Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ісаївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку успадкування за законом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла до суду заява, в якій вона наполягає на своїх позовних вимогах і просить справу розглянути в її відсутність (а.с.25). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла до суду заява, в якій він просить справу розглянути в його відсутність і що проти позову не заперечує (а.с.26). Вивчивши матеріали справи суд вважає , що заявлені вимоги підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.ст. 1216 -1223, 1225, 1261,1266, 1268 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабка позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 25 листопада 2013 року, актовий запис №301 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,7000 гектара, яка знаходиться на території Ісаївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, ділянка [NUMBER], масив №58, кадастровий №5123581800:01:002:0319 про що свідчить Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.6-7) та довідкою відділу Держземагентства у Миколаївському районі Одеської області (а.с.20). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкодавцями на зазначену спадщину за законом , як спадкоємці першої черги є діти померлої: дочка [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON], які відмовились від своєї частки в спадщині на користь позивачки, що підтверджується їхніми заявами до нотаріальної контори (а.с.16,17,18,19). У відповідності до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Та обставина, що позивачка є внучкою померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 листопада 1976 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 3 серпня 1993 року та паспортом позивачки серії [NUMBER] (а.с.12,13,21). У відповідності зі ст.1268 ЦК України позивачка від спадщини не відмовилась і фактично прийняла спадщину. Після смерті бабки [PERSON] позивачка зберігає правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Зважаючи на вказані обставини, позивачка вимушена звернутися до суду з метою захисту свого права на спадщину, яка відкрилася після смерті бабки - [PERSON], померлої [INFO]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному об'ємі. На підставі наведеного та

Outcome: approved