Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30 жовтня 2020 року звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки, у відношенні якої встановлено сервітут. Заява обґрунтована тим, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2020 року задоволено її позов до [PERSON] , та зобов`язано відповідача усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки площею 0,0147 га, що знаходиться на ділянці кадастровий номер 2620488602:01:001:0134 стосовно якої за рішенням Богородчанського районного суду від 31 липня 2019 року у справі №338/158/19 встановлено земельний сервітут у виді права пішого проходу та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до її земельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS] у спосіб демонтажу частини огорожі і очищення ділянки від будівельних матеріалів, кущів і дерев. Покладено на відповідача обов`язок не чинити інших перешкод у проході та проїзді згаданою частиною земельної ділянки. Також з [PERSON] на її користь стягнуто 878 грн 80 к. судового збору. В той же час в позовній заяві вона просила також стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу. До закінчення судових дебатів у справі стороною позивача було зроблено заяву про стягнення з [PERSON] зазначених витрат у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Окрім наданих суду у ході розгляду справи договору про надання правничої допомоги від 29 вересня 2020 року, додаткового правочину №1 від 15 жовтня 2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 29 вересня 2020 року, акту приймання-передачі послуг за Договором про надання правничої допомоги від 29.09.2020 року, на підтвердження понесених [PERSON] витрат на правничу допомогу нею в п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду додано квитанцію №0.0.1878804492.1 від 21 жовтня 2020 року на суму 3250 грн. про оплату послуг адвоката з надання професійної правничої допомоги. Позивачка просить приєднати зазначену квитанцію до матеріалів справи та ухвалити додаткове рішення про відшкодування за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3250 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З урахуванням обставин, що стали підставою для ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути дане питання за відсутності сторін, які були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання. Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно з ч.ч. 2, 3,4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки, у відношенні якої встановлено сервітут задоволено повністю. До закінчення судових дебатів у даній справі представником позивачки заявлено про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу нею відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України в п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду подано через канцелярію суду квитанцію №0.0.1878804492.1 від 21 жовтня 2020 року на суму 3250 грн. про оплату послуг адвоката з надання професійної правничої допомоги, а також подано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача судових витрат. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою [PERSON] та адвокатом Гордим М.М. 29 вересня 2020 року укладено договір про надання правничої допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги. Відповідно до акта приймання-передачі послуг за Договором про надання правничої допомоги від 29.09.2020 року, вартість послуг, наданих адвокатом Гордим М.М. становить 3250 грн. На підтвердження здійснення відповідних витрат позивачкою додано квитанцію №0.0.1878804492.1 від 21 жовтня 2020 року на суму 3250 грн. про оплату таких послуг. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Враховуючи, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, позов задоволено, а позивачкою підтверджено надані їй адвокатські послуги належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved