Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визначити за співвласникам ? частин квартири [ADDRESS], що є у спільній сумісній власності, належить по ? ідеальної частки кожному: [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що квартира [ADDRESS] належить сторонам на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 05.07.1996 року виконкомом Львівської міської ради народних депутатів за [NUMBER], зареєстрованого у Львівському МЕТІ, а також свідоцтв про право на спадщину, виданих Першою Львівською державною нотаріальною конторою 28 грудня 2004 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свідоцтво про право власності на квартиру було видано у 1996 році і засвідчувало, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Перша Львівська державна нотаріальна контора видала після її смерті свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири в рівних частинах кожному, тобто по 1/12 частині [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ? частина квартири [PERSON] була виділена на підставі заяви усіх спадкоємців. Позивачі в судове засідання не з'явились, подали кожен окремо заяву, в якій просять слухати справу у їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечили. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, суд ухвалив слухати справу у його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] від 05 липня 1996 року /а.с.12/, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Першою Львівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? квартири в рівних частинах, тобто по 1/12 частині [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.6-9/. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом Таким чином враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки позивачі довели необхідність та обґрунтованість визначення часток у спільній сумісній власності, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved