Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.01.2021 року звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просила визнати Кредитний договір №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року, укладений між нею та Акціонерним товариством «Ідея Банк» про надання коштів недійсним з застосуванням наслідків недійсності правочину. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що між нею та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року, обов`язки з погашення якого нею сумлінно виконувалися. Однак, вказаний договір суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема статей 11, 18 цього Закону. При підписанні договору її не було повідомлено про наявні кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту; податковий режим сплати відсотків; позитивні та негативні аспекти пропонованих схем кредитування. Також, форма та зміст кредитного договору не відповідає вимогам, встановленим ст.ст.638, 1054 ЦК України та ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки в заяві позичальника відсутні умови, які повинні бути у кредитному договорі. У зв`язку з цим, позивачка вважає, що до спірного договору включені несправедливі умови, наслідком застосування яких є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на його шкоду. Акціонерним товариством «Ідея Банк» булопроігноровано зазначену вимогу та не надано їй всю необхідну письмову інформацію щодо умов Кредитного договір №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року. Банк скористався тим, що її об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні спірного договору і вона було введена в оману при отримані кредитних послуг, а банк, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», не надав її відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. У обґрунтування позовних вимог позивачка також зазначила, що відповідно до постанови НБУ від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» в разі письмового звернення споживача, банк зобов`язаний надати повну, необхідну, доступну та своєчасну інформацію про сукупну вартість споживчого кредиту, з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, які повинні бути сплачені за кредитним договором. Крім того, обов`язково надати особі інформацію, яка її стосується, закріплена нормами Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про захист прав споживачів». Посилаючись на наведені обставини та положення ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої нечесна підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору, положення ч.6 ст.19 зазначеного Закону, якою визначено, що правочини, здійснені з використанням нечемної підприємницької практики, є недійсними, положення ч.1 ст.230 ЦК України, якою передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним та що обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування, позивачка [PERSON] просить задовольнити позов. 11 січня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.12). 10 лютого 2021 року від відповідача АТ «Ідея Банк» надійшов до суду Відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що не визнає позовні вимоги у зв`язку з їх безпідставністю, оскільки, як вбачається з Паспорту споживчого кредиту, який власноручно підписала позивачка, остання письмово підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, що надані виходячи з обраних Позивачем умов кредитування. Підтвердила отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб Позивача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг, та певних наслідків, які вони можуть мати для Позивача, в тому числі, в разі невиконання Позивачем зобов`язань за кредитним договором (а.п.18-21). У обґрунтуванням своїх заперечень проти позову відповідачем долучено до матеріалів Відзиву на позовну заяву посвідчену копію Кредитного договору №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року (а.п.22), посвідчену копію Паспорту споживчого кредиту - додаток №1 до Кредитного договору №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року (а.п.23) та підтвердження направлення відзиву Позивачу (а.п.24). 24 червня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.39). У судове засідання позивачка не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання [PERSON] неодноразово повідомлялася у встановленому порядку (а.с.41, 46). У надісланій до суду письмовій заяві від 29.12.2021 року позивачка зазначила, що розгляд цивільної справи за її позовною заявою просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, і просить їх задовольнити (а.с.8). Представник відповідача у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином (а.с.36, 45). У наданому до суду Відзиві на позовну заяву 10 лютого 2021 року представник відповідача просила суд розглянути справу без участі відповідача (а.п.18-21). Ознайомившись зі змістом позовної заяви та Відзиву на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що при підписанні спірного договору вона була введена в оману при отримані кредитних послуг, а банк, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», не надав їй відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. При цьому, позивачка посилається на положення постанови НБУ від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» щодо обов`язку банку в разі письмового звернення споживача надати повну, необхідну, доступну та своєчасну інформацію про сукупну вартість споживчого кредиту, з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, які повинні бути сплачені за кредитним договором. Також, посилаючись та положення ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка вважає, що зі сторони відповідача мала місце нечесна підприємницька практика, яка ввела її в оману, що згідно ч.6 ст.19 зазначеного Закону та ч.1 ст.230 ЦК України є підставою визнання кредитного договору недійсним. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд виходить з наступного. Згідно вимог, встановлених ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, на підтвердження своїх доводів позивачка не надала доказів того, що вона зверталася до банку з письмовим зверненням надати повну, необхідну, доступну та своєчасну інформацію про сукупну вартість споживчого кредиту, з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, внаслідок чого банк був зобов`язаний їй таку інформацію надати згідно вимог постанови НБУ від 10.05.2007 року №168, але цього не зробив, чим порушив її права споживача. За змістом ч.1 ст.230 ЦК України, на яку посилається позивачка в обґрунтування позовних вимог, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Згідно положень ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. З наданих відповідачем матеріалів в обґрунтування заперечень проти позову вбачається, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року (а.с.22). Крім того, сторони підписали Паспорт споживчого кредиту - додаток №1 до Кредитного договору №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року (а.п.23). За змістом п.3.2 Кредитного договору Позичальник погодився, що ДСЖ (Договір добровільного страхування життя), Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього Договору, і зобов`язується виконувати їх умови. У п.1.2 Кредитного договору та п.3 Паспорту споживчого кредиту сторони угоди погодили суму кредиту у розмірі 49999,00 грн. У п.1.4 Кредитного договору та п.3 Паспорту споживчого кредиту сторони угоди погодили строк кредиту тривалістю у 24 місяці, а також дату повернення кредиту, якою визначено 24.12.2021 року згідно п.1.6. Договору. Також сторони погодили розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 15 % змінюваної ставки (п.1.3 Кредитного договору, п.4 Паспорту споживчого кредиту), порядок зміни змінюваної процентної ставки (п.4 Паспорту споживчого кредиту). У п.5 Паспорту споживчого кредиту «Порядок повернення споживчого кредиту. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення» міститься детальний та розгорнутий перелік всіх платежів, які підлягають сплаті Споживачем за період з 24.01.2020 року по 24.12.2021 року, у розрізі всіх помісячних платежів та їх видів. За змістом даного пункту Паспорту споживчого кредиту загальний розмір процентів за користування кредитом становить 8897,37 грн. Конкретний розмір щомісячного обов`язкового платежу та дату його сплати передбачено у стр.1-24 зазначеного Порядку повернення кредиту. Також, у п.7 Паспорту споживчого кредиту споживач підтверджує: отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, наданих виходячи з обраних умов кредитування; отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до міри потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які можуть мати місце у разі невиконання зобов`язань за договором. Крім того, у п.4 кредитного договору сторони дійшли згоди про те, що в Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору, зрозуміло та доступно викладено: - детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальний розмір відсоткової ставки; - графік платежів з повернення кредиту, оплати процентів за йог користування; За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, дослідивши умови укладеного між позивачкою та відповідачем кредитного договору, суд дійшов висновку, що відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України сторони у справі у належній формі уклали Кредитний договір №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року, у якому погодили розмір кредиту, процентну ставку за користування кредитом та порядок його повернення. Обґрунтовані підстави вважати, що позивачку було введено в оману відповідачем щодо істотних умов кредитного договору, у суду відсутні, оскільки такі доводи позивачки спростовуються фактичним змістом документів, у яких міститься її підпис. За встановлених обставин суд вважає, що для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні підстави, передбачені законом. Приймаючи рішення у справі суд також відмовляє у клопотанні позивачки щодо витребування від відповідача розрахунку заборгованості за Кредитним договором №Р20.00300.006129888 від 24.12.2019 року,оскільки, вважає, що така вимога є необґрунтованою, і такою, що безпосередньо не стосується предмета судового розгляду. Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed