Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з відповідачем вони розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21 вересня 2016 року. Від даного шлюбу в них двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з цим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 766 гривень на кожного щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття, тобто до 29 квітня 2019 року та 13 червня 2026 року відповідно. Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с.24). Відповідач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.21). Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що 21 вересня 2016 року рішенням Тарутинського районного суду Одеської області шлюб зареєстрований 15 червня 2000 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON] /Славовою/ [PERSON], [INFO], відділом реєстрації актів громадянського стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 30 розірвано (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №348065, виданим 07 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом №19 (а.с.7); [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ЖД №142604, виданим 17 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом №36 (а.с.8). Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний, однак на даний момент не працює. 21 вересня 2016 року рішенням Тарутинського районного суду Одеської області визначено місце проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом із матірю, [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки виконавчого кимітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 27 вересня 2016 року №2411, діти входять до складу сімї позивачки (а.с.9). Відповідач [PERSON] офіційно не працює. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивачка має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved