Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частині за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у порядку спадкування. В обґрунтування вимог зазначають, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок та надвірні споруди по [ADDRESS] . Вони є спадкоємцями першої черги за законом, їхня мати [PERSON] не являється спадкоємцем за законом, будинок будувався за особисті кошти та майно батька, які були в нього ще до укладення шлюбу, і мати не претендує на частку у зазначеному будинку. У встановлений законом строк вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок та надвірні будівлі їм було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не має можливості. Ухвалою суду від 8 вересня 2020 року у справі відкрито провадження, ухвалою суду від 26 листопада 2020 року до участі у справі як співвідповідачку залучено [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав та пояснили, що у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали та пояснили, що на спадкове майно не претендують і спадщину у встановлений законом строк не прийняли. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке у відповідності до ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Камінь-Каширським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с. 12). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема і на належний йому на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] право власності останнього на зазначений житловий будинок підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 23 липня 1990 року, згідно з яким виконком Камінь-Каширської міської ради народних у відповідності до рішення виконкому № 31 від 6 лютого 1990 року надав [PERSON] земельну ділянку у безстрокове користування для будівництва житлового будинку (а.с. 16, 17), актом про виніс в натурі меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу і селах, з якого вбачається, що на підставі рішення виконкому Камінь-Каширської міської Ради народних депутатів від 6 лютого 1990 року № 31 винесено в натурі межі земельної ділянки для будівництва вказаного індивідуального житлового будинку. З технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого станом на 4 квітня 2019 року ТзОВ «Експертна компанія «Контакт»», вбачається, що біля належного спадкодавцю житлового будинок - літ. «А-1», 1991 року побудови, є погріб - літ. «а1», 1991 року побудови, сходи - літ. «а2», літня кухня - літ. «Б-1», 1991 року побудови, гараж - літ. «В-1», 1991 року побудови, вбиральня - літ. «Г», 1991 року побудови, сарай - літ. «Д-1», 1991 року побудови, огорожа - «1», хвіртка - «2», (а.с. 18-20). Заповіту [PERSON] не залишив. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми спадкодавця, і відповідно спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті свого батька шляхом подання нотаріусу 5 лютого 2019 року заяв про прийняття спадщини за законом. Відповідачка [PERSON] , яка є матір`ю спадкодавця [PERSON] , [INFO] , тобто у межах встановленого законом строку, подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні. Відповідачка [PERSON] , яка є колишньою дружиною спадкодавця (згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28 листопада 2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26 травня 2000 року, а.с. 11) на спадкове нерухоме майно не претендує. Позивачам [PERSON] та [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 13). За життя спадкодавець [PERSON] таких документів не оформив. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 223819533 від 14 вересня 2020 року, відомості про вказаний житловий будинок, зокрема, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відсутні (а.с. 35). Таким чином, позивачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості оформити своє право власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом в нотаріуса, а тому, беручи до уваги те, що відповідачі позов визнали і таке визнання ними позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що за позивачами як спадкоємцями першої черги за законом належить визнати право власності по 1/2 частині за кожним з них на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у судовому порядку. За згодою позивачів суд не стягує з відповідачів судові витрати.

Outcome: approved