Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеною заявою, якою просили визнати за ними в рівних частинах (по ?) право власності на житловий будинок [ADDRESS], як за спадкоємцями за законом після смерті матері. В судове засідання сторони не з'явились, проте від позивачів, представника відповідача та представника третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявники позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Представник третьої особи ставлення до позову не виказав. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] року померла мати позивачів - [PERSON] (а.с.9-11). Після смерті останньої залишилась спадкова маса, яка, зокрема, складається з житлового будинку [ADDRESS] який належав спадкодавцю згідно запису у погосподарській книзі (а.с.13). На час смерті та протягом шести місяців після смерті [PERSON] за вказаною адресою з нею ніхто не проживав та зареєстрований не був. Право власності на спірний у справі житловий будинок, станом на 12 вересня 2014 року, не зареєстровано (а.с.14). Позивачі є єдиними спадкоємцями до майна їх померлої матері (а.с.15). Постановою нотаріуса від 27 травня 2015 року останнім відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірне нерухоме майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього (а.с.16). За таких обставин позивачі вказують, що вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їм спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не мають змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя була фактичним власником спірного у даній справі житлового будинку, однак за життя належним чином оформити своє право власності на нього не встигла, у зв'язку з чим позивачі, в даний час, унеможливлені у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявники мають законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не можуть бути позбавлені цього права, оскільки набуття права власності, позивачів, як спадкоємців за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з даних правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачами. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 694,85 гривні, з відповідача на користь позивача. Окремо суд звертає увагу відповідача на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved