Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 17.09.2004 року помер їхній батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває в колективній власності КСА «Білоцерківська» Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах, спадкоємцями першої черги за законом є вони та відповідачі, які не претендують на земельну частку /пай/, позивачі прийняли спадщину у встановлений строк, але нотаріусом їм відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну частку /пай/ через відсутність правовстановлюючого документу. Позивачі просили суд визнати за ними в рівних частках за кожним по 1/2 право власності в порядку спадкування після померлого 17 вересня 2004 року [PERSON] на спадкове майно у вигляді земельної частки /паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСА «Білоцерківська» Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах. В судовому засіданні 13.01.2017 року позивачі підтримали позовні вимоги, після перерви в судове засідання 30.01.2017 року не зявилися, до суду представником позивачів було надано письмову заяву щодо розгляду справи без їх участі, в заяві вказано на те, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні 13.01.2017 року позов визнали, після перерви в судове засідання 30.01.2017 року не зявилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 17.09.2004 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть. З матеріалів спадкової справи № 330/2016, копію якої надано Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла його онука [PERSON] як спадкоємець пятої черги, яка проживала разом із спадкодавцем на день смерті в селі Шкарівка Білоцерківського району по вулиці Гагаріна,28. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів спадкової справи, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законом строк не прийняли спадщину після смерті спадкодавця, але за письмовою згодою [PERSON], яка прийняла спадщину, на що вказано вище, ними подано заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. В судовому засіданні також встановлено, що 01.11.2016 року між спадкоємцями [PERSON] було укладено договір про зміну черговості одержання права на спадкування, на підставі якого [PERSON] включено в коло спадкоємців першої черги, що стверджується копією цього договору, який посвідчено державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2035. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині /ч.1 ст.1259 ЦК України/. За ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. 01.11.2016 року між спадкоємцями було укладено договір про поділ спадкового майна, за умовами якого у власність [PERSON] і [PERSON] переходить житловий будинок в селі Шкарівка Білоцерківського району по вулиці Гагаріна,28 в рівних частках кожній; у власність [PERSON] та [PERSON] переходить право на земельну частку /пай/ розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності КСА «Білоцерківська», в рівних частках кожній; правовстановлюючі документи на спадкове майно видані на імя спадкодавця [PERSON] та на імя його дружини [PERSON], яка померла 15.11.1998 року, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Наведене стверджується копією вказаного договору, який посвідчено державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2036. В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2016 року державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] оформлено свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами № 28 по вулиці Гагаріна в селі Шкарівка Білоцерківського району, на імя [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожній; право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСА «Білоцерківська», розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серії КВ № 0062599, виданого 27.12.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ за № 731, що належало [PERSON], спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], на імя [PERSON] та [PERSON] - по 1/2 частці кожній. Наведене стверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом , зареєстрованих в реєстрі за № 2-2037, № 2-2040, № 2-2043, № 2-2046. Постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 02.11.2016 року № 2747/02-31 року спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСА «Білоцерківська», розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серії КВ № 0062598 на імя [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, що стверджується копією цієї постанови. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право наземельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. А відповідно до п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ст.2 вказаного вище Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також вказується на те, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку /пай/ основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку /пай/. Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ по КСА «Білоцерківська» рахується сертифікат серії КВ № 0062598 за померлим [PERSON], зареєстрований за № 730, розмір земельної частки /паю/ становить 1,92 умовних кадастрових гектарів. Аналогічна довідка надана 20.01.2017 року ТОВ «Агрофірма «Білоцерківська», яка є правонаступником КСА «Білоцерківська». За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як вказано вище, позивачам нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну частку /пай/ після смерті їхнього батька, якому за життя було оформлено сертифікат на право на земельну частку /пай/, але у спадкоємців цей правовстановлюючий документ відсутній, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачами в рівних частках за кожною право власності на земельну частку /пай/ розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСА «Білоцерківська», оскільки іншого способу захисту прав позивачів не існує.

Outcome: approved