадкодавець заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги спадкового майна є позивачі, як діти спадкодавиці, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.9-15). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положенням ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Виходячі з Довідки №02-27/318 від 15.06.2018 року виданої виконавчим комітетом Томашівської сільської ради, позивачі фактично, постійно проживали без реєстрації разом зі своєю матірю [PERSON] до дня її смерті до 10.09.2013 року за адресою: Київська область, Фастівський район, село Томашівка, вулиця Ірпінська, будинок 33, яка через свій вік (82 роки) потребувала постійного догляду (а.с.17). Позивачі звернулися з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори однак [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю у позивачів належно оформлених правовстановлюючих документів (а.с.22). Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з письмових матеріалів, а саме листа Головного Управління Держгеокадастру у Київській області №98/150-18 від 30.05.2018 року згідно Книг записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та архіву відділу у Фастівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Київській області зберігається другий примірник державного акту на право приватної власності на землю, виданий на імя [PERSON] [PERSON] ЯБ №505376 виданий на підставі розпорядження Фастівської районної державної адміністрації від 19 червня 2006 року 3439, зареєстровано в Книзі записів за №01:06:032:00045 від 19.07.2006 року (а.с.19). Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Частина перша ст.1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов підлягає задоволеню. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved