Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] та просить: 1. ухвалити рішення, яким визначити частки в спільному майні всіх співвласників квартири [ADDRESS] в розмірі 1/5 частини кожному співвласнику. 2. встановити факт прийняття її мамою [PERSON] спадщини після смерті [INFO] її батька [PERSON] в розмірі 1/5 частини квартири [ADDRESS]. 3. встановити факт її спільного проживання з померлою [INFO] мамою [PERSON] на момент її смерті та прийняття нею спадщини в розмірі 2/5 частин квартири [ADDRESS]. 4. визнати за нею, позивачкою [PERSON], право власності на 2/5 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її мами [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] її рідні діти. Разом з відповідачами та її покійними батьками [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі розпорядження керівника органу приватизації № 754 від 18 листопада 1993 року, є власниками квартири [ADDRESS]. Її батько [PERSON] помер [INFO], а мама [PERSON] померла [INFO]. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті останнього з батьків. Коли постало питання прийняття спадщини після смерті мами, вона звернулась до нотаріуса, але їй пояснили, що так як в свідоцтві про право власності на квартиру не визначені частки кожного з співвласників, вона не зможе оформити спадщину. Так як в даний час постало питання про спадкування належної її батькам частки в спільній сумісній власності, необхідно виділити конкретну частку у цій спільній сумісній власності. У відповідності із ч. 2 ст. 370 Цивільного Кодексу України « у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду». Тобто їй, її покійним батька, синові та дочці належить на праві власності по 1 / 5 частині спірної квартири. Після смерті її батька [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частку спільної квартири, але офіційно спадщину як спадкоємці першої черги не оформляли ні вона, ні її мати. Але, так як її мама постійно і на день його смерті проживала з батьком, у відповідності із ч. 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України, вона вважалась такою, що цю спадщину прийняла. Після смерті її мами [PERSON] [INFO], спадщина становила вже 2/5 частки в спільному майні - квартири [ADDRESS]. 03 липня 2014 року вона звернулась в Стрийську державну нотаріальну контору з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері однак їй було відмовлено. ЇЇ покійна мама на момент смерті мала 90 років, постійно хворіла, не могла себе обходити, проживала сама. Тому останні два роки до її смерті вона постійно проживала з нею, обходила її, а після смерті поховала та розпорядилась її речами. Цей факт стверджується довідкою комунального підприємства «Світанок» за № 989 від 03. 07. 2014 року. Вважає, що вона згідно із ч. 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України вважаюсь такою, що прийняла спадщину. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не заперечила, просить позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з»явився, подав до суду заяву згідно з якою просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 11 серпня 2005 року), [PERSON] яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 14 травня 2013 року) були батьками позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] від 04 жовтня 1963 року. Згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 00014264304 від 05.08.2014 року позивачка дошлюбне прізвище [PERSON] змінила на [PERSON]. Згідно довідки КП «Світанок» №989 від 03.07.2014 року позивачка проживала без реєстраці в квартирі [ADDRESS] разом з матір»ю [PERSON] яка померла [INFO] до її смерті. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй право на отримання свідоцтва про прийняття спадщини після смерті мами. Таким чином, наданими до суду документами та іншими доказами достовірно підтверджується факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [INFO] [PERSON] в розмірі 1/5 частини квартири [ADDRESS] та факт спільного проживання позивачки з померлою [INFO] [PERSON] на момент її смерті та прийняття позивачкою спадщини в розмірі 2/5 частин квартири [ADDRESS]. У відповідності із ч. 2 ст. 370 Цивільного Кодексу України « у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду», а тому суд приходить до висновку, що частки в спільному майні співвласників квартири [ADDRESS], а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] становив по 1/5 частини. Судом також встановлено, що покійна мама позивачки [PERSON] на момент смерті мала 90 років, постійно хворіла, не могла себе обходити, в тому останні два роки її життя і до смерті позивачка постійно проживала з нею, обходила її, а після смерті поховала та розпорядилась її речами. Інші спадкоємці за законом - [PERSON], [PERSON] відмовляються від спадщини в користь позивачки, про що заявила в судовому засіданні відповідачка [PERSON], а відповідач [PERSON] подав відповідну заяву. Оскільки позивачка після смерті спадкодавця вступила у володіння спадковим майном, не заявила про відмову від спадщини у встановлені ст. 1270 ЦК України строки, користується ним, відповідачі не оспорюють право позивачки на спадщину, а тому за нею слід визнати право власності на спірне спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved