Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON], у якому просили стягнути із відповідача заборгованість за договором позики та відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору та витрат за надання правової допомоги, оскільки позичальник [PERSON] неналежно виконав грошове зобов'язання за договором позики. В судовому засіданні позивачі обставини позову підтримали. Позовні вимоги уточнили та просили суд стягнути із відповідача 30000 гривень у рахунок відшкодування заборгованості за позикою у розмірі трьох тисяч доларів США, а також стягнути 700 доларів США винагороди за користування позикою, що по курсу НБУ станом на 26.03.2014 року становить 7700 грн. Також просили вирішити питання про відшкодування судових витрат - витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 250 грн. Відповідач обставини позову підтвердив, уточнені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення, дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для вирішення спору, суд встановив наступне. Встановлено, що між позивачами [PERSON] та [PERSON] як позикодавцями з однієї сторони та відповідачем [PERSON] як позичальником із другої сторони було укладено позикову угоду про передачу позичальнику грошових коштів у сумі три тисячі доларів США на строк три місяці, які позичальник зобов'язався повернути через три місяці і сплачувати винагороди за користування коштами у розмірі 90 доларів США за кожен місяць. Факт передачі грошових коштів у сумі три тисячі доларів США не заперечується відповідачем та підтверджується розпискою від 31.08.2012 року про отримання відповідачем у позику 3000 доларів США на викладених вище умовах. Проте, зобов'язання з повернення позики у сумі 3000 доларів США та сплати винагороди за користування грошовими коштами у строки та у розмірах, визначені умовами угоди, до цього часу позичальником не виконане. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактичним обставинам, врегульовані нормами ЦК України, чинного із 01.01.2004 року та умовами угоди. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно ст.612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності та відповідні їм норми матеріального права, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення із відповідача на користь позивачів заборгованості за договором позики є обґрунтованою. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] та [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку, що уточнений позов слід задовольнити повністю. Судові витрати, понесені позивачами на оплату судового збору у загальному розмірі 642,85 грн. за звернення до суду із заявами (а.с.1-3), а також витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн згідно договору про надання юридичних послуг від 25.03.2014 року, слід стягнути на їх користь із відповідача.

Outcome: approved