Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вона в період з 2005 по 2007 роки перебувала у шлюбі з гр.[PERSON], від якого в них народилася одна дитина, а саме донька [PERSON]. 06 лютого 2007 року рішенням Перечинського районного суду шлюб між ними було розірвано. 21 лютого 2007 року згідно рішення Перечинського районного суду з відповідача [PERSON] на її користь на утримання їхньої доньки було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. 00 коп. 26 січня 2012 року додатковим рішенням Перечинського районного суду з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання їхньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 312 грн. 60 коп., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний момент відповідач [PERSON] добровільно не надає допомоги на утримання їхньої доньки, не бере участі у витратах, які викликані потребами останньої, хоча і неофіційно займається підприємницькою діяльністю. Оскільки, розмір аліментів, які [PERSON] на даний час отримує від відповідача є дуже малим та не дає можливості забезпечити повноцінний розвиток їхньої дитини, а також забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини, а тому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини, а саме доньки [PERSON], [INFO], з 30% на 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку і до досягнення такою повноліття та призначити таке збільшення з часу набуття останніх змін щодо збільшення мінімального розміру аліментів, а саме з 2017 року. До початку розгляду справи по суті позивачка [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме просила збільшити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини, а саме доньки [PERSON] з 312,60 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на тверду грошову суму у розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття та зобовязати відповідача щомісячно сплачувати аліменти, станом на перше число. У судовому засіданні позивачка [PERSON] змінені позовні вимоги підтримала повністю та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме просив стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням Перечинського районного суду від 21 лютого 2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. 00 коп. Також встановлено, що додатковим рішенням Перечинського районного суду від 26 січня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 312, 60 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час працює слюсаром-сантехніком ДШМ Тячів відділу культури Тячівської районної державної адміністрації та має постійний заробіток. Крім цього встановлено, що відповідач [PERSON] одружився та має на утриманні ще двох малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 20липня [INFO]. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України cпособи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що після постановлення додаткового рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2012 року матеріальний та сімейний стан відповідача [PERSON] змінився, а тому суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає до часткового задоволення, а саме слід змінити (збільшити) розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], визначений за додатковим рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2012 року, на 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а в решті позову відмовити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial