Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом до Богуславської міської ради Київської області, просить суд визнати за нею, право власності на житловий будинок 1966 року побудови, загальною площею 68.80 кв.м., житлова 39.10 кв.м., допоміжна 29.70 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: прибудова, прибудова, підвал під частиною будівлі, літня кухня, сарай, прибудова, погріб з шийкою, вбиральня, ганок, вигрібна яма, хвіртка, огорожа, замощення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Богуславською районною державною нотаріальною конторою від 01 лютого 2006 року [PERSON] успадкувала житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки посвідченого Богуславською державною нотаріальною конторою 14 квітня 1962 року. Надвірні будівлі і споруди, а саме прибудова до будинку 2.60х3.60, 1.01х0.70, літня кухня «Б» 3.43х3.50, сарай «В» 3.50х5.45, прибудова до сараю «в» 2.90х2.30 були зазначені як самовільно побудовані. Оскільки, позивачка позбавлена можливості встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, тому вона звернулася із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву у якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає та просить розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази на дані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. 1266 ч. 1 ЦК України успадкувала за законом після смерті [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого Богуславською районною державною нотаріальною конторою від 01 лютого 2006 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Богуславською районною державною нотаріальною конторою від 01.02.2006 року надвірні будівлі і споруди, а саме прибудова до будинку 2.60х3.60, 1.01х0.70, літня кухня «Б» 3.43х3.50, сарай «В» 3.50х5.45, прибудова до сараю «в» 2.90х2.30 зазначені як самовільно побудовані. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок розташований по [ADDRESS] 1966 року побудови, загальною площею 68.80 кв.м., житлова 39.10 кв.м., допоміжна 29.70 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: прибудова, прибудова, підвал під частиною будівлі, літня кухня, сарай, прибудова, погріб з шийкою, вбиральня, ганок, вигрібна яма, хвіртка, огорожа, замощення. За життя спадкодавцем було самовільно збудовано прибудову до будинку 2.60х3.60, 1.01х0.70, літню кухню «Б» 3.43х3.50, сарай «В» 3.50х5.45, прибудову до сараю «в» 2.90х2.30 На підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 0.0805 га кадастровий номер 3220610100:01:008:0109 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворенене рухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухомемайно та їхобтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13.12.1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Відповідно до технічного звіту експерта з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] від 02.03.2020 року будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем прававласності на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 663.90 грн..

Outcome: approved