Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка [PERSON] посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] 16 вересня 2006 року зареєстрували шлюб в Ісаївській сільській раді Миколаївського району Одеської області, актовий запис №6. Від шлюб мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають та знаходяться на утриманні позивачки. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Крім того позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на кожну дитину, починаючи стягнення із дня подання заяви і до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , в подальшому стягувати на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив (а.с.17,21). На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивачка - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідач - [PERSON] 16 вересня 2006 року зареєстрували шлюб в Ісаївській сільській раді Миколаївського району Одеської області, актовий запис №6 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають та знаходяться на утриманні позивачки (а.с.8,9). Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Відповідач нехтує сімейними цінностями. Шлюбні відносини фактично припиненні, позивачка вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе, тому була вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 Сімейного Кодексу України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року встановлено для дітей віком від 6 років до 18 років 2027 гривень. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки [PERSON] залишити без змін, тобто «[PERSON]». Згідно вимогам ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп.

Outcome: approved