Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Токмацької міської ради, в якому просять визнати за ними право власності на земельну ділянку, по 1/4 частині за кожним, загальною площею 6,50 га, яка знаходиться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП №041566 від 23.09.2002 року, в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя, [PERSON] , користуючись своїм правом передбаченим ст.1233, 1234 ЦК України, належне їй на час смерті майно вона заповіла позивачам в рівних долях. До складу спадщини, у відповідності до ст.1218 ЦК України ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема на земельну ділянку, площею 6,50 га, яка знаходиться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП №041566 від 23.09.2002 року. Після смерті [PERSON] позивачі прийняли спадщину шляхом подачі до Токмацької районної державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. 09.02.2021 року позивачі звернулися до Токмацької районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] , але нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину своєю постановою від 09.02.2021 року № 49/02-31, у зв`язку з тим, що неможливо виготовити витяг з ДЗК про присвоєння кадастрового номеру вищевказаної земельної ділянки. На теперішній час не має можливості розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж вищевказаної земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та встановити її межі, оскільки в земельному масиві, де розміщена земельна ділянка, не вистачає площі, що є обов`язковою умовою для видачі свідоцтв про право на спадщину, тому позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. Позивачі у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача Токмацької міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, віддаючи розгляд справи на розсуд суду. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.06.2017 року. За життя на випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] склала заповіт від 05.11.2013 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, згідно якого належне їй на час смерті майно вона заповіла позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Спадкодавцеь заповіт не змінювала та не скасовувала. До складу спадщини, у відповідності до ст.1218 ЦК України ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема на земельну ділянку, площею 6,50 га, яка знаходиться на території Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП №041566 від 23.09.2002 року. Згідно відповіді державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори №257/01-16 від 03.07.2021 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа №254/2017. Як вбачається з матеріалів спадкової справи позивачі прийняли спадщину шляхом подачі до Токмацької районної державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини за заповітом від 06.09.2017 року. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, спадкоємців, що мають обов`язкову частку у спадщині, які прийняли спадщину, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не має. 09.02.2021 року позивачі звернулися до Токмацької районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] , але нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з тим, що неможливо виготовити витяг з ДЗК про присвоєння кадастрового номеру вищевказаної земельної ділянки, що підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №49/02-31 від 09.02.2021 року. Як вбачається з листа інженера-землевпорядника [PERSON] від 29.01.2021 року на теперішній час неможливо розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж вищевказаної земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та встановити її межі, оскільки в земельному масиві, де розміщена земельна ділянка, не вистачає площі. Вказані обставини перешкоджають позивачам переоформити прийняту спадщину після смерті [PERSON] у державного нотаріуса в досудовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. (ст. 1233 ЦК України) Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець,який прийняв спадщину,у складі якої є нерухоме майно,зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 4 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 вбачається, що згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину, але не можуть скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість їх вимог, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved