Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. В позові вказали, що позивач [PERSON] є основним наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в якій фактично проживає та зареєстрована з 19.12.1991 року. В квартирі з 18.12.1993 року також проживає та зареєстрований позивач [PERSON] В.О.28.09.2017 року позивачі звернулися до відповідача зі спільною заявою про передачу вказаної квартири у приватну спільну часткову власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Листом № Г-127 від 09.10.2017 року, відповідач відмовив їм у приватизації квартири, оскільки ними до своєї заяви не було надано ордер на зазначену квартиру. Однак, вказаний ордер надати не є можливим, оскільки у відділі обліку та розподілу житлової площі Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року, тому надати копію ордеру №1867, виданого в 1972 році на вказану квартиру не представляється можливим. Вважає, що вимагання відповідачем від позивачів ордеру, штучно обмежує їх законне право на приватизацію житлового приміщення, в звязку з чим просять зобовязати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району прийняти рішення про передачу квартири [ADDRESS] у приватну спільну часткову власність позивачів у рівних частках. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, надали суду письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, позов просять задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до суду надійшла письмова заява в якій вказано, що позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в задоволені їх заяви про оформлення приватизації спірної квартири в звязку з відсутністю у них копії ордера на квартиру, що передбачено п.18 Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилий приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396. Враховуючи викладене вважає, що відмова у приватизації була здійснена не з вини відповідача, а згідно із нормами чинного законодавства України. Просить розглянути справу у відсутності представника відповідача та винести рішення на розсуд суду на підставі наявних у справі документів. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін і вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованими, доведеним та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що згідно довідок про реєстрацію місця проживання, виданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, інформаційної довідки КП «Наше місто» б/н від 02.08.2018 року, [PERSON] є основним наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстрована з 19.12.1991 року і фактично проживає разом з сином - [PERSON], який зареєстрований в квартирі з 15.12.1993 року. 28.09.2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до керівника органу приватизації районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району зі спільною заявою про передачу квартири [ADDRESS] у приватну спільну часткову власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», додавши довідку про склад сімї та документ, що підтверджує право на пільгу по безоплатному одержанні у власність майна (арк.25). Листом за № Г-127 від 09.10.2017 року, голова районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району відмовив позивачам у здійсненні приватизації спірної квартири, оскільки ними до своєї заяви не було надано ордер на зазначену квартиру (арк.26). Згідно даних, які містяться в Типовому договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, вказаний договір укладався ВРЕЖО №6 ЖРЕУ-17 м.Запоріжжя з наймачем квартири [ADDRESS] (Задніпровська) в м.Запоріжжі на підставі ордеру №1867 від 05.05.1972 року. Згідно відповіді Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради за № Г-3787 від 14.08.2017 року,в відділі обліку та розподілу житлової площі Департаменту корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року, тому надати копію ордеру №1867, виданого в 1972 році на вказану квартиру не представляється можливим. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на імя якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера предявляються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сімї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5статті 2 цього Закону. Відповідно до п. 11ст. 8 Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст.\~1\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно зі ст. 2Закону\~України «Про\~приватизацію державного\~житлового фонду» обєктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сімї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Тому, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають, а відмова відповідача в реалізації їх права на приватизацію порушує права позивача. Враховуючи вищевказане, той факт що законодавством не передбачена така підстава для відмови в проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення, інших підстав чи обставин для відмови у проведені приватизації, відповідач не зазначив, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved