Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачка 30.11.2020 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідачі не мешкають у зазначеній квартирі з 2017 року. В обґрунтування позову послалась на те, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору міни житла, посвідченого нотаріально 19 серпня 2003 року. Відповідачі зареєстровані у квартирі, однак починаючи з 11 червня 2017 не проживають, що перешкоджає їй належним чином та в повному обсязі здійснювати право власності щодо нерухомого майна. 21.12.2020, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд на 02.03.2021. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій до суду позовній заяві, позивачка просила розглянути справу у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі ( а.с.23). Представник третьої особи виконавчий комітет Попаснянської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, проти заявлених вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору міни від 19 січня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №893 від 19.03.2003 (а.с.4). З копії будинкової книги вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до цього часу зареєстровані у вказаній вище квартирі (а.с.7-9). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради Береславським А.Г. від 25.11.2020, у вказаній квартирі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають з 11 червня 2017 року (а.с.10). За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Реєстрація відповідачів порушує права власника житла, оскільки має негативні для нього певні юридичні наслідки. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачами слід прийняти. На підставі викладеного та ст. 71-72 ЖК України, ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved