Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтовували тим, що 10.03.2018 в м. Путивль Сумської області померла їхня мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. До спадкового майна входить в тому числі й житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Красноярській, 24 в м. Путивль Сумської області, який померла прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не оформила за життя, після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 14.04.2000 в с. Скуносове Путивльського району Сумської області. Будучи спадкоємцем за заповітом від 17.03.2017 (позивач [PERSON]Г.) та спадкоємцем за законом має право на обовязкову частку у спадщині (позивач [PERSON]Г.), позивачі прийняли спадщину шляхом спільного проживання з померлою на момент смерті та подачі відповідної заяви приватному нотаріусу (спадкова справа № 27/2018 від 28.03.2018), однак не можуть оформити свої спадкові права на будинок в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на це майно. Посилаючись на зазначене, просили визнати за ними право власності на відповідні частки (за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на 3/4 частки, за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом на 1/4 частку) житлового будинку, загальною площею 53,8 кв.м, житловою площею 23,7 кв.м, з надвірними будівлями (спорудами), розташовані по вул. Красноярській, 24 в м. Путивль Сумської області, поклавши на них всі судові витрати по справі. У підготовче засідання позивачі не з'явилися, надали суду письмові заяви, в яких справу просила слухати за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 27.11.2018 з Сумського обласного нотаріального архіву було витребувано копію договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно від 20.01.1962, посвідченого 22.03.1962 нотаріусом Путивльської нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 526. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Матеріалами справи підтверджено те, що 10.03.2018 в м. Путивль Сумської області померла [PERSON], мати позивачів, після смерті якої відкрилася спадщина. До спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Красноярській, 24 в м. Путивль Сумської області, який належав померлому чоловіку [PERSON] [PERSON], який помер 14.04.2000 в с. Скуносове Путивльського району Сумської області, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно від 20.01.1962, посвідченого 22.03.1962 нотаріусом Путивльської нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 526. [PERSON] прийняла, але не оформила за життя, спадщину після смерті чоловіка шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлого, що встановлено рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 01.06.2018 та в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. 17.03.2017 [PERSON] було складено заповіт, який є чинним, посвідчений 17.03.2017 приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON], яким померла все належне їй майно заповідала [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання з померлою матірю на момент смерті. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, в силу ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині, оскільки є пенсіонером за віком. Прийняла спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до приватного нотаріуса. Разом з тим, позивачам в оформленні спадкових прав на зазначений житловий будинок було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на це майно, що видно з листів нотаріуса від 18.09.2018 та 24.09.2018. У той же час, з копії договору про надання\~в безстрокове\~користування земельної\~ділянки для\~будівництва індивідуального\~житлового будинку\~ на\~праві приватної\~власності з\~числом кімнат\~від однієї\~до п'яти\~включно від\~20.01.1962,\~посвідченого 22.03.1962\~нотаріусом Путивльської\~нотаріальної контори,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 526,вбачається, що [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку по вул. Красноярській, 35 а (новий номер 24). Крім того, убачається з технічного паспорту від 10.04.2018 та підтверджено даними Путивльського БТІтаП те, що згаданий будинок садибного (індивідуального) типу, загальною площею 53,8 кв. м (житловою 23,7 кв. м), побудований у 1964 році з надвірними спорудами (будівлями), відсоток зносу 42 %, зареєстрований в реєстровій книзі № 8 по реєстру № 1812 за померлим [PERSON] на підставі вище вказаного договору. Будь-яких самочинних прибудов та перепланувань будинку не проводилося. Згідно з п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 (із змінами) визначено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивачів, понесені ними витрати судом не розподіляються.

Outcome: approved