Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка 24 квітня 2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що у період з лютого 1985 року по 13 грудня 2013 року працювала на підприємстві відповідача, та при звільненні з нею не було проведено повного розрахунку. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за листопад та грудень 2013 року у розмірі 5746,05 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку, виходячи з почасової ставки - 11.20 грн., та моральну шкоду у розмірі 3000 грн., тому що через невиплату заробітної плати був порушений нормальний уклад її життя , вона була залишена без засобів до існування, у зв'язку з чим відчувала моральні страждання. В судовому засіданні змінила свої позовні вимоги з урахуванням того , що було сплачено частину зарплати , просить стягнути несплачену зарплату за листопад та грудень 2013 року в розмірі 5357,36 грн ,та виходячи з середньоденного заробітку - 120,08 грн. стягнути середній заробіток за час затримку розрахунку при звільненні за період з 16 грудня 2013 року по 14 січня 2014 року за 14 робочих днів. Решта вимог залишено попередніми. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечує проти вимог позивачки про стягнення заборгованості по заробітній платі та заробітку за 14 робочих днів за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із середньоденної заробітної плати в розмірі 120,08 грн. Вважає , що моральну шкоду заподіяно не було , оскільки заборгованість по заробітній платі утворилась у зв'язку із важким фінансовим становищем підприємства внаслідок кризових явищ у країні , підвищенням тарифів на енергоносії , спадом замовлень на продукцію підприємства та необхідності сплати кредиту в іноземній валюти , курс якої значно збільшився. Суд знаходить позов частково обґрунтованим і підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка у період з лютого 1985 року по 13 грудня 2013 року працювала на підприємстві відповідача. Згідно статті 116 КзпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У порушення ст.116 КЗпП України відповідач при звільненні позивачки не провів виплату всіх сум, що належать позивачці, і згідно бухгалтерської довідки заборгованість перед позивачкою станом на час розгляду справи становить після відрахування утримань та виплат за листопад 2013 року - 2202,57 грн., грудень 2013 року-3154,79 грн., загалом - 5357,36 грн. , які необхідно стягнути на користь позивачки. Відповідно до вимог статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно до довідок відповідача середньоденна заробітна плата позивачки складала 120,08 грн, а за період з 16 грудня 2013 року по 14 січня 2014 року позивачка могла би відпрацювати 14 робочих днів, виходячи з наказів по підприємству про встановлення вихідних днів з 2 по 12 січня 2014 року. Оскільки, відповідач не виплатив позивачці належні їй суми в день звільнення, то, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, з підприємства необхідно стягнути на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 1681,12грн. без вирахування утримань та виплат ( із розрахунку : 14 робочих днів х 120,08 грн ). Згідно до ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі , якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з несвоєчасною виплатою зарплати позивачка зазнавала моральні страждання, так як була позбавлена засобів до існування, чим був порушений нормальний уклад її життя, що вимагало від [PERSON] додаткових зусиль для його організації. Визначаючи розмір морального збитку, що підлягає стягненню на користь позивачки, суд враховує характер її страждань, термін, за який утворилася заборгованість по заробітній платі, розмір заборгованості, скрутне фінансове становище підприємства, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 500 грн. У відповідності зі ст.88 ч.3 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 243,60 грн. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць.

Outcome: partial