overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про зміну договору найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 03.05.89 року [PERSON] на сім'ю з чотирьох осіб видано ордер на двокімнатну квартиру. В квартирі зареєстровано п'ять осіб - позивачі та відповідачі у справі. Між сторонами у справі склались неприязні стосунки, які перешкоджають нормальному користуванню квартирою. Посилаючись на викладене, уточнивши позовні вимоги просять суд змінити договір найму житлового приміщення, виділивши в їм у користування У судовому засіданні позивачі підтримали уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідачі не заперечували проти уточнених вимог позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] надана [PERSON] відповідно Ордеру від 03.05.89 року на право вселення сім'ї з чотирьох осіб. На час розгляду справи у квартирі зареєстровано п'ять осіб - позивачі та відповідачі у справі. Спірна квартира складається з двох кімнат площею 16.1 кв.м. та 12,7 кв.м. Позивачі просять суд змінити договір найму квартири, за якого виділити в їх користування ізольовану кімнату площею 16,1 кв.м., відповідачам - ізольовану кімнату площею 12,7 кв.м. Статтею 104 ЖК України встановлено, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. Відповідно ст. 63 ЖК предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що сторони у справі фактично досягнули згоди на зміну договору найму квартири у варіанті, запропонованому позивачами, а також те, що такий порядок є єдиним можливим, який не порушуватиме житлових прав сторін у справі, суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, просили визнати відповідача таким ,що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивували тим, що наймачем квартири [ADDRESS] був [PERSON] Він помер. Вони є користувачами вказаної квартири. Відповідач зареєстрований в квартирі. В квартирі не проживає з 2001 року. Він був неодноразово засудженим до позбавлення волі. Реєстрація відповідача порушує права позивачів, так як на відповідача нараховуються комунальні послуги. Позивачі несуть витрати на оплату комунальних послуг за відповідача. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги , дали пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений оголошенням в газеті. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд , вислухавши позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Наймачем квартири [ADDRESS] був [PERSON] вказане підтверджено копією договору найму жилого приміщення./ а.с.12,13./ [PERSON] помер. Вказаний факт підтверджено копією свідоцтва про смерть. Позивачі та відповідач були членами сімї померлого, були зареєстрованими в квартирі та користувались нею. Вказане підтверджено довідкою про склад сімї [PERSON]М./а.с.16,17/ Відповідач в квартирі не проживає більше ніж три роки. Вказане підтверджено копією акту про не проживання / а. с.27/ Крім того факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Статтею 71 Житлового кодексу України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу , 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням , 3) поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів , опікуна чи піклувальника , 4) виїзду в зв'язку з виконанням обов'язків опікуна ,(піклувальника) - протягом усього часу виконання цих обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі , 7) взяття під варту або засудження до позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання. Таким чином суд приходить до висновку про те,що відповідач втратив право користування квартирою 54 будинку № 7 по вулиці Нова у місті Павлоград. Реєстрація відповідача порушує права позивачів так як на відповідача нараховуються комунальні послуги. Позивачі несуть витрати на оплату комунальних послуг за відповідача. Викладене приводить суд до висновку , що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 вересня 2000 року, за реєстровим № 2-2725, виданого Третьою одеської державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON], посилаючись на те, що нотаріусом помилково було включено до спадкового майна частину, належну позивачам, та внесені самовільні споруди. Відповідачами позовні вимоги визнані. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що, згідно з договором дарування від 07 грудня 1996 року, [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] ? частину житлового будинку за [ADDRESS], з надвірними спорудами. Згідно з договором дарування від 07 грудня 1996 року, [PERSON] прийняв в дар від [PERSON] 3/10 частину житлового будинку за [ADDRESS], з надвірними спорудами. Після проведених дій, у подружжя [PERSON] та [PERSON] у праві власності залишилося 2/10 частин житлового будинку за [ADDRESS], без надвірних споруд. [INFO] помер батько позивачів [PERSON], [INFO] помер брат позивачів [PERSON], та [INFO] померла мати позивачів [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 вересня 2000 року, за реєстровим № 2-2725, виданим Третьою одеською державною нотаріальною конторою, [PERSON] (яка змінила прізвище на [PERSON]), [PERSON] та [PERSON] отримали у спадок, після [PERSON], що помер [INFO], по 1/120 частині житлового будинку за [ADDRESS], з надвірними спорудами. Відповідачами визнано, що вони отримали у власність неналежну їм частину житлового будинку, яка складається з надвірних споруд, після смерті [PERSON], як його спадкоємці. Згідно зі ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь сина - [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/6 частини з усих видів заробітку щомісячно на його утримання, на час навчання у Харківському державному університеті харчування та торгівлі, до закінчення навчання по 30.06.2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що відповідач сплачував аліменти на утримання сина, однак з повноліттям стягнення аліментів припинено. Досягти згоди з батьком щодо надання матеріальної допомоги на період навчання сина у Харківському державному універститеті харчування та торгівлі неможливо, хоч батько має таку можливість. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, з 17 лютого 1998 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з матір'ю. З довідки Харківського державного універститету харчування та торгівлі від 01 липня 2014 р. № 170 вбачається, що [PERSON] навчається на 2-му курсі звітно-фінансового факультету цього навчального закладу, за денною формою навчання. Згідно довідки про доходи №103 від 03.07.2014р. [PERSON] за півроку 2014 року за вийнятком аліментів доходу не має. Позивачка працює в Харківському СІЗО. Згідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведені обставини, обов'язок відповідача надавати допомогу синові, надані докази, вищезазначені дані про матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь сина слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - з 22 липня 2014 року. Згідно їз вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про стягнення коштів, зазначивши, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яку вони прийняли, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/3 частині грошової компенсаціі у розмірі 80521,94 грн., яка за життя належала їх матері. В порядку ст.1227 ЦК України просили стягнути на користь кожного з відповідача по 26840,64 грн. грошової компенсації, неотриманих за життя [PERSON] . Позивачі свої вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адмінінстрації знаходиться в стані припинення, позивачі перебувають на черзі виплат грошової компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно під №788 для отримання грошової компенсації в сумі 80521,94 гр., відповідач є бюджетною організацією, стягнення коштів з яких проводиться в порядку черговості. Дослідивши письмові матеріалами справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо одержання суми виплати, які належали спадкодавцеві позивачів, який регулюється положеннями ст.1227 ЦК України. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії,стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, у а разі їх відсутності входять до складу спадщини. Позивачі є спадкоємцями померлої [INFO] [PERSON] , яка за життя відповідно до довідки, виданої Управлінням праці та соціального заїхисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області 15 листопада 2017 року за №1608, набула право на отримання від відповідача грошової компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території в сумі 80521,94 грн.. Вказана виплата увійшла до складу спадщини і позивачі отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких кожен з них набув право на спадщину за законом померлої [PERSON] у виді компенсаційної виплати в сумі 80521,94 грн. в 1/3 її частці (Свідоцтва [NUMBER] , ННА [NUMBER] , ННА [NUMBER] ). Право позивачів на отримання спадкового майна відповідачем не заперечується, вони прийняті на чергу для виплати коштів, яка не проведена. Враховуючи, що спадкодавець позивачів за життя набув право на отримання компенсаційної виплати за втраче нерухоме майно в сумі 80521,94 грн., які за життя їй виплачені не були, ці виплати увійшли до складу спадщини померлої [PERSON] , а вказані відповідачем доводи (відсутність відповідного бюджетного фінансування відповідача) не мають правового значення при вирішенні спору, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, просять визнати причину пропуску процесуального строку звернення до суду поважною та поновити строк для прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті їх батька та чоловіка - [PERSON], мотивуючи тим, що після його смерті відкрився спадок. Позивачі не змогли своєчасно звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, оскільки донька [PERSON] не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з огляду на те, що вона працює з 08:00 год. до 20:00 год. і у зв'язку з таким робочим графіком не мала фізичної змоги звернутися до нотаріальної контори. Строк для прийняття спадщини вважають, що пропустили з поважних причин, просять визначити додатковий строк 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачі позов підтримала, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Представник відповідача не з'явився, хоча належним чином був усвідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши думку позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років про що в Книзі реєстрації смертей 23.12.2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 1801 Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд, може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд оцінюючи вищевикладене, вважає, що позивачами строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме позивачі не змогли прийняти спадщину, оскільки позивач [PERSON] не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки працює з 08:00 год. до 20:00 год., а позивач [PERSON] постійно про жилава із спадкоємцем на час прийняття спадщини та не відмовлялася від неї, а тому їм слід поновити строк для прийняття спадщини та призначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном у 2 (два) місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом та просили визнати відповідача [PERSON] [PERSON] Ельсебай таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири №127 в будинку №45 корпус 3 по вулиці Покришева у м. Херсоні, мотивуючи позов тим, що вони є співвласниками спірної квартири, у якій зареєстрований відповідач, який є чоловіком позивача [PERSON] Відповідач зареєстрований у квартирі з 14.02.2012 року, однак фактично з травня 2013 року не проживає. Позивачі в судове засідання не зявились, представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті Урядовий Курєр №133 (6002) від 20.07.2017 року, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира №127 в будинку №45 корпус 3 по вулиці Покришева у м. Херсоні належить на праві приватної, спільної сумісної власності позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло №8456 від 08.12.1993 року. Згідно пояснень сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] [PERSON] Ельсебай зареєстрований за адресою: [INFO], к. 3, кв. 127, однак за вказаною адресою не проживає. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з травня 2013 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом та просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 100 кв. м по 1/2 частині, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН цільове призначення: обслуговування гаражу за адресою: м. Чернігів, провулок Лєрмонтова, 9-а, виданого рішенням виконкому Чернігівської міської ради від 20 квітня 1998 р. за № 114, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 105, що належала [PERSON], який помер 22.01.14 р. У судове засідання сторони не зявились, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачі позовні вимоги підтримують, представник відповідача у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Чернігівської міської ради від 20 квітня 1998 р. за № 114 [PERSON] 12 травня 1998 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 100 кв. м, цільове призначення: обслуговування гаражу за адресою: м. Чернігів, провулок Лермонтова, 9-а серії ЧН, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 105. 22.01.14 р. [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку та інше майно. Була заведена спадкова справа № 535/2014 від 02.07.14р. Спадкоємцями за законом є діти спадкодавця, позивачі по справі, які звернулися до нотаріуса з відповідними заявами для оформлення своїх спадкових справ, але державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території м. Чернігова, по провулку Лермонтова, 9-а, так як відсутній правовстановлюючий документ оригінал державного акту, оскільки такий втрачений. За запитом суду Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради надано суду завірену копію архівного екземпляру державного акта на право приватної власності на землю серії ЧН від 12 травня 1998 року та витяг із рішення виконкому № 114 від 20 квітня 1998 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування це є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved