overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 19.01.2016 р. померла їхня мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] та залишила на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заповіт, посвідчений 18.07.2001 р. секретарем виконкому Самгородоцької сільської ради за реєстром № 542. 21.01.2017 р. їхня сестра - [PERSON] померла. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке вони як єдині спадкоємці за заповітом, мають намір прийняти. Однак, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний строк вони не подали, так як знаходилися у важкому моральному стані, повязаному з раптовою смертю матері та трагічної смертю сестри [PERSON]. Крім того, вони є юридично необізнаними з порядком оформлення прав на спадкове майно, а також займалися пошуком заповіту, який був у сестри та пошуком правовстановлюючих документів на спадкове майно. Строк подачі заяв було пропущено з поважних причин, а тому просять позов задовольнити. В судове засідання позивачі не зявилися, на адресу суду надіслали заяви, в яких просять слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Правовідносини, які склались між сторонами відповідають вимогам ст. 1272 ЦК України, згідно з якими за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом на майно померлої матері [PERSON], яка померла 19.01.2016 р. та на момент смерті проживала за адресою: [INFO] (а.с.4,6-7,10,19). Позивачі бажають прийняти спадщину після смерті [PERSON], від спадщини не відмовляються, однак, ними пропущено строк для подачі заяви до нотаріальної контори. Заяви про прийняття спадщини не подали, так як знаходилися у важкому моральному стані, повязаному з раптовою смертю матері та трагічної смертю сестри [PERSON] Крім того, є юридично необізнаними з порядком оформлення прав на спадкове майно, а також займалися пошуком заповіту, який був у сестри та пошуком правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначене стверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.19), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.20), заповітом (а.с.9), державними актами на право власності на земельну ділянку (а.с.11-13), технічним паспортом на житловий будинок (а.с.14-18). За таких обставин суд вважає, що позивачі пропустили строк для подання заяв про прийняття спадщини з поважних причин, тому їм слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяв про прийняття спадщини терміном на два місяці з дня набрання рішення суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області , в якому просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що [INFO] померла їх мати, [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Вони являються спадкоємцями на майно за законом . Крім них, спадкоємцем також являється син спадкодавиці, [PERSON] , який не звертався із заявою про прийнятття спадщини до нотаріальної контори з невідомих причин . Однак, отримати в нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вони не можуть по тій причині, що в зазначений законом строк не подали заяву про прийняття спадщини, оскільки , не знали , що подача заяви стала обов'язковою з січня 2004 року і прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у її володіння та розпорядження спадковим майном було скасовано . Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали суду заяву в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу слухати у їх відсутності. Представник відповідача Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом на майно померлої [INFO] року матері , [PERSON] . Крім позивачів , спадкоємцем також являється син спадкодавиці, [PERSON] , який не звертався із заявою про прийнятття спадщини до нотаріальної контори з невідомих причин . Позивачі з поважних причин пропустили строк для прийняття спадщини оскільки , не знали , що подача заяви стала обов'язковою з січня 2004 року і прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у її володіння та розпорядження спадковим майном було скасовано . Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. 1272 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд вважає, що позивачам слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме, визначити строк терміном два місяці, після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до територіальної громади с. Бобриця Канівського району Черкаської області в особі сільської ради с. Бобриця про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS]., в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті- [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Канівської державної нотаріальної контори, але не оформили свої спадкові права на домоволодіння [ADDRESS]., в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця. Оскільки, за життя спадкодавця паспортизація не була проведена, то Канівське об'єднане бюро технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт, але без зазначення власника і документу про право власності. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнить в повному об'ємі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS]., за життя належало [PERSON], та [PERSON] в рівних частках згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 24.12.1993 року державним нотаріусом Канівської міської державної нотаріальної контори і зареєстрованим в реєстрі №1-1990 (а.с.26), іншим співвласником 1/2 частини будинку є [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бобрицької сільської ради (а.с. 15). Згідно довідки Канівської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадщину за законом прийняли [PERSON] - дружина померлого, [PERSON]- син померлого (а.с. 16, 27-31), які постійно проживали разом із спадкодавцем. Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, судом встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8), а [PERSON] є сином спадкодавця, згідно свідоцтва про народження (а.с. 8), та є спадкоємцями першої черги, тому у відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, відповідно до черг спадкування, згідно ст. 1261 ЦК України, вони мають право на спадкування за законом у першу чергу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Юрівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що [INFO] помер їх батько - [PERSON]. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (пай), розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у власності КСОП «Колос» с. Юрівка Козятинського району Вінницької області. Вони спадщину після померлого батька прийняли, оскільки на момент його смерті були неповнолітніми. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку (пай) вони не можуть, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай), який був втрачений спадкодавцем за життя, а на даний час отримати дублікат документу неможливо через смерть спадкодавця. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати у їх відсутність. Відповідач - Юрівська сільська рада - в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву через канцелярію суду, в якій просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер - [PERSON] (а.с.3). Спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після померлого батька, є діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4-9,25-27), оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) - відсутній. Згідно витягу з технічної документації по паюванню земель колективної власності про вартість земельної частки (пай) та її розмір в умовних кадастрових гектарах (а.с.11), копії сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.10) вбачається, що сертифікат був виданий на ім'я [PERSON] Матеріалами справи підтверджено, що позивачі оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом не можуть, тому що на земельну частку (пай) відсутній оригінал правовстановлюючого документу, про що свідчить роз'яснення державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини (а.с.13). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст. 1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом,а тому суд приходить до висновку, що позивачі набули право власності на вказану земельну частку (пай). На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом і просять визнати за ними права забудовника в порядку спадкування за законом житлового будинку [ADDRESS], який належав [PERSON], який помер [INFO]. Мотивують тим, що після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Вони являються спадкоємцями першої черги по закону і звернулися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті їх чоловіка та батька. Але нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що даний будинок не зданий в експлуатацію, про що свідчить постанова про відмову в вчиненні нотаріальної дії від 08 лютого 2016 року. В судове засідання позивачі та представник позивачів надали заяви про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити. Інтереси позивачів в суді по довіреності представляв [PERSON] Представник відповідача також направив заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Встановлено що земельна ділянка площею 600,0 кв.м по пров. Озерному в м. Олександрія була виділена на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської Ради народних депутатів №300\\2 від 23 лютого 1990 року [PERSON] для будівництва житлового будинку №5. Згідно акту виносу в натурі земельної ділянки для індивідуальної забудови від 27 вересня 1990 року вказана земельна ділянка була передана під забудову. Вказаний будинок належав спадкодавцеві [PERSON]. Згідно архівної довідки №1187 від 14.11.2013 року право власності на будинок [ADDRESS] Кіровоградської області за даними Олександрфійського МБТІ не було зареєстровано. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті являвся його дружина та його донька - позивачі у справі. За матеріалами спадкової справи спадщину позивачі прийняли, звернувшись до нотаріуса, але не оформили, оскільки даний будинок не зданий в експлуатацію і не зареєстрований за спадкодавцем, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №10\\02-31 від 08 лютого 2016 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно роз«ясень постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права і обов«язки як забудовника входять до складу спадщини. Тому суд вважає , що позивачі як спадкоємці померлого отримують право забудовника об»єкта нерухомості, зведення якого за життя розпочато спадкодавцем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про визнання договору міни дійсним, вказавши в позові, що 11.08.1998 року між позивачами, [PERSON], [PERSON], що діяли від свого імені та від імені своїх дітей, [PERSON] і [PERSON] і відповідачкою [PERSON] був укладений договір міни, за яким [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] поміняли належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS], на належну відповідачці [PERSON], на праві власності квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір було укладено на Товарній Біржі «Гілея», реєстровий № 201. 25.08.1998 року даний договір зареєстрований Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації записаний в реєстрову книгу № 251 № 36997. Зазначена угода між сторонами фактично виконана, позивачі проживають у вищевказаній квартирі з серпня 1998 року, а відповідачка звільнила її. Представники біржі завірили, що даний договір юридично правильний і нотаріального посвідчення не потребує. У цей час позивачі не можуть розпорядитися житлом, оскільки договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі недійсний, тому просить визнати угоду укладену між ними і відповідачем [PERSON] дійсним. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, по останньому відомому місцю помешкання не мешкає, тому суд вважає можливим розглянути справу згідно ст.110 п.9 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 241 ЦК України (в редакції 1963 р.) передбачено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст.242 ЦК України (в редакції 1963р.), який діяв на момент укладення угоди міни, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не впливає з змісту відносин сторін. Статтею 128 ЦК України (в редакції 1963р.) передбачено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Оскільки угода була фактично виконана - відповідачка передала позивачам ключі від квартири, вони переселилися у квартиру [ADDRESS] і проживають в ній, а відповідачка звільнила квартиру. У відповідності зі ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Окрім цього, на біржі 11.08.1998 року дана угода була зафіксована договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про визнання договору міни дійсним, вказавши в позові, що 14.08.1996 року між позивачами, [PERSON], [PERSON], [PERSON] і відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір міни, за яким [PERSON], [PERSON] і [PERSON] поміняли належну їм на праві власності по 1/3 частці кожному квартиру [ADDRESS], на належний відповідачам [PERSON], [PERSON], на праві власності по 1/2 частці кожній житловий будинок № 26 по вул.Шушенській в м.Запоріжжі. Зазначений договір було укладено на Запорізькій Регіональній Біржі Нерухомості, реєстровий № 357.М. 22.11.1996 року даний договір зареєстрований Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації записаний в реєстрову книгу № 287 № 39591. В п.2 договору вказано, що вище вказаний житловий будинок буд.№ 26 по вул.Шушенській в м.Запоріжжі перейшов у спільну часткову власність позивачів у рівних частках. Зазначена угода між сторонами фактично виконана, позивачі проживають у вищевказаному будинку з вересня 1996 року, а відповідачі звільнила його. Представники біржі завірили, що даний договір юридично правильний і нотаріального посвідчення не потребує. У цей час позивачі не можуть розпорядитися житлом, оскільки договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі недійсний, тому просять визнати угоду укладену між ними і відповідачами [PERSON] та [PERSON] дійсним. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали в повному обсязі і не заперечували проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, вислухавши думку адвоката, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 241 ЦК України (в редакції 1963 р.) передбачено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст.242 ЦК України (в редакції 1963р.), який діяв на момент укладення угоди міни, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не впливає з змісту відносин сторін. Статтею 128 ЦК України (в редакції 1963р.) передбачено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Оскільки угода була фактично виконана - відповідачі передала позивачам ключі від будинку, вони переселилися у нього і проживають дотепер, а відповідачі звільнили житловий будинок. У відповідності зі ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Окрім цього, на біржі 14.08.1996 року дана угода була зафіксована договором і визнається відповідачами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про визнання за ними права власності по 1/2 частині кожній на майно, а саме житловий будинок загальною площею 53,33 кв.м., що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Факт належності житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] стверджується технічним паспортом та довідкою Хустського ДПТІ. Однак [PERSON] не встиг належним чином зареєструвати даний будинок та отримати правовстановлюючі документи. Звернувшись до нотаріуса для прийняття спадщини було повідомлено, що отримати свідоцтво на спадщину не можливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. 30.12.2014 року ПП «Архітектура&К» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS]. На даний час відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивачів права на прийняття спадщини у встановленому законом порядку і тому вони змушені звернутися до суду. В судове засідання представник позивачів [PERSON], який діє на підставі довіреності, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Представник Боронявської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнв повністю та не заперечив проти їх задоволення. Представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Приватний нотаріус Хустського районного округу Шкарампота В.Д. в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved