Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на житловий будинок № 13 у Провілку 2 в с. Кропивщина Іваничівського району Волинської області, мотивуючи його тим, що у 1955 році їхні дід [PERSON] та баба [PERSON] побудували вищевказаний будинок. 03.01.1999 року [PERSON] померла, 29.12.2001 року помер дід [PERSON] 21.05.2002 року дочка спадкодавців та мати позивачів - [PERSON] та батько позивачів - [PERSON] розірвали шлюб. Після цього позивачі переїхали проживати до будинку діда і баби. [PERSON] залишилась проживати у м. Нововолинську. Спадщину після батьків [PERSON] не прийняла, оскільки проживала окремо від спадкодавців на час відкриття спадщини та не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини. 28.05.2003 року мати позивачів померла. Позивачі постійно проживали у будинку діда і баби, [PERSON] та [PERSON] навчалися з 1 по 11 класи у Грядівській сільській школі. Позивачі дбали про будинок: замінили вікна, утеплили фасад будинку, підтримували у ньому чистоту та лад. Так, як позивачі користуються будинком більше десяти років, просять визнати за ними в рівних частках право спільної часткової власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами № 13 у Провулку № 2 в с. Кропивщина Іваничівського району Волинської області за набувальною давністю. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з мотивів, наведених у позовній заяві. Позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити повністю. Представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у 1955 році [PERSON] та [PERSON] (дід та баба позивачів) побудували будинок № 13 у Провулку № 2 в с. Кропивщина Іваничівського району Волинської області. 03.01.1999 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 049289 (а.с.18). 29.12.2001 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 101434 (а.с.17). Так, як 21.05.2002 року дочка [PERSON] та [PERSON] (мати позивачів) - [PERSON] розірвала шлюб із батьком позивачів - [PERSON] (свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ № 033024, а.с.22), то позивачі переїхали проживати до будинку № 13 у Провулку № 2 в с. Кропивщина Іваничівського району Волинської області. [PERSON] проживала у м. Нововолинську. Спадщину після батьків [PERSON] не прийняла, оскільки проживала окремо від спадкодавців на час відкриття спадщини та не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини. 28.05.2003 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 128486 (а.с.16). Позивачі постійно проживали у будинку діда і баби, [PERSON] та [PERSON] навчалися з 1 по 11 класи у Грядівській сільській школі. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дбали про будинок: замінили вікна, утеплили фасад будинку, підтримували у ньому чистоту та лад. Вищевказаний факт підтвердив свідок [PERSON], показавши суду, що він є сусідом позивачів і дуже добре знав їхніх діда та бабу, і дійсно, позивачі змалку проживали у будинку № 13 у Провулку № 2 в с. Кропивщина Іваничівського району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] навчалися у Грядівській сільській школі. Позивачі більше десяти років проживаєть у вищевказаному будинку. Свідок [PERSON] показала суду, що також є сусідкою позивачів, які більше десяти років проживають у будинку, дбають про його належний стан, користуються земельною ділянкою, на якій побудований будинок. Із відповіді Іваничівської державної нотаріальної контори № 282/01-16 від 17.03.2017 року та Інформаційних довідок зі спадкового реєстру вбачається, що спадкові справи до майна [PERSON] та [PERSON] в Іваничівській державній нотаріальній конторі не заводились. Таким чином [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки проживала окремо від спадкодавців на час відкриття спадщини та не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Із відповіді Нововолинської державної нотаріальної контори № 82/01-16 від 23.03.2017 року вбачається, що спадкова справа до майна [PERSON] була заведена під № 318/2011 р. Спадщину після [PERSON] прийняли її діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідео ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виниклення справ, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувалною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позивачі набули право власності на житловий будинок № 13 у Провулку № 2 в с. Кропивщина Іваничівського району Волинської області за набувальною давністю.

Outcome: approved