Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року після смерті матері [PERSON] їй відкрилась спадщина за законом. Позивачка спадщину прийняла у встановленому порядку. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, місце знаходження якої Войтівська сільська рада Згурівського району Київської області, площею 1,00 га, нормативна грошова оцінка якої становить 24 812,97 грн. [PERSON] звернулася до Згурівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності на землю [PERSON] , яка померла [INFO] , рекомендував вирішити це питання в судовому порядку. Померла [PERSON] отримала земельну ділянку площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства, місце знаходження якої Войтівська сільська рада Згурівського району Київської області. При зверненні до відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області позивач отримала копію Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 093786, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 28 травня 2010 року. Згідно з вказаним Державним актом [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,9999 га, кадастровий номер 3221981300:03:013:0019. Оскільки це факт впливає на встановлення складу спадщини після смерті [PERSON] , яку позивачка прийняла, позивачка просить суд визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку, в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 141 ЦПК України. У підготовче судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому порядку,направили до суду заяви, у яких просять проводити розгляд справи в їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, просить суд прийняти визнання позову. Третя особа щодо позовних вимог покладається на розсуд суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом померлої [INFO] [PERSON] та прийняла спадщину, подавши до Згурівської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкова справа відкрита. Інших спадкоємців судом не встановлено (а.с. 44-61 - копія спадкової справи [PERSON] ). Померла [PERSON] на підставі рішення Войківської сільської ради Згурівського району від 30.10.2001 № 91-17-ХХІІІ, як працівник соціальної сфери, отримала у користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га із резервного фонду Войківської сільської ради (а.с.14-16 - копія рішення з додатком). 11 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до Згурівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на вище вказану земельну ділянку, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що [PERSON] не надала документи, які б підтверджували належність цієї земельної ділянки [PERSON] , яка померла [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Войківської сільської ради від 30.10.2001 № 91-17-ХХІІІ Згурівська районна державна адміністрація Київської області видала розпорядження від 01.06.2004 № 328 Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на території Войківської сільської ради (а.с. 23-26 - копія розпорядження з додатком). В силу тривалості процедури розробки технічна документація із землеустрою була виготовлена після смерті [PERSON] у 2005 році. Згідно зі списком № 3 працівників соціальної сфери Войківської сільської ради на виготовлення Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки для ведення сільського господарства, який міститься у проекті землеустрою, площа ділянки [PERSON] складає 1,00 га (а.с. 22-28 - копія проекту землеустрою). Проект землеустрою затверджений Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації № 463 від 09.10.2009, згідно з яким Згурівська РДА: затвердила, розроблений на підставі розпорядження голови адміністрації від 01.06.2004 № 328 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на території Войківської сільської ради» Товариством з обмеженою відповідальністю «Земля і ринок» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян України працівникам соціальної сфери для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Войківської сільської ради; передала у приватну власність громадянам працівникам соціальної сфери, згідно з додатком, для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки загальною площею 117,0002 га ріллі за межами населених пунктів в адміністративно-територіальних межах Войківської сільської ради, зокрема [PERSON] ділянку № [NUMBER] площею 0,9999 га (а.с.17-19, 22-28 - копії розпорядження з додатком, проекту землеустрою). На підставі цього розпорядження 28 травня 2010 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 093786, зареєстрований 18 червня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094401190 на ім`я [PERSON] , згідно з яким [PERSON] на праві приватної власності належить земельна для ведення особистого селянського господарства площею 0,9999 га, кадастровий номер якої 3221981300:03:013:0019 (а.с.13 - копія Державного акта). 10 червня 2016 року спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3210149032017, дата формування 18.10.2017 (а.с. 10-12 - копія витягу з додатками). При зверненні до відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області позивачка отримала копію вищевказаного Державного акта на право власності на земельну ділянку. Позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на право власності на спірну земельну ділянку, тому її право підлягає захисту. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу правона спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Відповідно до положення ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв?язку із ненаданням документів, які б підтверджували належність спірної земельної ділянки спадкодавцю (нотаріальна відмова - а.с.20). Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з рішення Войківської сільської ради від 30.10.2001 № 91-17-ХХІІІ Про надання у користування земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства особам соціальної сфери з додатком та розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 01.06.2004 № 328 Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на території Войківської сільської ради, площа земельної ділянки зазначена 1,00 га (а.с. 14-16, 23-26 - копії рішення з додатком, розпорядження з додатком). При виготовленні технічної документації із землеустрою з?ясувалось, що дійсна площа земельної ділянки становить 0,9999 га. Оскільки право власності спадкодавця згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №093786 зареєстроване на земельну ділянку площею 0,9999 га, суд вважає, що саме земельна ділянка такої площі є об`єктом спадкування. З огляду на все вище вказане, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,9999 га, кадастровий номер 3221981300:03:013:0019, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області. Не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved