Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що вони як спадкоємці першої черги за законом позбавлені можливості у встановлено законом порядку оформити свої спадкові права на земельну ділянку після померлої матері, яка за життя не встигла закінчити приватизацію виділеної їй земельної ділянки площею 0.70 га., для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Полтавського району в с. Уманцівка Полтавського району Полтавської області. В судове засідання позивачі та їх представник не з»явились попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району до суду надійшла телефонограм про розгляд справи без участі їх представника. При вирішенні справи по суті поклались на розсуд суду. Від третьої особи: [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що позовні вимоги своїх дітей визнає. Від третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли заява про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. В судове засідання представник третьої особи: ТОВ «Злагода» не з»явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 14 грудня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КЕ № 145646. Місце реєстрації смерті [PERSON] сільська рада Полтавського району Полтавської області. Факт родинних відносини позивачі з померлою підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 11, 13). Як встановлено, 19 березня 2001 року [PERSON], як працівнику соціальної сфери було передано безоплатно у власність земельну ділянку розміром 0,70 га для ведення особистого селянського господарства в с. Уманцівка, Полтавського району, Полтавської області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 20.07.2015 року № 315. Згідно рішення 19 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради Полтавського району, Полтавської області від 24.09.2008р., встановлено факт того, що [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0.70 га., як працівнику соціальної сфери для ведення особистого селянського господарства в с. Уманцівка Полтавського району, Полтавської області, і це підтверджується списком громадян (Додаток до рішення 19 сесії [PERSON] сільської ради 5 скликання від 24.09.2008р). На підставі рішення 19 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради Полтавського району, Полтавської області від 24.09.2008р., [PERSON] оформила проект технічної документації та надала його до [PERSON] сільської ради для затвердження та прийняття відповідного рішення. Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.70 га. спадкодавець отримати не змогла у звязку зі смертю. Позивачі звернувши до [PERSON] сільської ради Полтавського району, Полтавської області, отримали розясння, про те, що вони мають право звернутися до суду з отриманням права закінчити приватизацію переданої [PERSON] земельної ділянки, без зміни цільового призначення, у порядку спадкування. За вказаних обставин позивачі були змушений звернутися до суду для визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивачі на час смерті [PERSON], постійно проживали разом з нею з адресою: с. Циганське, вул.. Київська, 65 Полтавського району і перебували на реєстраційному обліку. Відповідно до ч. 3 ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено, батько позивачів - [PERSON], а чоловік померлої, не виявив бажання оформляти своє право на користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Згідно статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до абзацу 2 п.1 розділу X «Перехідних положень» Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування- права на завершення приватизації та одержання державного акта(свідоцтва) про право власності на землю на імя спадкоємця.(пункт 1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-У1) Таким чином земельна ділянка за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Уманцівка розміром 0,70 га для ведення особистого селянського господарства була безоплатно передані у приватну власність померлій [PERSON] згідно рішення [PERSON] сільської ради Полтавської облаті, Полтавського району від 19.03.2001 року, про що зроблено запис у земельно-шнуровій книзі номер 16 та згідно рішення 19 сесії 5 скликання від 24 вересня 2008 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що до спадкоємців за законом, а саме: [PERSON], донки померлої та сина померлої - [PERSON] , - переходить право закінчити приватизацію та отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки у порядку спадкування після померлої матері. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельну ділянку шляхом приватизації громадянами ( ч.3 ст. 116 ЗК України). Відповідно до ст..1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 376, 392, 1216, 1218, 1225 1223, 1278, 1296 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, Інформаційного листа Пленуму Вищого спеціалізовано суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ», положень Земельного кодексу України,

Outcome: approved