Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира № [ADDRESS]. За життя батько заповіту не склав. Вони (позивачі) звернулись до приватного нотаріуса КМНО Чмирука О.В. із заявами про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Згідно довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 16.05.2016 року право власності на квартиру № [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 26.06.1992 року в книзі 56 за реєстровим № 568/31416 на підставі довідки № 42, виданої ЖБК «Русанівський» від 27.01.1992 року. У звязку з чим просили визнати за ними право власності в рівних долях на спірну квартиру. В судове засідання позивачі не зявились, їх представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не зявився, надіслав відзив на позов з проханням розглянути справу без його присутності та постановити рішення згідно чинного законодавства. В судове засідання представник третьої особи не зявився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою від 14.02.2019 року витребувано у приватного нотаріуса КМНО Чмирука О.В. копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] 25.02.2019 року надійшов відзив на позов. 04.03.2019 року надійшла копія витребуваної спадкової справи. Ухвалою від 06.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті [INFO] [PERSON] та [PERSON] подали заяви приватному нотаріусу КМНО Чмируку О.В. про прийняття спадщини після смерті батька, спадкова справа № 01/2016. 11.07.2018 року нотаріусом [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках на грошові кошти та гаражний бокс. У видачі свідоцтва на квартиру № [ADDRESS] відмовлено у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно. У відповіді на запит приватного нотаріуса Чмирука О.В. Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що право власності на квартиру № [ADDRESS] зареєстровано на імя [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Русанівський» № 42 від 27.01.992 року, зареєстровано в Бюро 26.06.1992 року в книзі 56 за реєстровим № 568/31416. З копії довідки № 42, виданої 27.01.1992 року ЖБК «Русанівський» слідує, що [PERSON] являється власником квартири № [ADDRESS], повністю сплативши пайовий внесок в квітні 1981 року; сума паєнакопичення склала 4 151 руб., член ЖБК з квітня 1965 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про кооперацію» право власності членів кооперативу фізичних осіб на загальну частку успадковується. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. По даній справі позивачі просять суд визнати за ними право власності на спірну квартиру, яка належить їх батькові, посилаючись на те, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. З копій спадкової справи встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями. З огляду на вище викладене, з урахуванням наданих доказів та вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15, 16, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 19-1, 21 Закону України «Про кооперацію», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved