Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 16.12.1989 р. вона перебувала у шлюбі з [PERSON], якому після смерті матері у спадок перейшло 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. [PERSON] прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було йому видане 25.05.2010 р. державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори. Однак в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна [PERSON] спірний будинок не зареєстрував. [INFO] чоловік позивачки - [PERSON] помер. Після його смерті позивачка як спадкоємиця майна після смерті чоловіка у встановлений Законом час звернулась до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у позивачки був відсутній правовстановлюючий документ на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], так як померлий [PERSON] не оформив право власності на свою частку належним чином. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка [PERSON] Відповідач [PERSON], 1948 р.н., пред'явив зустрічний позов, в якому вказує, що його матері [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину та 25.05.2010 р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спірного будинку. Його ж брат [PERSON] не прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] проживав в с. Кручик Богодухівського району Харківської області, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, дій щодо фактичного прийняття спадщини не вчинив. Тому просить визнати недійним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори 25.05.2010 р. на ім'я [PERSON] [PERSON], 1987 р.н., звернувся до суду із позовом, в якому просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], строком на один місяць. В обґрунтування позову посилається на те, що його батько [PERSON] отримав у спадщину після смерті матері 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, не залишивши заповіту. [PERSON], 1987 р.н., є сином [PERSON], тому має право на отримання спадщини після смерті батька. Проте пропустив строк на звернення до нотаріальної контори через те, що не знав про смерть батька, оскільки на протязі тривалого часу вони разом не проживали і не спілкувались. Про наявність спадкового майна не знав, оскільки вважав спірний будинок власністю свого дядька [PERSON], 1948 р.н., який доглядав за бабусею. Батько на спадщину не претендував, не утримував спадкове майно, за бабусею не наглядав. Вважає, що з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини, тому просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], строком на один місяць. В обґрунтування позову посилається на те, що його батько [PERSON] отримав у спадщину після смерті матері 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, не залишивши заповіту. [PERSON] є сином [PERSON], тому має право на отримання спадщини після смерті батька. Проте, пропустив строк на звернення до нотаріальної контори через те, що в останній місяць із шести відведених для прийняття спадщини перебував у відрядженні у Російській Федерації, що підтверджується копією білетів. Крім того, не знав про наявність спадкового майна, оскільки батько жодним чином не претендував на спадщину після смерті бабусі і не утримував дане спадкове майно. Так як дядько [PERSON] доглядав за бабусею, тому вважав, що після смерті бабусі саме [PERSON] будинок дістався повністю. В судовому засіданні представники позивачки по первісному позову [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] підтримали її позовні вимоги та просили позов [PERSON] задовольнити. В задоволенні позовних вимог [PERSON], 1948 р.н., [PERSON] та [PERSON], 1987 р.н., просили відмовити, вважаючи їх необґрунтованими. Відповідач [PERSON], 1948 р.н., він же позивач за зустрічним позовом, та його представник [PERSON] позов [PERSON], 1948 р.н., просили задовольнити, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], 1987 р.н., вважали обґрунтованими та просили їх задовольнити. [PERSON] свій позов підтримав та просив його задовольнити. Також вважав обґрунтованими позовні вимоги [PERSON], 1948 р.н., та [PERSON], 1987 р.н., і просив їх задовольнити. Проти задоволення позову [PERSON] заперечував та просив відмовити в його задоволенні. [PERSON], 1987 р.н., свій позов підтримав та просив його задовольнити. Також вважав обґрунтованими позовні вимоги [PERSON], 1948 р.н., і [PERSON] та просив їх задовольнити. Проти задоволення позову [PERSON] заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Представники Харківської міської ради та Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явились, подали заяви, в якій просили справу розглянути в їх відсутність та прийняти законне і обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Представник Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області просила відмовити в задоволенні позову [PERSON], посилаючись на те, що згідно технічного паспорту, складеного 07.11.2013 р. КП «Харківське міське БТІ», житловий будинок №4 по в'їзду Беспалівському у м. Харкові містить самовільно переобладнане приміщення, яке не введено в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, а державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Самочинно реконструйований будинок (приміщення), якщо порушено вимоги законодавства, не створює право власності у спадкоємця та не може входити до складу спадщини, не дає підстав для виникнення права власності у спадкоємців, тому в задоволенні позову [PERSON] просять відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні позовних вимог [PERSON], 1948 р.н., [PERSON] та [PERSON], 1987 р.н., слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 02.07.1996 р., виданого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою реєстраційний №3-4976, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки її чоловік [PERSON] помер [INFO]., а інших спадкоємців, передбачених законом, не має. 25.05.2010 р. до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON], [INFO], який діяв в своїх інтересах та по довіреності в інтересах свого брата [PERSON], [INFO] В вищевказаній заяві [PERSON] вказав, що він спадщину прийняв фактично, тому що має на руках правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я спадкодавці, а його довіритель [PERSON] спадщину прийняв, так як був зареєстрований та мешкав із спадкодавицею на день її смерті. Просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно на своє ім'я [PERSON] та ім'я довірителя [PERSON] 25.05.2010 р. державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] кожному були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких у власність кожного з них перейшла 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. З 16 грудня 1989 року [PERSON] перебував у шлюбі з позивачкою [PERSON]. 17 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чолові [PERSON]. Проте, у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], та належало померлому чоловіку позивачки було відмовлено, оскільки за життя своє право власності на спадкове майно [PERSON] в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (тобто у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації») не зареєстрував. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, що передбачено ч.1 ст.1220 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. Враховуючи, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна свого чоловіка [PERSON] за законом та у встановлений Законом строк прийняла спадщину, звернувшись до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті чоловіка, її позовні вимоги підлягають задоволенню і за [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] Позовні вимоги [PERSON], 1948 р.н., про визнання недійним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори 25.05.2010 р. на ім'я [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. В обґрунтування позовних вимог [PERSON], 1948 р.н., посилається на те, що його ж брат [PERSON] не прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] проживав в с. Кручик Богодухівського району Харківської області, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, дій щодо фактичного прийняття спадщини не вчинив. Проте ці доводи [PERSON], 1948 р.н., повністю спростовуються відомостями, викладеними ним же самим в його заяві про прийняття спадщини після смерті [PERSON], з якою він звернувся 25.05.2010 р. до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, діючи в своїх інтересах та по довіреності в інтересах свого брата [PERSON] (заява міститься в матеріалах спадковій справи №417/2010 після смерті [PERSON], яка померла 08.07.2003 р.). В цій заяві [PERSON] вказав, що його довіритель [PERSON] спадщину прийняв, так як був зареєстрований та мешкав із спадкодавицею на день її смерті. Просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно на своє ім'я [PERSON] та ім'я довірителя [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] було видано державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори 25.05.2010 р., про що позивачу по зустрічному позову [PERSON], 1948 р.н., було відомо. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] раніше не оспорював. Із зустрічним позовом про визнання недійним свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], 1948 р.н., звернувся до суду тільки 10.06.2014 р., тобто через 4 роки після видачі свідоцтва, при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Судом не встановлено підстав для визнання спірного свідоцтва недійсним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованості позовних вимог [PERSON], 1948 р.н., та відмовляє в задоволенні його позовних вимог про визнання недійним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON]. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], 1987 р.н., про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що передбачено ч.2 ст.1272 ЦК України. Суд не вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини зазначені [PERSON] причини, а саме: відрядження до Росії в останній місяць із шести відведених для прийняття спадщини та необізнаність щодо наявності спадкового майна, оскільки він вважав, що майно належить його дядькові [PERSON], 1948 р.н., виходячи з наступного. Надана копія білету не підтверджує факт знаходження [PERSON] у відрядженні, оскільки мета поїздки в білеті не вказується, та не є доказом того, що [PERSON] тривалий час знаходився за межами України, що позбавило його можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини в період з [INFO] по 16.01.2014 р. Необізнаність особи про наявність спадкового майна не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд не вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини зазначені [PERSON], 1987 р.н., причини, а саме необізнаність про смерть батька та наявності спадкового майна, оскільки він вважав, що майно належить його дядькові [PERSON], 1948 р.н., виходячи з наступного. В позовній заяві [PERSON], 1987 р.н., зазначає, що він не знав про наявність спадкового майна, оскільки вважав спірний будинок власністю свого дядька [PERSON], 1948 р.н., який доглядав за бабусею. Батько на спадщину не претендував, не утримував спадкове майно, за бабусею не наглядав. Таким чином, [PERSON], 1987 р.н., було відомо про обставини життя його бабусі [PERSON], його батька [PERSON] та дядька [PERSON], 1948 р.н., що свідчить про його зв'язок з дядьком [PERSON], 1948 р.н., і батьком [PERSON], та обізнаність про їх життя. В запереченні на позовну заяву [PERSON], 1987 р.н., представником позивачки [PERSON] зазначено, що [PERSON], 1987 р.н., було відомо про смерть батька, оскільки він особисто повідомив родичів [PERSON] про його смерть через декілька годин після смерті (а.с.122). Ці доводи представника [PERSON] - [PERSON] належними доказами не спростовані. Необізнаність особи про наявність спадкового майна не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], 1987 р.н., задоволенню не підлягають. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON], 1948 р.н., на користь позивачки [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 925,50 грн.

Outcome: approved