Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачі звернулись з названим позовом до суду, посилаючись на те, що вони являються власниками в рівних частинах житлового будинку № 40 по вул.. Поповича в м. Узин Білоцерківського району Київської області, згідно договору купівлі продажу даного будинку. Після продажу будинку, відповідач продовжує перебувати на реєстраційному обліку в будинку. На усні прохання щодо зняття з реєстрації, відповідач ніяким чином не реагує. Позивачі не можуть оформити субсидію. А тому змушені звернутись до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, не заперечували проти заочного розгляду справи, просять суд позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі про виклик до суду, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому по справі зі згоди позивача суд постановляє заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що позивачі являються власниками в рівних частинах кожна по 1/2 частини житлового будинку № 40 по вул.. Поповича в м. Узин Білоцерківського району Київської області. Право власності на будинок набуте на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 23.09.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстраційний номер 5253. Право власності на нерухомість пройшло державну реєстрацію. В будинку зареєстровані та проживають члени сімї позивача. Після продажу будинку, відповідач на даний час перебуває на реєстраційному обліку. Будь яких усних чи письмових домовленостей між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житловим приміщенням не існує. Відповідач не є членом сімї та їхнім родичем. Окрім цього факт перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному ним будинку порушує права власників позбавляє можливості оформити субсидію. На усні прохання щодо зняття з реєстрації, відповідач ніяким чином не реагує. А тому позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав. Вищенаведене підтверджується письмовими матеріалами справи. Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не користується житлом на протязі більше ніж 1 рік, а тому перебуваючи на реєстраційному обліку житлового приміщення позивача чинить перешкоди здійснювати своє право на безперешкодне користування власним житловим приміщенням. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням проводиться в судовому порядку. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном (в даному випадку житловим будинком) на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, враховуючи, що відповідач, який не проживає в спірному жилому приміщенні, має інше постійне місце проживання, але залишився перебувати на реєстраційному обліку в будинку, що належить позивачу, порушує права власника, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати за сплату судового збору в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved