Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона ([PERSON].) та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2012 року по 24.12.2014 року. Фактично їх сім'я розпалася з початку 2014 року. З лютого 2014 до теперішнього часу вона та [PERSON] знаходяться у фактичних шлюбних відносинах, проживають разом, ведуть спільне господарство, виховують малолітню дитину. За час їх (позивачів) спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина була зареєстрована на відповідача на підставі ст. 124 СК України, хоча в дійсності батьком дитини він не являється. Батьком дитини є [PERSON] У зв'язку з чим звернулися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали заяву, в якій підтримали позов у повному обсязі та просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Представник третьої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В суді встановлено, що з 14.07.2012 року [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження від 19.02.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] народилася [PERSON], батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] Батька було записано на підставі ст. 124 Сімейного кодексу України. Як вбачається із заяви [PERSON], він не являється батьком дитини, народженої [PERSON] [INFO], та не має жодних претензій до [PERSON] щодо утримання і виховання дитини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з лютого 2014 року проживают разом та ведуть спільне господарство, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах. Відповідно до ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка виховує та утримує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України, - жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. З приводу зобов'язання Відділ РАЦС Дніпровського РУЮ в м. Києві внести зміни до актового запису про народження дитини суд відмовляє у задоволенні даної вимоги, оскільки позовна вимога може бути пред'явлена лише до відповідача, а не до третьої особи, якою є Відділ. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial