Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом та уточнивши свої вимоги під час судового розгляду справи, просить встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу її (позивачки) та [PERSON] у період з 01 січня 2004 року по 18 січня 2009 року. Також позивачка просить визнати за відповідачем право власності на будівельно-монтажні роботи, будівельні матеріали та обладнання вартістю 200040 гривень, які були використані в процесі добудови, перепланування та здійснення ремонтних робіт у житловому будинку по вул. Леніна, 90 в с. Іванівка Богуславського району Київської області та стягнути із відповідача на її користь вартість будівельно-монтажних робіт, будівельних матеріалів та обладнання використаних в процесі добудови, перепланування та здійснення ремонтних робіт у вищевказаному житловому будинку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що із 1997 року по 2007 рік вона проживала із [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу у її квартирі №12 по вул. Миру в с. Іванівка, Богуславського району Київської області, а потім проживала разом із відповідачем по вул. Леніна, 90 в с. Іванівка. 18 січня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області за актовим записом № 01. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04 липня 2013 року шлюб між нею та [PERSON] був розірваний. Під час спільного проживання, відповідачем було успадковано після смерті його матері [PERSON], будинок по вул. Леніна,90 в с. Іванівка, Богуславського району Київської області. Оскільки вказаний житловий будинок потребував ремонту, то ними в другій половині 2007 року було розпочато ремонтні роботи. Коштів для проведення робіт не було, тому 25.10.2007 року вона продала свій власний житловий будинок № 101 по вул. Гайдара в с. Ліпляве, Канівського району Черкаської області, за 40 000 гривень. Після цього 25 жовтня 2007 року вона уклала договір № 910/008-568 банківського вкладу, за яким на депозитний рахунок було покладено кошти у розмірі 5000 доларів США, які вона отримала від продажу свого будинку. За період проведення ремонтних робіт з вказаного депозитного рахунку періодично знімалися кошти, оскільки відповідач не працював, а ремонт потребував коштів. Протягом 2008 року ремонтні роботи було проведено та було значно поліпшено будинок від його попереднього стану, а саме було добудовано вхідну веранду, замінено вікна та двері, проведено каналізацію, поміняно електропроводку, перероблено газову систему та встановлено новий газовий котел, газову колонку та конвектор, замінено частково парове опалення будинку, а також було значно поліпшено господарські будівлі та споруди проведено інші ремонті роботи. Посилаючись на положення ст.ст. 60, 62, 74 СК України та ст. 368 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази. Зокрема вони просили врахувати висновок судової будівельно-технічної експертизи, згідно якої вартість будівельно-монтажних робіт, матеріалів і обладнання, які були використані при здійсненні ремонтних робіт у житловому будинку по вул. Леніна, 90 в с. Іванівка Богуславського району Київської області, становить 200 040 гривень. Також позивачка категорично стверджувала, що всі зазначені ремонті роботи в будинку були проведені виключно за її особисті кошти від продажу її власного будинку в с. Ліпляве, Канівського району Черкаської області. Позивачка також зазначила, що нею під час судового розгляду та на виконання клопотання експерта надавався детальний перелік будівельно-ремонтних робіт, які були проведенні під час здійснення ремонтних робіт, перепланування та добудови у будинку, і в висновку експерта (ст. 44) чітко зазначено, що вказані у детальному переліку ремонтно-будівельні роботи відповідають дійсності. Щодо здійснення будівельно-монтажних робіт, то їх обєми визначено експертом за результатами проведених обмірів приміщень будинку та пояснень позивача і лише взяті до уваги ті, які можливо було ідентифікувати (ст.45). Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року [PERSON] визнано недієздатним в звязку із хронічним, стійким психічним розладом - органічне ураження головного мозку з деменцією в наслідок якого він не може розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними. Також судом встановлено опіку над [PERSON] і [PERSON] призначено його опікуном. Законний представник відповідача [PERSON], його опікун [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що 23.05.1997 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов будинок, що розташований по вул. Леніна, 90 в селі Іванівка Богуславського району Київської області. Він відмовився від спадщини на користь свого рідного брата [PERSON], після чого 21 квітня 2005 року [PERSON] набув право власності на житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 17 серпня 2007 року його брат [PERSON] отримав кредит в «Ощадбанку» розмірі 13500 гривень, після чого розпочав ремонтні роботи біля успадкованого будинку. Зокрема, добудував веранду, замінив вікна та двері в будинку, провів каналізацію з вигрібною ямою. Після розірвання шлюбу позивачка та відповідач добровільно поділили майно набуте ними за час шлюбу. Все майно яке належало позивачці, вона вивезла з спірного будинку відразу після розлучення. Крім того законний представник відповідача стверджував, що усі зміни у будинку про які вказує позивачка в своїй заяві, виконувалися без належних дозволів та не узаконені, а відтак, на даний момент суду не представлено доказів того, що всі ремонтні роботи у спірному житловому будинку проводилися за згоди власника будинку, а саме [PERSON], за спільні кошти подружжя, та не надано жодного доказу що позивачка приймала участь у даних ремонтних роботах, а саме не надано квитанцій, чеків про придбання будівельних матеріалів, не додано договорів на виконання робіт. Окрім того, позивачка не надала належних доказів на підтвердження того, що кошти які знімалися нею з депозитного рахунку витрачалися нею в інтересах сімї у період шлюбу, та що саме ці кошти було вкладено у ремонт будинку, а не на інші витрати. Суд, заслухавши позивачку і її представника, законного представника відповідача, представників відповідача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно пояснень позивачки [PERSON], які підтверджені показаннями свідків [PERSON], [PERSON], в період з 1997 року по 2007 рік позивачка проживала із [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу у її квартирі №12 по вул. Миру в с. Іванівка, Богуславського району Київської області. Згідно акту складеного комісією №88 від 22.02.2016 року із 2008 року по 2013 року [PERSON] проживала разом із [PERSON] по вул. Леніна, 90 у с. Іванівка Богуславського району Київської області. 18 січня 2009 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області за актовим записом № 01. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Під час судового розгляду справи встановлено, що 21 квітня 2005 року [PERSON] набув право власності на житловий будинок по вул. Леніна, 90 у с. Іванівка Богуславського району Київської області, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 17 серпня 2007 року [PERSON] отримав кредит в «Ощадбанку» розмірі 13500 гривень. Позивачка згідно договору купівлі-продажу 25.10.2007 року продала житловий будинок № 101 по вул. Гайдара в с. Ліпляве, Канівського району Черкаської області, за 40 000 гривень. 25 жовтня 2007 року позивачкою укладено договір № 910/008-568 банківського вкладу, за яким на депозитний рахунок було покладено кошти у розмірі 5000 доларів США. Згідно виписок з депозитного вкладу за період з 19.12.2007 року по 25.11.2008 року позивачка періодично знімала грошові кошти і станом на 25.11.2008 року залишок по вкладу становив 457,78 доларів США. Факт проведення ремонтних робіт в будинку №90 вул. Леніна у с. Іванівка Богуславського району Київської області за участю позивачки [PERSON] в період 2008 року підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 13.06.2017 року вартість будівельно- монтажних робіт, використаних будівельних матеріалів та обладнання при проведенні ремонтних робіт, перепланування та добудови у будинку № 90 по вул. Леніна у с. Іванівка на день проведення експертизи (з урахуванням вартості матеріалів і обладнання та без врахування фізичного зносу, тобто усі матеріали нові) становить 200 040 гривень, у тому числі вартість будівельних матеріалів та обладнання складає 106 650 гривень. Також висновком експертизи підтверджено (а.с. 44) , що детальний перелік будівельно-ремонтних робіт, які були проведенні під час здійснення ремонтних робіт, перепланування та добудови у будинку, на який вказала позивачка, відповідає дійсності Відповідно до положень ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 62 СК України у разі, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно розяснень, викладених в п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва. Згідно розяснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» члени сімї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель і підсобних приміщень, або коли їх затрати на ремонт будинку перевищували покладений на них ст. 156 ЖК ЦК України обовязок, мають паво на відшкодування своїх затрат на будівництво. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що позов [PERSON] необхідно задовольнити частково, а саме вона має право на відшкодування половини вартості будівельних матеріалів та обладнання, які були в процесі добудови, перепланування та здійснення ремонтних робіт у житловому будинку по вул. Леніна, 90 в с. Іванівка Богуславського району Київської області, що становить 53325 гривень. Вимоги позивачки про стягнення із відповідача вартості будівельно-монтажних робіт в розмірі 93390 гривень не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не довела в судовому засіданні, що зазначені роботи були фактично проведені за її рахунок, які саме будівельно-монтажні роботи були проведені, з використанням якої техніки та їх обсяг. Зокрема позивачкою не надано суду будь-яких договорів на виконання таких робіт, квитанцій та чеків про оплату, інших документів, які б підтверджували її затрати. Згідно положень ст. 88 ЦПК України із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 3311 гривень 77 коп. судових витрат по справі, які підтверджені документально. Із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 3659 гривень 14 коп. судових витрат по справі, які підтверджені документально. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial