Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку с подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вони\~ відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні. Позивачка працює, однак не може в повній мірі забезпечити потреби дітей. Відповідач відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Відповідач у судове засідання не з`явився. На адресу суду від відповідача\~ надійшов\~\~ відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що з позовними вимогами позивачки згоден частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 1250 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки такий розмір аліментів є розумним, не суперечить чинному законодавству та інтересам відповідача, позивача, неповнолітніх дітей. Також надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позивачка в судове\~ засідання не з`явилась, на розгляд суду від позивачки надійшла заява, в якій вона зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить\~ розглянути справу у її відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 червня 2010 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.8); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с.7). З довідки виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 26 вересня 2019 року №1019 вбачається, що на утриманні позивачки [PERSON] знаходяться її діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Суд звертає увагу також на зміни в законодавстві України, що набрали чинності 09 липня 2017 року, та які мають на меті покращити захист права дітей на належне утримання (аліменти). Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно ч. 2 ст. 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, судом враховується, що позивачем в порушення ст. 81 ЦПК України не доведено належними доказами платоспроможність відповідача по справі на сплату розміру аліментів щомісячно у заявленому позивачем розмірі в сумі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину. Одночасно під час визначення розміру аліментів, судом враховується особисто визнаний відповідачем в судовому засіданні розмір аліментів до стягнення з нього в сумі 1250 гривень щомісячно на кожну дитину, який не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене вище, наведені сторонами обставини, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а саме те, що він не працює та має мінливий дохід, однак є особою працездатного віку,\~ на якого законодавчо покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, виходячи з принципу справедливості та розумності,\~ суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в\~ твердій грошовій сумі в розмірі 1250\~ гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми\~ повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. В задоволенні решти позовних вимог позивачки відмовити. Разом з цим, частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Крім того, відповідно до статті 196 СК України, передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що аліменти необхідно стягувати з дня ухвалення судом рішення по справі, оскільки саме частиною 1 статті\~ 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони\~ пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 01 листопада 2019\~ року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 01 листопада\~\~ 2019 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року в розмірі 1921 гривня 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 768 гривень 40 копійок. Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача\~ в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial