Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовами до публічного акціонерного товариства «Полтавакондитер» про стягнення доплати за почесне звання «Заслужений працівник промисловості України», середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, посилаючись на те, що після виходу на пенсію вони довідались про те, що в період їхньої роботи на підприємстві в галузі харчової та переробної промисловості, до якої відноситься і ПАТ «Полтавакондитер», діяли Галузеві угоди, на підставі яких їм повинна була виплачуватися доплата за почесне звання «Заслужений працівник промисловості України» в розмірі 20% від посадового окладу. [PERSON] просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтавакондитер» на її користь доплату за звання «Заслужений працівник промисловості України» в сумі 53 174 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.11.2012 р. по 31.03.2014 р в сумі 87 312 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5 000 грн.. [PERSON] просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтавакондитер» на її користь доплату за звання «Заслужений працівник промисловості України» в сумі 30399 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2009 р. по 31.03.2014 р в сумі 183201,92 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5 000 грн.. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, представник відповідача позовні вимоги не визнала, надавши заперечення на позовну заяву, посилаючись на те, що ЗАТ «Укркондитер» при укладенні галузевих угод не може бути організацією роботодавців або об'єднанням організацій роботодавців в розумінні положень ЗУ «Про організації роботодавців», а тому не було повноважним представником від кондитерської галузі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 16 вересня 1966 року по 01 листопада 2012 року [PERSON], а в період з 17 серпня по 02 листопада 2009 року [PERSON] працювали на різних посадах у Публічному акціонерному товаристві «Полтавакондитер», що розташоване за адресою: [ADDRESS]. 22 вересня 1997 року [PERSON] була призначена начальником борошняного цеху. З 14 червня 2002 року [PERSON] була переведена па посаду заступника директора по борошняному виробництву ПАТ «Полтавакондитер». 27 грудня 2002 року [PERSON] була переведена на посаду директора по виробництву ПАТ «Полтавакондитер». 19 жовтня 2002 року [PERSON], а 30 листопада 2009 року [PERSON] Указом Президента України Л.Кучми були присвоєні почесні звання «Заслужений працівник промисловості України», що підтверджується посвідченням [NUMBER] та [NUMBER]. 02 листопада 2009 року [PERSON] була звільнена з роботи у зв»язку з виходом на пенсію. 01 листопада 2012 року [PERSON] була звільнена з роботи за угодою сторін. Згідно листів Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави від 07.07.14 року номер 8869/09-11 [PERSON] згідно її заяви від 28.05.2003 року та посвідчення номер 3540 від 19.10.2002 року про присвоєння почесного звання «Заслужений працівник промисловості України» отримує 237,25 грн. надбавки за особливі заслуги перед Україною. Згідно листа Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави від 03.07.2014 року № 7005/08 [PERSON] отримує надбавку в розмірі 237,25 грн. з 21.06.2006 року згідно рішення Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Полтавській обласній державній адміністрації від 01.08. 2006 року (протокол номер 243). Відповідно до листів Міністерство аграрної політики та продовольства України від 01.06.2013 р. № 37-32-2-15/10744 та від 13.11.2013 року № 37-25-2-15/2379 між Державним департаментом продовольства Міністерства аграрної політики України, галузевими об'єднаннями підприємств харчової і переробної промисловості та ЦК профспілки працівників агропромислового комплексу України на 2001-2002 роки та у 2003 році були укладені Галузеві Угоди, відповідно до яких були затверджені переліки, розміри доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів працівників об'єднань, підприємств і організацій. Зазначеним переліком було передбачено доплату за почесне звання України «Заслужений» у розмірі 20 відсотків посадового окладу. Статтею 15 ЗУ «Про оплату праці» статтею 97 КЗпП України встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних виплат встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими угодами. Згідно з статтею 3 ЗУ «Про колективні договори і угоди» сторонами угоди на галузевому рівні є власники, об'єднання власників або уповноважені ними органи і профспілки чи об'єднання профспілок або інших представницьких організацій, які мають відповідні повноваження, достатні для ведення переговорів, укладення угоди та реалізації її норм на більшості підприємств, що входять у сферу їх дії. Статтями 9, 5 ЗУ «Про колективні договори і угоди» встановлено, що положення генеральної галузевої, регіональної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторони, які їх уклали. Позовні вимоги ґрунтуються на твердженні, що при підписанні галузевих угод ЗAT «Укркондитер» діяло від імені всіх підприємств кондитерської галузі, тобто виступало в якості організації роботодавців цієї галузі (було репрезентативним органом). Наразі слід зазначити, що згідно з статтею 1 ЗУ «Про організації роботодавців» (з редакції, яка діяла в період з 2001 по 2012 роки) організація роботодавців - це неприбуткова організація, яка об'єднує роботодавців на засадах добровільності та рівноправності з метою представництва і захисту прав та інтересів організацій роботодавців та їх об'єднань. Так, згідно з статтею 6 цього закону організації роботодавців та їх об'єднання створюються на основі добровільності вступу та свободи виходу. ЗАТ «Укркондитер» за своєю організаційно-правовою формою належить до акціонерних товариств. За змістом ст. ст. 3, 14 ЗУ «Про акціонерні товариства» останні - це господарські товариства, статутний капітал яких поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Статут акціонерного товариства повинен містити крім іншого, питання порядку розподілу дивідендів (прибутку). Крім того, згідно з статтею 157 ГК України до неприбуткових можуть бути віднесені, зокрема: спілки, асоціації, об'єднання юридичних осіб, створених для представлення інтересів засновників (членів, учасників), що утримуються лише за рахунок внесків таких засновників (членів, учасників) та не провадять господарську діяльність, за винятком отримання пасивних доходів, організації роботодавців та їх об'єднання, утворені в порядку, визначеному законом. Натомість, ЗАТ «Укркондитер» є акціонерним товариством, акції якого мають приносити прибутки, що підлягають оподаткуванню, товариство провадить господарську діяльність з метою отримання прибутку та існує за рахунок такого прибутку, а не членських внесків (наприклад, за даними сайту «smida.gov.ua», на якому розміщується Регулярна інформація щодо діяльності господарських товариств, зазначено, що у 2003 році ЗАТ «Укркондитер» мало чистий дохід від реалізації товарів, робіт,послуг в сумі 439,5 тис. грн.). Щодо виду діяльності ЗАТ «Укркондитер» за КВЕД-2005 (91.12.0 - діяльність професійних організацій), то воно може представляти інтереси будь-яких осіб, за винятком роботодавців (або організацій роботодавців), оскільки це буде суперечити нормам ЗУ «Про організації роботодавців). Отже, ЗАТ «Укркондитер» при укладенні галузевих угод не може бути організацією роботодавців або об'єднанням організацій роботодавців в розумінні положень ЗУ «Про організації роботодавців». Крім того, відповідно до статей 10,11 цього закону статут організації роботодавців повинен містити порядок набуття повноважень від роботодавців, які входять до складу організації (об'єднання), стосовно встановлення конкретних соціальних норм в угодах, які в подальшому будуть обов'язковими для виконання самими роботодавцями. Отже, якщо суб'єкт господарювання є членом організації роботодавців, то порядок набуття повноважень від цього суб'єкта під час укладання угоди повинен визначатися статутом відповідної організації роботодавців. Твердження позивачів стосовно того, що ЗАТ «Укркондитер» було повноважним представником від кондитерської галузі (в т.ч. від ВАТ «Полтавакондитер») на підписання галузевих угод, є безпідставним і таким, що не підтверджується належними доказами, оскільки за загальним трактуванням представництво - є правовідношення, в якому одна сторона (представник) має право вчинити правочин від імені другої сторони, які вона представляє. Колективні (в т.ч. галузеві) угоди за своїми юридичними ознаками є правочинами, тобто, це - дії сторін, спрямовані на набуття або зміну взаємних прав та обов'язків (тільки в галузі виробничих, трудових і соціально-економічних відносин). Очевидно, що в даних правовідносинах представництво виникає також на підставі договору, закону або акта відповідного правомочного органу. Навіть зі змісту положень статті 9 ЗУ «Про колективні договори і угоди» випливає, що стороною галузевої угоди від роботодавців є власники, об'єднання власників або уповноважені ними органи, які мають повноваження, достатні для укладання такої угоди. ВАТ «Полтавакондитер» не входило до складу ЗАТ «Укркондитер», не було його членом, членських внесків не сплачувало, договірних відносин з останнім не мало, згоди на представництво своїх інтересів як роботодавця при підписанні галузевих угод не надавало, будь-якої переписки або спілкування в інший спосіб з ЗАТ «Укркондитер» щодо укладання таких угод не вело. ВАТ «Полтавакондитер» офіційно не отримувало жодного примірника галузевих угод для використання при укладанні колективних угод на своєму підприємстві (робочі тексти галузевих угод отримувались в інші способи через інтернет або від інших підприємств). Той факт, що ЗАТ «Укркондитер» погоджувало рецептуру продукції підприємств кондитерської галузі не може розглядатися як доказ достатніх у нього повноважень на представництво інтересів роботодавців при укладанні галузевих угод. Таким чином, на суб'єктів господарювання, які при підписанні галузевих угод не були представлені зі сторони роботодавця і профспілки або на тих, хто при підписанні був представлений лише однією стороною, угоди поширюватися не можуть. Відповідно, ВАТ «Полтавакондитер» не перебував у сфері дії ЗАТ «Укркондитер», як організації роботодавців при підписання галузевих угод. Викладене підтверджується и листом Територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області від 31.01.2013 року, якою проводилася перевірка дотримання вимог діючого законодавства щодо оплати праці позивачів. Перевіркою встановлено, що положення галузевих угод, на які посилалися заявника, носили для ПАТ «Полтавакондитер» рекомендаційний характер, оскільки згідно зі ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» підприємство не є суб»єктом, що перебуває у сфері дії сторін, що підписали угоди (т.1 а.с. 15). Відходячи з викладеного, для ПАТ (ВАТ) «Полтавакондитер» норми галузевих угод, про які йдеться у позовах [PERSON] та [PERSON], мають лише рекомендаційний характер, застосування яких здійснюється на підставі відповідних наказів власника або уповноваженої нею особи. Разом з тим, законодавство не забороняє підприємствам різних форм власності під час укладання свого колективного договору керуватися нормами галузевих угод, якщо підприємство належить за характером виробництва до даної галузі. Саме застосування товариством норм галузевої угоди в якості рекомендаційних підтверджується останнім абзацом Положення про оплату праці працівників на ВАТ «Полтавакондитер», де зазначено, що доплати надбавки, що стимулюють підвищення продуктивності праці, встановлюються на підприємстві згідно наказів по підприємству з узгодженням з профспілковим комітетом. При цьому в пункті 1.6 колективного договору ПАТ «Полтавакондитер на 2001-2005 роки наводиться перелік вказаних доплат та надбавок, наприклад: «Встановити доплату працюючим за суміщення професій, розширення зон обслуговування, збільшення обсягу виконуваних робіт, згідно наказів та розпоряджень по підприємству». Крім того, за змістом статті 2 ЗУ «Про оплату праці» структуру заробітної плати складає основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До основної заробітної плати зокрема, належать: винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. З аналізу змісту пункту 3.4.1.1 Положення про оплату праці (колективний договір на 2005-2008 роки) випливає, що галузевою угодою підприємство керується лише в частині визначення розмірів основної заробітної плати, а у пункті 3.4.2 перелічуються додаткові види оплати праці без посилання на галузеву угоду. Викладене також свідчить про те, що галузева угода використовується товариством в якості орієнтира для показників колективного договору. Той факт, що у текстах колективних угод (на 2001-2005, 2005-2008 роки) є посилання на те, що при їх укладанні сторони керуються певним переліком нормативних актів та в тому числі галузевими угодами, пояснюється загальними вимогами законодавства у питаннях укладання колективних договорів, а також щодо оплати праці (обов'язковість положень галузевих і регіональних угод). Оскільки при встановленні на підприємстві основної заробітної плати (тарифних сіток, ставок, відрядних розцінок, посадових окладів) застосовувались норми галузевих угод як орієнтовні показники, тому і у відповідних колективних угодах є посилання на дані галузеві угоди (так, статтею 15 ЗУ «Про оплату праці», статтею 97 КЗпП України встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних виплат встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими угодами). В обґрунтування того, що галузеві угоди підписані ЗАТ «Укркондитер» мали для відповідача рекомендаційний характер, слід також зазначити, що у відповідності до статті 15 ЗУ «Про колективні договори і угоди» контроль за виконанням колективного договору, угоди здійснюється безпосередньо сторонами, що їх уклали. Тобто, в разі, якщо галузеві угоди мали для выдповыдача обов'язкове значення, первісна профспілкова організація як сторона колективного договору при здійсненні перевірки мала б привернути увагу адміністрації на невиконання зобов'язання здійснювати доплату за почесне звання, тим більше, що за невиконання умов колективного договору винна сторона притягується до відповідальності згідно з статтею 18 цього закону. Натомість, в ході регулярних перевірок виконання колективного договору первинною профспілковою організацією даних недоліків виявлено не було, відповідних подань до адміністрації не вносилося. Отже, з огляду на те, що галузеві угоди носили рекомендаційний характер для выдповыдача підприємства, посилання позивачів на положення законодавства щодо неможливості в односторонньому порядку приймати акти, які погіршують умови оплати праці, не повинні братися до уваги. Згідно з розділами 1, 3 Статуту Асоціації Укркондпром» остання є неприбутковою організацією, що створена за рішенням засновників, як договірне об'єднання підприємств, що займаються виробництвом та реалізацією кондитерських виробів, кави, харчоконцентратної та крохмалепатокової продукції та діє як договірне об'єднання підприємств-учасників. Предметом діяльності Асоціації є також представництво та захист інтересів Учасників Асоціації в органах державної влади, в інших організація як в Україні, так і за кордоном. Згідно з листами від 30.01.2013 року № 27/2-28, від 14.05.2013 року № 27/2-188, що є у матеріалах цивільної справи, Асоціація «Укркондпром» є повноважним представником кондитерської галузі України. При цьому, ПАТ «Полтавакондитер» є членом цієї організації, регулярно сплачує членські внески, інтереси підприємства представляються через цю організацію. Тобто, в наявності всі основні ознаки того, що Асоціація «Укркондпром» є репрезентативною організацію роботодавців у кондитерській галузі. З огляду на вище викладене, слід звернути увагу на положення статті 16 ЗУ «Про організації роботодавців», в редакції, що діяла на той момент, а саме: організації роботодавців та їх об'єднання повинні брати участь у веденні колективних переговорів з розроблення та укладення угод на відповідному рівні. Якщо на одному рівні діють декілька репрезентативних організацій роботодавців та їх об'єднань, для ведення колективних переговорів і укладання угод вони повинні утворити спільний представницький орган, який буде діяти від їх іменні. Зважаючи на те, що Асоціація Укркондпром» була утворена у 2009 році, тобто в період, коли діяло ЗАТ «Укркондитер», яке самостійно укладало галузеві угоди, будь-яких домовленостей стосовно представництва кондитерської галузі у колективних переговорах між цими особами не було. Стосовно питання стягнення середнього заробітку в порядку ст.117 КЗпП України по день фактичного розрахунку суд зазначає наступне. Згідно зі ст.116 КЗпП України позивачам на день звільнення був наданий письмовий розрахунок належних до виплати коштів, проте позивачі не висловили свою незгоду щодо вказаних сум, не подали письмових вимог про донарахування та виплати доплат за почесне звання. Враховуючи, що відповідачем не порушувалися законні трудові права позивачів, то відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди, передбаченої ст. 237-1 КЗпП України. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed