Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача Вугледарської міської ради, де третьою особою є Вугледарська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що її батьки: [PERSON] померла [INFO] , та [PERSON] помер [INFO] , які заповіт не складали. За життя батьки позивачки мешкали вдвох за адресою: [ADDRESS] , та були власниками зазначеної квартири. Після смерті матері 22 червня 2012 року [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку не зверталась, оскільки була впевнена, що батько фактично прийняв спадок. Вже після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до Вугледарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку. Позивачка, як єдиний спадкоємець донька померлих прийняла спадок почала володіти, користуватись квартирою, робити ремонт, стала проживати в квартирі, сплачувати комунальні послуги. Однак, коли [PERSON] звернулась до нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про право власності на квартиру, з`ясувалось, що на момент звернення останньої з заявою про прийняття спадку після смерті батька в 2017 року вийшла помилка. Виявлено, що після смерті матері позивачки [PERSON] , батько позивачки [PERSON] прийняв спадок після смерті дружини, однак належним чином не до оформив право власності на квартиру, а коли [PERSON] зверталась до нотаріуса в 2017 році, ці обставини не були з`ясовані. Тому, позивачка отримала нотаріальну відмову в оформленні спадку (частини квартири) після смерті матері. Так, [PERSON] прийняв спадок після смерті [PERSON] відповідно до ст.ст. 1261,1268 ЦК України, володів, користувався та розпоряджався всією квартирою. Позивачка прийняла спадок на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті батька, а 1/2 частина квартири після смерті матері лишається бути помилково не прийнятою. [PERSON] вважає, що причини пропуску нею шестимісячного строку прийняття спадку після смерті матері, є поважними, адже батько позивачки фактично прийняв спадок, а всі перелічені нею підстави стали винятковою помилкою, через яку позивачка нотаріально не може оформити весь спадок. Посилаючись на зазначене, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців для подання до Вугледарської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 29). Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Зазначила, що [PERSON] після смерті [PERSON] у 2012 році до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку не зверталась, оскільки була впевнена, що батько фактично прийняв спадок, а вже після смерті батька позивачка звернулась до Вугледарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку та прийняла у спадок лише 1/2 частину квартири [ADDRESS] . При цьому 1/2 частина зазначеної квартири після смерті матері лишилась помилково не прийнятою. Зауважила, що у [PERSON] , [PERSON] та позивачки різні прізвища, оскільки остання, укладаючи шлюб з [PERSON] , змінила прізвище « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] ». Однак, доказів на підтвердження зазначеної обставини представник позивачки до суду не надала. На уточнююче питання суду чи може представник позивачки зазначити будь-які поважні причини з який [PERSON] не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, у період часу з 2017 року по 2020 рік, [PERSON] зауважила, що їй не відомо про такі поважні причини. Представником позивачки в судовому засіданні додаткових доказів суду не надано. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою щодо отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 30). На адресу суду від Вугледарської міської ради надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 33). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою щодо отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 31). На адресу суду від Вугледарської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи (а.с. 32). Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 червня 1973 року, складеного російською мовою, батьками « [PERSON] », [INFO] , є: мати « [PERSON] », батько « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03 листопада 1972 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 03 листопада 1972 року зареєстрували шлюб (а.с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23 лютого 1989 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 23 лютого 1989 року складено запис за №9 (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 червня 2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледрського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , у віці 78 років померла [INFO] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 травня 2017 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № [NUMBER] від 22 серпня 2000 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до довідки №101 від 11 березня 2020 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Перлина», [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка проживала спільно зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , вели спільне господарство з липня 1986 року по момент смерті дружини (а.с. 12). Згідно листа Вугледарської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №139/02-14 від 12 березня 2020 року, позивачці повідомлено, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину) до Вугледарської державної нотаріальної контори вона з заявою у встановлений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини не зверталась, а документів, що підтверджують факт, що на момент відкриття спадщини остання проживала з спадкодавицею за однією адресою вона не має. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] позивачка пропустила, у зв`язку чим рекомендовано звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59716522 від 05 березня 2020 року відомості про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Спадковому реєстрі відсутні (а.с. 14) Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1279 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. Так, позивачка як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, посилається на те, що після смерті її матері у 2012 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку не зверталась, оскільки була впевнена, що батько фактично прийняв спадок, однак належним чином не дооформив право власності на квартиру, а коли [PERSON] зверталась до нотаріуса в 2017 році, ці обставини не були з`ясовані. У зв`язку з чим [PERSON] прийняла спадок лише 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті батька, а 1/2 частина квартири після смерті матері лишається бути помилково не прийнятою. Однак, суд вважає необхідним відзначити, що звертаючись з даним позовом, [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] більше ніж на 7 років, а юридична необізнаність позивачки щодо строку та порядку прийняття спадщини, про наявність спадкового майна, невизначеність між спадкоємцями, хто приймає спадщину, не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що причини пропуску позивачкою шестимісячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] на вчинення цих дій останньою суду не надано, а представником позивачки [PERSON] в судовому засіданні зазначено про те, що їй не відомо про наявність будь-яких поважних причини з яких [PERSON] не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у період часу з 2017 року по 2020 рік. Більш того, зважаючи, що суду не надано жодного доказу на підставі якого суд мав би можливість встановити родинний зв`язок між позивачкою та спадкодавцем [PERSON] та/або доказів зміни [PERSON] прізвища з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », у зв`язку з чим неможливо встановити чи є позивачка спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та до якої черги спадкування належить. На підставі викладеного, суд вважає, що доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не надано, а тому приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущений без поважних причин, внаслідок чого не знаходить правових підстав для задоволення вимог позову та вважає необхідним в їх задоволенні відмовити.

Outcome: dismissed