Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять витребувати з незаконного володіння ПАТ «Універсал Банк» квартиру № 60, по вул. Василя Порика, 9-а в м. Києві, загальною площею 78 кв.м.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-2900/756-0302. З метою забезпечення виконання зобов»язання між ПАТ «Універсал Банк» та позивачами було укладено договір поруки від 30 жовтня 2007 року , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2182. Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки , предметом іпотеки є трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 78,00 кв.м.. Позивачі вказують, що дана квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів м. Києва від 01.03.1996 року, згідно з розпорядженням від 29.02.1996 року №13918, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації міста Києва 05 березня 1996 року у реєстровій книзі за № 897. 24 березня 2014 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 758/16388/13-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Подільського районного суду м. Києва було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] яка була передана в якості забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором № 001-2900/756-0302 від 30.10.2007 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2014 року рішення суду першої інстанції від 24.02.2014 року було залишено без змін. Вказували, що відповідно ст. 41 Конституції України, передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності . Право приватної власності є непорушним. Посилаючись на наведені обставини, вважають свої права порушеними та просили позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав наведених в заяві, просив задовольнити та ухвалити відповідне рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримують з підстав наведених в заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причну неявки до суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-2900/756-0302 9(а.с.7-11). З метою забезпечення виконання зобов»язання між ПАТ «Універсал Банк» та позивачами було укладено договір поруки від 30 жовтня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2182 (а.с.12-15). Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки , предметом іпотеки є трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 78,00 кв.м.. Суд установлено, що 24 березня 2014 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 758/16388/13-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.17-20). Рішенням Подільського районного суду м. Києва було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] яка була передана в якості забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором № 001-2900/756-0302 від 30.10.2007 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2014 року рішення суду першої інстанції від 24.02.2014 року було залишено без змін (а.с.21-24). Позивачі в обґрунтування своїх вимог про витребування із чужого незаконного володіння від ПАТ «Універсал Банк» квартири [ADDRESS] на їх користь посилаються на ст. 387 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи , яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до довідки форма №3 виданої КП «Виноградар» Подільського району м. Києва від 20.12.2015 року №199 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані шість осіб : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Власником квартири [ADDRESS] відповідно до довідки форма №3 є ПАТ «Універсал Банк». Доказів про наявність права власності на квартиру [ADDRESS], позивачами суду не надано. За правилами ст. 388 Цивільного кодексу України, право на витребування майно від набувача у визначених законом випадках має саме власник такого майна. Відповідно, оскільки позивачі станом на 20.02.2015 року зареєстровані в квартирі [ADDRESS], а власником даної квартири є ПАТ «Універсал Банк» то їх вимога про витребування із чужого незаконного володіння від ПАТ «Універсал Банк» квартири [ADDRESS] на користь позивачів не підлягає задоволенню з мотивів викладених вище. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову повністю.

Outcome: dismissed