Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька. В обґрунтування позову, позивачка в справі у своїй позовній заяві зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 листопада 2009 року по 13 вересня 2014 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Її неповнолітня донька [PERSON] з листопада 2012 року і по теперішній час проживає разом зі нею за адресою: [ADDRESS]. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Аліменти, які були стягнуті в судовому порядку на утримання неповнолітньої дитини відповідач не сплачує. Більш того, відповідач безпідставно чинить перешкоди їй у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний, культурний, соціальний та моральний розвиток. Зокрема, відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд неповнолітньої [PERSON] за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої. Водночас, її донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Але не зважаючи на це, її колишній чоловік - [PERSON], безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція її колишнього чоловіка і батька неповнолітньої [PERSON], шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Тому вона просить суд постановити рішення яким надати дозвіл на виїзд за межі України неповнолітній дитині [PERSON] [INFO] до досягнення нею повноліття в супроводі матері [PERSON] [INFO] або іншої особи уповноваженої належним чином без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини [PERSON]. Дозволити [PERSON] або іншій особі уповноваженій належним чином, без згоди батька [PERSON], оформлювати документи для тимчасового виїзду та супроводу неповнолітньої [PERSON] [INFO] за межі України до досягнення нею повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України [PERSON] [INFO] без згоди та супроводу батька [PERSON]. Судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 243 гривні 60 копійок. Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на зазначені вище факти. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи він був сповіщений судом належним чином. Про причину неявки до суду він не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи він був судом сповіщений належним чином про причину своєї неявки він не повідомив. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій просив суд постановити рішення згідно діючого законодавства. Судом в судовому засіданні встановлено що, позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 листопада 2009 року по 13 вересня 2014 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду міста [PERSON] від 12 серпня 2014 року. Від шлюбу позивачка із відповідачем мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Неповнолітня [PERSON] з листопада 2012 року і по теперішній час проживає разом зі матірю позивачкою у справі за адресою: [ADDRESS]. Позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною [PERSON] [INFO] не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Аліменти, які були стягнуті в судовому порядку на утримання неповнолітньої дитини відповідач не сплачує. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. Якщо такої згоди один із батьків питання може бути вирішено в судовому порядку. Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня М1995 року з наступними змінами та доповненням. Передбачено, що суд може видати дозвіл на оформлення документів та виїзд дитини на короткостроковий термін, необмежені кількістю поїздки, неодноразові поїздки на продовж більший строк: на рік, два, чи до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1, ч.2 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з правами та обов'язками, покладеними на батьків, та відповідає інтересам дитини, тому суд вважає що відсутні обставини які обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон, відповідно надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон без згоди батька відповідає інтересам дитини та вимогам законодавства. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною [PERSON] [INFO] не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, тому позивачка не має змоги отримати згоду відповідача на виїзд дитини за межі України, тому суд дійшов висновку що в інтересах дитини, для всебічного та гармонійного розвитку її особистості, можливості виїхати за межі держави Україна для оздоровлення, можливо надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України [PERSON] [INFO] без згоди та супроводу батька. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників, тобто за згодою батька, у разі недосягнення дитиною 10 річного віку. За відсутністю згоди одного з батьків, зміна місця проживання та реєстрація такого місця може бути отримана за рішенням суду. Згідно ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27 січня 1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Враховуючи викладене, зважаючи необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для оздоровлення, суд вважає що позовні вимоги позивачки є у повній мірі обґрунтованими та доведеними матеріалами справи а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved