Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання умов договору. В позові зазначили, що [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS], а [PERSON] є її донькою. Вони проживають однією сім'єю та ведуть спільне господарство. В кінці 2012 року вони вирішили провести ремонт їхнього будинку, а саме - замінити старий дах на новий. В кінці листопада - на початку грудня 2012 року вони домовились про виконання цієї роботи з [PERSON], який запевнив їх, що має необхідні досвід та навики у виконанні такої роботи, а також має бригаду працівників, з якою регулярно виконує роботи такого виду. 17.12.2012р. [PERSON] зробив необхідні заміри їхнього будинку, а також зробив власноручне креслення майбутнього даху будинку. Вони погодились з даним робочим кресленням, оскільки зображений на ньому [PERSON] проект їхнього будинку їх влаштовував. Отже, вони уклали з [PERSON] усний договір на виконання ним та його бригадою працівників роботи по заміні даху їхнього будинку, предметом якого є те, що він зобов'язаний якісно, у стислі терміни виконати всі необхідні роботи по заміні даху, виготовити його відповідно до робочого креслення, узгодженого між ними, а вони зобов'язались забезпечити виконання цих робіт всіма необхідними матеріалами та оплатити за виконану роботу кошти в сумі 13 000 грн. Вони вважають, що за своїм правовим змістом між ними був укладений усний договір підряду, передбачений ст. 837 ЦК України. Також вважають, що даний договір мали право укласти в усній формі, а роботи по ремонту даху їхнього будинку мали право проводити без виготовлення проекту та без будь-яких спеціальних дозволів. 20 травня 2013 року [PERSON] з бригадою найнятих ним особисто працівників приступили до роботи. В процесі виконання робіт по заміні даху їхнього будинку вони неодноразово звертали увагу [PERSON] як бригадира, та особи, з якою був укладений договір, на ті чи інші недоліки, які вони помічали, але останній постійно їх запевняв, що по завершенні всіх необхідних робіт дах будинку буде якісний та таким, який зображений на робочому кресленні. 3 червня 2013 року вони на вимогу [PERSON] оплатили йому за укладеним договором гроші в сумі 12 000 грн. (по 6 000 грн. кожна). Ще 1 000 грн. (по 500 грн. кожна) вони сплатили пізніше. Таким чином, вони сплатили [PERSON] всю суму грошей 13 000 грн., яка була передбачена договором, про що є розписка відповідача. Однак, незважаючи на це, а також те, що станом на 11.06.2013р. всі необхідні роботи виконані не були, [PERSON] разом з іншими працівниками відмовився проводити подальшу роботу, яка незавершена до цього часу. Більше того, коли були зняті поліетиленові плівки, якими був накритий виготовлений дах, вони виявили, що конструкція даху не відповідає узгодженому між сторонами договору робочому кресленню, має неправильну геометричну форму, а саме - одна сторона даху більш полога у порівнянні з іншою, дах має перекіс відносно будівлі, центр даху має зміщення відносно будівлі. Також вони виявили, що обрешітка даху виконана без врахування специфіки будівельного матеріалу, дерев'яні елементи конструкції даху скріплені неналежним чином, покрівельний матеріал до обрешітки прикріплений технологічно неправильно, неякісно змонтована водостічна система даху, в покрівлі даху є багаточисленні щілини. Покрівельний матеріал - черепиця, має механічні пошкодження. Вони вважають, що ці недоліки є істотними і такими, що не можуть бути усунуті. Вважають, що відповідачі порушили вимоги ст. ст. 509, 526, 610, 611, 837, 857 ЦК України. В результаті неналежного виконання умов договору [PERSON] їм спричинена матеріальна шкода, яка складається з вартості зіпсованого покрівельного матеріалу - метало черепиці, комплектуючих матеріалів для монтажу покрівельного матеріалу на загальну суму 20 000 грн., інших розхідних матеріалів на суму 1 786 грн. 14 коп., грошей в сумі 13 000 грн., які вони сплатили за роботу, а всього - 34 786 грн. 14 коп. Оскільки вони оплатили вартість вказаних матеріалів, а також суму коштів за проведення ремонтних робіт в рівних частках, суму матеріальної шкоди, що їм, [PERSON] і [PERSON], відповідачами становить по 17 393 грн. 07 коп. кожній. Окрім матеріальної шкоди їм спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних стражданнях та переживаннях, які вони зазнали та продовжують зазнавати, оскільки затративши значні грошові кошти, фізичні зусилля, вони не отримали бажаного для себе результату, передбаченого усним договором, тому моральну шкоду оцінюють в розмірі 5 000 грн. кожна. 5 лютого 2014 року представник позивачів подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що позивачі змушені були усувати недоліки неякісного виконання відповідачами перекриття даху в будинку [ADDRESS], що потягнуло у них додаткові матеріальні витрати у розмірі 20 518, 78 грн. Остаточно просили стягнути з відповідачів на їхню користь матеріальні витрати у розмірі 58 668, 92 грн., з них: вартість зіпсованого покрівельного матеріалу - металочерепиці, комплектуючих матеріалів для монтажу покрівельного матеріалу на загальну суму 20 000 грн., вартість розхідного матеріалу - 2950, 14 грн., кошти, які позивачі сплатили за виконання робіт у розмірі 13 000 грн., витрати на усунення неякісно наданих послуг у розмірі 20 518, 78 грн., а також витрати на проведення експертизи у розмірі 2 200 грн. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] подав заперечення проти позову, в якому зазначив, що ним був укладений усний договір по ремонту покрівлі даху позивачів. В грудні 2012 року він запропонував позивам звернутися до архітектурного бюро по виготовленню проектної документації на встановлення даху, позивачі відмовились з причини, що це для них дуже великі грошові затрати. Ним та іншими відповідачами була виконана робота в повному обсязі, позивачі з ними розрахувались частково: робота по заміні покрівлі зроблена повністю і згідно домовленості складає 16 500 грн., встановлення фронтонів зроблено повністю і сума складає 2 640 грн., підбиття піддашшя - за домовленістю мали сплатити 2100 грн., ними зроблено лише на 960 грн.; встановлено монтаж водостічної системи на 72 грн., оскільки від виконання цієї роботи позивачі відмовились. Коли вони приступили до роботи, то виявилося, що передня стіна будинку нижча на 50 см за задню стіну, тому ними була зроблена така покрівля, яка вказана на фотокартці. Це сталось при добудуванні прибудови до будинку, яка на технічному паспорті відсутня. Зі схемою установки даху позивачі погодились, в покрівлі даху щілин немає, вони є тільки в фронтонах, але оскільки їм не дали закінчити роботу, то вони залишились до цих пір. Вони хотіли закінчити роботу, але позивачі не погоджувались. Письмового договору по наданню послуг щодо встановлення покрівлі ними не укладалося. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила суду, що в 17 грудня 2012 року вони уклали з [PERSON] усний договір по заміні покрівлі їхнього даху житлового будинку, згідно умов якого [PERSON] , її донька, мала сплатити за виконану роботу [PERSON] 14 000 тис. грн. з розрахунку 70 грн. за 1 метр квадратний, та 4 000 грн. - за фронтон, ринви і піддашшя. Згідно договору термін виконання був обумовлений - 14 днів (2 тижні). 17 грудня 2013 року [PERSON] приїхав до них і зробив відповідні заміри. До архітектурного бюро вони не зверталися. Підтвердила, що вони не дали відповідачам завершити роботу. Станом на даний час вони повністю замінили дах свого будинку, цю роботу виконала бригада з м. Івано-Франківськ восени 2013 року. Позивач [PERSON] пояснила суду, що 17 грудня 2012 року [PERSON] разом з [PERSON] прийшли на заміри їхнього будинку. Запевнили їх, що дах будинку буде відповідати їхньому кресленню. Робоче креслення, яке наявне в матеріалах справи, узгоджувалось усним договором. Зазначила також, що матеріали придбавали позивачі за власні кошти. Вважає, що відповідачі неправильно перекрили їм дах, водостічну системи, фронтон, піддашшя, тобто неналежно виконали умови договору підряду. Ствердила, що усний договір підряду був укладений 17 грудня 2012 року, з їх матеріалів; вартість робіт була визначена: 14 тис. грн.. - за перекриття даху і 4 тис. грн.. - за влаштування водостічної системи та підбиття піддашшя. За виконану частину роботи позивачі сплатили відповідачу [PERSON] 13 000 грн., а 1 000 грн. - недоплатили. Також вказала, що в заяві про збільшення позовних вимог не врахована моральна шкода в розмірі 10 000 грн., яку вони просять стягнути з відповідачів. Відповідач [PERSON] позову не визнав, суду пояснив, що дійсно 17 листопада 2012 року до нього звернулася [PERSON], щоб зробити перекриття даху їхнього будинку. Він їм пропонував звернутися до архітектурного бюро, щоб виготовити проект перекриття даху, але позивач відмовилась, мотивуючи це тим, що в них ще не готові правовстановлюючі документи на житловий будинок. Вони уклали усний договір на перекриття даху житлового будинку з матеріалів позивачів. Термін виконання робіт не обумовлювався. В грудні 2012 року він зробив заміри покрівлі будинку лише для переліку та придбання будівельних матеріалів. Будівельні матеріали придбавали позивачі. Вартість робіт була обумовлена наступна: покрівля - 14 000 грн. (1 кв.м. - 70 грн.), фронтон - 3600 грн., піддашшя - 960 грн.. ринви - 2 100 грн. Оплата мала здійснюватись по завершенню роботи. Не заперечив, що він за роботу отримав частково лише 13 000 грн. Всього вони працювали з 20 травня 2013 року по 13 червня 2013 року, тобто 23 календарних дні або 12 робочих. Завершити роботу їм позивачі не дозволили, до нього зателефонувала 13 червня 2013 року [PERSON] і повідомила, щоб вони на роботу не виходили. Позивачі не дали їм закінчити роботу та виправити недоліки, оскільки вони не встигли заробити щілини у фронтонах. Зауважив, що водостічну систему робили в присутності позивачів, які їм вказували як її монтувати. Також вони не встигли провести вогнезахисту обробку дерев'яних елементів покрівлі спеціальною сумішшю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], проти задоволення позову заперечив, пояснив, що копія креслення, яка є в матеріалах справи, робилася лише для придбання будівельних матеріалів. Вважає, що позивачами не доведено заподіяння шкоди відповідачами. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову заперечили, суду пояснили, що вони виконали роботу якісно. Всі роботи узгоджувались з позивачами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 10 ЦПК України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приписами частин 3, 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між [PERSON] і [PERSON] (замовниками) та [PERSON] (підрядником) був укладений усний договір підряду на заміну покрівлі житлового будинку [ADDRESS] та водостічної системи, згідно якого [PERSON] зобов'язався разом зі своєю бригадою майстрів перекрити дах житлового будинку та влаштувати водостічну систему, а [PERSON] і [PERSON] - прийняти роботу та оплатити її. На підтвердження укладення договору з метою придбання будівельних матеріалів відповідачем [PERSON] були зроблені заміри житлового будинку (а.с. 13), а позивачем [PERSON] було придбано будівельних матеріалів, які відпущено [PERSON], на суму 20 415 грн. 09 коп. За відсутності заперечень з боку замовників, підрядник [PERSON] залучив до виконання роботи субпідрядників - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Термін виконання робіт не обумовлювався. Вартість робіт згідно усної домовленості склала 18 000 грн., в тому числі 14 000 грн. - за перекриття даху, і 4 000 грн. - за влаштування водостічної системи та підбиття піддашшя. Відповідачі виконували роботи по перекриттю даху житлового будинку з 20 травня 2013 року по 13 червня 2013 року, роботу не закінчили у зв'язку з недопуском їх позивачами до роботи. Сторони визнали ту обставину, що за виконану частину роботи відповідач [PERSON] отримав плату в сумі 13 000 грн. з належних до сплати 18 000 грн. (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частина 2 статті 837 ЦК України передбачає, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку укладення договору підряду в усній формі не тягне за собою недійсність, тому його слід вважати укладеним та дійсним (ст. ст. 203, ч. 1 ст. 218 ЦК України). Суд також констатує, що між позивачами (замовниками) і відповідачами (субпідрядниками - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]) будь-яких договорів не укладалося, тому [PERSON] і [PERSON] не мають права в силу припису абз. 2 ч. 2 ст. 838 ЦК України пред'являти вимоги відповідачам, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення майнової шкоди. Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Дані про встановлення конкретного строку виконання відповідачем [PERSON] підрядних робіт в матеріалах справи відсутні. Посилання позивачів та те, що строк виконання замовлення становить 14 днів (з 20 травня 2013 року по 4 червня 2013 року) не ґрунтується на доказах. Ксерокопія ж робочого креслення, наданого позивачами в якості доказу на підтвердження укладання договору підряду між позивачами та відповідачем [PERSON] (а.с. 13), не містить строку (терміну) виконання договору підряду. Так, в силу ч. 2 ст. 840 ЦК України якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків. Твердження позивачів про неправильне використання матеріалів з боку відповідача [PERSON] суд до уваги не бере, оскільки позивачі не надали суду належних і допустимих доказів того, що в договорі підряду вони встановили відповідальність підрядника (генерального підрядника [PERSON]) за неправильне використання матеріалу. Крім цього, позивачі не надали доказів того, що відповідач [PERSON] зіпсував покрівельний матеріал (металочерепицю) та комплектуючі, а іншим відповідачам замовники не мають права пред'являти претензії, тому у стягненні з відповідачів вартості матеріалів в сумі 20 000 грн. необхідно відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 850 ЦК України якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв'язку з невиконанням замовником договору. Судом встановлено, що оскільки виконання робіт за договором підряду по перекриттю даху житлового будинку стало неможливим внаслідок дій замовників (позивачі не дали завершити роботу - 13.06.2013р. не допустили відповідачів до роботи), тому за виконану частину роботи відповідач [PERSON], згідно вимог ч. 2 ст. 850 ЦК України, отримав 13 000 грн. з належних до оплати 18 000 грн. Ці обставини визнаються сторонами, тому вони не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК). Доказів того, що інші відповідачі, окрім [PERSON], отримали грошові кошти, судом не здобуто. Отже, вимога про стягнення цієї суми коштів (13 тис. грн.) з відповідачів задоволенню не підлягає. Доводи позивачів про застосування до даних правовідносин ч. 3 ст. 858 ЦК України, оскільки відповідачами допущені недоліки в роботі є істотними і такими, що не можуть бути усунуті, не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, а є лише припущенням. Так, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 134/013 від 20 листопада 2013 року істотних недоліків в роботі не встановлено (а.с. 100). Крім цього, експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що ДБН не регламентовано вимоги до двоскатних покрівель. В даному випадку, покрівля житлового будинку позивачів є незакінченим верхом конструкцій, але це не є відхиленням від ДБН. Згідно ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Не підлягає задоволенню вимога позивачів про стягнення на їхню користь витрат на усунення неякісно наданих послуг у розмірі 20 518, 78 грн., адже будь-яких належних і допустимих доказів того, що виконана відповідачем [PERSON] робота не відповідає умовам договору підряду і є неякісною, позивачі суду не надали. А згідно ч. 2 ст. 838 ЦК України позивачі не вправі висувати такі вимоги іншим відповідачам. Доводи позивачів про спричинення їм відповідачами моральної шкоди суд до уваги не бере. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Посилання позивачів на п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди, суд розцінює критично, так як позивачі не надали суду жодних належних і допустимих доказів того, що усним договором підряду на заміну покрівлі сторони передбачили відшкодування моральної шкоди, і що така була їм спричинена неналежним виконанням договору. Як встановлено судом, позивачі не довели ту обставину, що відповідач [PERSON] неналежно виконав умови договору підряду по перекриттю даху їхнього житлового будинку. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed