Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності на\~майно в\~порядку спадкування\~за законом.\~Впозові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка за життя заповіту не залишила, а тому спадкування здійснювалося за законом. Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , на 1/3 частину недобудованого садового будинку (дача) [ADDRESS] , яка знаходиться в с [ADDRESS] Вольно-Улановське [ADDRESS] району та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0496 га, кадастровий номер 2321582700:10:001:0986, яка розташована в садівницькому товаристві «Щит» на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, для ведення садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій також просила визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , на 2/3 частини недобудованого садового будинку [ADDRESS] та на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0496 га, кадастровий номер 2321582700:10:001:0986, яка розташована в садівницькому товаристві «Щит» на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, для ведення садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Зустрічну позовну заяву відповідачки [PERSON] було об`єднано в одне провадження із первісним позовом позивача [PERSON] 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі її представника адвоката Дьякової Т.В., позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, не заперечує проти задоволення зустрічного позову [PERSON] . В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги [PERSON] та просили задовольнити зустрічний позов [PERSON] . Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ,виданим 11.04.1978 року, актовий запис №281 (а.с. 8) 20.11.1999\~року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 20.11.1999\~року,\~актовий запис\~№753 (а.с. 8) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.10.2008 року, актовий запис №8856. (а.с. 7) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №862 від 28.02.2007 р.; (а.с. 9-10) садовий будинок (дача) [ADDRESS] [NUMBER] в цілому, що знаходиться в садівничому товаристві «Дзержинец» в с. Вільноуланівське Вільнянського району Запорізької області,що підтверджується довідкою про право власності та реєстраційним посвідченням ЗМБТІ Свідоцтвом про право власності від 15.09.1995 р., зареєстровано в книзі №1 за реєстровим №253; (а.с. 11-14) земельної ділянки площею 0,0487 га, кадастровий номер 2321582700:10:001:0986, яка розташована в садівничому товаристві «Дзержинец» на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право власності на землю та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.10.2016 року. (а.с. 15-18) Відповідно до спадкової справи №86/2009 заведеної 31.01.2009 р. після померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина [PERSON] , а доньки [PERSON] та [PERSON] , відмовились від прийняття спадщини. (а.с. [INFO] ) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.05.2010 року, актовий запис № 392. (а.с. 6) Батьками [PERSON] ,\~ [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ,виданим 24.12.1975 року, актовий запис №2888. (а.с. 40) 20.03.1993\~року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ,виданим 20.03.1993\~року,\~актовий запис\~№3 (а.с. 41) Батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 15.10.1981 року, актовий запис №281 (а.с. 83 обор.) 21.04.2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 21.04.2007\~року,\~актовий запис\~№148 (а.с. 84 ) Відповідно до спадкової справи №434/2010 заведеної 03.07.2010 р. після померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулась доньки [PERSON] та [PERSON] , а донька [PERSON] , відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] . (а.с. 72-104) Таким чином, частка у спадщині позивача за первісним позовом [PERSON] становить 1/3 частини та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - 2/3 частини. Після смерті [PERSON] спадщина у вигляді: 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] ; садовий будинок (дача) [ADDRESS] в цілому, що знаходиться в садівничому товаристві «Щит» в с. Вільноуланівське Вільнянського району Запорізької області; що підтверджується довідкою про право власності та реєстраційним посвідченням ЗМБТІ Свідоцтвом про право власності від 15.09.1995 р., зареєстровано в книзі №1 за реєстровим №253; (а.с. 11-14) земельної ділянки площею 0,0487 га, кадастровий номер 2321582700:10:001:0986, яка розташована в садівничому товаристві «Щит» на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, для ведення садівництва. Відповідно до довідки садівниче товариство «Дзержинец» перейменовано у садівниче товариство «Щит». (а.с.101) 04.10.2017 року державний нотаріус Другої запорізької державної нотаріальної контори Федченко О.О. винесла постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вих. № 1893/02-31. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право власності на спадщину стало те, що спадкоємцем надана довідка садівницького товариства «Щит» в с. Вільноуланівське Вільнянського району Запорізької області від 13.12.1994 року, в якій зазначено, що гр. [PERSON] на праві приватної власності належить садовий будинок (дача) [ADDRESS] [NUMBER] , яка знаходиться [ADDRESS] , згідно реєстраційного посвідчення, виданого 15.09.1995 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації дача зареєстрована в ідеальній частці в цілому. За наданим технічним паспортом на дачу (садовий будинок) [ADDRESS] , реєстровий номер 1/253, складений 28.12.1994 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, зазначено, що вищезазначений будинок є недобудованим. Таким чином у наданих документах існують розбіжності у визначенні об`єкта спадкування. Крім того, спадкоємцем не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця, гр. [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,0496 га, кадастровий номер 2321582700:10:001:0986, яка розташована в садівницькому товаристві «Щит» на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, для ведення садівництва та на частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлому [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина гр. [PERSON] (а.с. 102) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Таким чином, позивачка за первісним позовом [PERSON] та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги за законом, що прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, у зв`язку з тим, що не надано документів підтверджуючих належність майна спадкодавцю. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до п.1 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до п.5. ч.1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved