Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, про визначення розміру частки у спільному сумісному майні, посилаючись на те, що 05.10.2014 року померла [PERSON], яка була матір»ю позивачів. Позивачі є спадкоємцями першої черги після померлої. До складу спадщини входить наступне майно: 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Климашівка, провулок Радянський, 3; земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером 6825085702:02:004:0031, цільове використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за тією ж адресою, що і будинок; земельна ділянка площею 0,1075 га з кадастровим номером 6825085702:02:004:0033, цільове використання - для ведення особистого селянського господарства, розташована Хмельницька область, Хмельницький район, с. Климашівка; земельна ділянка площею 0,0718 га з кадастровим номером 6825085702:02:004:0032, цільове використання - для ведення особистого селянського господарства, розташована Хмельницька область, Хмельницький район, с. Климашівка. Вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями, згідно технічного паспорта від 11.10.2010р. та Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданого Хмельницьким БТІ від 28.09.2010р. знаходився у спільній частковій власності співвласників [PERSON] 2/3 частки та відповідача [PERSON] - 1/3 частки. Зазначені земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності померлої [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки. Після смерті матері відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України позивачі написали заяву в Хмельницьку районну державну нотаріальну контору з метою прийняття спадщини на 2/3 частки житлового будинку та на вищеназвані земельні ділянки, в зв'язку з чим заведено спадкову справу. На їх звернення щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки нотаріус зазначив, що він не має права визначати частку померлої в праві спільної сумісної власності, що і стало причиною на звернення до суду. Тому, позивачі просять визначити розмір ідеальних часток у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 6825085702:02:004:0031, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Климашівка, провулок Радянський, 3 за померлою [PERSON] в розмірі 2/3 частки земельної ділянки, визначити розмір ідеальних часток у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,1075 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6825085702:02:004:0033, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Климашівка за померлою [PERSON] в розмірі 1/2 частки земельної ділянки, та визначити розмір ідеальних часток у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0718 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6825085702:02:004:0032, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Климашівка за померлою [PERSON] в розмірі 1/2 частки земельної ділянки. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, та просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідач при вирішенні справи покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, а відповідно до ст. 361 ЦКУ розпорядження часткою у праві спільної власності співвласником може здійснюватися самостійно. Таким чином, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Аналогічно, щоб оформити перехід права власності до спадкоємця, частка спадкодавця має бути визначена. Згідно зі ст. 370 ЦК України, частки кожного з співвласників в праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Крім того, згідно з п. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на жилий будинок, будівлю, споруду. На земельній ділянці площею 0,2500 га з кадастровим номером 6825085702:02:004:0031 зведений житловий будинок, в праві власності на який співвласникам належать різні за розміром частки. Виходячи з наведеної вище норми Земельного кодексу України право власності померлої на дану земельну ділянку має визначатися пропорційно частці в праві власності на будинок. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Зі змісту статті 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділення з неї окремої частини. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Виходячи із вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки він є обґрунтованим та таким що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved