Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідачів [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON], де третьою особою є відділ Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області. Посилається на те, що 30 жовтня 2012 року помер її чоловік [PERSON], який з 09.09.2003 року постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,3570 га, що розташована на території [PERSON] міської ради, Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер 7320510400:02:002:0020, яка належала померлій матері чоловіка [PERSON]Д на підставі державного акту Серія ЧВ №050856. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 18856,99 грн. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом звернулась до приватного нотаріуса Вижницького нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину. У нотаріуса їй стало відомо, що покійний чоловік, одержавши у державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за заповітом Серія ВСО №881951 на земельну ділянку, не зареєстрував його в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Постановою приватного нотаріуса Вижницького нотаріального округу від 15 рудня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,3570 га, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала доказів, що підтверджували б право власності спадкодавця на спадкове майно. Зазначила, що після смерті чоловіка, фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки користувалась вказаною земельною ділянкою, здавала її в оренду тощо. Крім неї, спадкоємцями за законом є діти померлого [PERSON], [PERSON], які на спадкове майно не претендують, спадщину не прийняли. Просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, [PERSON], який помер 30 жовтня 2012 року, на час відкриття спадщини в м.Вашківці по вул.Федьковича, 1, Вижницького району Чернівецької області та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 30 жовтня 2012 року а саме, на земельну ділянку площею 1,3570 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] міської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.03.2006 року, після смерті 12 липня 2004 року [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просила позовні вимоги задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача [PERSON] міської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо задоволення. В судове засідання представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30.10.2012 року помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серія І-МИ №111909, виданого 31.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2068, копією свідоцтва про одруження. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,3570 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] міської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7320510400:02:002:0020, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.03.2006 року на земельну ділянку площею 1,3570 га кадастровий номер 7320510400:02:002:0020, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧВ №050856, виданого 18.11.2003 року на підставі розпорядження Вижницької районної державної адміністрації від 03.10.2003 року №316, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №217, після смерті 12 липня 2004 року [PERSON]. Згідно листа відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області №31-28-0.3-3545/2-16 від 23.11.2016 року вбачається, що вартість земельної ділянки, площею 1,3570 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧВ №050856 становить 18856,99 грн. З довідки [PERSON] міської ради №2310 від 31.10.2016 року вбачається, що померлий [PERSON] дійсно по час смерті 30 жовтня 2012 року постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою м.Вашківці провулок Федьковича, 1, Вижницького району Чернівецької області з 09 вересня 2003 року по день смерті. На день смерті [PERSON] в даному житловому будинку були зареєстровані та проживали [PERSON], [INFO], - дружина проживала без реєстрації з 09.09.2003 року. З довідки [PERSON] міської ради №15 від 10.01.2017 року вбачається, що [PERSON] дійсно вступила в управління спадковим майном свого покійного чоловіка [PERSON], який проживав в [INFO], а саме: управління земельною часткою (паєм) площею 1,3570 га., кадастровий номер 7320510400:02:002:0020, отримуючи орендну плату за фактичне користування даною землею агроформуванням ТОВ «Промінь». Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, визначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому прядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачка [PERSON] надала докази того, що вона постійно проживала з [PERSON] на час відкриття спадщини, який помер 30.10.2012 року, цей факт має для позивачки юридичне значення і іншим порядком підтвердити його вона не має можливості, тому вимога [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги є діти померлого [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли, інших спадкоємців та осіб, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується копією спадкової справи №61/2016 року. Позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, але в звязку з відсутністю належним чином оформлених документів (в тому числі витяг з Державного земельного кадастру), що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно та оскільки вчинення такої нотаріальної дії суперечить закону, так як позивачка у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини і відповідно до ст.1270 ЦКУ пропустила строк для прийняття спадщини, не надала доказів про постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №215/02-31 від 15.12.2016 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 15.10.2003 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 15.10.2003 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності. Померлий 30 жовтня 2012 року [PERSON], успадкував земельну ділянку площею 1,3570 га, після смерті матері [PERSON], 17.02.2006 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак належним чином своє право не зареєстрував. Таким чином, право на земельну ділянку в порядку спадкування переходить до спадкоємця за законом [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала разом з ним на час відкриття спадщини та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2017 року), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що державний акт про право приватної власності на землю, який був виданий 13.11.2003 року є дійсним на сьогоднішній день, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved