Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обргунтування свого позову пояснила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24. 12. 1999 року виданого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-5468, їй належить домоволодіння № 5 по вулиці Осипенко в м. Кривий Ріг. Дане свідоцтво зареєстровано в КП «КБТІ» в реєстрову книгу за № 62/84 запис № 16114. На сьогоднішній день в даному будинку з 30.03.2006 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який не проживає у будинку понад 6 місяців, з літа 2013 року. Добровільно останній не знімається з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, більше того за ініціативою дочки позивачки відповідач розшукувався правоохоронними органами як безвісно зниклий. Фактом своєї реєстрації відповідач створює позивачу перешкоди як власнику будинку, оскільки вона регулярно змушена сплачувати усі комунальні платежі у тому разі і за відповідача, який в домі не мешкає, цими послугами не користується. Враховуючи ті обставини, що позивачка має усі повноваження одноособового власника щодо цієї нерухомості, тобто право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому вона просить суд винести рішення, яким усунути усі перешкоди у користуванні належної їй власності, визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Позивачка до суду не з*явилася, надала до суду заяву в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом листом на єдину відому суду адресу адресу його реєстрації: м. Кривий Ріг вул. Осипенко 5, де відповідач не мешкає, знаходився в розшуку, який здійснювали правоохоронні органи, в звязку з чим суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області також не зявились до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, не надіслали до суду жодної заяви про розгляд справи у їх відсутність, або заперечення на позов. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24. 12. 1999 року виданого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-5468, позивачу належить домоволодіння № 5 по вулиці Осипенко в м. Кривий Ріг (а.с.7,8-9). Дане свідоцтво зареєстровано в КП «КБТІ» в реєстрову книгу за № 62/84 запис № 16114 (а.с.7). На сьогоднішній день в даному будинку з 30.03.2006 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією домової книги (а.с.10-17). Проте наразі відповідач не проживає у будинку понад 6 місяців, з літа 2013 року, що підтверджується відповідним актом, складеним сусідами та посвідченим головою квартального комітету (а.с.5,18). Добровільно останній не знімається з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, більше того за ініціативою дочки позивачки відповідач розшукувався правоохоронними органами як безвісно зниклий (а.с.6,25). Фактом своєї реєстрації відповідач створює позивачу перешкоди як власнику будинку, оскільки вона регулярно змушена сплачувати усі комунальні платежі у тому разі і за відповідача, який в домі не мешкає, цими послугами не користується. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці, як власниці, здійснювати право користування належним їй на праві власності майном. При розгляді справи суд керується наступним. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Так, у ч. 1 ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обовязків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню. Таким чином вбачається, що інакше як з допомогою суду позивач не зможе захистити свої права, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним усунути для [PERSON] перешкоди у користування належного їй на праві власності домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Осипенка 5, визнавши [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вищевказаною адресою та втратившим право реєстрації свого міcця проживання у зазначеному приміщенні.

Outcome: approved