Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивачка 03.08.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] В»ячеслава Яковича про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, про визнання недійсною відмову від спадщини, про\~ визнання права власності\~ на\~ земельні ділянки в порядку спадкувння, посилаючись на те, що [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON] ), народилася 27 листопада 1960 року в с.Батьки [PERSON] ( Зіньківського ) району Полтавської області. Її батьками були : [PERSON] і [PERSON]. Відповідач [PERSON] є її рідним братом. 13 червня 2004 року померла її мати - [PERSON], а 22 січня 2005 року помер батько - [PERSON]. Батьки до часу своєї смерті хворіли на онкологічне захворювання, мати на рак кості, а батько на рак простати. Вона доглядала матір 7 років до дня ії смерті, та батька 3 роки до дня його смерті. Таким чином, всі питання щодо їх догляду, годування, прибирання, ведення господарства були на ній, фактично вона проживала разом з батьками. Після смерті мами право на спадкове майно не оформлялося, отже відповідно до ст.1268 ЦК України всі права на спадкування майна [PERSON] формально перейшли до її чоловіка, [PERSON]. На час смерті батька вона постійно проживала з ним. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. За життя батьки висловили свою волю та заповідали їй з братом розділити їх майно після смерті наступним чином : житловий будинок з господарськими будівлями і земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, що знаходяться за адресою с.Великий Тростянець, вул. Молодіжна, 7, повинен успадкувати відповідач [PERSON], а вона повинна успадкувати дві земельні ділянки для ведення розширеного особистого підсобного господарства ( пайова земля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ) розміром 2,06 га. кожна, що знаходяться на території Тростянецької сільської ради Полтавського району та належали на праві власності [PERSON] і [PERSON] згідно державних актів на право приватної власності на землю від 26 жовтня 2001 року. Заповітів, які б нотаріально посвідчувалися, батьки не складали. Отже, право на спадкування оформляється за законом. На час смерті мами у неї був дуже тяжкий стан як матеріальний так і психічний. 29 травня 2003 року помер її чоловік, смерть якого завдала їй стресу, що призвело до розвитку та загострення захворювань гіпертонії, ревматизму серця, атеросклерозу сосудів головного мозку та інше. Незважаючи на її тяжкий стан, вона продовжувала доглядати батьків, що також негативно вплинуло на її стан здоров»я. Після смерті матері в 2004 році, через півроку помер батько. Після цього вона тривалий час перебувала в дуже хворобливому стані, не мала сили, щоб займатися будь-яким оформленням документів. Після смерті батька відповідач [PERSON] попросив її написати заяву, як вона вважала, щоб оформити йому спадщину на житловий будинок, що вона і виконала, написавши заяву від 20.07.2005 року. В силу свого стану здоров»я вона не вникала в тонкощі оформлення братом спадщини, вважала, що право на земельні ділянки вона оформить пізніше. Але, як виявилося зараз, написала відмову від спадщини , що тягне за собою відмову від усього спадкового майна. Фактично їй стало відомо про реальний зміст заяви в липні 2017 року, коли вона звернулася до нотаріальної контори за оформленням права на спадкові земельні ділянки, де нотаріусом їй було роз»яснено наслідки такої заяви. Вона дійсно не розуміла на час оформлення заяви юридичних наслідків своїх дій, як звичайна сільська жінка, яка не обізнана в законах, юридично неграмотна людина, а тому не свідомо допустила таку помилку. Вона дійсно з дня смерті батьків вважала себе спадкоємцем їх земельних ділянок, що підтвержується слідуючими обставинами. Земельні ділянки після смерті мами і батька весь час знаходяться у її користуванні. Вона та її сім»я обробляють ці земельні ділянки, засаджують їх необхідною для сім»ї сільськогосподарською продукцією, збираємо урожай. Вона всі роки з дня смерті батьків сплачувала податки за земельні ділянки. Всі вищевикладені обставини підтвержуються довідкою Тростянецької сільської ради № 1150 від 01.08.2017 року. Її брат, відповідач [PERSON], оформив право на спадщину за законом лише на спадковий житловий будинок в с.Великий Тростянець, вул.Молодіжна, 7 Полтавського району і не бажає оформляти спадщину на земельні ділянки. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Таким чином, вона добросовісно помилялася щодо наслідків, які тягне за собою відмова від спадщини, не розуміла в повній мірі значення написання заяви про відмову від спадщини, вважала, що спадкове майно між ними буде оформлено відповідно до батьківської волі, що фактично мова йшла лише за оформлення спадщини братом стосовно житлового будинку. Брат, відповідач [PERSON], не бажає оформляти земельні ділянки на своє ім»я. Навіть в разі оформлення земельних ділянок на своє ім»я, [PERSON] не може відчужити їх на її користь в зв»язку з мораторієм на відчуження земель товарного сільськогосподарського виробництва, до яких належать спадкові земельні ділянки, відповідно до 4.15. Перехідних положень Земельного Кодексу України. Ці обставини підтвержуються довідками Тростянецької сільської ради № 1458 від 01.08.2017 року, №1460 від 01.08.2017 року, державними актами на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 034677 від 26.10.2001 року, IV-ПЛ № 034678, рішеннями Тростянецької сільської ради про видачу державних актів громадянам на земельні частки ( паї ) відповідно до Указа Президента України від 08.09.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». В зв»язку з тим, що [PERSON] вже оформив право власності на житловий будинок, який залишився у спадок після батьків, що відповідає волі батьків, вона не має наміру претендувати на цей житловий будинок, а бажає визнати за собою право власності лише на земельні ділянки, що також відповідає волі батьків. Фактично між ними вже пройшов розподіл спадкового майна, відповідно до якого [PERSON] користується житловим будинком по вул. Молодіжній, 7 в с. В.Тростянець, а вона користується земельними ділянками, що залишилися після батьків. Відповідно до ст.1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Крім того, їй необхідно встановити факт родинних відносин з батьком, [PERSON], так як в свідоцтві про її народження серії II-УР № 676420, виданим Батьківською сільською радою Опішнянського району від 27 грудня 1960 року його по батькові зазначено на української мові «Панасович», в той час як по батькові її батька в усіх документах на українській мові було «Афанасійович». Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вважає, що проти цього факту не буде заперечувати її брат - [PERSON] . Всі вищезазначені обставини щодо спадкування майна після смерті матері, [PERSON], яка померла 13 червня 2004 року,та батька, [PERSON], який помер 22 січня 2005 року, може бути підтверджено спадковими справами, які відкривалися в Полтавській районній державній нотаріальній конторі. Але, ці відомості нотаріус надає лише на запит суду, про що вона з метою забезпечення доказів, буде клопотати перед судом. Її права на спадкове майно після батька, [PERSON] можливо відновити лише в судовому порядку. Прохала : - встановити факт , що [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO], є дочкою [PERSON], який помер 22 січня 2005 року; та встановити факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] по час його смерті, яка настала 22.01.2005 року. Визнати недійсною заяву [PERSON] від 20 липня 2005 року про відмову від спадщини після [PERSON], який помер 22.01.2005 року, яка посвідчена секретарем Тростянецької сільської ради Полтавського району; Визнати за [PERSON],індентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 2,06 га для розширення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Тростянецької сільської ради Полтавського району, та належала [PERSON], який помер 22.01.2005 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-ПЛ № 034677 від 26.10.2001 року; Визнати за [PERSON],індентйфікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 2,06 га. для розширення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Тростянецької сільської ради Полтавського району, та належала [PERSON], яка померла 13.06.2004 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю І\\/-ПЛ № 034678 від 26.10.2001 року. В судове засідання сторони у справі не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала та прохала задовольнити ( а. с. 82 ). Відповідач [PERSON] та треті особи, що не заявляють самостійних вимог : Тростянецька сільська рада Полтавського району, Полтавська районна державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Полтавському районі не висловили заперечень щодо позову ( а. с. 78, 79, 80, 83 ). Тому, суд вважає за можливе, розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини на які послався в позові позивач і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 5 48, 63- 71. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 16, 203, 215, 229, 1220, 1222, 1261, 1278 ЦК України, так як якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. А також, на підставі ст. 256 ЦПК України, так як позивачкою доведено вказаний нею факт, його встановлення необхідно їй для виникнення в неї майнових прав та встановити позасудовим порядком даний факт не можливо.

Outcome: approved