Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS] , у якій крім них зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та які в зазначеній квартирі не проживають вже більше року, змінили місце проживання, однак знятися з реєстрації не бажають. Ухвалою судді від 19 серпня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року зупинено провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, тобто до набрання законної сили судового рішення. Ухвалою судді від 23 березня 2021 року поновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в ньому. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі, які належним чином повідомлені про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України та відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про їх виклик до суду, та поверненням зворотних повідомлень за закінченням терміну зберігання, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради позов визнала частково, тобто заперечувала проти визнання малолітньої дитини такою, що втратила право на житло. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Так, в судовому засіданні було встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Фастівською міською радою народних депутатів 24 жовтня 1996 року,квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.21). Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є рідними між собою та дітьми [PERSON] і [PERSON] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с.15, 22). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.16). [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] , даний факт підтверджено копіями свідоцтв про смерть (а.с.17-18). Тому, відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.03.2021 посвідчених державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Київської області Бойко О.О., зареєстрованих в реєстрі за №180 та №181, позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.122-125). Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В належній позивачам квартирі зареєстровані відповідачі: [PERSON] , яка є колишньою дружиною позивача [PERSON] , шлюб між ними розірвано 25.05.2020, а.с.24, її донька від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] та її онука [PERSON] , [INFO] . Що підтверджено будинковою книгою на квартиру [ADDRESS] (а.с.27-33). Згідно Актів про не проживання особи від 03.09.2019, від 10.01.2020, від 12.05.2020, в квартирі [ADDRESS] , гр. [PERSON] не проживає з серпня 2017 року, гр. [PERSON] та [PERSON] , [INFO] не проживають з червня 2019 року (а.с.34-39). Позивачі вважають, що факт реєстрації відповідачів, у належній їм квартирі порушують їх права, як власників, оскільки вони змушені сплачувати рахунки відповідачів за надані комунальні послуги та не мають змоги оформити субсидію. Також, враховуючи ту обставину, що відповідачі за місцем реєстрації тривалий час не проживають, позивач вважає їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Даний факт, також, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які являються сусідами позивача [PERSON] та яким відомі дані обставини справи. За змістом частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідачі вселились у спірну квартиру в якості члена сім`ї (дружина, донька та онука власника квартири - позивача [PERSON] ) і набули право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Якщо відповідачі спільним побутом із позивачем не пов`язані, їх право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). Право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Суди встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] тривалий час не проживають разом з [PERSON] , тобто вони перестали бути членами сім`ї позивача [PERSON] . Отже, право [PERSON] , [PERSON] та її малолітньої доньки [PERSON] на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є дії (бездіяльність) відповідача, не пов`язані з позбавленням володіння, якими порушується право власності власника житла. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідачі відсутні за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , їх реєстрація за вказаною адресою носить формальний характер, та порушує права власника [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають тривалий час, житловою площею квартири не користуються, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання квартири не сплачують, а тому правових підстав для подальшої їх реєстрації у квартирі позивачів немає, внаслідок чого відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування вищевказаною квартирою.

Outcome: approved