Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивачі у вересні 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення відсотків та сум за ст.625 ЦК України. В обґрунтування вказаного позову посилались на те, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року по справі № 623/4055/15-ц, що набрало законної сили 11.12.2015 р., стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] на відшкодування позики кошти в сумі 373892 гривні 22 копійки. Стягнута сума складалась із заборгованості по виплаті позики станом на 28.08.2015 р., а саме: 263399,93 грн. сума основного боргу, у тому числі 88600,00 грн. та 174799,93 грн., що еквівалентно 8200 доларів США згідно офіційного курсу НБУ гривні до іноземної валюти станом на 28.08.2015 р., що дорівнює 21,317065 грн. за один долар США.; 45833,53 грн. сума нарахованих процентів у відповідності до ст. 1048 ЦКУ; 57544,16 грн. нарахування за індексом інфляції; 7114,60 грн. сума трьох процентів річних від простроченого боргу у відповідності до ст. 625 ЦКУ. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчі листи про примусове виконання вищезазначеного рішення, на підставі яких відкрито виконавче провадження у Міжрайонному відділі Державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм. Протягом 2015 - 2018 років боржником здійснено часткове погашення заборгованості лише в сумі 14159,00 грн. Таким чином й на теперішній час за відповідачами обліковується сума основного боргу за договорами позики в розмірі 249240,93 грн. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року по справі № 623/4055/15-ц стягнуто інфляційні втрати у розмірі 57544,16 грн. за період з серпня 2013 року по липень 2015 року та суми трьох процентів річних від простроченого боргу по 28.08.2015 р. у розмірі 7114,60 грн. згідно норм ст. 625 ЦК України, а також у відповідності до ст. 1048 ЦКУ по 28.08.2015 р. сума процентів у розмірі 45833,53 грн. Позивачі вважають, що мають право вимагати від відповідачів стягнення додаткових сум інфляційних втрат та суми трьох процентів річних від простроченого боргу за період з 29.05.2015 по 03.09.2018 (день звернення до суду) у порядку ст. 625 ЦК України, а також за цей період відсотків, нарахованих згідно ст. 1048 ЦК України, а всього 188316,74 гривень. Позивач [PERSON] та позивач [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили стягнути суму боргу відповідно до відзиву відповідачів у сумі 185384,82 гривень. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення просили врахувати викладені у відзиві на позовну заяву обставини. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року по справі № 623/4055/15-ц, що набрало законної сили 11.12.2015 р., стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] на відшкодування позики кошти в сумі 373892 гривні 22 копійки. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчі листи про примусове виконання вищезазначеного рішення, на підставі яких відкрито виконавче провадження у Міжрайонному відділі Державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм.(а.с.28). Протягом 2015 - 2018 років боржником здійснено часткове погашення заборгованості лише в сумі 14159,00 грн.(а.с.29). Таким чином й на теперішній час за відповідачами обліковується сума основного боргу за договорами позики в розмірі 249240,93 грн. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року по справі № 623/4055/15-ц стягнуто інфляційні втрати у розмірі 57544,16 грн. за період з серпня 2013 року по липень 2015 року та суми трьох процентів річних від простроченого боргу по 28.08.2015 р. у розмірі 7114,60 грн. згідно норм ст. 625 ЦК України, а також у відповідності до ст. 1048 ЦКУ по 28.08.2015 р. сума процентів у розмірі 45833,53 грн. (а.с.23-27). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08.08.2015 року [PERSON] змінила прізвище [PERSON] Відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] надали до суду відзив на позовну заяву про стягнення відсотків та сум за ст..625 ЦК України, де не погодилися із позовними вимогами, оскільки грошові кошти ними сплачувалися у значно більшому розмірі і значно частіше ніж зазначено у листі. Загальну суму боргу визнають у сумі 185384,82 гривні.(а.с.78-80). 08 листопада 2018 року відповідачі налали до суду відзив на позовну заяву про стягнгення відсотків та сум за ст.625 ЦК України, які складаються з наступного: сума відсотків за період з 29.08.2015 по 03.09.2018 складає 132880,51 гривень, розрахунок 3% річних з серпня 2015 року по серпень 2018 року складає 23077,88 гривень, проіндексована сума з серпня 2015 року по липень 2018 року складає 29426,43 гривень., а загальна сума є 185384, 82 гривень. З урахуванням приписів статті 549 частини другої статті 625 ПК України правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема ч. 1 ст. 1050 ЦКУ передбачає: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦКУ. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Крім того, з аналізу наведеного законодавства вбачається, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних судом встановлено правомірність нарахування останніх відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позовні вимоги позивачами були змінені з загальної суми 188316,74 гривень до 185384,82 гривень, то один відсоток ціни позову стягнення судового збору необхідно рахувати саме з нової позовної вимоги у сумі 185384,82 гривні. З відповідачів підлягає сума судового збору до стягнення у сумі 1853,84 гривні. На підставі викладеного, та

Outcome: partial