Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що 29 вересня 2006 року Чернівецьким міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення 3 сесії V скликання Чернівецької міської ради від 30 червня 2006 року № 50 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Стрийська, 104, цільове призначення ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до даного акту співвласниками на праві спільної сумісної власності вказаної земельної ділянки є: [PERSON] та [PERSON]. 28 жовтня 2008 року [PERSON] померла, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 29 жовтня 2008 року складено відповідний актовий запис за № 2223. Померла [PERSON] є бабусею позивачок. Відповідно до ст.ст. 1217, 1265 Цивільного кодексу України позивачки - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями п'ятої черги до майна померлої, як її онуки. Для прийняття спадщини, у відповідності до норм ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України, позивачки звернулись до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори. На підставі їх заяви 28 квітня 2009 року була заведена спадкова справа щодо майна померлої [PERSON]. Інших спадкоємців щодо майна померлої [PERSON] немає. 04 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме на 11/20 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого по вул. Стрийській, 104 в м. Чернівці, яка належала їх померлій бабусі. Пізніше, а саме 19 жовтня 2016 року, позивачки звернулись до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташованої по вул. Стрийській, 104 в м. Чернівці, яка належить їх померлій бабусі. Однак нотаріус повідомив про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки не зможе, оскільки відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні такої частки істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавця, так і після відкриття спадщини. У зв'язку із цим 19 жовтня 2016 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою нотаріус постановив: відмовити [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться в місті Чернівці по вулиці Стрийській, 104, що належала їхній бабусі [PERSON] Іордаківиі на праві спільної сумісної власності у зв'язку з тим, що не визначена частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю [PERSON], із спільної сумісної власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить закону. Крім того нотаріусом було роз'яснено право на звернення до суду із позовом про встановлення часток у спільній сумісній власності. Оскільки позивачки не мають можливості належним чином використати своє право на оформлення права власності на спадкове майно в позасудовому порядку, вони вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Нормами ст. 89 Земельного кодексу України встановлено наступне. Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки зокрема співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Оскільки співвласниками земельної ділянки, що знаходиться в місті Чернівці по вулиці Стрийській, 104 є двоє осіб, а саме: померла - [PERSON] та відповідач - [PERSON], то розмір частки земельної ділянки, яка належить померлій [PERSON] становить 1/2 частка. Враховуючи викладене, позивачки просять суд припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Чернівці, вул. Стрийська, 104 та визначити, що розмір частки земельної ділянки, яка належить померлій, становить 1/2 частку. В судове засідання представник позивачів не зявився надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачів, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України та статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. У відповідності до норм ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно цих вимог встановлено, що 29 вересня 2006 року Чернівецьким міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення 3 сесії V скликання Чернівецької міської ради від 30 червня 2006 року № 50 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Стрийська, 104, цільове призначення ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Відповідно до даного акту співвласниками на праві спільної сумісної власності вказаної земельної ділянки є: [PERSON] та [PERSON]. 28 жовтня 2008 року [PERSON] померла, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 29 жовтня 2008 року складено відповідний актовий запис за № 2223. Померла [PERSON] є бабусею позивачок. Відповідно до ст.ст. 1217, 1265 Цивільного кодексу України позивачки - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями п'ятої черги до майна померлої, як її онуки. Для прийняття спадщини, у відповідності до норм ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України, позивачки звернулись до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори. На підставі їх заяви 28 квітня 2009 року була заведена спадкова справа щодо майна померлої [PERSON]. Інших спадкоємців щодо майна померлої [PERSON] немає. 04 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме на 11/20 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого по вул. Стрийській, 104 в м. Чернівці, яка належала їх померлій бабусі. Пізніше, а саме 19 жовтня 2016 року, позивачки звернулись до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташованої по вул. Стрийській, 104 в м. Чернівці, яка належить їх померлій бабусі. Однак нотаріус повідомив про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки не зможе, оскільки відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні такої частки істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавця, так і після відкриття спадщини. У зв'язку із цим 19 жовтня 2016 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою нотаріус постановив: відмовити [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться в місті Чернівці по вулиці Стрийській, 104, що належала їхній бабусі [PERSON] Іордаківиі на праві спільної сумісної власності у зв'язку з тим, що не визначена частка земельної ділянки, яка належить спадкодавцю [PERSON], із спільної сумісної власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить закону. Крім того нотаріусом було роз'яснено право на звернення до суду із позовом про встановлення часток у спільній сумісній власності. Оскільки позивачки не мають можливості належним чином використати своє право на оформлення права власності на спадкове майно в позасудовому порядку, вони вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Нормами ст. 89 Земельного кодексу України встановлено наступне. Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки зокрема співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Оскільки співвласниками земельної ділянки, що знаходиться в місті Чернівці по вулиці Стрийській, 104 є двоє осіб, а саме: померла - [PERSON] та відповідач - [PERSON], то розмір частки земельної ділянки, яка належить померлій [PERSON] становить 1/2 частка. Враховуючи викладене, позивачки просять суд припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Чернівці, вул. Стрийська, 104 та визначити, що розмір частки земельної ділянки, яка належить померлій, становить 1/2 частку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved