Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їм на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 31 березня 1997 року. Окрім них, в даній квартирі зареєстрований також і відповідач - [PERSON] , [INFO] , який є їхнім онуком. Більше 13 років відповідач в квартирі не проживає, нею не користується, участі в оплаті за комунальні послуги не бере, особистих речей в квартирі не має. В зв`язку з тривалою відсутністю відповідача за місцем своєї реєстрації, позивачі змушені нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, а тому звернулися з даним позовом до суду. 13 січня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Позивачі до судового засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. З письмової згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 19 березня 1997 року позивачі [PERSON] та [PERSON] в рівних частках є власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивачів, у вказаній квартирі зареєстрований також їхній онук - відповідач [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту опитування сусідів № 476 від 24 жовтня 2019 року, затвердженого Головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Південний», [PERSON] , дійсно зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає більше семи років. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач тривалий час в спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, особистих речей в квартирі не має, перешкод в користуванні житловим приміщенням йому ніхто не чинить, та останній має вільний доступ до житлового приміщення. Підстав для застосування вимог ст. 71 ЖК України судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з тривалою відсутністю без поважних причин. Тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачів судові витрати в сумі 1 536 грн. 80 коп., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved