Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання заповіту [PERSON], посвідченого 09 липня 2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської Державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №740, недійсним та про відновлення чинності заповіту [PERSON], посвідченого 21 грудня 2001 року державним нотаріусом Кузнецовської державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №ІІІ-578. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що заповіт спадкодавця [PERSON], посвідчений 09 липня 2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської Державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], є недійсним, у звязку з тим, що під час складання заповіту, заповідач не сприймала дійсності через свій похилий вік, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Окрім цього зазначає, що [PERSON] чинив психологічний тиск на [PERSON], тому волевиявлення [PERSON] при складанні заповіту не було вільним. Також вказує на те, що [PERSON] була неграмотною, тому сама не змогла б написати в заповіті «прочитано і підписано власноручно [PERSON]». В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові та передала слово для пояснень своєму представнику [PERSON] В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та зауважила, що, на її думку, при посвідченні заповіту 09 липня 2015 року від імені [PERSON], нотаріусом [PERSON] було допущено ряд порушень, а саме: не було належним чином перевірено дієздатність спадкодавця, оскільки [PERSON] мала більше 80-ти років; не встановлено, чи перебувала спадкодавець під опікою і який мала стан здоровя; заповіт був посвідчений без свідків; невідомою особою було зроблено запис «прочитано та підписано мною власноручно [PERSON]», так як [PERSON] була неграмотною, неписемною; в заповіті не вказано, яка саме особа підписала заповіт за [PERSON] Вважає, що [PERSON] не могла з власної волі заповісти своє майно відповідачу, оскільки заповідач була ізольованою від своїх рідних та близьких, так як [PERSON] зачинив [PERSON] у квартирі, не дозволяв їй говорити по телефону, забороняв відвідувати медичний заклад, забирав отриману пенсію. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що він є двоюрідним племінником позивачки [PERSON] та онуком померлої [PERSON] У 2014 році він звільнився із вязниці. Час від часу він приходив до бабусі, провідував її, приносив гостинці. Одного дня, коли він перебував у [PERSON], остання запропонувала йому переїхати жити до неї та доглядати її, на що він погодився. Саме із дозволу покійної бабусі він заселився у квартиру [PERSON], проживав там та доглядав покійну до дня смерті. За життя [PERSON] вказувала, що залишить свою частку квартири тому, хто догляне її до смерті. Зазначив, що йому відомо, що [PERSON] знаходилася під соціальним супроводом територіального центру соціального обслуговування і її відвідували працівники зазначеної служби. Жодних перешкод у спілкуванні і відвідуванні бабусі він нікому не чинив. 09 липня 2015 року він, на прохання [PERSON], завів її до нотаріуса, де бабуся зробила заповідальне розпорядження. Заперечив твердження позивача щодо недієздатності, неграмотності та неписемності [PERSON], зазначивши, що та була здоровою, все розуміла, вміла писати та рахувати, також заперечив твердження позивача щодо примушування [PERSON] скласти заповіт на його імя. Окрім цього, [PERSON] вказав, що окрім нього ніхто за [PERSON] не доглядав, за два місяці до смерті бабуся була лежачою і лише він її мив, переодягав і годував. Також зазначив, що про волевиявлення [PERSON] знала вся рідня. Просив в позові відмовити з підстав викладених у запереченнях на позов. Представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, надала пояснення, які повторюють зміст заперечень на позов та пояснення відповідача [PERSON] Вказала, що заповіт від 09 липня 2015 року від імені [PERSON], який посвідчений за рік до смерті заповідача, відповідає вимогам Закону. Зауважила, що [PERSON] не була визнана недієздатною, усвідомлювала свої дії, розпорядження покійної щодо залишення свого майна [PERSON] є добровільним і таке волевиявлення слід поважати. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник Кузнецовської (Вараської) міської Державної нотаріальної контори Рівненської області в судове засідання не зявився. Від державного нотаріуса [PERSON] до суду надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу за її відсутності. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює керівником територіального центру соціального обслуговування та надання соціальних послуг м.Вараш (Кузнецовськ) Рівненської області. Зазначила, що [PERSON] перебувала на обліку та отримувала послуги територільного центру, відповідно до укладеного договору. Закріплений працівник центру відвідує осіб, які перебувають у них на обліку, не менше двох разів в тиждень і тривалість перебування працівника із підопічним повинна складати не менше двох годин. Вказала, що територіальному центру було відомо, що всі правовстановлюючі документи на житло знаходилися у [PERSON] і при необхідності їх надання, працівник центру телефонував позивачці і та привозила документи. Також їй відомо, що неодноразово до територіального центру, за консультаціями, від імені [PERSON] звертався [PERSON], який останні роки проживав разом із [PERSON] і здійснював за нею догляд. Працівники центру завжди мали вільний доступ до квартири, де проживала [PERSON] і перешкод їм ніхто не чинив, вони супроводжували покійну у лікарню для проходження медичних оглядів, допомагали оформляти необхідні документи. В період отримання послуг у центрі, [PERSON] жодного разу не скаржилась на родичів, була психічно здорова. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює соціальним працівником територіального центру соціального обслуговування та надання соціальних послуг м.Вараш (Кузнецовська) Рівненської області. Зазначила, що останні роки вона, від імені центру, здійснювала піклування за [PERSON] Вона допомагала їй оплачувати комунальні послуги, водила до лікарні, купувала ліки. Бували випадки коли вона не заставала вдома [PERSON] і коли приходила наступного разу, то зясовувала причини відсутності її вдома, на що [PERSON] відповідала, що можливо ходила в магазин. Їй відомо, що правовстановлюючі документи на квартиру [PERSON] були у [PERSON], оскільки при оформленні документів по догляду за [PERSON], саме [PERSON] надавала їх в центр. Також вона знала, що протягом останніх двох років, [PERSON] проживала разом із своїм онуком [PERSON], оскільки постійно бачила того у квартирі під час відвідування і жодного разу [PERSON] на [PERSON] не скаржилася. Відмічає, що [PERSON] завжди була чиста та охайна, в квартирі було прибрано, сторонніх запахів не було, навіть не зважаючи на те, шо за два-три тижні до смерті, [PERSON] була лежачою і не могла говорити. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є родичкою, як позивачці з її представником, так і відповідачу. Ствердила, що після звільнення [PERSON] з місць позбавлення волі, той, на прохання [PERSON], поселився у неї і здійснював догляд за покійною до самої смерті. Вона неодноразово приходила до [PERSON] і бачила, що та була доглянута, в квартирі завжди було чисто. [PERSON] особисто їй говорила, що хоче заповісти свою частку квартири [PERSON], оскільки той її доглядає. Окрім цього, [PERSON] їй скаржилася на [PERSON] і розповідала, що позивачка з донькою хотіли помістити її до будинку для пристарілих, а квартиру продати. Саме із цих підстав, [PERSON] склала новий заповіт. Свідок також ствердила, що [PERSON] вміла писати по буквах та ставити підпис. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що сімї позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] добре знає, оскільки її чоловік є їх далеким родичем. [PERSON] приходила постійно до них в гості. Їй відомо, що у 2012 році [PERSON] забрала [PERSON] до свого місця проживання в [INFO], однак через нетривалий термін [PERSON] повернулася до місця свого проживання. При зустрічі [PERSON] повідомила їй, що [PERSON] хоче помістити її до будинку пристарілих, а квартиру забрати собі, окрім того скаржилася на те, що не могла оформити субсидію, оскільки оригінали документів на квартиру знаходяться у [PERSON], а також на те, що [PERSON] за неї отримує пенсію і залишає їй лише 400-500 грн. Також їй відомо, що [PERSON] доживала віку разом з [PERSON], який доглядав за нею, прибирав квартиру, купував продукти харчування та ліки. [PERSON] їй повідомляла, що складе заповіт на того, хто догляне її до смерті. Звернула увагу на те, що похорони [PERSON] організовував [PERSON] Зауважила, що [PERSON] до моменту смерті була здоровою та психічними розладами не страждала. Вважає, що воля [PERSON] щодо заповіту, який складений на імя [PERSON], була вільною і ніхто її до цього не примушував. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно заповіту, посвідченого 21 грудня 2001 року державним нотаріусом Кузнецовської державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №ІІІ-578, [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належну їй на праві власності 1/2 частку квартири №40 будинку №9/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовськ (Вараш) Рівненської області. Частинами 2,3 ст.1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Відповідно до нового заповіту, посвідченого 09 липня 2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №740, [PERSON] заповіла [PERSON] все майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, взагалі все те, що їй належатиме на день смерті та на що вона за законом матиме право. Свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №193082 від 14 липня 2016 року підтверджується, що [PERSON] померла 09 липня 2016 року. Із лікарського свідоцтва про смерть №86 від 10 липня 2016 року вбачається, що [PERSON] померла внаслідок: хронічна серцево судинна недостатність; ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 3 ступеня. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна №68226842 від 16 вересня 2016 року слідує, що власниками квартири №40 будинку №9/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська (Вараш) Рівненської області є [PERSON] з часткою у власності 1/2, [PERSON] з часткою у власності 1/2. Довідкою ЖЕД №1 м.Кузнецовська (Вараш) від 22 серпня 2016 року за №1899 підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі №40 будинку №9/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська (Вараш) Рівненської області з 15 червня 1976 року по день смерті 09 липня 2016 року. Із довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 16 грудня 2016 року за №5724 вбачається, що в квартирі №40 будинку №9/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська (Вараш) Рівненської області зареєстрована [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Озерської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 26 вересня 2016 року за №1065 слідує, що [PERSON] проживає в [INFO], однак не зареєстрована за місцем проживання. Договором про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з ІІІ групою рухової активності від 06 січня 2011 року, який укладений між Територіальним центром соціального обслуговування м.Кузнецовська (Вараш) та [PERSON] підтверджується, що на обслуговуванні територіального центру перебувала [PERSON] Даний договір пролонговувався 06 січня 2012 року, 06 січня 2013 року, 06 січня 2014 року, 06 січня 2015 року, 06 січня 2016 року. Згідно медичних висновків про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі громадянина, який потребує соціального обслуговування (надання соціальних послуг) територіальним центром за місцем проживання, від 05 грудня 2012 року, від 24 грудня 2013 року та від 24 грудня 2014 року, слідує, що [PERSON] підлягала обслуговуванню вдома, не потребула соціально побутової адаптації, потребула соціально медичних послуг, не підлягала направленню в стаціонарне відділення для тимчасового або постійного проживання та направленню в територіальний будинок інтернат, будинок інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, пансіонат для ветеранів війни та праці, психоневрологічний інтернат. Судом встановлено, що позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, покликається на те, що заповіт спадкодавця [PERSON], посвідчений 09 липня 2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської Державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], є недійсним, у звязку з тим, що під час складання заповіту, заповідач не сприймала дійсності через свій похилий вік, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, окрім того піддавалась психологічному тиску зі сторони [PERSON], тому вважає, що волевиявлення [PERSON] при складанні заповіту не було вільним. Також позивач зазначає, що [PERSON] була неграмотною, неписемною, тому сама не могла написати при посвідченні заповіту «прочитано і підписано власноручно [PERSON]». Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Із висновку експерта за результатами проведення судово почеркознавчої та судово технічної експертизи документів №955/956/17-22 від 04 квітня 2018 року вбачається, що засоби технічного відтворення рукописного тексту та підписів від імені [PERSON] у двох примірниках заповіту, складеного 09 липня 2015 року та посвідченого державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], а також підпису та запису у журналі реєстрації нотаріальних дій цього нотаріуса (запис №740 від 09 липня 2015 року) про укладання цього заповіту не застосовувались. Цей текст та підписи виконано рукописним способом, без технічної підготовки до їх виконання. Текст «заповіт мною [PERSON] прочитано і підписано власноручно», а також підпис від імені [PERSON] у двох примірниках заповіту від 09 липня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], виконано [PERSON]. Запис «[PERSON]Л.» та підпис у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» (запис №740 від 09 липня 2015 року) реєстру нотаріальних дій державного нотаріуса [PERSON] виконано [PERSON]. Свідки, які допитані в судовому засіданні, підтвердили, що в період часу, коли посвідчувався заповіт, [PERSON] мала задовільний стан здоровя, сама, без допомоги сторонніх, пересувалася, розуміла, що за дія відбувається і бажала скласти заповіт на користь [PERSON], так як за життя вказувала, що напише своє заповідальне розпорядження на того, хто до смерті буде її доглядати. В судовому засіданні встановлено, що з 2014 року і до моменту смерті [PERSON], [PERSON] проводив догляд заповідача, проживав разом із нею, забезпечував її всім необхідним. У п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року зазначено, що при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК (435-15)), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов'язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім'ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов'язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] усвідомлювала свої дії, була психічно здоровою і недієздатною не визнавалась. [PERSON] повідомляла родині про свої наміри щодо майна, яке їй належить. Жодних доказів застосування насильства [PERSON] по відношенню до [PERSON] не добуто. Висновок експерта за результатами проведення судово почеркознавчої та судово технічної експертизи документів №955/956/17-22 від 04 квітня 2018 року містить категоричне твердження, що текст «заповіт мною [PERSON] прочитано і підписано власноручно», а також підпис від імені [PERSON] у двох примірниках заповіту від 09 липня 2015 року виконано [PERSON], запис «[PERSON]Л.» та підпис у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» (запис №740 від 09 липня 2015 року) реєстру нотаріальних дій державного нотаріуса [PERSON] виконано [PERSON]. Даний висновок спростовує твердження позивача про те, що текст і підписи в заповіті та реєстрі виконані не [PERSON], а іншою особою. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною позивача не було представлено суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що спадкодавець [PERSON] не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час вчинення оспорюваного правочину, та доказів, що підтверджували б факт вчинення заповіту під впливом насильства, тому даний правочин не може бути визнаний недійсним. Розглядаючи вимогу позивачки [PERSON] про відновлення чинності попереднього заповіту, суд керується нормою ч.3 ст.1254 ЦК України, у якій визначено, що кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Outcome: dismissed