Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів зарплати (прибутку) відповідача, щомісяця, строком до 20.09.2017 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх доходів, оскільки має намір навчатися та сплачувати за навчання. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому 05 квітня 2014 року шлюбі ( а.с.2), від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3), який мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає, чим ставить позивачку у скрутний матеріальний стан. Позивачка знаходиться в даний час у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON] до 3-річного віку. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з правилами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до статті 182 СК України, ураховуючи матеріальне положення платника аліментів, робить висновок про те, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання позивача. Факт того, що відповідач навчається і йому потрібно сплачувати за навчання, через, що він не може сплачувати аліменти у розмірі більше ніж 1/8 доходу, останнім не доведено і не є підставою у відмові в позові. Щодо проживання відповідача з бабусею позивачем не обгрунтовано, яким чином цей факт впливає на розмір аліментів. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 20.09.2017 року, у розмірі 1/6 частини з усіх видів зарплати (прибутку) відповідача, щомісяця, строком до 03.02.2019 року, починаючи стягнення з 06 червня 2016 року (моменту подання позовної заяви). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial