Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять змінити договір найму житлового приміщення - двокімнатної квартири [ADDRESS] (надалі - «спірна квартира») та зобов'язати Комунальне підприємство «Трубник» Новомосковської міської ради Дніпропетровської області (надалі - КП «Трубник») укласти з позивачами окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на їх ім'я окремий особовий рахунок на більшу кімнату в спірній квартирі. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що спірна квартира була надана Новомосковською міською радою у 1971 році у користування [PERSON], яка є матір'ю позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], зі складом сім'ї: [PERSON] (син), [PERSON] (прізвище після шлюбу - [PERSON]) [PERSON] (дочка). З 1991 року в квартирі було зареєстровано також [PERSON], [INFO]. Спірна квартира має загальну площу 47,7 кв. м, житлову площу 30,1 кв. м і складається з двох окремих кімнат, кухні, туалету, ванної кімнати, коридору та балкону. Після смерті [PERSON], у 2004 році рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради особовий рахунок та договір найму житлового приміщення було змінено на ім'я відповідача [PERSON] у складі сім'ї з трьох осіб. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2014 року, яке набрало чинності 12.05.2014 року, позивачів було вселено в спірну квартиру. Позивачі зазначають, що з відповідачем мають неприязні стосунки через те, що останній не визнає за ними самостійного права користування спірною квартирою навіть після винесення рішення суду про їх вселення до неї, відмовляється від приватизації квартири чи її поділу, перешкоджає здійсненню їх прав на квартиру не дивлячись на те, що позивачів двоє і вони мають переважне право на заняття більшої кімнати в квартирі. З 2012 року [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має дочку [PERSON], [INFO]. Його дружина мешкає у своїх батьків, де проживають також інші її родичі, що не дає змоги там проживати й [PERSON] [PERSON] також має чоловіка, вони не мають іншого власного житла. [PERSON], не дивлячись на вказані обставини, заперечує проти проживання позивачів, їх дружини та чоловіка у спірній квартирі, тому виникла необхідність у поділі квартири з врахуванням рівності їхніх з відповідачем прав на квартиру, та посилаючись на положення ст.ст. 103, 104 ЖК України, вважають, що вони мають право на зміну договору найму квартири з укладенням з ними окремого договору найму на більшу кімнату в цій квартирі. В судовому засіданні позивачіпозовні вимоги підтримали у повному обсязіз підстав, зазначених у позові, та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, у наданих до суду письмових запереченнях зазначає, що спірна квартира була надана в користування його з позивачкою [PERSON] матері [PERSON] у 1971 році на підставі відповідного ордера. Він був зареєстрований в квартирі 26.03.1987 року, а позивачка [PERSON] 27.12.1983 року. Згодом позивачка вийшла заміж і 16.11.1990 року народила сина [PERSON] У 2000 році [PERSON] разом із сином переїхала до чоловіка і вони стали проживати своєю родиною у будинку [ADDRESS], а відповідач залишився проживати разом із хворою матір'ю і всі обов'язки по утриманню квартири взяв на себе. [INFO] мати померла, відповідач продовжив проживати у спірній квартирі і у 2004 році переоформив особовий рахунок та договір найму житлового приміщення на своє ім'я. [PERSON] квартирою не цікавилася і лише у 2007 році звернулася до нього з проханням тимчасово зареєструвати в ній сина [PERSON], який був зареєстрований в квартирі за згодою відповідача 12.07.2007 року. Позивачі знову почали цікавитися квартирою після одруження [PERSON] і наполягати на своїх правах на проживання в спірній квартирі. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2014 року позивачів було вселено в спірну квартиру, але у визначені порядку користування квартирою відмовлено. Посилаючись на положення ст.ст. 63, 104 ЖК України, а також відсутність в матеріалах справи відомостей щодо наявності ізольованого житлового приміщення в спірній квартирі, відповідач вважає вимоги позивачів безпідставними і незаконними. Крім того, відповідач зазначає, що позов заявлений до нього, хоча вимоги щодо внесення змін до договору найму (у спосіб, який позивачі не зазначають) та укладення окремого договору найму та відкриття окремого особового рахунку пред'являються до КП «Трубник», тобто позов заявлений до неналежного відповідача. З огляду на зазначене просив у позові відмовити. Представник відповідача також позов не визнав з підстав, зазначених у запереченнях відповідача. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, треті особи про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячиз наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.1971 року [PERSON] був виданий ордер №479 на право найму та користування спірною квартирою на сім'ю, що складається з трьох осіб, до складу сім'ї увійшли [PERSON] (син) та [PERSON]. (дочка) (а.с.11). 22.06.1971 року було оформлено акт здачі і приймання квартири (а.с.37 звор.) та договір найму житлового приміщення (а.с.38) на спірну квартиру між [PERSON] та Новомосковським металургійним заводом. [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 113 від 28.12.2004 року особовий рахунок та договір найму житлового приміщення на спірну квартиру було змінено на ім'я [PERSON] у складі сім'ї з трьох осіб, у зв'язку із смертю матері (а.с.13). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2014 року, справа №183/5719/13-ц, яке набрало чинності 12.05.2014 року, позивачів було вселено в спірну квартиру, в задоволенні позову в частині встановлення порядку користування спірною квартирою - відмовлено (а.с.14-16). Згідно ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Отже, оскільки спірна квартира відноситься до державного житлового фонду, наймодавцем цього житлового приміщення є відповідна житлово-експлуатаційна організація або відповідне підприємство, установа, організація. З матеріалів справи суд вбачає, що балансоутримувачем будинку [ADDRESS], відповідно, підприємством, яке здійснює утримання та експлуатацію цього будинку, є Комунальне підприємство «Трубник» Новомосковської міської ради Дніпропетровської області (а.с.15). Тобто саме це підприємство і є наймодавцем житлових приміщень державного житлового фонду у зазначеному будинку. Однак КП «Трубник» залучено позивачами до участі у справі в якості третьої особи, а не відповідача. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно положень ст. 33 ЦПК України, заміна первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача може здійснюватися судом лише на підставі клопотання позивача. Судом в судовому засіданні позивачам було роз'яснено порядок заміни неналежного відповідача чи залучення до справи іншого відповідача, а також наслідки пред'явлення позову до неналежного відповідача, однак позивачі відмовились від заяви відповідного клопотання. Відповідно до ст.ст. 103, 104 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. З положень ст.ст. 61, 103, 104 ЖК України суд вбачає, що позовні вимоги про зміну договору найму житлового приміщення державного житлового фонду з підстав, зазначених у позові, можуть бути пред'явлені лише до наймодавця цього житлового приміщення. [PERSON], який визначений позивачами в якостівідповідача, є наймачем спірної квартири, а не її наймодавцем, а тому не може бути відповідачем за таким позовом. Таким чином, позовні вимоги про зміну договору найму спірної квартири в порядку, про який позивачі не зазначають, не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача та через невизначеність позивачів із своїми позовними вимогами в цій частині. Позовні вимоги в частинізобов'язання КП «Трубник» укласти з позивачами окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на їх ім'я окремий особовий рахунок на більшу кімнату в спірній квартирі також не підлягають задоволенню з огляду на таке. КП «Трубник» залучено позивачами до участі у справі в якості третьої особи, а не відповідача, яким залучено [PERSON], а тому такі позовні вимоги не можуть бути задоволені щодо особи, яка не є відповідачем у справі. Також, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Однак в матеріалах справи відсутні відомості, а позивачами не надані доказищодо наявності в спірній квартирі ізольованих приміщень, які б відповідали вимогам, встановленим ст. 63 ЖК України, і щодо яких може бути укладено окремий договір найму з позивачами в порядку ст. 104 ЖК України. Крім того, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, з наведених положень законодавства випливає, що судовому захисту підлягають права, свободи чи інтереси особи лише у разі їх порушення, невизнання або оспорювання з боку інших осіб. Позивачами не надано доказів їх звернень до КП «Трубник», виконавчого комітету Новомосковської міської ради чи інших уповноважених органів з приводу укладення окремого договору найму щодо спірної квартири та наявність перешкод чи спорів з цього приводу. Тож позов не може бути задоволений і з цих підстав. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивачів. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed