Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, та просять поставити рішення яким: - скасувати державну реєстрацію номер запису про право власності 29268312, дата державної реєстрації: 30.11.2018 року державного реєстратора Капсамун І.О., Болградська районна державна адміністрація Одеської області; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 330 виданий 16.10.1996 року, видавник Болградська міська рада Одеської області; форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки: 21/200; власник: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; - скасувати державну реєстрацію номер запису про право власності 29268483, дата державної реєстрації: 30.11.2018 року державного реєстратора Капсамун І.О., Болградська районна державна адміністрація Одеської області; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 330 виданий 16.10.1996 року, видавник Болградська міська рада Одеської області; форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки: 21/200; власник: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] та [PERSON] , кожною окремо право власності на Ѕ частку квартири, загальною площа 56.8 кв.м., житловою площа 28.4 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що їм, позивачам згідно рішення №330 від 16.10.1996 року виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області передано у власність квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 16.10.1996 року Болградською міською радою Одеської області на підставі вказаного рішення видано свідоцтво № [NUMBER] про право власності на частку житлового домоволодіння, яке складається з: літ.А - житлового будинку, кв. №3 , загальна площа 56.8 кв.м., житлова площа 28.4 кв.м., ј частки сараю літ.Б, дворових споруд, що складає 21/100 частку від загального домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] і [PERSON] по 21/200 частки за кожною, що у цілому складає 21/100 частки. Таким чином в свідоцтві про право власності помилково записано частка житлового домоволодіння, а не квартира, котра була передана у власність. Рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради №411 від 19.11.1997 року, змінено нумерацію житлового будинку, а саме: [ADDRESS] на [ADDRESS] . Станом на 16.10.1996 року за адресою: [ADDRESS] , проживали саме вони позивачі: [PERSON] та [PERSON]. Саме з цих підстав, вони позивачі набули право власності на квартиру [ADDRESS] у рівних частинах, кожна стала власником Ѕ частини квартири. Зазначене стало приводом для звернення суду. Позивачі в судове засідання не прибули, повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.31, 34). Подали заяви кожен окремо, якими підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні (а.с.37-38). Відповідач Болградська міська рада Одеської області в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином згідно вимог чинного законодавства (а.с.31). До суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням №330 від 16.10.1996 року виконавчим комітетом Болградської міської ради Одеської області передано у власність [PERSON] квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується архівним витягом (а.с.19). На підставі названого рішення на ім`я [PERSON] і [PERSON] 16.10.1996 року Болградською міською радою Одеської області видано свідоцтво №151 про право власності на частку житлового домоволодіння, яке складається з: літ.А - житлового будинку, кв. №3 : загальна площа 56.8 кв.м., житлова площа 28.4 кв.м., ј частки сараю літ.Б, дворових споруд, що складає 21/100 частку від загального домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , частка кожної становить по 21/200 . Згідно довідки Болградської міської ради Одеської області за №1235/02-12 від 27.09.2018 року на підставі рішення виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області №411 від 19.11.1997 року змінено нумерацію будинків по [ADDRESS] , а саме: будинок за адресою [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] (а.с.23). Таким чином позивачі набули право власності на квартиру [ADDRESS] у рівних частинах, кожна стала власником Ѕ частини квартири. Позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 24.09.2015 року та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.13). Комунальним підприємством «Болградське БТІ» 18 вересня 2018 року виготовлено технічний паспорт на належне позивачам нерухоме майно, в якому зазначено: квартира [ADDRESS] , замовники: [PERSON] , та [PERSON] (а.с.14-15). Згідно листа КП «Болградське БТІ» за №162 від 06.06.2019 року станом на 31.12.2015 року реєстрація права власності за адресою: [ADDRESS] , здійснено за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 16.10.1996 року, виданого Болградською міською радою Одеської області, зареєстровано Болградським БТІ за №522 від 28.03.2006 року, загальна площа квартири - 56.8 кв.м., житлова площа - 28.4 кв.м. (а.с.20, 22). Листом за №166 від 10.06.2019 року КП «Болградське БТІ» повідомляє, що станом на 10.06.2019 року, інвентаризаційна вартість квартири в житловому будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 126388 гривен, згідно зведеного акту (а.с.21). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №154787860 від 01.02.2019 року, об`єкт нерухомого майна: квартира, частина житлового будинку; загальна площа:56.8 кв.м., житлова площа: 28.4 кв.м., опис: двокімнатна квартира загальною площею 56.8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; форма власності приватна; спільна часткова 21/200; власники [PERSON] (а.с.25). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №154788584 від 01.02.2019 року, об`єкт нерухомого майна: квартира, частина житлового будинку; загальна площа: 56.8 кв.м., житлова площа: 28.4 кв.м., опис: двокімнатна квартира загальною площею 56.8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; форма власності приватна; спільна часткова 21/200; власники [PERSON] (а.с.26). Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: - №162630550 від 08.04.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованим загальна площа 46.2 кв.м. житлового будинку за [PERSON] (а.с.27). - №162630943 від 08.04.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованим загальна площа 77.00 кв.м. житлового будинку за [PERSON] (а.с.28). - №162631506 від 08.04.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] - відсутні відомості (а.с.29). В районний газеті «Дружба» за № 24(5523) від 15 січня 2019 року було надано оголошення про втрату оригіналу свідоцтва про право власності за №151 від 16.10.1996 року на квартиру [ADDRESS] видане Болградською міською радою Одеської області на ім`я [PERSON] та [PERSON] , та вважати недійсним (а.с.30-31). Згідно листа приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. за №300/01-16 від 30.05.2019 року, позивачам було відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру (а.с.24). Таким чином, з огляду на досліджені докази та встановлені обставини справи, належні позивачам 21/100 часток в житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є окремою ізольованою квартирою №3 , в зв`язку з чим виникла необхідність привести у відповідність реєстраційні документи шляхом скасування здійсненої державної реєстрації на 21/200 частку за кожною, та визнання права власності за кожною на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі будучи власниками у рівних частках по Ѕ квартири [ADDRESS] , не можуть безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved