Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які заявою від 09.10.2014 року уточнили та якими просять встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], померлого [INFO], встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлого [INFO] та визнати за ними в рівних частках, як спадкоємцями за законом першої черги, право власності на 5/13 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлому [INFO], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що є розбіжність в фамілії спадкодавця та спадкоємиці, а саме: у спадкодавця фамілія «[PERSON]», а у спадкоємиці «[PERSON]». Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 5/13 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], які складаються з: житлового будинку літ. «А» загальна площа - 129,5 кв.м, житлова площа - 88,4 кв.м., сарай літ. «Б», «В», «Д», «Ж», «З», «К», гараж літ. «Е», вбиральня літ. «Г», надвірні споруди 1-8 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 214 від 08.02.2011 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 5/13 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 38126271 від 14.08.2014 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим міським бюро запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Ладижинським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] являється дружиною [PERSON], а [PERSON] являється донькою [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на будинок № 69 по вул. Калініна в м. Ізмаїлі Одеської області, тобто вважається такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] від 14.08.2014 року за № 289/02-14 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що приватним нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що є розбіжність в фамілії спадкодавця та спадкоємиці, а саме: у спадкодавця фамілія «[PERSON]», а у спадкоємиці «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved