Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з даним позовом до відповідача про припинення права на частку у спільному майні, свої вимоги мотивують тим, що згідно рішення Сокальського районного суду від 18.10.2019р. по справі №454/1236/18, скасовано державну реєстрацію права особистої власності [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] . Визнано право власності на 1/5 частину ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] за [PERSON] , на 1/5 частину ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] за [PERSON] , на 1/5 частину ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] за [PERSON] , на 1/5 частину ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] за [PERSON] . Зазначають, що [PERSON] , 1981р.н. помер [INFO] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 05.06.2020р. Сокальською державною нотаріальною конторою спадкоємцем 1/5 частки житлового будинку стала його мати [PERSON] . Позивачі між собою є близькими родичами а саме [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною, [PERSON] та [PERSON] є дітьми подружжя. Відповідно до технічного паспорта виготовленого комунальним підприємством «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок є дерев`яним, 1958р. будівництва, загальною площею 91,6 м.кв, і складається з 1. кухні площею 11,0 м.кв., 2. кладової площею 11,3 м.кв., 3. житлової кімнати площею 12,7 м.кв., 4. коридору площею 7,4м.кв., 5. житлової кімнати площею 20,8м.кв., 6. житлової кімнати площею 10,2м.кв., 7. кладової площею 8,5м.кв., 8. коридору площею 5,3 м.кв., 9. коридору площею 4,4 м.кв.. Відповідно до висновку про вартість суб`єкта оціночної діяльності оцінювача [PERSON] оціночна вартість житлового будинку становить 88115грн. Вартість 1/5 частки будинку становить 17623грн. Співвласником 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , якому фактично належить 1/5 частина житлового будинку. Зазначають, що на даний момент спільне користування даним житловим будинком між нами не можливе. Відповідач забезпечений іншим житлом, в даному житловому будинку не проживає та ніколи не проживав. Власником 1/5 житлового будинку була [PERSON] , що померла [INFO] , а спадкоємцем за заповітом після її смерті став відповідач [PERSON] . Відповідач участі в утриманні житлового будинку не приймає, комунальні послуги не сплачує. Спільне проживання в даному будинку між сторонами не можливе. Добровільно відповідач відмовитися від частки не бажає, крім того всіляко перешкоджає в утримані нами земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Скористатись правом на приватизацію земельної ділянки позивачі не можуть, оскільки відповідач чинить їй перешкоди у цьому. Зазначають, що частка відповідача є незначною, а виділити її в натурі неможливо. Просять суд припинити право власності [PERSON] на 1/5 ідеальної частки житлового будинку [ADDRESS] , з виплатою йому компенсації вартості частки у спільному майні у розмірі 17623грн. Визнати за позивачами право власності на 1/20 частину за кожним ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули, надали суду заяви у яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, з погодження позивачів провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи Сокальської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. В зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши докази в справі приходить до наступного висновку. Відповідно до копії рішення Сокальського районного суду від 18.10.2019р. по справі №454/1236/18, вирішено скасувати державну реєстрацію права особистої власності [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] . Визнано право власності на 1/5 частину ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] за [PERSON] , на 1/5 частину ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] за [PERSON] , на 1/5 частину ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] за [PERSON] , на 1/5 частину ідеальної частки у житловому будинку [ADDRESS] за [PERSON] . Із копії свідоцтва про право на спадщину від 05.06.2020р., встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його матір [PERSON] . Спадщина на яку видане це свідоцтво складається із 1/5 ідеальної частини житловому будинку [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] належить 1/5 частки спірного будинку. Відповідно до висновку про вартість суб`єкта оціночної діяльності оцінювача [PERSON] оціночна вартість спірного житлового будинку становить 88115грн. Вартість 1/5 частки будинку становить 17623грн. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 321 ЦК України). Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити дотримання їх точності. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. За змістом статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, сформульованої у постанові від 02 липня 2014 року в справі №6-68цс14 визначальною обставиною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників є те, чи буде істотною шкода завдана внаслідок такого припинення. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суди повинні враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження №12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) вказано, що: «висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном». Перелічені вище докази, з урахуванням технічної характеристики спірного будинку, дають суду беззаперечні докази наявності двох обставин для припинення права на 1/5 частки [PERSON] , визначені ст. 365 ЦК України, а саме частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Вирішуючи питання щодо можливості спільного володіння і користування майном суд бере до уваги посилання позивачів на те, що сторони ніколи не проживали спільно та не володіли спільним будинком. При цьому, суд бере до уваги подані позивачем докази, що припинення права власності на 1/5 частки у майні не завдасть істотної шкоди відповідачу, оскільки останній у власності має інше житло. Слід також звернути увагу на ту обставину, що грошова компенсація у розмірі 17623грн., що знаходиться на депозитному рахунку по квитанції №ІВ11966274 від 30.06.2021року, являється також, що сприяє забезпеченню прав відповідача на придбання іншого житла. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, припинення права власності [PERSON] на належну йому частину будинку, не завдасть істотної шкоди та не порушить принцип рівності прав співвласників, який забороняє обмеження прав одних співвласників за рахунок інших, тому втручання у право власності відповідача шляхом позбавлення його права на частку у спільному майні, та стягнення грошової компенсації, буде справедливими по відношенню до відповідача, що узгоджується з усталеною практикою, викладеною у Постановах Верховного Суду України в аналогічних справах. На підставі викладеного,

Outcome: approved