Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що відповідно до протоколу № 6 засідання профкому та адміністрації Коростишівського АТП 11842 від 29.05.1990 року [PERSON] надано житлову площу в розпочатому господарським способом будинку, що будується, розташованому [ADDRESS], а також надано відповідачу [PERSON] житлову площу в розпочатому господарським способом будинку, що будується розташованому [ADDRESS]. Відповідно до ордеру на жиле приміщення серії «НП» № 54 від 25.12.1997р., виданого Коростишівською міською радою [PERSON] та членам його сім»ї надано жиле приміщення за адресою: [ADDRESS]. 06.03.1998 року Коростишівською міською радою на ім'я [PERSON] та членів його сім»ї, видано свідоцтво про право власності № 1788 на вказану квартиру. Таким чином, вищезазначений житловий будинок, згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого та введеного в дію наказом Держстандарту України № 507 від 17.08.2000р., є будинком з двома квартирами. Однак, відповідачу [PERSON], якому було надано житлову площу в розпочатому господарським способом будинку, що будується, розташованому [ADDRESS], виконкомом Коростишівської міської ради 18.05.20005 року було прийняте рішення про передачу у власність 1/2 частини житлового будинку та 27.05.2005 року на ім'я відповідача [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку, а не на цілу частину квартири [ADDRESS], за вказаною адресою. А тому, рішення виконкому Коростишівської міської ради № 163 від 18.05.2005 року, про передачу у приватну власність [PERSON] 1/2 частини житлового будинку за вищевказаною адресою є протиправним та підлягає скасуванню і відповідно свідоцтво про право власності також є недійсним. Також, між [PERSON] та відповідачем [PERSON] 01.04.2006 року було укладено договір купівлі продажу вказаної 1/2 частини житлового будинку, а не цілої частини квартири [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі за № 1288. Але, згоду на те, щоб відповідач [PERSON] продавав належне йому житло (1/2 частини будинку) як співвласник надав лише позивач [PERSON], позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] своєї згоди не давали. Тому, просять суд, визнати вищевказаний договір недійсним. В судовому засіданні позивачі та представник позивачів підтримали позовні вимоги, суду пояснили, що їм та відповідачу [PERSON] на період роботи в ПМК було надано дві квартири в будинку, що розташований в [ADDRESS] відповідно квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] і вони отримали свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], однак відповідач [PERSON] з незрозумілих підстав отримав свідоцтво про право власності не на квартиру а на 1/2 частину будинку і в подальшому цю частину продав відповідачу [PERSON], яка на даний час в судовому порядку хоче поділити земельну ділянку відповідно до частки в будинку, чим порушуються їх права, а тому просять позов задовольнити. Також пояснили, що про порушення своїх прав дізнались в 2012 році, коли відповідач [PERSON] звернулась до суду щодо вирішення спіру за земельну ділянку. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, а тому суд розглянув справу без участі останнього. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що права позивачів ніяким чином не порушуються, частки в будинку є рівними, на квартиру позивачів відповідач не претендує, а також вже пройшов строк позовної давності, просять відмовити в задоволенні позову. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, просить справу розглядати без його участі позовні вимоги не визнає, а тому суд розглянув справу без участі останнього. Від відповідача Коростишівської міськради надійшла заява просять справу розглядати без їх участі, а тому суд розглянув справу без участі останніх. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що відповідно до протоколу № 6 засідання профкому та адміністрації Коростишівського АТП 11842 від 29.05.1990 року позивачу [PERSON] надано житлову площу в розпочатому господарським способом будинку, що будується, розташованому [ADDRESS] та відповідачу [PERSON] також надано житлову площу в розпочатому господарським способом будинку, що будується розташованому [ADDRESS]. Згідно акту державної приймальної комісії, який затверджений розпорядженням голови Коростишівської райдержадміністрації 19.12.1997 року № 385, «Про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта» від 18 квітня 1996 року № 140 прийнята в експлуатацію одна квартира в двоквартирному жилому будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ордеру на жиле приміщення серії «НП» № 54 від 25.12.1997р., виданого Коростишівською міською радою, позивачу [PERSON] та членам його сім»ї відповідачам по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано жиле приміщення за адресою: [ADDRESS]. 06.03.1998 року Коростишівською міською радою на ім'я [PERSON] та членів його сім»ї відповідачам по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], видано свідоцтво про право власності № 1788 на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, вищезазначений житловий будинок, згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого та введеного в дію наказом Держстандарту України № 507 від 17.08.2000р., є будинком з двома квартирами. Однак, відповідачу [PERSON] 27.05.2005 року на підставі рішення виконкому Коростишівської міськради від 18.05.2005 року № 163, видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], а не на квартиру [ADDRESS], як зазначено в первинних документах про надання цього житла відповідачу [PERSON] В подальшому між [PERSON] та відповідачем [PERSON] 01.04.2006 року було укладено договір купівлі продажу вказаної 1/2 частини житлового будинку, а не цілої квартири [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі за № 1288. У відповідності до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, однак, як встановлено судом, то в даному випадку відсутня спільна часткова власність, оскільки спірний будинок має статус одноповерхового двоквартирного будинку з квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] і відповідно в даному випадку сторони є власниками відповідно квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Крім цього, згідно ч. 3 ст. 355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом, а як встановлено судом, то у відповідачів [PERSON] та в подальшому [PERSON] виникло право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку безпідставно (в першочергових документах відповідачу [PERSON] виділена квартира [ADDRESS], а не 1/2 частина будинку) і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині визначення частки спірного будинку в правовстановлюючих документах, як то рішенні виконкому Коростишівської міськради № 163 від 18.05.2005 року, свідоцтві про право власності виданому 27.05.2005 року на ім»я [PERSON], договорі купівлі-продажу укладеному 01.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON] Також, посилання відповідача та її представника на пропуск строку позовної давності позивачами є безпідставним, оскільки останні дізнались про порушення свого право лише в 2012 році, коли [PERSON] звернулась до суду з позов щодо земельної ділянки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення з [PERSON], [PERSON], Коростишівської міськради на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 114 грн. 70 коп. з кожного сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial