Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Тисаашванська сільська рада Ужгородського району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивують тим, що кожному з них належить по 1/3 та по 1/6 частини будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у даному житловому будинку, однак не проживає у ньому більше 15 років. Також за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] проте за результатами досудового врегулювання вона добровільно знялася з реєстрації з належного позивачам будинку. В той же час заходи досудового врегулювання позову з відповідачем [PERSON] результату не дали так як про точне місце його фактичного проживання позивачам нічого не відомо. Зазначають, що реєстрація відповідача у будинку створює їм перешкоди у користуванні житлом та порушує їхні права як власників, зокрема їм не вдалося отримати субсидію на комунальні послуги через те, що відповідач прописаний у їхньому будинку. А тому просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява позивачів про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Тисаашванської сільської ради Ужгородського району, у якій зазначив, що третя особа проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] у частці по 1/3 та по 1/6 у кожного, що підтверджується договорами купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку від 12 лютого 2018 року та від 13.02.2018 року, а також Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наявними у матеріалах справи. Згідно довідки виданої виконкомом Тисаашванської сільської ради Ужгородського району від 28.02.2018 року № 107/02-32, в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно пояснень позивачів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , добровільно знялася з реєстрації у будинку [ADDRESS] , належному позивачам на праві приватної власності. Однак, фактичне місце проживання [PERSON] , [INFO] , згідно їх пояснень у позовній заяві, позивачам не відоме. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , [PERSON] не проживає в будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , більше ніж 15 років. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Реєстрація у будинку, що належить на праві власності позивачам, відповідача - [PERSON] , [INFO] , створює для позивачів перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй на праві приватної власності будинком та обмежує їх законні права власника. Положенням частини першої статті 321 та статті 391 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. А тому враховуючи, що будинок, що знаходиться в [ADDRESS] належить позивачам - [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності, в такому зареєстрований, але не проживає [PERSON] , [INFO] , який не є членом сім`ї позивачів та не має відповідних правових підстав для користування будинком, що обмежує законні права позивачів щодо користування та розпорядження належним їм будинком, суд вважає, що вимога позивачів про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування вищевказаним будинком є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved