Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

позивачі та їх представник просять суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 19 450 гривень у рахунок повернення безпідставно набутих коштів, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 27400 гривень в рахунок повернення безпідставно набутих коштів, стягнути з [PERSON] та [PERSON] понесені ними судові витрати за надання правової допомоги по 500 гривень з кожної та судовий збір, посилаючись на те, що їхній брат та син - [PERSON] мав намір купити у відповідачів будинок, який розташований в [ADDRESS]. Даний будинок належить відповідачам в рівних долях, згідно договору купівлі - продажу від 01.04.2009 року. Між ними відбувся усний договір, що [PERSON] купляє в них вищевказаний будинок за 25000 доларів США, що на той час становило 200 000 гривень. На підтвердження цього, відповідачі написали власноруч розписки від 16.12.2010 року і передали їх [PERSON] Крім цього, відповідачка [PERSON] надала довіреність [PERSON] на продаж ? частини даного будинку, який належить їй. В свою чергу, його брат [PERSON] написав розписки від 16.12.2014 року, в яких зобов'язався купити у [PERSON] її ? частини спірного будинку та у [PERSON] її ? частини будинку. Оскільки в брата коштів не було, то він та їхня мати, щомісячно сплачували відповідачам конкретні суми коштів, які вони обумовили з [PERSON]. Факт передачі ними грошових коштів окремо кожній з відповідачів, стверджується розписками даними відповідачкою [PERSON] позивачці [PERSON] та квитанціями, згідно яких він перераховував відповідні кошти на рахунок [PERSON], яка в її розписці вказала свій рахунок на карточку «Приватбанка» № [NUMBER] Отже, ним, [PERSON], було сплачено на рахунок відповідачки [PERSON] грошові кошти в сумі 27 400 грн., а нею, [PERSON], було сплачено і вланосноруч отримано [PERSON] грошові кошти в сумі 19 450 гривень . В подальшому договір купівлі-продажу між [PERSON] та відповідачами [PERSON] і [PERSON] укладено не було і брат будинок звільнив у 2013 році. Вони запропонували відповідачам по справі, в добровільному порядку повернути безпідставно отримані від них грошові кошти, але вони категорично від цього відмовилися, а тому вони вимушені звернутися до суду з даною заявою. Вони вважають, що відповідачі безпідставно отримали від них вищевказані грошові кошти та ними користувалися. Між ними та відповідачами ніяких договірних зобов'язань не було та між ними відсутні будь-які правовідносини, отже відповідачі отримали безпідставно кошти, які зобов'язані їм повернути. У відповідності до статті 1212 ЦК України: 1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: · повернення виконаного за недійсним правочином; · витребування майна власником із чужого незаконного володіння; · повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; · відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже дана стаття ЦК України визначає поняття безпідставного набуття, збереження майна / безпідставного збагачення / і встановлює умови його виникнення. З цього вбачається, що зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: має мати місце набуття або збереження майна; щоб набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи; щоб були відсутні правові підстави для набуття або збереження майна /відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України/. Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастанна певної події. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи / потерпілого / без достатньої правової підстави. Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі . Стаття 177 ЦК України Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Враховуючи вищевикладене, вони вважають, що їхні вимоги є обгрунтованими і підлягають до повного задоволення, оскільки відповідачі без будь-якої правової підстави збагатилися за їхній рахунок, жодних підстав передбачених законом, іншими правовими актами чи правочинами у них не було. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивачів не визнали та просять суд у їх задоволенні відмовити, оскільки будь - яких підстав для задоволення їхніх вимог відсутні. Суд, вислухавши сторони, свідка та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] була усна домовленість про купівля - продаж житлового будинку [ADDRESS], який належить відповідачам по ? його частині на підставі договору купівлі - продажу від 01.04.2009 року. Окрім того, відповідач [PERSON] надала [PERSON] довіреність, згідно якого відповідач [PERSON] надавала останньому продати на умовах та за ціною на його розсуд належну їй ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Також, відповідачі [PERSON] та [PERSON] дали [PERSON] розписки, згідно яких вони продають належні їм по ? частині житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] Проте, ні розписки, ні довіреність не є договором купівлі - продажу у відповідності до ст. 655 ЦК України (не має характеру угоди) та не посвідчує виникнення права власності. Між [PERSON] та позивачами [PERSON] та [PERSON] була усна домовленість про те, що позивачі будуть вносити кошти відповідачам за купівлю --- продаж житлового будинку [ADDRESS]. Позивач [PERSON] перерахував відповідачу [PERSON] на рахунок, який нею був вказаний у розписці 27 400 грн. Позивач [PERSON] давала кошти відповідачу [PERSON], про що нею особисто ставився підпис під кожною отриманою сумою. Свідок [PERSON] пояснив, що він мав намір купити житловий будинок [ADDRESS], який належить по ? його частині [PERSON] та [PERSON] Оскільки коштів у нього не було, то його брат та мати вносити кошти відповідачам за житловий будинок. Оскільки, земельна ділянка у відповідачів не була приватизована, то вони не змогли оформити договір купівлі - продаж житлового будинку. Однак, між [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] не було укладено Договору купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] який є нерухомим майном у письмовій формі, що підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а отже безпідставно було набуто відповідачами грошові кошти у розмірі 46 860 грн. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді коли підстава на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак грошові кошти відповідачам передано в рахунок наміру в майбутньому укласти в належній формі договір купівлі-продажу нерухомого майна. Розписки не створює для сторін обов'язків, які випливають з купівлі-продажу нерухомого майна. Сторони тільки висловили намір укласти договір в письмовому вигляді, а тому в них не виникає прав та обов'язків щодо нерухомого майна згідно вимог ст.ст. 11, 509 та 526 ЦК України. Відповідачі отримали від позивачів грошові кошти у сумі 46 860 грн. Таким чином встановлено, що вказані кошти отримано відповідачами без достатньої правової підстави, а тому вимога про їх повернення на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України підлягає задоволенню. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивачів, яке підлягає захистові шляхом стягнення грошових коштів з відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]. понесені судові витрати, що підтверджені квитанцією про його сплату, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 194 грн. 50 коп. та з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені судові витрати, що підтверджені квитанцією про його сплату, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 274 грн. 00 коп. Стосовно витрат на правову допомогу, то відповідно до ст.. 84 ЦК України - це витрати сторони, що вона понесла у зв'язку із оплатою допомоги адвоката. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю сторін. На підтвердження цієї обставини суду слід надати договір про надання правової допомоги та документ, що свідчить про оплату гонорару. Це можуть бути квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. У постанові від 01 жовтня 2002 року у справі № 30/63 Верховний Суд України звертає увагу на те, що судові витрати за участю адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Стосовно представництва в судових засіданнях, то відповідно до п. 2 ст. 84 ЦПК України розмір такої компенсації з урахуванням справи визначається судом. Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про адвокатуру» ця оплата здійснюється на підставі угоди між громадянином та адвокатом. Відповідно до Закону України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачені такі граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу - якщо компенсації сплачуються іншою стороною - не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 01.01.2014 року по 24.07.2014 року установлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1218 грн. 00 коп. і проведено три судових засідань за 1 год. 05 хв. і становить 527 грн. 58 коп. Оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд стягнути з позивачів [PERSON] та [PERSON] за представництва в судових засіданнях в сумі 1000 грн., а зроблений судом розрахунок становить 1055 грн. 16 коп., тому суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 500 грн. 00 коп. витрат за представництво інтересів у суді та з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 500 грн. 00 коп. витрат за представництво інтересів у суді. На підставі викладеного та

Outcome: approved