Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON], третя особа [PERSON]В,\~ про стягнення безпідставно набутих коштів, мотивуючи тим, що на підставі виконавчого напису\~ № 1-1373, вчиненого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори 03.04.2009 р., вона у липні 2016 року сплатила на користь Жилко\\ [PERSON] грошові кошти в сумі 73 940 грн за договором позики, укладеним 16.07.2008 р.\~ її сином [PERSON] та\~ матір»ю [PERSON] з Жилко\\ [PERSON] Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2017 року у справі 357/2769/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.12.2017 року, визнано недійсним договір позики, укладений 16.07.2008 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в частині позичальника [PERSON]\~ Позивачка\~ просила суд стягнути з відповідачки\~ безпідставно набуті кошти за недійсним правочином\~ в сумі 73 940,00 грн,\~ 7 494 грн\~ збитків , пов»язаних зі сплатою\~ виконавчого збору\~ та витрат на проведення виконавчих дій,\~ 814,34 грн судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] зазначив, що позивачка була обізнана про те, що позика у розмірі 73 940,00 грн. була отримана її сином [PERSON] від Жилко\\ [PERSON] , позичені кошти він не повернув,\~ стягнення заборгованості проводилось на підставі виконавчого напису №1-3699 , вчиненого\~ 03.04.2009 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON], який не визнавався таким, що не підлягає виконанню, а тому є дійсним, крім того,\~ чинним законодавством не забороняється погашення боргу третьою особою, просив відмовити [PERSON] у позові. Зясувавши правову позицію сторін, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 липня 2008 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено договір позики, за яким\~\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON] позичили у\~ [PERSON] \\ після реєстрації шлюбу [PERSON] грошові кошти в сумі\~ 73 940 грн на строк до 16 серпня 2008 року. Виконання договору позики було забезпечено іпотекою. 03 квітня 2009 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON]. вчинено виконавчий напис № 1-1373 про стягнення\~ з [PERSON], [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь [PERSON] \\ [PERSON] несплачених в строк за договором позики грошових коштів в сумі 73 940,00 грн. 20 лютого 2014 року старшим державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ [PERSON] відкрито ВП №42203689 з примусового виконання виконавчого напису №1-3699. [PERSON] набула процесуального статусу боржника у вказаному виконавчому провадженні. Згідно квитанції № 0.0.582631321.1 від 14.07.2016 року [PERSON] перерахувала на рахунок Білоцерківського МВ ДВС 73 940,00 грн,\~ чим виконала вимогу за виконавчим написом. Іншими квитанціями від тієї ж дати [PERSON] сплатила виконавчий збір у розмірі 7394,00 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 100,00 грн. 15 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Білоцерківського МВ БВС Білоцерківського МРУЮ [PERSON] винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним виконанням виконавчого документа. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2017 року у справі №357/2769/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2017 року, визнано недійсним договір позики, укладений 16.07.2008 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в частині позичальника [PERSON] з підстав відсутності її підпису у вказаному договорі. Посилаючись на те, що відповідач набула спірну суму коштів без достатньої правової підстави, позивачка просила задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Правова позиція сторони відповідача зводиться до того, що виконавчий напис в процесі виконання якого було погашено суму заборгованості,\~ не був визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому правові підстави для задоволення позову відсутні. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно частин 1, 2 статті 216 ЦК України\~ недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв»язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою. Відповідно до ч.1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Так, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 73 940 грн за недійсним правочином, а тому\~ ці кошти підлягають поверненню в силу вимог ст.ст.216, 1212 ЦК України. Доводи представника відповідача [PERSON] стосовно того, що стягнення проведено на підставі виконавчого напису нотаріуса, який є дійсним і позивачкою не оскаржувався,\~ не заслуговують на увагу, оскільки виконавчий напис є лише виконавчим документом, а підставою стягнення був саме договір позики, який щодо зобов»язань [PERSON] перед [PERSON] визнано недійсним. Суд також вважає обгрунтованими вимоги позивачки\~ про стягнення з відповідачки коштів в сумі 7 494 грн\~ ,\~ понесених нею на оплату виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій ,\~ які є збитками позивачки\~ в розумінні ч.2 ст.216 ЦК України. За ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved