Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування квартирою. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачам на праві власності належить квартира [ADDRESS], в якій вони зареєстровані та проживають. У вказаній квартирі з 05 квітня 2005 року також зареєстровано відповідача, колишнього чоловіка позивача [PERSON] Сімейне життя позивача [PERSON] з відповідачем не склалось, і в 2009 році вони припинили сімейні стосунки, а рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач у спірній квартирі не проживає з 2009 року, оплату житлово-комунальних послуг не здійснює, на користування спірною житловою площею не претендує, вселятися не намагався, перешкоди йому у користуванні квартирою не чинилися. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач більше року без поважних причин не проживає за місцем реєстрації в належній позивачам квартирі, позивачі просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2009 року. Інколи приходив до дитини, а з 2012 року більше не з'являвся, його місце проживання їй не відомо. Квартиру залишив добровільно, перешкод йому у користуванні квартирою ніхто не чинив, його речей в квартирі немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Позивачі проти заочного розгляду справи не заперечували. [PERSON], допитана в якості свідка, в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачів, проживає у [ADDRESS] близько 13 років. Зазначила, що відповідач в квартирі позивачів не проживає близько 3-4 років. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що є сусідом позивачів, проживає в [ADDRESS] з 1981 року. Вказав, що спілкується з [PERSON] та [PERSON] з 2004 року. Повідомив, що відповідач був чоловіком [PERSON] і що приблизно з 2012 року він у спірній квартирі не проживає. Заслухавши пояснення позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серія [NUMBER] від 09 березня 2005 року, виданого КП «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва на підставі розпорядження від 24.12.2014 року №204-д. У вказаній квартирі згідно довідки форми № 3 КП «Житлосервіс «Приозерне» від 16 січня 2015 року № 633 зареєстровані [PERSON], її чоловік [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON] та відповідач [PERSON] - зять (зареєстрований з 05 квітня 2005 року). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 19 серпня 2014 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. З пояснень позивачів вбачається, що відповідач не проживає квартирі з 2009 року. Як вбачається з відповіді Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві №52/П-2264 від 13.05.2015 року відповідач [PERSON] з усними або письмовими заявами чи скаргами стосовно проживання в спірній квартирі не звертався. Крім того, факт не проживання відповідача [PERSON] в спірній квартирі підтверджується актами від 27 вересня 2013 року, 10 квітня 2014 року, 04 лютого 2015 року, складеними мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин більше року, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Outcome: approved