Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 12.11.1994 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис №2136. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Крім того, вказує, що протягом останніх чотирьох років спільне проживання між ними погіршувалось. На даний вони не проживають разом більше року, шлюб носить формальний характер. А тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17.03.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, направивши до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій також вказує, що позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити . Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.1994 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів громадського стану Черкаського міськвиконкому зроблено актовий запис № 2136. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позовної заяви, подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. А тому, враховуючи вищевикладене, а також заяву відповідача про визнання ним позову, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved