Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що є співвласниками житлового будинку за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Святоюріївська (Будьонного), 110. Фактично у будинку проживає [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] У вказаному житловому будинку, зареєстрований [PERSON], який не проживає у ньому з 2009 року, так як перебуває в місцях позбавлення волі. Відповідач проживаючи у будинку, постійно завдавав матеріальної шкоди майну [PERSON] шляхом його викрадення. Просить виселити [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Святоюріївська (Будьонного), 110 без надання іншого приміщення, стягнути з відповідача судові витрати. Позивачі та їх представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками житлового будинку по вул. Святоюріївська, 110, в м. Скадовську Херсонської області (а.с.6). Згідно домової книги та акту обстеження житлових умов від 06.03.2017 року, складеного членами комісії Скадовської міської ради [PERSON] не проживає та ніколи не проживав за адресою: [INFO]. Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сімї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК УРСР та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК). Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Та обставина, що відповідач до теперішнього часу залишається зареєстрованим у даному будинку, обмежує позивачів в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у зазначеному будинку доведений належними і допустимими доказами. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved