Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03 грудня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 2012 року по 2014 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Сімя з відповідачем розпалася через що сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Зазначила, що дитина у теперішній час мешкає разом із нею та перебуває на її утриманні що ставить її у скрутне матеріальне становище оскільки вона офіційно ніде не працює , має випадкові заробітки яких не достатньо для забезпечення дитини необхідними речами. Зазаначилв, що відповідач добровільно надавати допомогу на утримання дитини не бажає . На підставі зазначеного просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] щомісячно у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просида позов задовольнити, справу розглянути за її відсутністю . У разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1\~ст. 224 ЦПК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], який народився 28 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини І- КИ № 406619, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 1321. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені\~ст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач здоровий, працює, не має інших аліментних зобов'язань та непрацездатних членів родини. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача\~\~в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved