Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивачка 14 травня 2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 21.06.2003 року, про що є актовий запис 681. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 21 липня 2003 р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що є відповідний актовий запис № 681, від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], позивач вказує, що на протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, з початку 2012 року ведення спільного господарства припинено, зазначає, що спорів щодо поділу майна немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею - позивачкою, враховуючи, що подальше сімейне життя не можливе, збереження шлюбу недоцільне та суперечитиме інтересам кожного, а тому на підставі 104, 105, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що хоча вона з відповідачем проживають разом, однак останні два роки не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував, підтвердив, що вони з дружиною не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають та з січня 2015р. не підтримують шлюбних стосунків. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2003р. про що є актовий запис № 681 (а.с. 3 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved