Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їх мама [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30 січня 1987 року, виданого Новосілківською (Мамаївською) сільською радою, про що зазначено в довідці-характеристиці Кіцманського РБТІ від 31 серпня 2020 року. Позивачі є спадкоємцями за законом, спадщину прийняли, але оформити право на спадщину позбавлені можливості через те, що вони пропустили строк для подачі заяви щодо оформлення спадщини, тому просили позов задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви про підтримання позову та про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача - представник Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області позовні вимоги визнала, що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок (літ.А-І), 1975 року побудови, загальною площею 76,70 кв.м, житловою - 48,90 кв.м, та господарські будівлі і споруди, розташовані в [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30 січня 1987 року, виданого Новосілківською (Мамаївською) сільською радою, про що зазначено в довідці-характеристиці Кіцманського РБТІ від 31 серпня 2020 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її дочка - [PERSON] та син [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та ароджені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.529 ЦК України (1963р.) п ри спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не булла прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз`яснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачі фактично вступили у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у них немає іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог представником відповідача, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549 ЦК України (1963р.), ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України ,

Outcome: approved