Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивачка 11.03.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] була власником 346/1000 часток квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому ОМР 12.04.1995 року, записаного і зареєстрованого у реєстрову книгу за №7-5983, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 05.07.1995 року в книзі №135 пр, на стор.174 за реєстр. №195 (копія свідоцтва про право власності додається до позову; оригінал знаходиться в 6 Одеській державній нотаріальній конторі). 08.07.2016 року вона уклала договір довічного утримання з [PERSON] , посвідчений Шевцовою О.В. державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр № 7-667, а 12.09.2017 року - договір про заміну набувача в договорі довічного утримання від 08.07.2016 року та внесення доповнень до нього, за яким набувачем майна зазначено [PERSON] - відповідача по справі. В 2012 році до позивача прийшла жінка, яка відрекомендувалася [PERSON] - співробітницею «Фонду допомоги Олени Орєхової » і розповіла позивачці про те, що фонд надає допомогу одиноким людям похилого віку, для чого необхідно укласти договір довічного утримання. На той час позивачка не потребувала сторонньої допомоги, а тому відмовилась від укладання такого договору. В подальшому на протязі декількох років [PERSON] приходила до позивачки і неодноразово пропонувала укласти договір довічного утримання. В 2016 році стан здоров`я позивачки різко погіршився, в зв`язку з наявністю хронічних захворювань. При черговому відвідуванні [PERSON] стала запевняти позивачку в необхідності укладання договору довічного утримання, посилаючись на те, що вразі укладання договору, позивачка буде забезпечена грошовим утриманням, медичною допомогою, допомогою по прибиранню квартири, приготуванні їжі, в придбані продуктів харчування і ліків. Позивачка погодилась, оскільки за станом здоров`я дійсно потребувала такої допомоги. 08.07.2016 року між позивачкою, та [PERSON] від імені якої діяв [PERSON] був укладений договір довічного утримання. Після укладення договору [PERSON] та [PERSON] повідомили, що в подальшому щомісячно позивачці будуть надсилатися поштовим переказом 900 гривень, будуть відвідувати [PERSON] та інші люди з фонду, які будуть надавати необхідну допомогу. Крім того, роз`яснили, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] будуть її кураторами і вразі необхідності зможе завжди дзвонити. [PERSON] дав позивачці візитну картку, на який було зазначено «Фонд допомоги Олени Орєхової», прізвища та імена кураторів « [PERSON] , [PERSON] » та номер їх телефонів. Також було надано бюлетень «Сучасний пенсіонер», який випускає Фонд допомоги Олени Орєхової . Позивачка зазначила, що дійсно отримувала 900 гривень, але [PERSON] приїжджала до неї з чоловіком та дітьми лише один раз напередодні 2017 року. Інші люди з фонду до неї ніколи не приходили. На початку вересня 2017 року до позивачки прийшов [PERSON] і повідомив про необхідність укласти новий договір, в зв`язку з неможливістю [PERSON] виконувати обов`язки за договором. Позивачка поскаржилась, що на протязі більш року до неї ніхто не приходив і не надавав допомоги по веденню домашнього господарства. [PERSON] заспокоїв позивачку та запевнив, що новий набувач за договором буде забезпечувати всім необхідним. 12.09.2017 року між позивачкою та [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] , з другої сторони та [PERSON] з третьої сторони був укладений договір про зміну набувача в договорі довічного утримання, посвідченого Шевцовою О.В., державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори 08.07.2016 року за реєстровим №7-667 та внесення доповнення до нього. [PERSON] позивачка бачила тільки один раз 12.09.2017 року при укладені договору. Після укладення договору від 12.09.2017 року позивачка щомісячно отримувала грошові кошти в розмірі 1000 гривень, але іншої допомоги ні [PERSON] , ні інші особи позивачці не надавали. За станом свого здоров`я позивачка потребувала сторонньої допомоги і змушена була наймати доглядальницю та оплачувати її послуги. 26.01.2019 року [PERSON] упала і була доставлена до КУ «Містка клінічна лікарня №11», де їй був поставлений діагноз «закритий перелом шийки стегна». В лікарні був накладений гіпс у було рекомендовано амбулаторне лікування в поліклініці. В зв`язку з отриманою травмою, позивачка подзвонила до [PERSON] і попросила його допомоги, але він в грубій формі заявив, щоб його не турбувала і за всіма питаннями зверталася до [PERSON] . Але і [PERSON] відмовився спілкуватися, а потім взагалі перестав відповідати на телефоні дзвінки. З метою досудового врегулювання спору 13.02.2019 року позивачка направила лист [PERSON] , яким запропонувала останньому розірвати договір довічного утримання в добровільному порядку. Повторно 21.02.2019 року був направлений лист на ім`я відповідача з заявою, що позивачка відмовляється від отримання 1000 гривень з лютого 2019 року, а також вимагає розірвати договір довічного утримання. Жодної відповіді на ці листи від [PERSON] не надходило. З приводу правових підстав щодо задоволення позовних вимог, позивач зазначила, що відповідно п. 6 Договору про зміну набувача в договорі довічного утримання та внесення доповнення до нього від 12.09.2017 року, який є невід`ємною частиною Договору довічного утримання від 08.07.2016 року «Набувач зобов`язується довічно утримувати [PERSON] .. Сторони домовились, що утримання, у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється Сторонами, за спільною згодою, у розмірі 1000 гривень на місяць, які будуть надаватися Відчужувану щомісячно, з урахуванням інфляції та індексації. Відповідно п. 7.5 вказаного Договору «…Сума грошового щомісячного утримання підлягає індексації та нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики. Несвоєчасна сплата індексації не є порушенням істотних умов договору». Отже, згідно умов договору обов`язок набувача виражається в забезпеченні утримання в сумі 1000 гривень щомісячно, яка підлягає обов`язковій індексації з урахуванням інфляції. Але на протязі 2,5 років сума грошового утримання 900 гривень, яка була встановлена первісним договором, та сума грошового утримання 1000 гривень, встановлена Договором про заміну набувача в договорі довічного утримання, жодного разу не була проіндексована набувачем. Таким чином, набувач за договором [PERSON] не виконав умови договору (п.п.6, 7.5) а саме: не здійснив індексацію грошового утримання - 1000 гривень, і не сплатив позивачу грошову суму з врахування індексації. Також посилаючись на ч.ч.1,2 ст. 652 ЦК України, а саме у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладені договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли не перебачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо проведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертої цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно певних умов. Після укладання договорів суттєво змінилися обставини в житті позивача, якими вона керувалася на момент укладення договору довічного утримання, а саме здоров`я різко погіршилося внаслідок отриманої в січні 2019 року травми - перелому шийки стегна. В теперішній час позивачка є лежачою хворою, не може пересуватися, обслуговувати себе і потребує постійного стороннього догляду. Але п.6 Договору передбачений обов`язок набувача лише в грошовому утриманні в сумі 1000 гривень щомісячно і не передбачений такий вид утримання як догляд, який потребує в теперішній час. З врахуванням викладеного вважає, що такі зміни обставин в житті є суттєвими і не можуть бути усунені після їх виникнення. Подальше виконання Договору на попередніх умовах з врахуванням суттєвих змін обставин в житті позивача в теперішній час стало не прийнятним для неї і неможливим, оскільки порушується співвідношення майнових інтересів сторін: з однієї сторони, [PERSON] за Договором набув нерухоме майно у вигляді 346/1000 часток квартири [ADDRESS] , з другої сторони, позивачка потребуючи постійного стороннього догляду в силу свого безпорадного стану, отримує лише грошове утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідно поданого відзиву на позовну заяву від 27.05.2019 року представник відповідача просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог, зазначаючи наступне. Твердження позивача про те, що сума грошового утримання за весь час дії ДДУ від 08.07.2016 року «жодного разу не була проіндексована набувачем» не відповідає дійсності, оскільки за поштовими переказами, розпочинаючи з лютого місяця 2018 відповідач сплачував на користь позивача 1100,00 грн. саме з урахуванням індексу інфляції. Оскільки відповідач не має спеціальних знань у галузі фінансів він зробив помилковий розрахунок. У пункті 7.5 ДДУ зазначається, що «сума грошового утримання підлягає індексації та нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики України». Всього заборгованість по інфляції 309,54 грн., які перераховані на користь позивача. Зазначена заборгованість виникла виключно через необізнаність відповідача з правилами індексації грошових зобов`язань, без жодних намірів порушення ДДУ. Всі інші платежі сплачувалися на користь позивача вчасно і сумлінно. В лютому місяці 2019 року на адресу відповідача надійшла вимога в якій позивач вимагав терміново розірвати ДДУ від 01.10.2017 року через невиконання договору належним чином. У своїй відповіді відповідач навів правову аргументацію відмови від розірвання договору і окремо наголосив, що він «готовий вести перемовини стосовно зміни положень ДДУ від 08.07.2016 року». Однак, позивач відмовився від перемовин з приводу врегулювання спору і подав до суду позов. Також, починаючи з грудня 2018 року позивач не відкликається на всі загальновідомі відповідачеві засобі зв`язку, що унеможливлює поновлення переговорного процесу. Представником позивача 12.06.2019 року було надано відповідь на відзив, відповідно якої зазначено, що представник відповідача визнає, що у відповідача [PERSON] перед позивачкою [PERSON] «виникла заборгованість по інфляції 309,54 грн., які перераховані на користь позивача, однак доказів перерахування вказаної суми представник відповідача до відзиву не додає. Перед підписанням сторонами договору текст договору був прочитаний нотаріусом уголос, про що зазначено в п. 7 вказаного Договору. Отже, на момент укладення договору відповідачу вже було відомо про наявність такої умови в договорі, за якою сума матеріального забезпечення підлягає індексації, і про його обов`язок по сплаті інфляційної суми. Тому посилання представника на необізнаність відповідача щодо правил індексації грошового зобов`язання, не заслуговує на увагу. Ухвалою суду від 13.03.2019 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого засідання. В підготовче судове засідання з`явився представник позивача, яка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Ухвалою суду від 22.04.2019 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання 11.07.2019 року сторони по справі з`явились. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимогу з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених в відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення учасників процесу, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що розпорядженням органу приватизації №59370 від 12.04.1995 року заяву [PERSON] на приватизацію 346/1000 частин квартири [ADDRESS] задоволено. (а.с. 13). Відповідно свідоцтво на право власності на житло від 12.04.1995 року [PERSON] була власником 346/1000 частин квартири за адресою [ADDRESS] . (а.с. 14). 08.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] укладено та нотаріально посвідчено договір довічного утримання, відповідно якого відчужувач передає у власність [PERSON] 346/1000 часток квартири під [ADDRESS] , та взамін чого [PERSON] зобов`язується забезпечувати [PERSON] утриманням (доглядом) довічно на умовах договору, а саме відповідно п. 6 договору Набувач, зобов`язується довічно утримувати [PERSON] . Сторони домовились , що утримання, у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами, за спільною згодою, у розмірі 900 грн. на місяць, які будуть надаватися Відчужувачу щомісячно, з урахуванням інфляції та індексації. (а.с. 8-9). 12.09.2017 року було укладено договір про зміну набувача в договорі довічного утримання від 08.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , отже набувачем за договором довічного утримання став [PERSON] та щомісячний платіж відповідно до п.6 договору було змінено на 1000 гривень. (а.с. 12). Відповідно довідки КУ «Міська клінічна лікарня №11» від 07.02.2019 року [PERSON] отримала травму закритий перелом шейки правого стегна. (а.с. 17). 01.02.2019 року та 13.02.2019 року позивачем було направлено листи на адресу відповідача щодо розірвання договору довічного утримання та відмови від щомісячного платежу. (а.с. 19, 20). Відповідно довідки (витягу із домової книги про стан сім`ї та реєстрації) [PERSON] постійно проживає за адресою [ADDRESS] та займає житлову площу 1 кімнату. (а.с. 24) Відповідно квитанцій наданих відповідачем, щомісячно здійснювалися відповідачем грошові перекази на суму 1000 грн. на позивачку, що сторони не заперечували.(а.с. 54-57). Суд вбачає, що підставою звернення до суду з відповідним позовом стало те, що у зв`язку із суттєвими змінами обставин в житті позивача, які вона не могла передбачити, а також було порушено умови спірних договорів (п.п. 6, 7.5) а Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Доповнюючи положення про те, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, у ст. 16 ЦК міститься досить широкий перелік засобів захисту цивільних прав та інтересів судом. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту розірвання договору, позивач у силу ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно ст. 652 ЦК України 1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. 2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. 3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. 4. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Як передбачено ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, з урахуванням викладеного, суд вбачає, що фактично відповідач виконував зобов`язання відповідно до умов договору відповідно п. 6, однак без врахування індексації, доказів щодо донарахування сум суду не надано, однак враховуючи, що сторони домовились, що утримання, у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами, за спільною згодою, у розмірі 1000 грн. на місяць, можливо дійти до висновку, що при визначенні такої домовленості не було прийнято до уваги можливі в майбутньому травми та тяжкі захворювання. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, а саме те, що позивачка була травмована, не може за собою доглядати, та потребує додаткового догляду, а тому такі обставини вона не могла передбачити та якби сторони могли це передбачити, вона не уклала б договір або уклали б його на інших умовах, тому суд вбачає, що має місце розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, а саме із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Крім того, суд вбачає що таке рішення буде справедливим, оскільки позивач наполягає на розірванні договору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved