Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому вказали, що [INFO] року померла мати [PERSON]. Померлій [PERSON] та позивачу [PERSON] належала земельна ділянка у спільній сумісній власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю площею 0,0620 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS], про що в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010729700587 серія [NUMBER], який видано Коломийською міською радою Івано-Франківської області 26 червня 2007 року, кадастровий номер [NUMBER]. З метою оформлення спадщини позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], однак отримала відмову, оскільки розмір частки померлої [PERSON] у спільній сумісній власності не виділена. Просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частці земельної ділянки площею 0,0620 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] подала письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач, представник Коломийської міської ради, подала до суду заяву, в якій не заперечила щодо позовних вимог та просила справу слухати у відсутність представника. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання позивача та відповідачки, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина яка складається, зокрема, з належної їй частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]. 19 жовтня 2018 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частки житлового дерев'яно-цегляного будинку [ADDRESS] (а.с.10) Постановою державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], оскільки частка померлої у спільній сумісній власності не виділена (а.с.17). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого [PERSON], на підставі рішення Коломийської міської ради від 31 жовтня 2006 року за № 280 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0620 га, розташованої в [ADDRESS], цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер [NUMBER] В списку співвласників земельної ділянки зазначені - [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 370 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз'яснення Вищого Спеціалізованого Суді із розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування п. 3.5. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ст.120 ЗК України перехід права власності на земельну ділянку при переході права на жилий будинок ,будівлю споруду у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12 грудня 2018 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки 104534,9 грн. На підставі ст.ст.16,328,346,347,364,376,370,392,1216,1218,1222,1225,1234,1268,1270 ЦК України,ст.ст.120,125 ЗК України та

Outcome: approved