Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивачка 3 березня 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, з 13 квітня 2006 року по 04 листопада 2015 року працювала на посаді секретаря Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. На час звільнення її з роботи їй було нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 352 грн. 68 коп., індексацію в сумі 210 грн. 64 коп., розрахункові за невикористану відпустку в сумі 1331 грн. 44 коп. Однак, їй належало до виплати ще й перерахунок надбавки за вислугу років за 2006-2010 роки в сумі 3943 грн. 50 коп. 7 грудня 2015 року вона звернулася до сільської ради із письмовою заявою щодо виплати недоотриманих нею коштів, але їй було безпідставно відмовлено у їх виплаті. У лютому 2016 року вона звернулася до суду з позовом до Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Рішенням Білозерський районний суд Херсонської області від 18 березня 2016 року позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області на її користь в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі - 3943 грн. 50 коп., компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати - 3493 грн. 94 коп., середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні розрахункових - 15498 грн. 45 коп., а всього 22935 грн. 89 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати на її користь за один місяць. Згідно ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року, рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2016 року, касаційну скаргу Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області відхилено. Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року залишено без змін. Незважаючи на те, що рішенням суду було допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати на її користь за один місяць, Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області ця частина рішення виконана не була. Не виконувалася сільською радою і ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року. Тільки після її звернення до виконавчої служби, 5 вересня 2016 року на її рахунок були зараховані кошти в сумі 22935 грн. 89 коп. Посилаючись на ст. ст. 47, 95, 116, 117 КЗпП України, Закон України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Закон України «Про індексацію грошових доходів населення, Закон України «Про оплату праці», судову практику в спірних правовідносинах, просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з березня 2016 року по вересень 2016 року в сумі 919 грн. 73 коп., середній заробіток за час затримки виплати недорахованої суми надбавки за вислугу років заи період з 18 березня 2016 року по 5 вересня 2016 року в сумі 19161 грн. 60 коп., а всього 20081 грн. 33 коп. В ході судового засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області Березняк А.А. визнав право позивачки на звернення до суду з вказаним позовом, суду пояснив, що дійсно сільська рада не здійснювала виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року, так як ними було подано апеляційну та касаційну скарги на рішення суду, при цьому в сільській раді були наявні кошти для проведення виплат за вказаним рішенням. Не заперечував, щодо часткового задоволення позовних вимог, при цьому просив зменшити суму заявлених позивачкою вимог. Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що позивачка з 13 квітня 2006 року по 04 листопада 2015 року позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді секретаря Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Рішенням Білозерський районний суд Херсонської області від 18 березня 2016 року позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області на користь [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі - 3943 грн. 50 коп., компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати - 3493 грн. 94 коп., середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні розрахункових - 15498 грн. 45 коп., а всього 22935 грн. 89 коп. В решті позовних вимог було відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати на користь [PERSON] за один місяць. Згідно ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року, рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2016 року, касаційну скаргу Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області відхилено. Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року залишено без змін. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження заступника начальника Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 8 вересня 2016 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 648/744/16-ц, виданого 26 липня 2016 року Білозерським районним судом Херсонської області про стягнення з Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області на користь [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі - 3943 грн. 50 коп., компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати - 3493 грн. 94 коп., середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні розрахункових - 15498 грн. 45 коп. було закінчено, так як, згідно платіжного доручення № 3895 від 2 вересня 2016 року борг відповідачем було сплачено. Тобто, відповідач фактично виконав рішення суду від 18 березня 2016 року - 2 вересня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення працівника провести з ним розрахунок у строки зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (у справі 6-144ц13), не проведення вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Наданим позивачкою розрахунком позовних вимог, який був складений нею з посиланням на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року та який не оспорюється відповідачем, підтверджується сума позовних вимог. Враховуючи, викладене та позицію відповідача, щодо заявлених вимог позивачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, так як відповідач затримав виплату позивачці належних їй за рішення суду виплат до 5 вересня 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved