Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та відповідачами 08 червня 1998 року на Регіональній товарній біржі «Время» укладено біржовий контракт № 57 (договір купівлі-продажу) квартири за адресою: [ADDRESS] . Зазначений правочин обома сторонами виконаний в повному обсязі. Правочин не був нотаріально посвідчений, оскільки на той час правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали. Позивачка просить суд визнати дійсним біржовий контракт № 56 від 08 червня 1998 року укладений на Регіональній товарній біржі «Время», як договір купівлі-продажу квартири з усіма правовими наслідками без наступного нотаріального посвідчення, та визнати право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Позивачка про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Від позивачки на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому вона просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.45). Відповідачі про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення від 27 жовтня 2020 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет (а.с.42). Однак, відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачами [PERSON] , [PERSON] та позивачкою [PERSON] 08 червня 1998 року було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 56 на Регіональній товарній біржі «ВРЕМЯ», за яким [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] придбала двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., яка належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право приватної власності № [NUMBER] , виданого Вугледарським УЖКГ від 03.01.1995 року, зареєстрованому в БТІ м. Вугледара за реєстровим номером 5/5-690, від 02 липня 1997 року (а.с.5). Як вбачається з реєстраційного напису вищезазначена квартира за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» м. Вугледара, за [PERSON] та належить останній на праві приватної власності, що записано в реєстраційну книгу № 2/1 за реєстраційним номером 626 від 24 червня 1998 року (а.с.5, оборот). На підставі зазначеного договору купівлі-продажу № 56 від 08 червня 1998 року ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» 24 червня 1998 року було видано технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , який було зареєстровано за інвентарним номером 2/1, реєстраційний номер 626. Відповідно до технічного паспорту [PERSON] є власником зазначеної квартири (а.с.7-9). Відповідно до довідки ОСББ «Топаз-Вугледар» № 009 від 16.04.2021 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані власник [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Згідно із Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 266455530 від 19 липня 2021 року в зазначених реєстрах відсутні відомості щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.32). Правовідносини, які склалися між позивачкою та відповідачами на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , мали місце до набрання чинності Цивільним кодексом\~України в редакції 2003 року, а тому, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу\~України в редакції 1963 року. Згідно із ч. 2 ст.\~47\~ЦК України (в редакції 1996 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до вимог ст.\~227\~ЦК України (в редакції 1996 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Окрім того, суд вважає необхідним зауважити, що, відповідно до ст.\~15\~Закону України\~«Про товарні\~біржі» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу в 1998 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню і вважалися укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, окрім нотаріального посвідчення договору. Суд вважає доцільним визнати договір купівлі-продажу № 56, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 08 червня 1998 року на Регіональній товарній біржі «ВРЕМЯ», дійсним. Згідно із ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved