Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 12.08.2013 р. звернулася до суду із вимогами до відповідачів, які протягом розгляду справи скорегувала, просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй квартирою [ADDRESS] шляхом вселення її у квартиру, виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] із квартири без надання іншого житлового приміщення. Свої вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує тим, що 9.12.2009 р. між її колишнім чоловіком [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу [ADDRESS], 4.04.2013 р. було винесено рішення за її позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та їй було виділено у власність зазначену квартиру, після набрання рішення законної сили прийшла до квартири, але потрапити туди не могла, оскільки у квартирі проживає [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити, посилаючись на безпідставність її вимог. В судове засідання третя особа: комунальне підприємство «Хрещатик» не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку. З наданого суду договору купівлі-продажу квартири серії ВМК №511485, 9.12.2009 р. за реєстровим №7111 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] (продавець) продала, а [PERSON] (покупець) купив (прийняв у власність) [ADDRESS]. Встановлено, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя; рішенням Апеляційного суду м. Києва, яке набрало законної сили, поділено майно, набуте [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу таким чином, що у власність позивачки [PERSON] виділено, у тому числі, [ADDRESS]. Суд, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, враховуючи, що своїми діями відповідачі порушують права позивачки [PERSON], за захистом яких вона звернулася до суду, при цьому вона як власник має право користуватися своєю власністю, тому є підстави для задоволення вимог [PERSON] та усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власність шляхом вселення позивачку у зазначену квартиру. Щодо інших вимог позову, то позивачка [PERSON], звертаючись до суду із вимогами про виселення відповідачів із [ADDRESS], свої вимоги обґрунтовує ст.317 ЦК України, згідно якої власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, ст.150 ЖК УРСР, згідно якої громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються і розпоряджаються цією власністю на свій розсуд і мають право продавати, дарувати, заповідати, здавати, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. При цьому згідно ст.109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Інститут виселення особи з житлового приміщення передбачений ст.ст.109-117 ЖК УРСР. Разом з тим у вказаних нормах законодавства не передбачений порядок виселення, який може бути застосований до відповідачів за умови, що вони вселися у спірну квартиру на законних підставах. Суд, враховуючи викладене, знаходиться позовні вимоги [PERSON] в цій частині необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України на користь позивачки з відповідачів слід присудити понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 114,71 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial