Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що є спадкоємцями першої черги за законом після померлої 11.01.2016 року [PERSON] Окрім іншого, до спадкового майна після її смерті входить домоволодіння №137 по вул.Надії Алексєєнко (колишня вул.Чичеріна) в м.Дніпро, яке належало їх діду та рідному батьку їх матері [PERSON] [PERSON] на підставі договору про забудування від 05.07.1936 року. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0783 га, яка згідно Випису із актів земельної реєстрації перебувала у законному користуванні [PERSON] Останнього за рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.04.2009 року було оголошено померлим та 14.07.2016 року було видано відповідне свідоцтво про смерть. Їх мати [PERSON] за життя прийняла спадщину, однак не встигла належним чином оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно. Ними своєчасно до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на зазначене вище домоволодіння, та рекомендовано звернутись до суду для визнання на нього права власності в порядку спадкування. В звязку з цим, позивачі просили суд визнати за ними право власності за кожним на ? частину домоволодіння №137 по вул.Надії Алексєєнко (колишня вул.Чичеріна) в м.Дніпро, в порядку спадкування за законом після померлої 11.01.2016 року [PERSON] В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили задовольнити останній. Представник відповідача в судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення позивачів та представника відповідача. дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачі є рідними синами [PERSON], яка в свою чергу є рідною донькою [PERSON], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв та виписок про народження (а.с.12,15). Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.04.2009 року, що набрало законної сили 24.04.2009 року, [PERSON] було оголошено померлим та 14.07.2016 року органом державної реєстрації актів цивільного стану було видано відповідне свідоцтво про смерть останнього (а.с.10,11). Згідно виданого 14.01.2016 року свідоцтва про смерть [PERSON] померла 11.01.2016 року. Після смерті останньої позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, звернулись до Пятої Дніпропетров-ської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння №137 по вул.Надії Алексєєнко (колишня вул.Чичеріна) в м.Дніпро нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на зазначене вище домоволодіння та рекомендовано звернутись до суду для визнання на нього права власності в порядку спадкування. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року №6-54цс12). Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень ЦК України та нормативних актів вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011 року, №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012 року, №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року не належать до самочинного будівництва. Як встановлено судом домоволодіння №137 по вул.Надії Алексєєнко (колишня вул.Чичеріна) в м.Дніпро за життя було побудовано [PERSON] на підставі відповідних дозвільних документів та на виділеній в користуванні земельній ділянці площею 0,0783 га, що підтверджується договором про забудування від 05.07.1936 року між Дніпропетровським міським відділом житлового господарства та [PERSON], а також Виписом із актів земельної реєстрації на земельну дільницю (а.с.5-6,7-9). Також 28.11.1997 року було видано технічний паспорт на домоволодіння, відповідно до якого останнє складається з житлового будинку літ.А-1, загальною площею 69,4 кв.м, житловою площею 47,4 кв.м; сараю літ.Б; вбиральні літ.В; альтанки літ.Г; душу літ.Д; водоколонки №1, огорожі №№2-4; замощень літ.І, З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] відповідно до діючого на той час законодавства, набув право власності на зазначене домоволодіння. В силу ч.3 ст.46 ЦК України з дня набрання рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13.04.2009 року законної сили, тобто з 24.04.2009 року, [PERSON] було оголошено померлим та відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшло і домоволодіння №137 по вул.Надії Алексєєнко (колишня вул.Чичеріна) в м.Дніпро. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вказану спадщину фактично прийняла рідна донька померлого [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом першої черги. В звязку з цим, суд вважає, що до складу спадщини після смерті останньої 11.01.2016 року також увійшло домоволодіння №137 по вул.Надії Алексєєнко (колишня вул.Чичеріна) в м.Дніпро. Однак, позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, позбавлені можливості у передбаченому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса через те, що померлої [PERSON] за життя право власності на домоволодіння належним чином оформлено не було. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для звернення позивачів до суду з позовом за захистом оспорюваних прав, обґрунтованість та законність заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення і визнання за кожним з них, з урахуванням ч.1 ст.1267 ЦК України, права власності на ? частину домоволодіння №137 по вул.Надії Алексєєнко (колишня вул.Чичеріна) в м.Дніпро в порядку спадкування за законом після померлої 11 січня 2016 року [PERSON] Враховуючи характер спірних правовідносин та підстави звернення до суду з позовом, судові витрати по справі слід покласти на позивачів. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved