Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що їм, та їх батькам (дідусеві, бабусі) на праві власності по 1/5 частині кожному належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вищевказаній адресі. [INFO] батько [PERSON] помер. Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, яка позивач [PERSON] частково оформила на своє ім`я в порядку спадкування за законом. [INFO] померла мати [PERSON] . Після смерті матері вікрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за життя мати посвідчила на ім`я [PERSON] заповіт на все належне їй на день смерті майно. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом та бажає оформити право власності на спадкове майно. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та за заповітом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У зв`язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , а саме: за [PERSON] на належну їй 1/5 частину домоволодіння, 1/5 частину даного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та 1/5 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] ; а за [PERSON] та [PERSON] на належні їм по 1/5 частині кожному даного домоволодіння. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві просили справу розглянути у їхній відсутності. Представник відповідача - Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечив щодо задоволення позову та просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивачів та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 6 Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , [INFO] , який був головою двору, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] , яке значилося колгоспним двором (а.с. 12). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 11.05.2019 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1986 року по 1988 рік (а.с. 7-10). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках (по 1/5 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] з 10.02.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 20). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 21). 03.09.1988 року [PERSON] (позивач) зареєструвала шлюб з [PERSON] (позивач) та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 21). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] (позивач), [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 22). [INFO] помер [PERSON] (батько позивача), а [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 14, 15). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) посвідчила заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 21.02.2013 року (а.с. 13). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом з ним на час відкриття спадщини по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1120 від 09.09.2019 року (а.с. 11). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 346/2016 від 26.08.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , яка прийняла спадшину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом або заповітом немає (а.с. 42-55). Позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом з нею на час відкриття спадщини по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1120 від 09.09.2019 року (а.с. 11). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 382/2018 від 28.11.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] (а.с. 56-66). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч.: [PERSON] на належну їй 1/5 частину домоволодіння, на 1/5 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та на 1/5 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] ,; [PERSON] , [PERSON] на належні їм по 1/5 частині домоволодіння кожному. Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини на 1/5 частину спадкового домоволодіння за законом після смерті батька [PERSON] та на 1/5 частини спадкового домоволодіння за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що підтверджується постановвми про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданими приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. №№ 716/02-31, 717/02-31 від 28.08.2017 року (а.с. 16, 17). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позовні вимоги позивачів та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме [PERSON] - 604,85 грн., [PERSON] та [PERSON] по 201,62 грн. кожному. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved