Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання, вказавши в позові, що її мати та батько (відповідач по справі) перебували в шлюбних відносинах з 1999р. по 2008 р. Шлюб між батьками розірвано рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області у 2008 році. Від даного шлюбу у них народилася [PERSON], [INFO]. На даний час вона є повнолітньою, однак продовжує навчатись на 3 курсі Новоселицького медичного коледжу Буковинського державного медичного університету на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, у коледжі стипендію не отримує. Всі витрати на утримання несе її матір [PERSON], яка також утримує її двох братів [INFO]. Батько не приймає участь у утриманні на рівні із матір'ю, що передбачено ч.1 ст.141, ч.1,2,3,4 ст.150 та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Таким чином, у неї у будь-якому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень мати сама не в змозі забезпечити [PERSON], тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень на навчання щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві і просила суд позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляд справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до довідки №302 від 01.06.2018 року, виданої Комунальним вищим навчальним закладом «Новоселицьким медичним коледжом Буковинського державного медичного університету», [PERSON], дійсно є студенткою даного навчально закладу, терміном навчання з 01 вересня 2017 року по 30 січня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч.3 ст. 199 СК України передбачає що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров'я дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. На підставі викладеного, ст.ст. 181-182, 199-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved