Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 15 серпня 2014 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, стягнення грошових коштів В поданій до суду позовній заяві посилалися на те, що 24 серпня 2012 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої належала частина квартири [ADDRESS]. Вказували, що є спадкоємцями майна померлої, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] з заявою, в якій відмовилася від своєї частки на користь [PERSON] Також позивачі вказували, що відповідач [PERSON] на момент смерті спадкодавця не сплачував комунальних платежів. В своїй позовній заяві просили суд визнати за [PERSON] право власності на 2/12 частину квартири [ADDRESS], просили встановити порядок користування квартирою. Також просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]А. 50 % заборгованості по комунальних платежах за квартиру [ADDRESS] в сумі 2363,05 грн., а також з [PERSON], як законного представника [PERSON], на користь [PERSON] заборгованість по комунальним платежам в сумі 491,66 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2015 року за заявою позивача та представників позивача позовні вимоги про встановлення порядку користування приміщеннями в квартирі залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представники позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог про визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/6 частину спірної квартири, в решті позовні вимоги не визнавали. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24 серпня 2012 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Відповідач [PERSON] перебував з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що після померлої [PERSON] [PERSON] полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, з заявами про прийняття спадщини звернувся позивач [PERSON], відповідач [PERSON], який діяв в своїх інтересах та від імені малолітнього сина померлої [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] звернулася з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, померлій [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 вересня 1998 року на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Іншими співвласниками квартири відповідно до свідоцтва на день смерті [PERSON] були позивачі [PERSON] та [PERSON] Частки співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] згідно з даними свідоцтва не визначені. Разом з тим, відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Встановлено, що [PERSON] 24 серпня 2012 року померла, після її смерті відкрилася спадщина. Враховуючи дані обставини, а також те, що за життя [PERSON] співвласниками квартири [ADDRESS] не було досягнуто домовленості щодо поділу квартири, суд виходить з того, що частки співвласників є рівними, частка кожного складає 1/3. Тому суд приходить до висновку, що частка померлої 24 серпня 2012 року [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] склала 1/3 частину. Згідно зі статтею 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки до складу спадкового майна належала 1/3 частина спірної квартири, спадкоємців за законом є четверо, частки їх є рівними, суд приходить до висновку, що у разі спадкування за законом кожний із спадкоємців мав би право на 1/12 частину квартири (1/3 розділена на 4). Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2013 року по справі № 552/3236/13-ц, яке в цій частині вступило в законну силу, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/12 частині за кожним у квартирі [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON]. Оскільки один із спадкоємців позивач [PERSON] відмовилася від своєї частки на користь [PERSON], за [PERSON] необхідно визнати в порядку спадкування після померлої 24 серпня 2012 року [PERSON] право власності на 2/12 (або 1/6) частину квартири [ADDRESS]. Тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення грошових коштів як заборгованості по комунальним платежам, суд виходить з наступного. За нормами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за зобовязаннями, в даному випадку за зобовязаннями із сплати комунальних платежів, за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, в силу норм ст. 1218, 1281 ЦК України кредиторами [PERSON] щодо вимог з оплати комунальних послуг могли б бути саме комунальні підприємства, які надавали комунальні послуги та перед якими існували борги, а не інші спадкоємці. Крім того, статтею 162 ЖК України передбачено обовязок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на утримання спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], спадкоємцями майна якої є відповідачі, за життя була лише співвласником квартири [ADDRESS] та одноособово сплачувала кошти за комунальні послуги, отримані за вказаною адресою. Хоча відповідний обовязок за нормами законодавства було також покладено і на позивачів [PERSON] та [PERSON], які будучи співвласниками квартири, мали б сплачувати за отримані в ній послуги в рівних частках з померлою. Тому за наявності заборгованості з оплати за комунальні послуги, яка виникла станом на день смерті [PERSON], до боргів [PERSON] після її смерті могло б належати лише 1/3 частина наявної заборгованості за отримані комунальні послуги за умови, що позивачі [PERSON] та [PERSON] виконували покладені на них, як власників, обовязки з утримання майна. При зверненні до суду позивачами не враховано, що спірна квартира [ADDRESS] належить до приватного житлового фонду, тому обовязок по сплаті комунальних послуг покладено саме на власників квартири відповідно до їх часток в праві власності, а не осіб, які фактично проживають. Позивачі [PERSON] та [PERSON], звертаючись до відповідача [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина, з вимогами про стягнення грошових коштів в розмірі 2363,05 грн. та 491,66 грн. жодних розрахунків даних позовних вимог не надають. В цій частині позовних вимог відсутні посилання на норми матеріального права як в поданій до суду позовній заяві, так і не зазначені позивачами та їх представником в судовому засіданні. В матеріалах справі відсутні належні та допустимі докази, які б давали суду підстави вважати, що грошові кошти у відповідних сумах були сплачені позивачами на користь комунальних підприємств. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про стягнення грошових коштів як заборгованості по комунальних платежах є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позивачам пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню понесені ними судові витрати. Враховуючи межі заявлених та задоволених судом позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], який сплачував судовий збір при подачі позовної заяви до суду, підлягають стягненню витрати із сплати судового збору в розмірі 388,15 грн. та 525 грн. витрат на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2100/4).

Outcome: partial