Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] у травні 2014 року звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В якому прохали: визнати за [PERSON] право власності на 34/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], а саме: 2-1 коридор площею 7,0 кв.м., 2-2 кімната площею 19,8 кв.м., 2-3 кімната площею 9,5 кв.м., 2-4 ванна площею 3,7 кв.м., 2-5 кухня площею 12,6 кв.м., 2-6 вбиральня площею 1,0 кв.м., 2-7 коридор площею 3,2 кв.м., 2-8 шафа площею 1,1 кв.м.; Р навіс площею 16,7 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на 37/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], а саме:3-1 кухня площею 6,9 кв.м., 3-2 коридор площею 8,3 кв.м., 3-3 кімната площею 20,8 кв.м., 3-4 кімната площею 10,6 кв.м., 3-5 ванна площею 2,2 кв.м., 3-6 вбиральня площею 0,9 кв.м.;Е сарай площею 8,1 кв.м., С сарай площею 8,5 кв.м. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON] За таких обставин частка [PERSON], [PERSON], [PERSON] в спадщині складають по 1/24 частині для кожної. Після смерті батька, [PERSON] та [PERSON], зі згоди співвласників до належної їм 1/24 частки, за власний рахунок у 1990 році здійснили добудову А2-1,а, а2,а3, а.5. [INFO] року померла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Згідно заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] заповіла [PERSON] [PERSON] на момент смерті [PERSON] була непрацездатною за віком, а тому її частка в спадщині після смерті матері [PERSON] складає 1/24 (половина частки, яка б належала кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом). Оформити свої спадкові права [PERSON] та [PERSON] не мають можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане нерухоме майно, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій Другої Полтавської держнотконтори від 28 березня 2014 року, тому вони і звертаються до суду з даним позовом. 12 червня 2014 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Октябрську районну у м.Полтаві раду. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, прохали його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, будучи належним чином повідомлені (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи та не надали суду дані про причину неявки. Відповідач тергромада м.Полтави в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду заперечення в яких прохали у задоволенні позовних вимог відмовити, розгляд справи проводити без участі представника тергромади м.Полтави в особі Полтавської міської ради. Третя особа Друга Полтавська держнотконтора в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду лист про розгляд справи без їхньої присутності, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа КП «Полтавське міське БТІ» Полтавської міської ради до суду свого представника не направили, надіславши суду лист в якому прохали, розгляд справи проводити без участі їхнього представника, зазначивши, що при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Третя особа Октябрська районна у місті Полтаві рада до суду свого представника не направили, будучи належним чином повідомлені (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи та не надала суду дані про причину неявки. Суд, заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 04 січня 1955 року, посвідчений Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 04 січня 1955 року за реєстровим №1-130, право власності зареєстроване 05 січня 1955 року Полтавським міжміським БТІ Полтавського обласного відділу комунального господарства в реєстрову книгу №27 за №41 на ? частину в домоволодінні за адресою - [ADDRESS], яка складається з : І/будинка літ.«А-І»; 2/будинка літ.«Б»; сарая літ.«Г»; сарая літ.«а» за [PERSON], [PERSON]. [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 1948 року, згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], зареєстроване та видане міським бюро ЗАГС м.Полтава 14 березня 1948 року. Відповідно до ст.ст.22, 28 КпШС України, в редакції 1969 року, подружжя мають рівні права на майно, яке нажито ними в період шлюбу та яке належить їм в рівних частках. Оскільки домоволодіння набуте [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу, за їх спільні кошти, то воно є спільним майном подружжя, частки в якому є рівними, тобто [PERSON] та [PERSON] належить по 1/8 частині будинковолодіння. Як слідує із витягу з реєстру прав власності №23388605 від 23 липня 2009 року, будинок за адресою - [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] - ? частина; [PERSON] - ? частина; [PERSON] - 1/8 частина; [PERSON] - 1/8 частина. [INFO] року помер [PERSON], про що 20 січня 1990 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №193, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданим Полтавським міським відділом ЗАГС 20 січня 1990 року. [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №3498, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], зареєстроване та видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ 03 листопада 2008 року. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3. ст.3 ЗУ від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 ЗУ від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та ЗУ від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, спадкове майно після померлого [INFO] року [PERSON] складається із 1/8 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою - [ADDRESS] та після померлої [INFO] року [PERSON] складається із 1/8 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою - [ADDRESS], що підтверджується копією : договору купівлі-продажу від 04 січня 1955 року; витягу з реєстру прав власності №23388605 від 23 липня 2009 року. На підставі викладеного, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. [PERSON], [PERSON] є доньками померлих [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією: свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане міським бюро РАЦС м.Полтава 12 лютого 1957 року; свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], зареєстроване та видане зал шлюбів Красноярського краю 05 листопада 1982 року; свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області 07 квітня 2009 року; повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстроване та видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області 07 квітня 2009 року. Постановою Другої Полтавської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії 28 березня 2014 року №662/02-31 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що знаходиться за адресою - [ADDRESS], оскільки не має правовстановлюючого документу на заявлене спадкове майно [PERSON], в зв'язку з чим неможливо визначити склад спадкового майна та його належність спадкодавцеві. Зазначено, що 28 березня 2014 року від [PERSON] надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON] Спадкова справа заведена 28 березня 2014 року за №137/2014 на підставі заяви доньки спадкодавця - [PERSON], в порядку ст.1268 ЦК України (фактичне прийняття спадщини). Дружина спадкодавця - [PERSON] та донька - [PERSON] фактично прийняли спадщину в порядку ст.1268 ЦК України, що підтверджується домовою книгою. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після померлого [PERSON], спадкування здійснювалось за законом і за заповітом. Виходячи з вимог ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON], доньки : [PERSON], [PERSON] Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину шляхом фактичного володіння домоволодінням, так як на момент смерті [PERSON] (чоловіка, батька) проживали в будинку за адресою - [ADDRESS]. Згідно копії заповіту, посвідченого Першою Полтавською держнотконторою 01 липня 1994 року за реєстровим №3-3271, [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] заповіла [PERSON] [PERSON] на момент смерті [PERSON] була непрацездатною за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER] серії [NUMBER]. Постановою Другої Полтавської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 березня 2014 року №662/02-31 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що знаходиться за адресою - [ADDRESS], оскільки не має правовстановлюючого документу на заявлене спадкове майно [PERSON], в зв'язку з чим неможливо визначити склад спадкового майна та його належність спадкодавцеві. Зазначено, що 28 березня 2014 року від [PERSON] надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON] Спадкова справа заведена 28 березня 2014 року за №138/2014 на підставі заяви доньки спадкодавця - [PERSON], в порядку ст.1268 ЦК України (фактичне прийняття спадщини). Донька спадкодавця - [PERSON] фактично прийняли спадщину в порядку ст.1268 ЦК України, що підтверджується домовою книгою. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до рекомендацій викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Згідно ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавце ві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У спадщину можуть передаватися як певні речі (жилі будинки, квартири, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, предмети особистого користування, земель ні ділянки, транспортні засоби, грошові суми, цінні папери тощо), так і майнові права. Таким чином, [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину шляхом фактичного володіння домоволодінням, так як на момент смерті матері [PERSON] проживали в будинку за адресою - [ADDRESS]. Як слідує із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» за №23388605 від 23 липня 2009 року та технічного паспорту станом на 28 березня 2014 року у будинку за адресою - [ADDRESS] самовільно збудовано : у 1990 році житлова прибудова літ.А2-1; у 1960 році літ.А3-1; у 1990 році сіни літ.а; у 1990 році сині літ.а1; у 1990 році сіни літ.а5; у 1990 році тамбур літ.а2; у 1990 році ганок літ.а3; у 1985 році сарай літ.С; у 1985 році сарай літ.К; у 1985 році сарай літ.Б; крім того самовільно переобладнано в буд.А-1 : ванна 2-4 пл.3,7 кв.м, вбиральня 2-6 пл.0,9 кв.м; житлова прибудова літ.А1-1 не прийнята в експлуатацію. Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За змістом ч.1 ст.376 ЦК України, об»єкт нерухомості належить до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов : земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; при будівництві допущено істотне порушення будівельних норм і правил. При здійсненні спадкодавцем самочинного будівництва (ч.1 ст.376 ЦК України) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Право власності на об»єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім»я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз»яснень, наданих у п.7 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз»яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об»єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із ч.ч.3,5 ст.376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (ст.ст.1216, 1218 ЦК України). Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Полтавське міське БТІ» Полтавської міської ради» станом на 28 березня 2014 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] складається з: квартира 1: 1-1 коридор 2,8 кв.м.; 1-2 кімната 10,8 кв.м.;1-3 кімната 22,4 кв. м; 1-4 санвузол 2,6 кв.м.; 1-5 кімната 9,1 кв.м.; 1-6 кухня 8,3 кв.м.; 1-7 коридор 2,1 кв.м. І - тамбур; квартира 2: 2-1 коридор площею 7,0 кв. м., 2-2 кімната площею 19,8 кв.м., 2-3 кімната площею 9,5 кв.м., 2-4 ванна площею 3,7 кв.м., 2-5 кухня площею 12,6 кв.м., 2-6 вбиральня площею 1,0 кв.м., 2-7 коридор площею 3,2 кв.м., 2-8 шафа площею 1,1 кв.м; квартира 3: 3-1 кухня площею 6,9 кв.м., 3-2 коридор площею 8,3 кв.м., 3-3 кімната площею 20,8 кв.м., 3-4 кімната площею 10,6 кв.м., 3-5 ванна площею 2,2 кв.м., 3-6 вбиральня площею 0,9 кв.м. Відповідно до довідки КП «Полтавське міське БТІ» Полтавської міської ради від 21 липня 2014 року №124 ідеальні частки згідно фактичного користування за адресою [ADDRESS] складають: [PERSON] - 34/100 частки домоволодіння; [PERSON], [PERSON] - 29/100 частки домоволодіння; [PERSON] - 37/100 частки домоволодіння. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати по справі сплачені позивачами при подачі позовної заяви до суду складають : [PERSON] - 1 071 грн. 96 коп., [PERSON] - 985 грн. 03 коп. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved