Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в Ленінський районний суд м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В заяві вказала, що вона є донькою відповідача, на даний час навчання на 1 курсі Запорізького Національного Університету на денному відділенні біологічного факультету,в звязку з чим не працює, тому потребує матеріальної допомоги. За рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя відповідач виплачував аліменти на її утримання на користь матері до її повноліття. Після досягнення повноліття позивачка проживає з матірю [PERSON]. [PERSON] працездатний та здоровий, має будівельний бізнес у м. Москва РФ і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Три роки тому він купив квартиру в новому житловому комплексі м. Реутов Московської області, ринкова ціна квартири складала 300 000 доларів СІЛА. У цьому році він придбав новий автомобіль Тоуоtа Land Cruisar( номер машини Т180оу 777 ). Але добровільно надавати допомогу відмовляється, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Також позивачка зазначила, що згідно зі статистичними даними середня заробітна плата в м. Реутов, становить 44 тис. рублів, або 17900 грн. Позивачка просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., бо відповідач має мінливий дохід. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та надала письмові пояснення що вона потребує допомоги. В судовому засіданні, яке відбулося 16.11.2017 року позивачка пояснювала, що навчається та утримує стипендію у розмірі 1162 грн. Відповідачу [PERSON], який проживає: Російська Федерація, [ADDRESS] відповідно до ст.5 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» були вручені документи щодо даного позову. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, суду надала письмові заперечення та докази, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти, крім того звернула увагу, що позивачка не надала суду довідку, що вона продовжує навчання, оскільки первісна довідка була дійсна тільки до 30.06.2017 року, та відсутня довідка щодо отримання стипендії. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є повнолітньою донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №016141 від 06.10.1998 року. (а.с.6). Відповідно до довідки Запорізького Національного Університету 16140 від 07.10.2016 року [PERSON] є студенткою 1-го курсу біологічного факультету денної форми навчання, за держзамовленням. Довідка дійсна до 30.06.2017 року. (а.с.3). Позивачка проживає з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ПАТ «Укрпошта» №26-14-436 від 27.09.2017 р. встановлено, що за період з 01.10.2016 р. по 31.08.2017 р. на імя [PERSON] ([ADDRESS], 69096) надходили та виплачувалися поштові перекази по аліментам у сумі 800 грн. щомісячно. Відправником поштових переказів значиться [PERSON] ([ADDRESS], 69065). (а.с.53) Відповідно до наданої довідки відповідач [PERSON] перебуває на обліку в службі зайнятості в якості безробітного, що підтверджується довідкою №685 від 17.08.2017р. (а.с.44) Довідка з Федеральної податкової служби №09-12/0624 від 17.07.2017 та довідка з Пенсійного фонду від 08.08.2017 року видані відповідачу за місцем проживання свідчать про відсутність доходів у [PERSON]. (а.с.45, 46) Крім того, на утриманні [PERSON] знаходиться ще одна дитина - син [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2007 року. (а.с.49, 51) Також відповідач має непрацездатних за віком батьків, [PERSON], [INFO] - батько та [PERSON], [INFO] матір, які є пенсіонерами та проживають у Запоріжжі, а відповідач є єдиною їхньою дитиною. (а.с. 47, 48, 50) Зі слів представника відповідача наразі [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних стосунках із жінкою, яка йому допомагає і знаходиться у пошуках роботи, яка б відповідала його спеціальності, освіті та бажаного рівня достатку. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу розяснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України обовязок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обовязку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон повязує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи відомості про доходи відповідача, суд приходить до висновку, що обставини, наведені у заперечені представника відповідача були підтверджені наданими суду документи, що свідчить про відсутність у відповідача на даний час можливості надавати допомогу позивачці. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. В той же час позивачка не надала доказів, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на час її навчання. Позивачка потребує допомоги, однак позивачка не надала суду оновлену довідку, що на даний час вона продовжує навчання у Запорізькому Національному Університеті, оскільки довідка, яка була надана до позову дійсна тільки до 30.06.2017, в ній не зазначено період навчання позивачки, не зазначено чи отримує позивачка стипендію,та в якому саме розмірі. Суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позивачкою не було доведено свої позовні вимоги, у звязку з чим, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed