Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять усунути перешкоди у здійсненні права власності, визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилаються на те, що позивачам на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.2014 року належить по 1/8 частці житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS]. У спірному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка доводиться [PERSON] дочкою, а [PERSON] - племінницею. Відповідач з травня 2001 року в будинку не з'являється, ним не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Особистих речей відповідача в будинку немає. Таким чином відповідач не проживає у вказаній квартирі тривалий час, перешкод у її проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем права на користування спірним житловим приміщенням не існує. В судове засідання позивачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та не заперечували проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи повідомлена судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Спірним житловим приміщенням є будинок [ADDRESS]. Позивачам на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.2014 року належить по 1/8 частці вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Згідно довідки комітету Комінтернівського району м. Харкова №915 від 02.04.2014 року, у спірній квартирі зареєстровані [PERSON], відповідач по справі [PERSON] та неповнолітня [PERSON] (а.с.38). Як вбачається з акту від 23.06.2014 року, [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає, особистих речей її в будинку немає, її місцезнаходження невідомо (а.с.36). Згідно листа Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 25.07.2014 року, райвідділом здійснена перевірка з 01.01.2013 року по теперішній час за обліками інтегрованих баз даних ГУ МВСУ в Харківській області щодо заяв [PERSON] В ході перевірки, фактів звернення до райвідділу [PERSON] не встановлено (а.с.37). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що відповідач відсутня в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення її права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернулась. Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачам, безперечно, обмежує їх права власників по користуванню нерухомим майном, оскільки позивачі вимушені самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, вона є такою, що втратила право користування цим житлом. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved