Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачка 25.03.2015 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 24.09.1999 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. В процесі спільного життя між нею та відповідачем немає спільних інтересів, почуття поваги та любові, також не ведуть разом спільне господарство. Подружні стосунки припинили у 2011 році. Спільне господарство не ведуть. Майнового спору не мають. Дитина на теперішній час та надалі буде проживатиме з нею. При таких обставинах вважає, що шлюб підлягає розірванню та примирення неможливе. В судове засідання 10.06.2015 року зявилася позивачка, просила позов задовольнити, також пояснила що з 2011 року вони не проживають як чоловік та дружинна, але проживають за одною адресою, також вона просила змінити фамілію на «Бондарчук». В судове засідання зявився відповідач [PERSON], просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 24.09.1999 року зареєстрували шлюб у Курячелозівській сільській раді Кривоозерского району Миколаївської області, що підтверджується наявним у матеріалах справи оригіналом свідоцтва про одруження серії 1-ФП № 031117, виданого вказаної сільської радою 24.09.1999 року, актовий запис № 13 (а.с.2). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 099589, виданого 12.01.2000 року Курячелозівською сільською радою Кривоозерского району Миколаївської області, актовий запис № 1 (а.с.5). Судом встановлено, що сторони з 2011 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть разом спільного господарства, але проживають в одному будинку.. На час розгляду справи майнові вимоги, будь кого з сторін, суду не предявлені. Питання щодо проживання та утримання дитини сторонами узгоджено. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює\~докази\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності повного задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved