Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] у якому просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами 11 листопада 2003 року та зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 3511. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через різні характери. Сімейні відносини поступово почали погіршуватися після народження дитини, що призводило до постійних сварок, скандалів. Втратили почуття поваги і любові один до одного. Спроби зберегти сім'ю не дали результату. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Від шлюбних відносин мають дитину. Таким чином, між сторонами виник спір про право, а тому просить у відповідності до ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України задовольнити позовні вимоги повністю. У вступному слові сторона позивача в усній формі виклала зміст та підстави свої вимог, надали аналогічні пояснення щодо них. Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову. 07 березня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, яке неодноразово відкладалось з поважних причин. 18 липня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні сторона позивача підтримала позовні вимоги та просять їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча повідомлявся про дату час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи; він не повідомив про причини неявки та не подав відзив, а тому суд, враховуючи думку сторони позивача, яка не заперечує щодо вирішення справи, постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 11 листопада 2003 року сторони уклали шлюб у приміщенні міського відділу реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 3511. Ця обставина підтверджена оригіналом свідоцтвом про одруження від 11.11.2003 серії [NUMBER] /арк. спр. 3/. У зв'язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивачка звернулась в суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Разом із тим, суд установив, що сторони міцної сім'ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв'язку із чим такі фактично припинились. Встановлені судом обставини є дійсними причинами для спірного позову про розірвання шлюбу. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачкою у позові та підтверджених у суді, в останньої відсутні які-небудь почуття до відповідачки та збереження такого шлюбу суперечить її інтересам, суд прийшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, а позов задовольнити у повному обсязі. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України, враховуючи при цьому загальну норму, що міститься у статті 105, 110 цього Кодексу та на яку посилався позивачка у позові. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., який необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved