Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради про визнання за кожним із них, права власності на 1/2 частину житлового будинку з такою ж часткою господарських будівель та надвірних споруд, загальною вартістю 114008 грн., розташованого по вул.Нова, 3 в с.Залуччя Борщівського району Тернопільської області, після смерті батька [PERSON], який помер 02.01.2017 року. Вказали, що приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння та через розбіжності у по - батькові дружини спадкодавця [PERSON], оскільки в різних документах її по батькові записано по різному: «Олексіївна», «Олександрівна». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибула, в позовній заяві, також просила справу слухати у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не прибув. В поданій до суду письмовій заяві просить справу слухати у його відсутності, позов визнає. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. З доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг Скала - Подільської селищної ради Борщівського району за 1991-1995 рр., та довідки №107 від 22.06.2017 року виданої тією ж селищною радою видно, що спірне домоволодіння відносилося до колгоспного двору. Членами даного двору станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Закону України Про власність) були [PERSON] та [PERSON]. Згідно чинних на той час ст.ст.120, 123 ЦК (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №3 по вул.Нова, с.Залуччя виданого СПД ФОП [PERSON]В, його інвентаризаційна вартість становить 114008 грн. 17 серпня 2004 року в с.Залуччя Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД №224248, видане повторно 20 липня 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області). Згідно довідки №149 від 26.09.2017 року виданої [PERSON] селищною радою Борщівського району Тернопільської області, у померлої [PERSON] була ? частина домоволодіння, яке розташоване в с.Залуччя Борщівського району Тернопільської області по вул.Нова, 3. Після її смерті, чоловік [PERSON] прийняв спадщину та вступив в управління її спадковим майном, так як проживали разом. 02 січня 2017 року в смт.Мельниця - Подільська Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД №216847, видане 02.01.2017 року Скала Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області). Ще за життя, а саме 24 травня 2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений завідуючою Борщівською державною нотаріальною конторою [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №625, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все що йому буде належати на день смерті заповів позивачам [PERSON] та [PERSON]. Рішенням № 14-ї сесії 21-го скликання Ниврянської сільської ради народних депутатів від 22 жовтня 1993 року «Про розгляд заяв про приватизацію земельних ділянок громадян», [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, з них 0,25 га, для обслуговування житлового будинку та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Як вбачається з довідки №148 від 26.09.2017 року виданої СкалаПодільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, земельна ділянка, яка передана згідно рішення сесії Ниврянської сільської ради від 22 жовтня 1993 року [PERSON] площею 0,25 га, була передана йому для обслуговування будинку, який знаходиться в с.Залуччя Борщівського району Тернопільської області по вулиці Нова, 3. Згідно довідки №150 від 26.09.2017 року виданої СкалаПодільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, у померлого [PERSON] було ціле домоволодіння, яке розташоване в с.Залуччя Борщівського району Тернопільської області по вул.Нова, 3. Після смерті [PERSON], його діти [PERSON] та Колибаб»юк [PERSON] прийняли спадщини та вступили в управління його спадковим майном подавши до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 12 квітня 2017 року позивачі [PERSON] та Колибаб»юк [PERSON], являючись спадкоємцями майна померлого [PERSON] за заповітом, звернулися до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, в яких також зазначили, що відмовляються від спадщини згідно заповіту та приймають спадщину згідно закону. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47416661, виданого 12.04.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] слідує, що відкрито спадкову справу, номер якої у Спадковому реєстрі 60519072, номер у нотаріуса 48/2017, спадкодавець [PERSON]. 23 серпня 2017 року позивачі уклали між собою Договір про поділ спадкового майна, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за Р №838, відповідно до якого [PERSON] успадковує земельну ділянку (пай) площею 1, 60 га, розташовану на території Ниврянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №794412, виданий Борщівською райдержадміністрацією Тернопільської області 19 грудня 2005 року), а [PERSON] успадковує земельну ділянку (пай) площею 1, 6025 га, розташовану на території Ниврянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області (державний акт на право власності на землю серії ІУ-ТР №018921, виданий Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 27 березня 2001 року). 23 серпня 2017 року позивачам, відповідно до укладеного договору, приватним нотаріусом [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом серія НМЕ 654391 та серія НМЕ №654392. Наведене підтверджується копіями даних свідоцтв, а також Витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі №48863049 та №48863639 від 23.08.2017 року, виданих приватним нотаріусом [PERSON], Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95431968 та №95437105 від 23.08.2017 року. Приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] позивачам відмовлено у видачі на кожного із них, свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що розташовані в с.Залуччя по вул.Нова, 3 Борщівського району Тернопільської області через відсутність правовстановлюючих документів та через розбіжності у по батькові дружини спадкодавця [PERSON], оскільки в різних документах її по батькові записано порізному: «Олексіївна», «Олександрівна». Як вбачається із свідоцтва про одруження серії І-УР №351706, виданого МельницеПодільською селищною радою 13 квітня 1960 року, 07 лютого 1959 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №4. Після реєстрації одруження їм присвоєно прізвище Сарап. При цьому по батькові дружина спадкодавця зазначена Олександрівна. У свідоцтвах про народження позивачів серія V-УР №0840888 та серія І-ИД №365619, їх батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. У інших документах, зокрема у свідоцтві про смерть серія І-ИД №224248, по господарських книгах, їх мати по батькові зазначена Олексіївна. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що посадовими особами в документах які посвідчують особу дружини спадкодавця допущено помилки в написанні її по батькові, та доведено той факт, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям та являлися батьками позивачів. Спадкуванню підлягає житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул.Нова, 3 в с.Залуччя Борщівського району Тернопільської області. Інші особи щодо своїх спадкових прав до майна померлого [PERSON] не заявляли. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, розташованого по вул.Нова, 3 в с.Залуччя Борщівського району Тернопільської області загальною вартістю 114008 грн. на суму 57004 грн. як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 02.01.2017 року в смт.Мельниця-Подільська Борщівського району та право власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, розташованого по вул.Нова, 3 в с.Залуччя Борщівського району Тернопільської області загальною вартістю 114008 грн. на суму 57004 грн. як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 02.01.2017 року в смт.Мельниця-Подільська Борщівського району. На підставі ст.ст.16, 25, 26, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved