Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просили усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] помер [PERSON] (батько позивача [PERSON] та син позивача [PERSON] ), після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . За своє життя спадкодавець заповіту не склав, а тому відповідно до ст. 1233 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є вони (позивачі) - матір та син померлого, які в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Вказали, що спадкоємцем за законом є також дружина померлого - відповідач [PERSON] , яка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, проте, будучи зареєстрованою за адресою місця проживання спадкодавця, є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Позивачі також вказали, що спадкодавець [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 2013 року. У 2013 році [PERSON] зареєструвалася у вищевказаній квартирі, але фактично майже весь час проживала у [ADDRESS] . В серпні 2019 році відповідач поїхала на заробітки за кордон, в жовтні 2019 року вона повернулася до України. [PERSON] через тяжку хворобу - ВІЛ з проявами енцефалопатії був у безпорадному стані, потребував догляду, відповідач знала про це, мала змогу надавати допомогу, але ухилилася від надання такої допомоги. З вересня 2019 року стан здоров`я [PERSON] різко погіршився і він не міг себе обходити, потребував постійної допомоги та догляду. Зазначений догляд за [PERSON] здійснювала матір померлого - позивач [PERSON] . Крім того, з 05.11.2019 року по 14.11.2019 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «ЦМЛ м. Кропивницький» з діагнозом ДЕ ІІ ст. змішаного ґенезу (травматичного ЧМТ 2000р., забій головного мозку і атеросклеротичного). Помірний мозочково-вестибулярний атактичний синдром, лікворно-гіпертензійний синдром з настирною цефалгією, депресивний синдром, мнестичні порушення. 11.11.2019 року [PERSON] був оглянутий лікарем психіатром, яким було видано консультаційний висновок спеціаліста з встановленим діагнозом: органічний депресивний розлад. Позивачі також зазначили, що вони просили відповідача приїхати до м. Кропивницький і допомогти їм здійснювати догляд за [PERSON] , надати матеріальну допомогу на його лікування. [PERSON] приїхала до м. Кропивницький на один день і погодилася залишитися і здійснювати догляд за хворим чоловіком, але наступного дня повідомила, що їй необхідно їхати на заробітки, після чого вона знов поїхала за кордон. 03.02.2020 року [PERSON] був госпіталізований до Кіровоградської обласної психіатричної лікарні, де і помер [INFO] . Згідно медичної документації хворого [PERSON] : при госпіталізації свідомість порушена по типу оглушення, реагує лише на гучний голос періодично. Доступний малопродуктивному контакту. Орієнтований у власній особистості. Дезорієнтований у датах та місцях перебування. Відповіді переважно по суті, короткі, після тривалої паузи. На деякі запитання відмовчується, ігнорує, хоча каже, що чує як до нього звертаються. Мова сповільнена, зниженої гучності. Зоровий контакт не підтримує, погляд блукаючий, постійно щось роздивляється, шукає очима, погляд не фіксує. Дистанцію не порушує, увесь час знаходиться в межах ліжка, піднімається з допомогою медичного персоналу, у вертикальному положенні не стійкий, хитається, тіло падає назад, постійно потребує сторонньої підтримки. Емоційний фон не стійкий, іноді відмічається дратівливість. Емоційно сплощений. Емоції мізерні, в`ялі, бідні, невиразні. Міміка однотипна. Мислення уповільнене, в`язке, туго рухоме, конкретне, аутистичне, занурене у власні переймання, з зісковзуванням. Маячних та понадцінних ідей не виказує. Галюцинаторні переживання заперечує, але постійно очима за чимось спостерігає, погляд блукаючий, ніби щось шукає. Пам`ять та увага знижені. Суїцидальні думки заперечує. Не заперечує, що раніше зловживав алкоголем. Інструкції виконує після неодноразових вмовлянь. Режиму підпорядковується, не обтяжується перебуванням у лікарні. Ні з ким не спілкується. Нічим не цікавиться. Коло інтересів звужене. Пасивний, замкнений, відособлений, байдужий до всього навколо. Сон достатній на фоні медикаментів. Апетит знижений, але їсть з рук медичного персоналу. Фіз. відправлення під контролем. Критика відсутня. Позивачі вказали, що в результаті тяжкої хвороби [PERSON] , яка прогресувала з вересня 2019 року до самої його смерті, останній перебував у безпорадному стані, в силу чого не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Дружина [PERSON] - [PERSON] достовірно знала про тяжкий стан здоров`я спадкодавця, оскільки навідувала його в листопаді 2019 року, мала змогу її (допомогу) надавати, як фізично, так і матеріально, так як працювала за кордоном, отримувала гроші. Характер поведінки відповідача (її від`їзд за кордон) свідчить про умисну бездіяльність, спрямовану на умисне ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Згідно довідки про причину смерті від 27.02.2020 року Кіровоградської обласної лікарні Кіровоградської обласної ради причина смерті [PERSON] - хвороба, зумовлена ВІЛ з проявами енцефалопатії. Позивачі вказали, що похованням [PERSON] також займались вони. З огляду на зазначене, позивачі вважають, що [PERSON] своєю бездіяльністю стосовно [PERSON] порушула не лише норми моралі, а й приписи закону, що тягне за собою наслідки у виді застосування ч. 5 ст. 1224 ЦК України щодо її (відповідача) усунення від права на спадкування за законом. Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання з викликом учасників справи. Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року за клопотанням позивачів витребувано у адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України громадянкою України [PERSON] , протягом 2019-2020 років, із зазначенням наступної інформації: дата та місце перетину державного кордону України; виїзд або в`їзд на територію України; направлення перетину державного кордону України (кінцевий пункт прибуття); мета перетину державного кордону. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, зважаючи на підстави, викладені в позові. Позивачем [PERSON] в судове засідання подана заява, яка зареєстрована судом за вх. № 26977 від 25.11.2020 року, в якій, у зв`язку з обмеженими фізичними можливостями, наявністю супутніх захворювань, та з метою запобігання можливості зараження коронавірусною інфекцією, просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлялася шляхом направлення відповідачу судової повістки про виклик в судове засідання, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавала, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачами позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , свідка [PERSON] , дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулися позивачі, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис в Книзі записів актів громадянського стану про народження за №1237, його батьками в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» [PERSON] , в графі «Мати» [PERSON] ; [PERSON] народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис в Книзі реєстрації актів про народження за №1237, його батьками в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» [PERSON] , в графі «Мати» [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що 10.04.2013 року складено відповідний актовий запис №166 та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом також встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що 28 лютого 2020 року складено актовий запис за №540. Згідно з довідкою про причину смерті №59 причиною смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є хвороба зумовлена ВІЛ з проявами енцефалопатії. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить спадкодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу /2899/ від 07.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Лимар О.А., та, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Малогон В.О. заведена спадкова справа за №6/2020 ( номер у спадковому реєстрі 65792586) до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи №6/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися: 04 травня 2020 року (заява зареєстрована за вх.№18) син спадкодавця [PERSON] - [PERSON] ; 22 липня 2020 року (заява зареєстрована за вх.№43) матір спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , які є спадкоємцями І-ої черги за законом. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , в період з 05.11.2019 року по 14.11.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «ЦМЛ м. Кропивницький» з діагнозомДЕ ІІ ст. змішаного генезу (травматичного ЧМТ 2000р., забій головного мозку і атеросклеротичного). Помірний мозочково-вестибулярний атактичний синдром, лікворно-гіпертензійний синдром з настирною цефалгією, депресивний синдром, мнестичні порушення, що підтверджується епікризом із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №4991/989, в якому, зокрема, зазначено, що [PERSON] вважає себе хворим приблизно з 12.10.2019 року. 14.11.2019 року виписаний з поліпшенням. Згідно консультаційного висновку спеціаліста КНП «ОКПЛ КОР» від 11.11.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] був оглянутий лікарем-психіатром, та йому ( [PERSON] ) встановлено діагноз - органічний депресивний розлад та надано наступні рекомендації: нагляд неврологом,таблетки пароксин 20 мг вранці. З епікризу (посмертний) КНП «ОКПЛ КОР», диспансерне відділення, амбулаторна картка №1140 (медична картка стаціонарного хворого №444/2020) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з 03.02.2020 року по 27.02.2020 року (до дати смерті). Анемнез: 03.02.2020 року поступив в КНП «ОКПЛ КОР» у супроводі сина, по направленню диспансерного відділення, у зв`язку з психічним станом, що змінився: не може себе обслуговувати, самостійно не ходить, самостійно їсти не може, дезорієнтований, різко знизилась пам`ять. Госпіталізація до КНП «ОКПЛ КОР» вперше в житті, але звертався до лікаря-психіатра даної лікарні, з метою консультації 11.11.2019 року (прибув у супроводі дружини). Скарги висловлював на погіршення самопочуття з вересня 2019 року, після холецистектомії, коли з`явилась апатія, зневіра, дратівливість (стверджував, що після оперативного втручання та наркозу відчував запаморочення, шаткість ходи, що спонукало звернутись до лікаря-невропатолога). При госпіталізації: свідомість порушена по типу оглушення, реагує лише на гучний голос періодично. Доступний малопродуктивному контакту. Орієнтований у власній особистості. Дезорієнтований у датах та місцях перебування. Відповіді переважно по суті, короткі, після тривалої паузи. На деякі запитання відмовчується, ігнорує, хоча каже, що чує як до нього звертаються. Мова сповільнена, зниженої гучності. Зоровий контакт не підтримує, погляд блукаючий, постійно щось роздивляється, шукає очима, погляд не фіксує. Дистанцію не порушує, увесь час знаходиться в межах ліжка, піднімається з допомогою медичного персоналу, у вертикальному положенні не стійкий, хитається, тіло падає назад, постійно потребує сторонньої підтримки. Емоційний фон не стійкий, іноді відмічається дратівливість. Емоційно сплощений. Емоції мізерні, в`ялі, бідні, невиразні. Міміка однотипна. Мислення уповільнене, в`язке, тугорухоме, конкретне, аутистичне, занурене у власні переймання, з зісковзуванням. Маячних та понадцінних ідей не виказує. Галюцинаторні переживання заперечує, але постійно очима за чимось спостерігає, погляд блукаючий, ніби щось шукає. Пам`ять та увага знижені. Суїцидальні думки заперечує. Не заперечує, що раніше зловживав алкоголем. Інструкції виконує після неодноразових вмовлянь. Режиму підпорядковується. Не обтяжується перебуванням у лікарні. Ні з ким не спілкується. Нічим не цікавиться. Коло інтересів звужене. Пасивний, замкнений, відособлений, байдужий до всього навколо. Сон достатній на фоні медикаментів. Апетит знижений, але їсть з рук медичного персоналу. Фіз. відправлення під контролем. Критика відсутня. Відповідно до інформації Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.01.1021 року, наданої на запит суду, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року громадянка України [PERSON] , [INFO] здійснила: - виїзд (пункт пропуску Ягодин) 04.08.2019 року о 00:14; - в`їзд (пункт пропуску Ягодин) 25.10.2019 року о 00:12 год.; виїзд (пункт пропуску Рава-Руська) 30.11.2019 року о 23:44 год. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] являється її чоловіком. Відповідача [PERSON] знає близько 3-х років, яка перебувала у зареєстрованому шлюбу з батьком її чоловіка - [PERSON] , при цьому разом вони не проживали, про це їй говорила сама відповідач [PERSON] . По місцю реєстрації відповідач у м. Кропивницькому не проживала, а проживала у м. Помічній разом з донькою, яка там ходила до школи, а [PERSON] працювала у ДЕПО прибиральницею. Зазначила, що стан здоров`я [PERSON] погіршився перед тим як [PERSON] повідомила про те, що вона збирається їхати на заробітки до Польщі. Відповідач [PERSON] говорила, що буде допомагати матеріально. Після того як [PERSON] поїхала на заробітки, остання не допомагала матеріально [PERSON] , хоча вона (свідок) їй телефонувала і говорила про те, що стан здоров`я [PERSON] погіршується, на що відповідач обіцяла допомогти матеріально, однак цього не робила, після чого вона (свідок) перестала їй телефонувати, оскільки відповідачу це було не цікаво. Допомагали матеріально та здійснювали догляд за [PERSON] його син [PERSON] та мати [PERSON] . Після того як [PERSON] було проведено операцію, йому ставало гірше, доглядала за ним [PERSON] , та після того як вона впала та зламала стегно, доглядали за [PERSON] лише його син [PERSON] та вона (свідок). Вважає, що коли [PERSON] було важко, відповідач [PERSON] його покинула. Знає про те, що [PERSON] у грудні 2019 року телефонував до [PERSON] , однак тоді вони посварилися. Вона (свідок) зателефонувала до [PERSON] та повідомила про смерть [PERSON] вже після похорон. Свідок зазначила, що [PERSON] перебував у безпорадному стані близько року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.ст.1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту даної норми закону та з урахуванням роз`яснень у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Вимога про усунення спадкодавця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. За таких обставин, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, підлягає з`ясування судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. В свою чергу, звертаючись до суду з позовом про усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , як на підстави позовних вимог позивачі зазначили, що останній фактично перебував у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги та догляду, а відповідач не приймала участі у догляді за ним, не вчиняла належних дій щодо утримання та надання допомоги, якої він потребував. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Разом з тим, надані позивачами докази у їх сукупності не свідчать про перебування померлого [PERSON] у безпорадному стані протягом тривалого часу, та те, що останній потребував тривалого догляду та допомоги саме від відповідача [PERSON] , а остання свідомо ухилялася від надання такої допомоги спадкодавцю у зв`язку із його безпорадним станом. З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та враховуючи, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт ухилення відповідача [PERSON] від надання допомоги спадкодавцю [PERSON] , а саме: винну поведінку, яка б свідчила, що відповідач мала можливість виконувати обов`язок щодо допомоги спадкодавцю, але не вчиняла необхідних дій для цього, не доведено потреби [PERSON] в отриманні допомоги саме від відповідача, крім того, за життя [PERSON] не звертався про допомогу до відповідача і судом не встановлено про відмову останньої від надання такої допомоги, тобто позивачами не доведені належними доказами сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення відповідача від права на спадкування за законом, тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про усунення [PERSON] від права на спадкування, у зв`язку з чим вважає, що в задоволенні позову позивачам слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачами, враховуючи, що позивачам в задоволенні позовних вимог відмовлено, слід залишити по фактично понесеним позивачами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed