Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Любешівського району Волинської області, третя особа: Державна нотаріальна контора\~ про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтували тим, що 03 грудня 2016 року помер їхній дід [PERSON]. Ще за життя діда померла 23 жовтня 2011 року їхня мати [PERSON], отже вони мають право на спадщину, що залишилась після смерті діда. Зазначили, що звертались до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак їм було відмовлено у звязку з пропуском строку на прийняття спадщини. Вказали, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустили з наступний причин. На момент смерті дід був зареєстрований за місцем проживання в квартирі [PERSON], в якій на той час вона проживала, і внаслідок правової необізнаності вважала, що спадщину прийняла шляхом спільного проживання з спадкодавцем. Також зазначили, що їм не було відомо про наявність спадкового майна, а саме про те, що після смерті діда залишилась невиплачена пенсія, нарахована згідно рішення суду. Крім цього, на момент відкриття спадщини позивачі перебували у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Постійний догляд дітей, а також значні черги до нотаріуса стали також однією із причин пропуску строку для прийняття спадщини. Посилаючись на зазначені обставини, просять визначити їм додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON], який помер 03 грудня 2016 року, терміном два місяці з часу набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою Любешівського районного суду від 13 грудня 2017 року замінено в справі первісного відповідача [PERSON] селищну раду належним відповідачем [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов із зазначених підстав підтримали повністю, просили його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, у поданому до суду відзиві та в суді просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказавши, що позивач [PERSON] не надала жодного належного та допустимого доказу про те, що [PERSON] постійно проживала з померлим [PERSON], оскільки останній з 1984 року проживав разом з [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу в с. Підкормілля Любешівського району. Також зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивачів щодо строку та порядку прийняття спадщини, також через перебування ними в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і необізнаність позивачів про наявність спадкового майна. Відтак вважає, що позивачі жодним чином спадщину не прийняли, вони не проживали з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, не користувались та не доглядали за майном померлого після та на час його смерті, натомість це робила [PERSON], проживаючи з спадкодавцем на час його смерті спільно. В судове засідання представник третьої особи - Державної нотаріальної контори не зявився, але завідувач [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження серії І-АГ № 763194 від 11.08.1967 року вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 310390 від 09.06.1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09 червня 1979 року. Після одруження подружжю присвоєно прізвище «Семенюк». З свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЕГ № 476750 від 31.05.1980 року та свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-ЕГ №347259 від 16.03.1985 року вбачається, що [PERSON] є їхньою матірю. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 119562 від 02.12.2011 року [PERSON] померла 23.10.2011 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 208340 від 10.11.2017 року [PERSON] помер 03.12.2016 року в с. Підкормілля Любешівського району Волинської області. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] у визначений законом строк в 6 місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини, із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] не зверталися. Згідно\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про правонаспадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26.09.2012 по справі № 6-85цс12, у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини визнані судом поважними. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Обовязок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»,поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] вказали, що на момент смерті дід був зареєстрований за місцем проживання в квартирі [PERSON], в якій на той час вона проживала, і внаслідок правової необізнаності вважала, що спадщину прийняла шляхом спільного проживання з спадкодавцем, також їм не було відомо про наявність спадкового майна, а саме про те, що після смерті діда залишилась невиплачена пенсія, нарахована згідно рішення суду. Крім цього, на момент відкриття спадщини позивачі перебували у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому постійний догляд дітей, а також через значні черги до нотаріуса вчасно не змогли звернутися з заявою про прийняття спадщини. Суд критично оцінює посилання позивача [PERSON] про те, що вона прийняла спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки судом встановлено, що на час відкриття спадщини відповідач [PERSON] проживала разом з спадкодавцем [PERSON], що стверджується доводами представника відповідача [PERSON] [PERSON] та рішенням Любешівського районного суду від 04.07.2017 року в справі №162/583/1. Під час розгляду справи в суді позивач [PERSON] підтвердила, що на момент відкриття спадщини була зареєстрована та проживала [INFO], про що також свідчить штамп в її паспорті серії АЮ №206935 з відміткою про зареєстроване місце проживання за вказаною адресою з 01.10.2014 року. Рішенням Любешівського районного суду від 04.07.2017 року в справі №162/583/17 встановлено факт постійного спільного проживання [PERSON] із [PERSON] по вул. Свободи, 11 в с. Підкормілля Любешівського району з 1984 року по день його смерті - 03.12.2016 року. Свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 208340 від 10.11.2017 року стверджується, що [PERSON] помер 03.12.2016 року в с. Підкормілля Любешівського району Волинської області. Також судом встановлено, що [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори, відповідно [PERSON] державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за №150/2017 від 08.11.2017 року, що стверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. Разом з цим, в суді позивачі ствердили, що в установлений законом шестимісячний строк не звертались до нотаріальної контори, оскільки вважали, що після смерті [PERSON] відсутнє спадкове майно. Випадково дізнавшись, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії згідно рішення суду, звернулись до суду з вимогою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Наведені обставини позивачі ствердили як підставу звернення до суду. Крім того, посилання позивачів на юридичну необізнаність щодо порядку прийняття спадщини та оформлення права на спадкове майно, а також значні черги до нотаріуса не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та підставою для визначення [PERSON] та [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Також позивачами не подано доказів перебування ними у відпустках по догляду за дитиною та народженні дітей протягом строку, з якого відкрилась спадщина. За таких умов, оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] не надали суду жодного належного доказу на підтвердження позовних вимог стосовно поважності пропуску строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed