Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 198000,00 гривень на користь [PERSON] та на користь [PERSON] у розмірі 100000,00 гривень, а також судові витрати. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2010 року позов було задоволено в повному обсязі. 12.06.2014 року відповідач [PERSON], не погоджуючись із вказаним заочним рішенням, звернулася до суду з заявою про його перегляд, в якій просила поновити строк подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення, посилаючись на те, що про розгляд справи вона не була повідомлена належним чином, рішення було ухвалено без її участі, копію позовної заяви та рішення не отримувала, про винесення заочного рішення по справі стало відомо лише 05 червня 2014 року. 07.07.2014 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2010 року по справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення коштів за договором позики» та справу призначено до розгляду в загальному порядку на 04.08.2014 року. 13.08.2014 року представником позивачів по справі надано уточнення до позовної заяви, в якій вона уточнила суму заборгованості відповідачки перед позивачами. Представник позивачів у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивачів. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, у тому числі через оголошення у газетах. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 232 ЦПК після скасування заочного рішення суд призначає справу до нового судового розгляду в загальному порядку. У разі неявки відповідача у нове судове засідання суд за наявності інших встановлених умов може постановити повторне заочне рішення. Однак відповідно до зазначеної норми повторне заочне рішення може бути оскаржене як позивачем, так і відповідачем лише в загальному порядку, встановленому ЦПК. Таким чином, право на подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення втрачається. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява, яка була уточнена 24.11.2014 року підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. 12 травня 2010 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON]. 100000,00 гривень на строк до 21 травня 2010 року, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 5). 18 лютого 2009 року позивач [PERSON] позичила відповідачу [PERSON]. 5000,00 доларів на строк до 20 лютого 2009 року, а 17 березня 2010 року позичила ще 20000,00 доларів на строк до 25 березня 2010 року, що також підтверджується відповідними розписками. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) кошти, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми визначеної кількості речей. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розписки від 18 лютого 2009 року з 18 лютого 2009 року по 18 лютого 2010 року - 150 доларів США з 18 лютого 2010 року по 18 лютого 2011 року - 150 доларів США з 18 лютого 2011 року по 18 лютого 2012 року - 150 доларів США з 18 лютого 2012 року по 18 лютого 2013 року - 150 доларів США з 18 лютого 2013 року по 18 лютого 2014 року - 150 доларів США з 18 лютого 2014 року по 18 серпня 2014 року - 75 доларів США Всього за відсотками: 825,00 доларів США Тобто, загальна сума заборгованості відповідача по розпис ки від 18 лютого 2009 року становить 5 825,00 доларів США. Відповідно до розписки від 17 березня 2010 року з 17 березня 2010 року по 17 березня 2011 року - 600 доларів США з 17 березня 2011 року по 17 березня 2012 року - 600 доларів США з 17 березня 2012 року по 17 березня 2013 року - 600 доларів США з 17 березня 2013 року по 17 березня 2014 року - 600 доларів США з 17 березня 2014 року по 17 серпня 2014 року - 250 доларів США Всього за відсотками: 2 650,00 доларів США. Тобто, загальна сума заборгованості відповідача по розпис ки від 17 березня 2010 року становить 22 650,00 доларів. Відповідно до розписки від 12 травня 2010 року, три відсот ка річних від простроченої суми, тобто з 12 травня 2010 року по 12 травня 2011 року - 3 000 грн. з 12 травня 2011 року по 12 травня 2012 року - 3 000 грн. з 12 травня 2012 року по 12 травня 2013 року - 3 000 грн. з 12 травня 2013 року по 12 травня 2014 року - 3 000 грн. з 12 травня 2014 року по 12 серпня 2014 року - 750 грн.Всього за відсотками: 12 750,00 грн. Період з 12 травня 2010 року по 12 серпня 2014 року від суми боргу 100 000,00 грн. та індекс інфляції становить: 4.386 що дорівнює 22 801.82 грн. Тобто, загальна сума заборгованості відповідача з ураху ванням індексу інфляції та три відсотка річних відповідно до розписки від 12 травня 2010 року становить 135 551,82 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено повернення одержаних у позику коштів, а статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та що за порушення грошового зобов'язання наступає відповідальність і боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved