Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований по вул. Центральна, 138 в селі Іванівка Богуславського району Київської області, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1948 року забудови, загальною площею - 51,70 кв.м., жилою площею - 23,30 кв.м., допоміжною площею - 28,40 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: прибудова, два сараї, погріб, комора, ворота з хвірткою, три огорожі. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що восени 2003 року вона вселилася в житловий будинок №138 по вул. Центральній в с.Іванівка Богуславського району Київської області та почала ним володіти і користуватися. Даний будинок вона придбала у [PERSON], але письмово договір купівлі - продажу житлового будинку вони не укладали. Починаючи з 2003 року вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє і користується житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, обробляє земельну ділянку біля будинку, здійснюючи поточний ремонт будівлі за вищевказаною адресою. Вказані факти підтверджуються довідками №02-23/983 від 11.12.2017 року та №02-23/969 від 05.12.2017 року, виданими виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області. Посилаючись на положення ст.ст. 328 ч. 1, 344 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивачки, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Іванівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області №02-23/969 від 05 грудня 2017 року підтверджується факт, що [PERSON] з 2003 року і по даний час проживає в житловому будинку №138 по вул. Центральній в с. Іванівка Богуславського району Київської області та відкрито і безперешкодно користується цим будинком. Довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області №02-23/983 від 11 грудня 2017 року підтверджується факт, що [PERSON] дійсно придбала житловий будинок №138 по вул. Центральній в с. Іванівка Богуславського району Київської області у [PERSON], яка померла 13 грудня 2013 року. Витягами з погосподарських книг Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області по особовому рахунку №400 за 2001-2005 роки, по особовому рахунку №333 за 2006-2010 роки, по особовому рахунку №04001 за 2010-2015 роки, по особовому рахунку №0003991 за 2016-2020 роки підтверджується факт, що [PERSON] з 05 жовтня 2003 року стала проживати в господарстві за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Іванівка, вул. Центральна, 138 та являється головою господарства. Згідно даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що виготовлений ТОВ «Проект-монтаж-буд» 21 грудня 2017 року, житловий будинок, який розташований по вул. Центральна, 138 в с. Іванівка Богуславського району Київської області має такі технічні характеристики: будинок житловий, 1948 року забудови, загальною площею - 51,70 кв.м., жилою площею - 23,30 кв.м., допоміжною площею - 28,40 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: прибудова, два сараї, погріб, комора, ворота з хвірткою, три огорожі. Згідно технічного висновку №205/26.12.17 від 26 грудня 2017 року складеного експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON], житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Центральна, 138 в с. Іванівка Богуславського району Київської області зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Згідно експертного висновку протипожежного стану обєкту - будинку №138 по вул. Центральна в с. Іванівка Богуславського району Київської області, складеного експертом з оцінки протипожежного стану обєктів [PERSON] 18.01.2018 року, на момент здійснення експертизи порушень протипожежного стану обєкта виявлено не було, будівлі відповідають вимогам правил пожежної безпеки в Україні. Задовольняючи вимоги позивачки суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституцції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивачка надала суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності за позивачкою на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Центральній, 138 в с. Іваніка Богуславського району Київської області, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 412 гривень 07 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved