Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2018 року. Від шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає біля позивачки та перебуває на повному її утриманні. Вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть та взагалі шлюбних стосунків не підтримують. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання сімї не надає, участі у вихованні дитини не приймає та взагалі про неї не цікавиться. Вона не має можливості сама задовольнити всі потреби дитини та належно її утримувати. Відповідач офіційно ніде не працює, займається підробітком, де отримує не малі та нерегулярні доходи. Всі зароблені кошти витрачає суто на себе та на задоволення своїх власних потреб. Відповідач не має інших малолітніх чи неповнолітніх дітей. Не є інвалідом, має молодий вік та відмінне здоровя. На сьогоднішній день позивачка знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною і тому позбавлена можливості одержувати будь-які інші доходи, крім державної допомоги на дитину. Відповідач також ухиляється від утримання позивачки, чим порушує її права передбачені Сімейним кодексом України. У позові позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з подачі до суду позову та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, починаючи із дня вступу рішення в законну силу. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. До суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що стверджується розпискою про вручення судової повістки. Надіслану відповідачем до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з його знаходженням у Закарпатській обласній лікарні м. Ужгород біля хворого батька суд не приймає до уваги, оскілки така заява не підтверджена належними доказами - медичними документами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. [PERSON] та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрували 20 січня 2018 року у Хустському РВ ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 8. У шлюбі в них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який на сьогоднішній день є малолітнім та згідно довідок про склад сімї виконкому Хустської міської ради проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с. 6,7). Відповідач [PERSON] свої зобовязання по утриманню дитини належно не виконує, матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд вважає, що питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати за правилами ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року складає 1626 гривень. Відповідно до ст. 84 КК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини та дружини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, враховуючи відсутність обставин, які б перешкоджали відповідачу надавати матеріальну допомогу дружині, суд приходить до висновку, що із [PERSON] слід стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення їх сином [PERSON], [INFO] трирічного віку.\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial