Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачі звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] у якій просять суд вселити їх у квартиру [ADDRESS], співвласниками якої вони є, а також встановити порядок користування зазначеною квартирою виділивши їм в користування більшу за площею ізольовану кімнату, а відповідачу виділити меншу за площею ізольовану житлову кімнату, а інші приміщення: коридор, кухню, вбиральню, ванну кімнату та балкон залишити в загальному користуванні. В обґрунтування таких позовних вимог позивачі посилаються на те, що спірна квартира належить їм та відповідачу [PERSON] на праві приватної власності в рівних частках. В 1991 році повернувся з армії [PERSON], колишній чоловік [PERSON], та вони переїхали жити у село. В 1995 році вони з чоловіком розлучилися і вона з сином переїхали жити у квартиру, де проживали разом з [PERSON] Однак, остання, її з сином, якому тоді виповнилося лише шість років, до квартири не пускала, жодних речей не віддала. Спроби вирішити питання та поговорити з відповідачкою призводили лише о скандалів. У зв'язку з цим вони були вимушені з сином проживати у знайомих. Далі, протягом 16 років вони із сином проживали на житловій площі чоловіка, з яким однією сім'єю проживала [PERSON] Рік тому вони розійшлися з чоловіком та покинули його помешкання. Спроба повернутися у власну квартиру не вдалася, відповідач не пустила їх у квартиру та вони були вимушені винайняти кімнату в квартирі знайомих в цьому ж під'їзді де проживає відповідач. Вони безліч разів намагалися вирішити питання з відповідачем мирним шляхом, однак остання на їхні прохання не реагує, при зустрічі у під'їзді робить вигляд, що їх не знає, погрожує прийняттям до них жорстких мір реагування. В судовому засіданні позивачі та представник - адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили пред'явлений позов задовольнити. В обґрунтування вимог посилалися на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні не визнала позовні вимоги та вказала, що позивачі зможуть потрапити у її квартиру лише після її смерті, посилалася на обставини викладені у письмових запереченнях проти позову. Зазначила, що за життя вона позивачів не пустить у квартиру та робитиме для цього усе можливе й неможливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 24.01.1996 року виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, яке долучено до матеріалів справи у копії. Оригінал такого свідоцтва знаходиться у відповідача та на вимогу суду остання не надала його для огляду у судове засідання. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON], а позивач [PERSON] є її онуком. Згідно із інформацією наданою на адресу суду КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, за позивачкою [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частку вказаної квартири. Спірна квартира, згідно з даними технічного паспорту, знаходиться на 7 поверсі 10-ти поверхового будинку і складається з 2 житлових кімнат, житловою площею 27,7 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору. Загальна площа квартири становить 45,3 кв.м. В судовому засіданні встановлено, що у квартирі мешкає лише одна відповідач [PERSON], а позивачі у ній лише зареєстровані. Позивачі не мешкають у вищевказаній квартирі і не мають до неї доступу через те, що між ними та [PERSON] існують усталені, довготривалі вкрай неприязні стосунки. Відповідач не сприймає [PERSON] як свою доньку, зневажає її, а [PERSON] не вважає і не сприймає своїм онуком. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. За встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги підлягають повному задоволенню та суд вважає необхідним усунути позивачам перешкоди у користуванні спірною квартирою та вселити їх у неї, визначивши наступний порядок користування квартирою за яким: виділити [PERSON] та [PERSON] в користування житлову кімнату (приміщення № 8), площею 17,3 кв.м.; виділити [PERSON] в користування житлову кімнату (приміщення № 7), площею 10,4 кв.м. У спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишити всі інші приміщення квартири [ADDRESS], а саме коридор, кухню, вбиральню, ванну кімнату та балкон. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.

Outcome: approved