overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка 28.07.2014 р. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 04.02.2013 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він не забезпечує утримання дітей, не проживає у родині і вихованням дітей не займається, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду, що відповідач не проживає у родині та матеріальної допомоги не надає. Проти надання строку для примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 04.02.2013 року (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка 28.07.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб, укладений ними 19.01.2013 року, розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, внаслідок чого вони проживають окремо з березня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та залишиться проживати із нею. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - Карамушка. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач не мав заперечень. ( а. с. 42, 43 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 19.01.2013 року в Ленінському ВДРАЦС Полтавського МУЮ уклали шлюб ( актовий запис № 9 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає та залишаться проживати із позивачкою. Внаслідок складення певних обставин та непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з березня 2015 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка 28.07.2017 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від укладеного ними 21.11.1998 року шлюбу, який на даний час розірвано, мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини та не надає добровільно матеріальну допомогу на її утримання. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши заяви про розгляд справи без її участі. Де позивачка вказала, що позов підтримує та просить задовольнити, аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, як прохав визначити відповідач вважає недостатнім розміром. Прохала врахувати стан здоров»я дитини та потреби на її навчання та всебічний розвиток, про що надала докази ( а. с. 45- 58 ). Відповідач вказав в своїх запереченнях на позов, що, позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо сплати аліментів, але прохав стягнути аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно, враховуючи те, що він офіційно не працює та не має доходу, надавав матеріальну допомогу на дитину добровільно ( а. с. 28-41 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 21.11.1998 року шлюбу, який на даний час розірвано, мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач відсутні, також не має утриманців, не є інвалідом, офіційно не працює. Суд, заслухавши сторін, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час прожитковий розмір для дитини відповідного віку складає 1\~777 грн., тому з відповідача необхідно стягнути половину даної суми щомісячно, що на даний час не суперечить вимогам діючого законодавства.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивачка 28.07.2020 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 25.08.2017 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки з жовтня 2018 року, спільного господарства не мають та поживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб, залишити їй прізвище - [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала ( а. с. 19 ), а відповідач позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу ( а. с. 20-23, 26 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.08.2017 року в Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків з жовтня 2018 року, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спору щодо поділу майна не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивачка 28.07.2020 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 26.08.1986 року розпався через не складення сімейного життя по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті, тому шлюбно-сімейні стосунки фактично припинено, вони проживають окремо тривалий час, внаслідок чого спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спорів про майно не мають. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка та її представник - адвокат Новицький Є.А., надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, де позов підтримують та наполягають на розірванні шлюбу, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 25, 36). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за місцем свого фактичного проживання про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи, що згідно вимог чинного законодавства є належним повідомленням. Від нього не надійшло станом на 05.10.2020 року заяви про відкладення розгляду справи та позивачка та її представник не заперечували щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 26.08.1986 року в виконкомі Микільської сільської ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 41) ( а. с.20 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, сварок та непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно - сімейних стосунків тривалий час, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спорів про поділ майна не мають. Надання сторонам строку для примирення є недоцільним, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачка 28.07.2020 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від зареєстрованого ними 19.06.2015 року шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та залишиться проживати із нею. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття аліменти у розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 17 ). А відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має, офіційно не працює та не є інвалідом. ( а. с. 18 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в судовому засіданні у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого 19.06.2015 року шлюбу(а.с.4) мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] ( а. с. 5 ), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні ( а. с. 2, 3 ). Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач не має, також не має утриманців, не є інвалідом. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства. Відповідач після пред`явлення позову позивачем визнав його у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивачка 28.07.2021 року звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 07.06.2013 року розпався через сварки на побутовому грунті та непорозуміння. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та проживають окремо тривалий час, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає і залишиться проживати з позивачкою. Майнового спору, спору про утримання і місця проживання дитини не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливе. Прохала розірвати між ними шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов не визнав, заперечував щодо розірвання шлюбу в зв`язку з збереженням шлюбу, але не прохав надати строк для примирення. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.2013 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції ( а. с. 4, 15 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків , не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Спору щодо утримання і місця проживання дитини, поділу майна не мають. Сім`я розпалась остаточно. Враховуючи, що сторони не заявили клопотань про надання їм строку на примирення, а тому до примирення не прагнуть, збереження сім`ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивачка 28.08.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належно, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належно, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність, та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.10.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, працює, тобто має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку (доходів) у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 28.08.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 28.08.2014 р. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивачка 28.08.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, на постійні сварки, неприйняття позицій іншого з подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 25.11.2011 року Бузькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 07, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивачки, відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2011 року. Їх шлюб зареєстровано Бузькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 07. Від спільного подружнього життя подружжя має і виховує сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Спільне майно подружжя вирішило за спільною згодою розділити в добровільному порядку. Згідно ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з позову, подружжя [PERSON] припинило шлюбні відносини через виниклі непорозуміння подружжя з різних питань сімейного життя, через постійні сварки, неприйняття позицій іншого з подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства, що явилось причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюб між ними існує формально, подружжя не проживає разом на протязі останнього року, оскільки відповідач з лютого 2014 року покинув дружину і сина, виїхавши на проживання до своєї матері в Київську область, їх сім`я остаточно розпалась і її не поновити. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 245,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка 28.08.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини усіх видів доходу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народились двоє дітей дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Тисменицького районного суду від 09.07.2010 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно. На даний час вказана сума аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей. Відповідач має постійне місце роботи, тому має змогу більше сплачувати коштів. Просила збільшити розмір аліментів, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі ? частини від заробітної плати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити та стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, у якому народились двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2010 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно. На даний час ця сума матеріального утримання є незначною і її не вистачає в повній мірі на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, приходить до переконання, що з відповідача, який офіційно працевлаштований, має постійний заробіток, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) останнього щомісячно. При цьому слід припинити стягнення за виконавчим листом № 2-1237/2010 Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2010 року, відкликавши вказаний виконавчий лист з Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано- Франківській області. З відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору в дохід державного бюджету, та в користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved