Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03.02.2016року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 21.02.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. З жовтня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини і у теперішній час мешкають окремо один від одного. Зазначила, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини що ставить її в скрутне матеріальне становище оскільки дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. На підставі зазначеного просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони 06 березня 2014 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (актовий запис № 02 від 21.02.2014 року) що підтверджується свідоцтвом про шлюб що міститься в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], який народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Павлопільської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ( актовий запис № 2 ) у якому сторони записані батьками дитини. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач здоровий, працює, не має інших аліментних зобов'язань та непрацездатних членів родини. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved