Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовують тим, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] , який на день смерті та постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за вищезазначеною адресою. Спадщину після його смерті прийняла дружина (їх мати), [PERSON] [INFO] вона померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] та Ѕ частину будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла їм в рівних частинах. Рішенням Бобровицького районного суду було встановлено, що заповіт, посвідчений 07.03.2000 року секретарем виконкому Старобасанської сільської ради складено [PERSON] . Вони прийняли спадщину після смерті матері, подавши заяви про прийняття спадщини до Бобровицької районної державної нотаріальної контори. Отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків вони не можуть, так як право власності на будинок не зареєстроване, Бобровицькою районною державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтв про право на спадщину їм відмовлено. Тому просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в [ADDRESS] по праву спадкування після смерті матері по 1/3 частині за кожним. Позивачі в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с.45). Відповідач в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає (а.с.46). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року проживали: голова двору - [PERSON] , його дружина [PERSON] (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР). Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по [ADDRESS] мали право на частку у майні, по 1/2 частині за кожним. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована його дружина, [PERSON] . За життя спадкодавець заповіту не склав (а.с. 12, 20). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою. [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, так як на день смерті проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Бобровицької міської ради №171 від 01.07.2020 (а.с.20). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради №172 від 01.07.2020, [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] ; разом з нею на день смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 07.03.2000 року секретарем виконкому Старобасанської сільської ради Скрипець Н.І., в якому все своє майно заповідала своїм синам, позивачам в справі (а.с.14). У зв`язку із наявністю помилки в написанні прізвища спадкодавиці в заповіті, рішенням Бобровицького районного суду від 19.02.2019 встановлено факт, до даний заповіт складено [PERSON] (а.с.23). Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23.10.2019 позивачам в справі визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.22). Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 01.09.2020, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачам було відмовлено у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.29). Як убачається з довідки про технічний стан нерухомого майна від 22.08.2019 №590, право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами не зареєстроване (а.с.24). Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи те, що нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами після смерті матері і вони не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на майно реалізувати своє право, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved