Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачі, уточнивши свої вимоги мотивують їх тим, що [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON], який є інвалідом І групи та згідно з висновком ЛКК від 14.01.2016 року потребує постійного стороннього догляду. Оскільки позивач [PERSON] мешкає в с. Шкуратівка Білопільського району один в будинку, систематично перебуває на стаціонарному лікуванні, і єдиним джерелом його доходу є пенсія, позивач [PERSON] здійснює додаткові витрати у зв'язку з доглядом та лікуванням батька. Просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] додаткові витрати, понесені у зв'язку з лікуванням батька [PERSON] в розмірі 2 916,83 грн. та додатково 7 445,86 грн.; зобов'язати відповідача здійснювати догляд за батьком [PERSON] з 15. По 30 число щомісяця або стягнути з відповідача на користь [PERSON] кошти в розмірі 2 242 грн. щомісяця за здійснення послуг соціальним працівником територіального центру у вказаний період, а також судові витрати та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, пояснила, що відповідач не бере участі у здійсненні додаткових витрат на лікування та догляд за батьком - інвалідом І групи, який після ампутації ноги не може самостійно пересуватися та себе обслуговувати. Крім того, відмовляється здійснювати догляд за ним особисто, і не надає коштів на витрати для оплати послуг соціального працівника по догляду за хворим батьком. Усі витрати за період лікування батька були здійснені особисто нею - позивачем [PERSON] Відповідач позов не визнав, пояснив, що на даний час працює, але отримує мінімальну заробітну плату. Крім того, не має можливості особисто здійснювати догляд за хворим батьком, оскільки мешкає у іншому населеному пункті. Вважала, що позивач [PERSON] має можливість за станом здоров'я самостійно себе обслуговувати та як отримувач пенсії може себе повністю забезпечити. Вона не має можливості нести додаткові витрати, тому просила у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON], відповідач [PERSON] є доньками позивача [PERSON], що визнається сторонами. Позивач [PERSON] є інвалідом І групи безтерміново, потребує постійного стороннього догляду (а.с.15). Згідно з довідками від 14.01.2016 року та від 12.01.2016 року, виданими виконкомом Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, [PERSON] зареєстрований та проживає один за адресою [ADDRESS]. Догляд за батьком [PERSON] здійснює [PERSON] з 28.03.2015 року (а.с.12, 31). Згідно з виписками з медичної карти стаціонарного хворого від 30.12.2015 року, від 03.02.2015 р., від 22.04.2016 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, у тому числі, з приводу хірургічного втручання (а.с.13, 14, 85). Витрати, які здійснювалися позивачем [PERSON] на придбання ліків для батька [PERSON] на загальну суму 10 417,32 грн. підтверджуються чеками (а.с.27, 28, 85). Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я, працює, утриманців не має, та згідно з довідкою про доходи отримав заробітну плату за період з 05.06.2015 р. по 01.03.2016 р. 17 126,51 грн. (а.с.56). Згідно з довідкою Білопільського районного територіального центру соціального обслуговування [PERSON] центром не обслуговується (а.с.25). Позивачами надані суду тарифи Білопільського районного територіального центру соціального обслуговування (а.с.26, 37). Відповідно до ст. 202 ч. 1 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно з ст. 203 Сімейного кодексу України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до ст. 206 Сімейного кодексу України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними. Відповідно до ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Таким чином, на думку суду, участь у додаткових витратах на батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, законом передбачено як обов'язок повнолітніх сина, дочки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з хворобою, оскільки з наданих суду чеків про витрати на лікування вбачається, що суми цих витрат на місяць перевищують доходи позивача [PERSON] (а.с.23). Крім того, встановлено, що за саном здоров'я позивач [PERSON] є інвалідом І групи безтерміново, потребує постійного стороннього догляду, що також потребує додаткових витрат. Враховуючи наведені вище обставини, матеріальний стан відповідача, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки додаткові витрати на батька [PERSON], [INFO], понесені у зв'язку з його стаціонарним лікуванням, в сумі 5 208 гривень 66 коп., тобто половину витрат, понесених позивачем [PERSON] В той же час суд не вбачає підстав для задоволення вимог в іншій частині. Зокрема, суд не вправі зобов'язати відповідача здійснювати догляд за батьком, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Крім того, посилання позивачів на вимоги ст. 206 Сімейного кодексу України суд вважає безпідставним, оскільки вимоги вказаної норми закону не можуть бути застосовані до даних правовідносин. Доказів щодо здійснення конкретної суми витрат у зв'язку з доглядом за хворим позивачем [PERSON] суду не надано. На підставі ст. 88, 89 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 551 гривня 20 коп. сплаченого судового збору (а.с.2) та витрати на правову допомогу в сумі 830 гривень 00 коп. (а.с.7, 85) на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial