Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, уточнивши який 10.07.2019 року (т. 1 а.с. 202,203) просять: - визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] сина [PERSON] , право забудовника Ѕ частини житлового будинку площею 315,9 кв. м. по [ADDRESS] ; - визначити в натурі їм для проживання частину житлового будинку по [ADDRESS] , кімнати 1-14, 1-15, 1-16, 1-20; І поверх 1-1, 1-2, 1-3, 1-6; ІІ поверх 1-7, 1-8, 1-13, 1-9 по схемі експерта [PERSON] ; - визнати за ними право спільної сумісної власності на земельну ділянку 0,66 га по [ADDRESS] ; - виділити їм в натурі земельну ділянку площею 0,66 га по [ADDRESS] , згідно висновку експерта [PERSON] ; - визнати дозвіл №233 виданий 12.12.2005 року на виконання будівельних робіт недостовірним. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер їх син [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно двоповерховий житловий будинок з цокольним поверхом площею 315,9 кв.м та земельна ділянка площею 0,13 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, які знаходяться по [ADDRESS] . Зазначають, що будівництво вказаного будинку проводилося на законних підставах згідно дозволу № [NUMBER] , виданого 18.10.1990 року Великодальницькою сільською радою, за їх кошти та працю, а майно, набуте батьками і дітьми належить їм на праві спільної сумісної власності відповідно до ст. 175 СК України. Будівництво було завершено у 1995 році, а 24.12.1995 року будинок здано в експлуатацію, тобто задовго до появи дружини померлого [PERSON] відповідачки [PERSON] ). Зазначають, що будинок не добудовувався та не перебудовувався. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.12.2011 року за ними (позивачами) визнано право власності на Ѕ частину вищевказаної земельної ділянки площею 0,13 га. Вважають, що матеріали справи містять належні докази для спадкування нерухомості, а саме: державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №008319; дозвіл Біляївської ради народних депутатів №330 від 18.10.1990 року; довідка Великодальницької сільської ради №3613 від 23.11.2012 про внесення в 1995 році в погосподарську книгу будинку по [ADDRESS] ; технічний паспорт на вказаний будинок, заява про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, просять позов задовольнити. Крім цього, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог позивачів про визнання прав та обов`язків забудовника та виділенні в натурі земельної ділянки відмовити, виходячи з того, що спір між спадкоємцями майна померлого [INFO] [PERSON] , а саме житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , вже вирішено відповідно до положень ст. 1267 ЦК України, тобто розподілено в рівних частинах, а відповідні рішення судів набрали законної сили. Вимоги про визначення в натурі частки спірного житлового будинку вважають незаконними, оскільки значна його частина, крім 115,63 кв.м, не введена в експлуатацію відповідно до закону. Зазначає, що об`єднання позовних про визначення частки майна в натурі та визнання спільної сумісної власності є неможливим, оскільки є окремими способами судового захисту. Крім цього, вказане питання вже вирішено в судовому порядку. Позивачі в свою чергу подали до суду відповідь на відзив, в якій зазначили, що текст відзиву не відповідає позовним вимогам, а дії відповідачів спрямовані на умисне затягування розгляду справи. Позивач [PERSON] , який одночасно є представником [PERSON] в судових засіданнях на позовних вимогах наполягав. При цьому пояснив, що будинок було збудовано в 1995 році ним та покійним сином на земельній ділянці виданій в 1990 році. За ними числиться площа будинку 304 кв. м., а тому він просить визнати за ними (позивачами) право спільної сумісної власності на Ѕ частину будинку та земельної ділянки. Після перерви в судовому засіданні 01.12.2020 року позивач [PERSON] , який одночасно є представником [PERSON] , не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представники відповідачів в судових засіданнях заперечували проти позовних вимог посилаючись на те, що позивачі неодноразово змінюють позовні вимоги, частина позовних вимог вже вирішена попередніми рішеннями, житловий будинок не введено в експлуатацію, докази надані позивачами після закриття підготовчого судового засідання і доказів поважності причини їх подання після закриття підготовчого судового засідання позивачами не надано. Після оголошення перерви в судовому засіданні 01.12.2020 року відповідачі не з`явилися, а їх представники подали до суду заяву, в якій просили в позові відмовити в повному обсязі та розгляд справи проводити у їх відсутність. Заслухавши сторони, приймаючи до уваги їх заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] , який одночасно є представником [PERSON] в підготовчому судовому засіданні 25.07.2019 року пояснив, що позовні вимоги ним уточнені 10.07.2019 року, ним подані усі необхідні докази для розгляду справи, будь-яких клопотань, в тому числі і про призначення експертиз, він не має, вважає, що до участі у справі залучені усі необхідні особи. В письмовій заяві, яка надійшла на адресу суду 21.01.2020 року позивачі зазначили, що в матеріалах справи наявні усі необхідні матеріали, включаючи декілька експертиз будинку та земельної ділянки, чого достатньо для вирішення справи. 18.08.2020 року позивачі подали до суду заяву, в якій просили врахувати оновлені висновки експертних та геодезичних досліджень, визначити за ними право забудовника і спільної сумісної власності на Ѕ частину житлового будинку площею 157,7 кв.м згідно оновленого висновку, покімнатно: цокольний поверх: 1, 2, 3; перший поверх: 4, 5, 6, 7, другий поверх: 8, 9, 10; визнати за ними право спільної сумісної власності і визначити їм в натурі Ѕ частину вищевказаної земельної ділянки, що складається з двох частин: ділянка №1 145 кв.м, ділянка № [NUMBER] 537 кв.м, загальною площею 0,682 га. Вказана заява за своєю суттю є заявою про уточнення позовних вимог, а тому суд її разом з доданими до неї матеріалами до уваги не приймає, оскільки вказана заява подана позивачами з порушенням встановленого п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України строку для зміни розміру позовних вимог, а тому суд вирішує справу на підставі позовної заяви, поданої 10.07.2019 року (т. 1 а.с. 202, 203) оскільки відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено що 18.10.1990 р. за № 330 виконкомом Біляївської районної ради народних депутатів [PERSON] на підставі рішення сільської ради від 27.09.1990 р. № 3/0 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , на земельній ділянці площею - 0,13 га (том 1 а.с.109-110). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З ухвали Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2016 року вбачається наступне. Рішенням Великодальницької сільської ради від 27.09.1990 року №3 [PERSON] надано земельну ділянку площею 1300 кв.м, розташовану по [ADDRESS] , для будівництва житлового будинку. 18.10.1990 року [PERSON] було видано будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею - 115,60 кв. м., житловою - 65,90 кв.м. 24.12.1995 року було складено Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею - 115,63 кв. м., житловою - 65,90 кв.м. Вказані обставини підтверджуються наявним у справі листом Великдальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №149 від 10.03.2010 року, згідно якого актом про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 24.12.1995 року введено в експлуатацію житловий будинок розміром 11х12 м за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с.23). Відповідно до довідки виконкому Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 26.11.2012 р. № 3613 за [PERSON] рахувався житловий будинок по [ADDRESS] , про що в погосподарській книзі під №22, особовий рахунок № [NUMBER] , сторінка №24 зроблено відповідний запис (том 1 а.с.24). [PERSON] , 1966 року народження, помер [INFO] . Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом до майна померлого у 2006 році [PERSON] відповідно до положень\~статті 1261 ЦК України\~є батьки [PERSON] , 1939 року народження, [PERSON] , 1946 року народження, дружина [PERSON] 1976 року народження, син [PERSON] , 1998 року народження. Спадкоємці прийняли спадщину в порядку та строки, встановлені\~статтями 1268-1270 ЦК України. У видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на нерухоме майно на ім`я [PERSON] . Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За пунктом 8 роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до виписки із погосподарської книги №23 сторінка №110-111 власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] . Вказаний будинок складається з одного двоповерхового будинку з надвірними спорудами: огорожа, рік побудови 1995 рік, загальна площа будинку 321,90 кв.м, житлова площа 177,90 кв.м (том 1 а.с.194) З технічного паспорту, виготовленого 14.03.2006 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 321,9 кв.м та житлову 177,9 кв.м (том 1 а.с.31-36). Згідно технічного паспорту, виготовленого 01.10.2015 року загальна площа вказаного житлового будинку складає 314,4 кв.м, а житлова 229,6 кв.м. Крім цього, у примітках технічного паспорту вказано, що загальна площа будинку була збільшена на 198,77 кв.м, а житлова збільшена на 163,7 кв.м (том 1 а.с.26-29). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.12.2011 року в справі №2-23/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2012 року, визнано за [PERSON] , [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності за кожним, крім іншого, на ј частку земельної ділянки площею 0,13 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS] ; визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Великодальницької сільської ради від 23.02.2006 року №22 в частині видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; скасовано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , видане виконкомом Великодальницької сільської ради 12.04.2006 року на ім`я [PERSON] ; відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання житлового будинку по [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (том 1 а.с.44-47) Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25.11.2014 року в справі №496/763/14-ц встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 13.11.1996 року по 12.08.2005 року без реєстрації шлюбу; визнано за [PERSON] та [PERSON] за кожним окремо в порядку спадкування після смерті чоловіка та батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на ј частку будівельних матеріалів, які були використані для будівництва житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] ; у решті позовних вимог - відмовлено. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.01.2015 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25.11.2014 року в частині відмови у визнанні житлового будинку спільним сумісним майном подружжя та його поділ, визнання в порядку спадкування за [PERSON] та [PERSON] права власності на ј частину за кожним будівельних матеріалів, відмови у спадкуванні прав та обов`язків забудовника\~скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення вимог, а саме: визнано за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на ј частину за кожним на житловий будинок загальною площею 115,63 кв.м житловою площею 65,90 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] ; відмовлено у задоволенні вимог про визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя та його поділ, визнання в порядку спадкування права власності за кожним на ј частку будівельних матеріалів, про спадкування прав та обов`язків забудовника (том 1 а.с.149-154). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.03.2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2016 року залишено без змін, визнано за [PERSON] та [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за кожним право власності на ј частину житлового будинку загальною площею 115,63 кв.м, житловою площею 65,90 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] ; виділено в натурі згідно запропонованих у висновку судової будівельно-технічної експертизи варіантів поділу (виділу) по 1/4 частці земельної ділянки площею 0,29 га цільового призначення «для ведення особистого селянського господарства», що знаходиться в с. Усатове Нерубайської сільської ради (а.с.48-51). Вищевказаними судовими рішеннями, що набрали законної сили, встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася на житловий будинок площею 115,63 кв.м, житловою площею 65,90 кв.м, а не на будинок площею 321,9 кв.м. Зміни в реконструкції житлового будинку, які пов`язані зі зміною техніко-економічних показників (збільшення загальної площі) підлягають оформленню спільними діями спадкоємців з урахуванням судових рішень, якими за кожним із спадкоємців визнано в порядку спадкування за законом право на ј частку житлового будинку [ADDRESS] . Матеріали справи не містять дозволу на реконструкцію спірного будинку, внаслідок якої його площа, яка на момент закінчення будівництва складала 115,63 кв.м, з яких житлова площа 65,90 кв.м., була збільшена. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові ВС/КЦС у справі № 347/2273/17 від 09.06.2020 року, якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із\~законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі\~статті 1216 ЦК України. Приймаючи до уваги те, що реконструкція спірного житлового будинку проводилася без дозвільних документів, тобто з порушенням закону, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачів про визнання за ними права забудовника в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] їх сина [PERSON] на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] площею 315,9 кв.м. Частинами 1-2\~ст.\~76\~ЦПК України\~встановлено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Частинами 4,\~6-7\~вказаної статті\~встановлено,\~що висновок\~експерта викладається\~у письмовій\~формі і\~приєднується до\~справи. У висновку\~експерта повинно\~бути зазначено:\~коли,\~де,\~ким (ім`я,\~освіта,\~спеціальність,\~а також,\~за наявності,\~свідоцтво про\~присвоєння кваліфікації\~судового експерта,\~стаж експертної\~роботи,\~науковий ступінь,\~вчене звання,\~посада експерта),\~на якій\~підставі була\~проведена експертиза,\~хто був\~присутній при\~проведенні експертизи,\~питання,\~що були\~поставлені експертові,\~які матеріали\~експерт використав.\~Інші вимоги\~до висновку\~експерта можуть\~бути встановлені\~законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У позовній заяві позивачі просять визначити їм в натурі для проживання частину житлового будинку житлового будинку по [ADDRESS] , кімнати 1-14, 1-15, 1-16, 1-20; І поверх 1-1, 1-2, 1-3, 1-6; ІІ поверх 1-7, 1-8, 1-13, 1-9; по схемі експерта [PERSON] , але вказаного висновку суду не надали. Матеріали справи містять поверховий план житлового будинку [ADDRESS] з підписом та відтиском печатки експерта [PERSON] , а також схему поділу вказаного житлового будинку, на якій міститься відтиск печатки експерта [PERSON] та його підпис (том 1 а.с.18-20, 204-205), однак суд їх до уваги не приймає, оскільки вони є частинами різних експертних досліджень, а відповідних висновків експертів, поданих з додержанням вимог ст. 102 ЦПК України, суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів про виділення в натурі для проживання частини житлового будинку по [ADDRESS] , кімнати 1-14, 1-15, 1-16, 1-20; І поверх 1-1, 1-2, 1-3, 1-6; ІІ поверх 1-7, 1-8, 1-13, 1-9; по схемі експерта [PERSON] , задоволенню не підлягають у зв`язку з ненаданням позивачами відповідного висновку експерта. З вказаних підстав не підлягають задоволенню й позовні вимоги позивачів про виділення їм в натурі земельної ділянки площею 0,66 га по [ADDRESS] , згідно висновку експерта [PERSON] , оскільки надані позивачами вступна частина висновку експерта №24-12/13 судової будівельно-технічної експертизи експерта Долгіх М.Є. від 24.12.2013 року (том 1 а.с.18), фототаблиця (том 1 а.с.19), варіант №1 виділення в натурі по ј частині земельної ділянки площею 0,13 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (том. 1 а.с.20), не являються повним висновком експерта, а є лише його окремими частинами. Щодо позовних вимог позивачів про визнання за ними права спільної сумісної власності на земельну ділянку 0,66 га по [ADDRESS] , суд виходить з наступного. Позивачами не надано доказів того, що спадкодавцю належала земельна ділянка площею 1,32 га (Ѕ частини, що складає 0,66 га як зазначає позивач) за адресою [ADDRESS] . (відповідно до державного акту серії ІІ-ОД №008319 від 26.12.1996 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,13 га, що розташована за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 21)). Крім цього, згідно ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Суд вважає, що права позивачів про здійснення порядку користування земельними ділянками, які знаходиться у їх спільній частковій власності не порушені, а тому не підлягають судовому захисту, у зв`язку з чим в позовних вимогах в цій частині слід відмовити. Щодо позовних вимог позивачів про визнання дозволу №233 від 12.12.2005 року недійсним, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про основи містобудівної діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2005 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Біляївської райдержадміністрації було видано на ім`я [PERSON] та [PERSON] дозвіл №233 на виконання будівельних робіт з нового будівництва індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] (том 1 а.с.115). Відповідно до листа заступника голови Білївської РДА Одеської області Потопа В.І. від 26.05.2010 року дозвіл №233 від 12.12.2005 року на виконання будівельних робіт повинен був надаватися тільки на власника земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку. У відповідності з цим [PERSON] вдрукована у вказаний дозвіл помилково або як співвласник будівництва житлового будинку. Так як [PERSON] не зазначена в жодному розпорядчому документі, дозвіл на будівництво вважається неправомірним. Згідно листів Біляївської РДА від 03.11.2015 року та 30.03.2018 року в архіві відділу містобудування та архітектури райдержадміністрації дозвіл на виконання будівельних робіт №233 від 12.12.2005 року на ім`я [PERSON] не значиться, рішення стосовно вказаного дозволу не приймалося (а.с.212, 213). Відповідно до\~ст. 29\~Закону України Про планування та забудову територій (в редакції, яка діяла на момент видачі дозволу) дозвіл на виконання будівельних робіт це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається, крім іншого, на підставі документа, що засвідчує право власності чи користування (в тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою. Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України \~правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Враховуючи те, що [PERSON] на момент видачі дозволу № [NUMBER] від 12.12.2005 року не була власницею земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , а тому суд вважає, що дозвіл на будівництво виданий на її ім`я є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Outcome: partial