Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивачка 16 січня 2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 08.11.2003р. в Відділі РАГС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що є актовий запис 1760. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 08 листопада 2003 р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що є відповідний актовий запис № 1760, від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї виникали різного роду непорозуміння та суперечки, шлюб фактично існує формально, крім того вказувала, що хоча вони і проживають разом, однак з вересня 2009 р. мають окремий бюджет, з 2012 р. не ведуть спільного господарства та з серпня 2014 р. не підтримують шлюбних стосунків, зазначала, що відповідач не приймає участь в матеріальному забезпеченні неповнолітньої доньки, спору про поділ спільного майна немає, а дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею - позивачкою. Враховуючи, що подальше сімейне життя не можливе, а тому на підставі ст. 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що з 2009 р. вони з чоловіком спільного бюджету не мають, хоча проживають разом, однак не ведуть спільного господарства, зазначала, що примирення між нею та відповідачем не можливе, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував, підтвердив суду, що дійсно з 2009 р. вони з дружиною не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних стосунків. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003р. про що є актовий запис № 1760 (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з 2009 р. не ведуть спільного господарства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved