Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0695 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в СТ «Мис». В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 09.01.2009 Запорізькою районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 20 про передачу її матері [PERSON] у власність для ведення садівництва земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0695 га, розташованої в Запорізькому районі Запорізької області на території садівничого товариства «Мис». 28.08.2009 матір позивача померла, не встигнувши отримати державний акт на вищезазначену земельну ділянку. 04.12.2009 приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Любічинковським О.О. було заведено та зареєстровано спадкову справу № 9/2009 після померлої [PERSON] 18.06.2010 приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Любічинковським О.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач успадкувала майно своєї матері. Інші спадкоємці відсутні. Постановою нотаріуса № 16/02-31 від 01.02.2018 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку внаслідок відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на це майно. 04.03.2020 до Запорізької районної державної адміністрації та Міськрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області позивачем були направлені заяви про надання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0695 га, розташованої в Запорізькому районі Запорізької області на території садівничого товариства «Мис», про видачу їй державного акта на право власності на зазначену земельну ділянку, про видачу копії розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 20 від 09.01.2009. 12.03.2020 Міськрайонним управлінням у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області позивачу відмовлено в задоволенні заяви. Запорізькою районною державною адміністрацією заява позивача та адвокатський запит, який був направлений в інтересах позивача 04.03.2020, залишені без розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Калниш Д.О., у судове засідання не з`явились. 23.11.2020 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача, Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, у судове засідання не з`явився. 30.06.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області просить відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області. Свою позицію обґрунтовує тим, що Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області є неналежним відповідачем по справі, оскільки виключна компетенція по розпорядженню земельною ділянкою померлої [PERSON] належить виключно Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області і перебирання райдержадміністрацією на себе такої функції суперечитиме ст. 19 Конституції України та Земельному кодексу України. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, у судове засідання не з`явився. На стадії підготовчого провадження у розгляді справи брала участь представник Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Бакум Д.О., яка заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації № 20 від 09.01.2009 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва із земель садівничого товариства «Мис» на території Лукашівської сільської ради загальною площею 5,1085 га згідно додатку, надано у власність земельні ділянки для ведення садівництва громадянам-членам садівничого товариства «Мис» із земель садівничого товариства «Мис» на території Лукашівської сільської ради загальною площею 5,1085 га, запропоновано громадянам-членам замовити виготовлення Державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва в ліцензованій землевпорядній організації. У додатку до вказаного розпорядження, у списку громадян-членів садівничого товариства «Мис», яким передається у власність земельні ділянки для ведення садівництва, значиться [PERSON] (ділянка № [NUMBER] , площа 0,0695 га). Як видно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.08.2009 Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 29.05.1963. З копії спадкової справи вбачається, що заповіту [PERSON] не залишила. Інших спадкоємців, окрім позивачки [PERSON] , які б прийняли спадщину, немає. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Любіченковського О.О. № 16/02-31 від 01.02.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з ненадання документів, що посвідчує право власності спадкодавця, та відсутністю державної реєстрації права власності. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; 2) виготовлення технічної документації на земельні ділянки; 3) визначення меж земельної ділянки в натурі; 4) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 5) одержання у встановленому порядку державного акта на землю; 6) реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, разом з тим, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 14-652цс18 від 20.03.2019. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не набула права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада, СТ «Мис» діл. № [NUMBER] , не встигнувши отримати державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, а також зареєструвати право власності на неї. За таких обставин позивачка [PERSON] набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали її матері, [PERSON] , на підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України. До складу спадщини увійшло і право на завершення приватизації земельної ділянки № [NUMBER] в СТ «Мис», що знаходиться на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. У листі № 20-М-0019-2 від 17.03.2020 Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області повідомила [PERSON] про неможливість надання їй дозволу на завершення процедури приватизації спірної земельної ділянки. Оскільки [PERSON] має право на завершення процедури приватизації, їй відмовлено у завершенні процедури приватизації, іншим шляхом реалізувати своє право вона не може, наявні підстави для визнання за нею відповідного права у судовому порядку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved