Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання договору дарування недійсним, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що по цивільній справі № 2-961/11 року за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації права власності 31.01.2011 року було постановлено рішення, яким позов задоволено частково, визнано договір дарування 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] від 27 грудня 2005 року за № 3-4439, посвідчений четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, між [PERSON] та [PERSON] недійсним; сторони повернуто до первісного положення; скасована державна реєстрація права власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] на ім'я [PERSON]. Вказане рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2011 року залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.04.2011 року. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2011 року касаційна скарга [PERSON] задоволена частково, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2011 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.04.2011 року скасовано, та передано на новий розгляд. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2012 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації права власності, був залишений без розгляду. У позовній заяві позивачка також зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03.03.2004 року, актовий запис №20. Матері її чоловіка - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15.07.2005 року за №3-2283, належала 1/3 частина домоволодіння [ADDRESS]. Належну [PERSON] 1/3 частину будинку вона вирішила продати [PERSON], якому в спірному будинку належить 1/6 частина на підставі договору дарування від 27.12.2005 року, реєстровий №3-4442. Однак через відсутність всієї суми вони домовилися, що він дасть їй завдаток 600 доларів США, а всю суму сплатить на протязі 3-х років. [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з [PERSON], яка постійно вимагала терміново оформити на неї 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], у зв'язку з чим, [PERSON] умовив [PERSON] зробити на [PERSON] договір дарування, посилаючись на те, що в нього може через це розпастися сім'я, тому 27.12.2005 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір дарування, передавши їй за безвідплатним договором 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS]. Однак після укладення договору дарування [PERSON] перестала отримувати гроші від [PERSON], оскільки [PERSON] припинала спільне проживання з [PERSON], а він не зміг сплачувати кошти за частину домоволодіння, тому [PERSON] фактично була введена в оману при укладанні договору дарування, оскільки всі сторони договору заявили про його оплатний характер. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS], яка їй належала на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15.07.2005 року за № 3-2283. Фактично спадщину після смерті своєї матері прийняв син [PERSON], який не встиг подати у 6-ти місячний термін заяву про прийняття спадщини, однак постійно проживав разом з матір'ю на момент смерті. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], актовий запис № 193. На час смерті чоловіка позивачка знаходилася у зареєстрованому шлюбі з ним, тому після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], яка належала його матері [PERSON], та яку він фактично прийняв після її смерті, тому після смерті [PERSON] та [PERSON] саме позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги, яка у 6-ти місячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину, оскільки не були оформлені правовстановлюючі документи на спадкове майно. У зв'язку з викладеним, позивачка просила суд визнати договір дарування 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] від 27 грудня 2005 року за № 3-4439, посвідчений Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним, встановити факт прийняття спадщини [PERSON], померлим [INFO], після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], яке складається із 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS], та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, про день слухання справи повідомлялась належним чином через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» №11 від 13.02.2014 року. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутність, проти позову не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутність, та винести рішення на розсуд суду згідно з чинним законодавством. Дослідивши матеріали цивільної справи, спадкової справи №143/2013, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03.03.2004 року, актовий запис №20. Матері її чоловіка - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15.07.2005 року за №3-2283, належала 1/3 частина домоволодіння [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування від 27.12.2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого 27.12.2005 року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-4439, [PERSON] подарувала [PERSON], а [PERSON] прийняла у дар 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS]. Відчужувана частина домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15.07.2005 року за № 3-2283, зареєстрованого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 11389020. Відповідно до ст.ст. 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили (ч. 1 ст. 235 ЦК України). Про те, що договір дарування від 27.12.2005 року був удаваний свідчать наступні обставини. Згідно зі ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Рішенням суду від 31.01.2011 року встановлено, що дійсним предметом домовленості щодо спірного домоволодіння був його продаж [PERSON] за 10000 доларів США, а не безоплатна передача домоволодіння у власність [PERSON] Відповідач [PERSON] у справі №2-961/11 визнав ці обставини. Таким чином судом встановлено, та підтверджується зокрема матеріалами справи №2-961/11, що фактично договір дарування від 27.12.2005 року є удаваним правочином, оскільки всі сторони по справі заявили про його оплатний характер, у зв'язку з чим укладений не договір дарування 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS], а договір купівлі-продажу, що також встановлено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2011 року. За таких обставин суд вважає визнати договір дарування 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] від 27 грудня 2005 року за № 3-4439, посвідчений Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною контрою, між [PERSON] та [PERSON], - недійсним. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS], яка їй належала на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.07.2005 року за №3-2283. Фактично спадщину після смерті своєї матері прийняв син [PERSON], який у 6-ти місячний термін заяву про прийняття спадщини не подавав, однак постійно проживав разом з матір'ю на момент смерті, що підтверджується довідкою голови квартального комітету №113745 від 17.06.2013 року. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], актовий запис № 193. На час смерті чоловіка позивачка перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], яку він успадкував після матері [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги, яка у 6-ти місячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину, оскільки не були оформлені правовстановлюючі документи на спадкове майно. У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], та враховуючи, що позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]. Судові витрати суд вважєа віднести на рахунок сторони, яка їх понесла. На підставі викладеного,

Outcome: approved