Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить зобов`язати [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належним їй майном, а саме визнати незаконною самовільну прибудову до квартири у зв`язку з порушенням показників освітлення згідно ДБН В.2.5-28:18 «Природне та штучне освітлення», зобов`язати [PERSON] , [PERSON] за власний рахунок знести прибудову та привести зовнішній вигляд будинку у належний стан, стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн., стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, посилаючись на те, що вона є власником будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Влітку 2019 року, точної дати Позивачка не пам`ятає, Відповідачі почали ремонтні роботи, а саме реконструкцію ганка з навісом. Позивачку про початок проведення реконструкції не повідомили, з проектом реконструкції не ознайомили. Згоду на проведення прибудови до будинку Позивачка як власник земельної ділянки та сусідка не надавала відповідачам. Фактично Відповідачі самовільно здійснили реконструкцію ганка з навісом шляхом облаштування своєї веранди. Здійснена Відповідачами прибудова істотно порушує права Позивачки, оскільки не тільки має неестетичний вигляд, але й порушує права Позивачки, оскільки затемнила освітлення сонячним світлом вікна житлової кімнати, що підтверджується фотографіями вікна Позивачки (додаток 4). Відсутність освітлення та спричинення позивачу матеріальної шкоди у вигляді псування її майна негативно впливають на її психологічний стан, внаслідок чого позивачу завдано моральну шкоду. 23 січня 2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін і призначено до судового розгляду на 13 квітня 2020 року. Слухання справи відкладалося з різних причин. Позивачка [PERSON] , її представник адвокат Кубанова А.М. в судовому засіданні підтримали позов повністю та просили його задоволити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Грицик Г.О. в судовому засіданні позов не визнав повністю, просить суд в позові відмовити. Пояснив суду, що [PERSON] ніякого будівництва не вів, а отримав це житло від міської ради з уже побудованим крильцем і навісом. Відповідачка [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду не з`явилася. 3-тя особа: [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду не з`явилася. 3-тя особа: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, представник до суду не з`явився. Суду надано письмові пояснення щодо позову, які просять врахувати під час розгляду справи. 3-тя особа: Державна установа «Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, представник до суду не з`явився. Суд, вислухавши позивачку [PERSON] , її представника адвоката Кубанову А.М., представника відповідача - адвоката Грицик Г.О., дослідивши матеріали даної цивільної справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що Позивачка [PERSON] мешкає в будинку [ADDRESS] та є власником квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.1990 року. Також Позивачка є власником земельної ділянки, розташованою за адресою [ADDRESS] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та 3-тя особа [PERSON] (є власниками іншої частини будинку [ADDRESS] згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Фактично у домоволодінні [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] . Влітку 2019 року, точної дати Позивачка не пам`ятає, Відповідачі почали ремонтні роботи, а саме реконструкцію ганка з навісом, що полягає в завішуванні та з`єднанні ганка та криші полієтиленом. Позивачка [PERSON] пояснила суду, що відповідачі про початок проведення реконструкції не повідомили її, з проектом реконструкції не ознайомили. Згоду на проведення прибудови до будинку вона як власник земельної ділянки та сусідка не надавала. Фактично Відповідачі самовільно здійснили реконструкцію ганка з навісом шляхом облаштування веранди. Позивачка [PERSON] вказує що проведені Відповідачами облаштування порушують її права, оскільки не тільки має неестетичний вигляд, але й порушує права Позивачки, оскільки затемнили освітлення сонячним світлом вікна житлової кімнати, що підтверджується фотографіями вікна Позивачки. Позивачка зверталась до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, ДУ «Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», що підтверджується матеріалами справи: Листом від 17.19.2019 року № 226/29.01-13 Управління державного архітектурно-будівельного контролю повідомило, що під час візуального огляду з виїздом на місце 16.09.2019 року з 09-00 год. до 10-00 год. ознак будівництва (капітального характеру) не виявлено. Зафіксовано, що по факту огорожа веранди виготовлена з поліетиленової плівки. Згідно протоколу вимірювання освітленості у виробничих та громадських приміщеннях № 340 від 17.09.2019 року у житловій кімнаті буд. [ADDRESS] на момент проведення вимірів природної освітленості в обстеженій житловій кімнаті фактичні значення КПО в системі біологічного освітлення нижче нормативних показників освітлення згідно ДБН В.2.5-28:18 «Природне та штучне освітлення» (копія протоколу додається, оригінал зберігається у Позивача). Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як роз`яснено в пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (ст. ст. 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Враховуючи, що відповідачі здійснили перебудову фактично завісивши вікно Позивачки поліетиленом, що перешкоджає світлу потрапляти до помешкання позивача та таким чином чинить перешкоди позивачу у користуванні належним їй майном, а саме належною їй на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] , позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Що стосується стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного: Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, були сформульовані ВС у постанові від 10.04.2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку інших осіб завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. Таким чином, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» із змінами і доповненнями та ст. 1167 ЦК України, заявлені Позивачкою вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 500 грн., оскільки даний розмір на думку суду є достатнім для відновлення порушених прав Позивачки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати в сумі - 2305 грн.20 коп. в дольовому порядку, тобто по 1152 грн.60 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved