overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивачка 08.02.2016 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від укладеного ними 28.10.2010 року шлюбу, який на даний час не розірвано, мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття аліменти у розмірі 25 відсотків заробітку. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала, вказавши, що відповідач інших осіб, яким би сплачував аліменти не має та відсутні утриманці, не є інвалідом. Погодилася на розгляд справи у відсутності відповідача та в заочному порядку ( а. с. 23 ). Відповідач жодного разу не з»явився в засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за адресою своєї реєстрації ( а. с. 11 ), про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 22, 27, 33, 37 ). Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомленого відповідача в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони від укладеного сторонами шлюбу 28.10.2010 року, який на даний час не розірвано, мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. З інформації позивачки відповідач інших осіб, яким би сплачував аліменти відсутні, також, не має утриманців, не є інвалідом. Працює. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття щомісячно відповідно до розмірів доходів сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивачка 08.02.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дітям. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданому відзиві заявлений позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, оскільки не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі; він належно надавав позивачці кошти на утримання дітей; крім того, позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми; не заперечував щодо часткового задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дітям. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів у відповідності з вимогами ч.1 ст.182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, перебувають на утриманні матері; стан здоровя відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно, розмір доходу якого невідомий, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. Суд зазначає, що порушення позивачкою, як стверджує відповідач, його права як батька на безперешкодне особисте спілкування з дітьми, на участь у вихованні дітей відповідно до вимог ст.ст. 153, 157 СК України не звільняє відповідача від обовязку утримання дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка 08.06.2015 року звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. З вересня 2010 року сумісного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. В судове засідання позивачка надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував, погоджуючись на розірвання шлюбу з позивачкою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.1999 року, від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони з вересня 2010 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Між сторонами майнового спору на даний час немає. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. За таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка 08.06.2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружжя має дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І-HO № 295727, виданого 20.10.2012 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 20.10.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 67. Згідно копій свідоцтва про народження І-НО № 492051, виданого 15.01.2013 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 5, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 08.06.2016 року звернулась до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 08.06.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

\~\~\~\~ Позивачка 08.06.2017 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона є опікуном [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які позбавлені батьківського піклування. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Селидівської міської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надали заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно положень\~ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON] є опікуном неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією рішення Селидівської міської ради №93 від 31.05.2017 року. [PERSON] є матірю неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО №740121, виданого 11.04.2017 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, та копією свідоцтва про народження І-НО №740122, виданого 11.04.2017 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відомості про батька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, про що свідчить витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформованого 11.04.2017 року. На підставі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання про розмір аліментів, який повинно бути стягнуто з відповідача, суд відповідно до ст.182 СК України, враховує стан здоров,я та матеріальне становище дітей та відповідача, і тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. Відповідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 08.06.2017 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 08.06.2017 р. Згідно ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка 08.07.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2007 р. Від спільного шлюбу мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Зазначила, що в даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, мешкає окремо, працює і має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 від заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 05.12.2007 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.12.2007 року, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.01.2008 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO], її батьком є [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.08.2013 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO], її батьком є [PERSON] Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якої проживає дитина, має незалежно від того чи працює вона й незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач має двох малолітніх дітей, працює та має змогу надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовольнити та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка 08.08.2016 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2013р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні обов'язки, перестали бути пов'язані спільним побутом, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його присутності. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.06.2013р., актовий запис №17. Сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачка 08.08.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2015р. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обовязки, перестали бути повязані спільним побутом, не проживають разом, тому позивачка просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявились. Відповідач надіслав до суду телеграму, в якій позов визнав. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 жовтня 2015 року, актовий запис №4. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивачка 08.08.2017 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від укладеного ними 12.03.2014 року, який на даний час розірвано, мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у вихованні. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття аліменти у сумі 3 000 гривень. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала, вказавши, що згодна на розгляд справи у відсутності відповідача та в заочному порядку ( а. с. 16 ). Відповідач жодного разу не з»явився в засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 23, 27 ). Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 12.03.2014 року, який на даний час розірвано, мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших даних суду щодо особи відповідача не відомо. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття щомісячно відповідно до розмірів доходів сторін. Але, на даний час прожитковий розмір для дитини відповідного віку складає 1\~777 грн., тому з відповідача необхідно стягнути половину даної суми щомісячно, що на даний час не суперечить вимогам діючого законодавства.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивачка 08.09.2016 року звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, посилаючись на те, що 20 вересня 2013 року померла [PERSON], про що 20.03.2013 року виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району складено відповідний актовий запис за № 63, та видано свідоцтво про смерть серії І - КЕ № 247303. Після смерті гр. [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок, що розташований по вул. Чамари, 56, в с. Ковалівка, Полтавського району, Полтавської області, який належить [PERSON] відповідно до договору купівлі - продажу, посвідченого 13.11.1976 року виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району, зареєстрованого в реєстрі за № 82. За життя заповіт померла не залишила, в зв»язку з чим згідно ч. 2. ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст. ст. 1261 - 1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Доньки померлої 20.09.2013 року [PERSON] - гр. [PERSON] та [PERSON], які є згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємцями за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Доньки померлої 20.09.2013 року подали до Полтавської районнної держнотконтори заяви про відмову від прийняття спадщини. Вказаний факт підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії № 02-31/831, виданою 26.04.2016 року Полтавською районною Держнотконторою. Згідно ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В зв»язку з відмовою від прийняття спадщини після померлої 20.09.2013 ироку гр. [PERSON] спадкоємиць першої черги - [PERSON] та [PERSON], та неприйняттям спадщини спадкоємцями ближчого ступеня споріднення, вона є єдиною спадкоємицею на майно своєї тітки. Факт того, що померла 20.09.2013 року [PERSON] доводиться їй рідною тіткою по материнській лінії, що підтверджується рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 06.07.2016 року.

Outcome: approved