Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідачів про знесення самовільної споруди, визнання договорів недійсними, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками домоволодіння № 173В по вул. Агрономічна в м. Одесі. Відповідачка [PERSON], на підставі договору дарування від 15.04.2005 року, була власницею сусіднього домоволодіння № 174Б по вул.. Агрономічній в м. Одесі, яке в подальшому за договором купівлі-продажу та договором дарування від 16.04.2015 року передала своїй дочці [PERSON] Відповідачка [PERSON] збудувала самовільно будинок безпосередньо біля літньої кухні позивачів, без їх згоди та дозвільної документації, що порушує інсоляцію літньої кухні позивачів, призводить до затікання опадів на стінку літньої кухні позивачів, може спричинити пожежу. Тому позивачі просять суд зобовязати відповідачів за власний рахунок знести вказаний самовільний будинок. Крім того оскільки рішенням Одеського адміністративного суду від 10.03.2016 року скасовано реєстрацію вказаного самовільно зведеного будинку, то відповідачка [PERSON] не мала права відчужувати його на користь відповідачки [PERSON] а тому договори дарування та купівлі-продажу від 16.04.2015 року повинні бути визнані недійсними. Також діями відповідачів позивачам завдано моральну шкоду яку вони оцінюють у 10000 грн. кожний, та просять стягнути з відповідачів на їх користь. Відповідачка [PERSON] первісний позов не визнала та звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила зобовязати позивачів знести самовільно збудовану літню кухню, оскільки вона розташована впритул до будинку відповідачки. Представник позивачів первісний позов підтримав, наполягав на його задоволенні, зустрічний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідачів первісний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримав, наполягав на його задоволенні, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Треті особи та їх представники в судове засідання не зявилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками домоволодіння № 173В по вул. Агрономічна в м. Одесі. Відповідачка [PERSON], на підставі договору дарування від 15.04.2005 року, була власницею сусіднього домоволодіння № 174Б по вул.. Агрономічній в м. Одесі, яке в подальшому за договором купівлі-продажу та договором дарування від 16.04.2015 року передала своїй дочці [PERSON] Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] збудувала самовільно будинок безпосередньо біля літньої кухні позивачів, без їх згоди та дозвільної документації. В подальшому узаконила його, однак рішенням Одеського адміністративного суду від 10.03.2016 року скасовано реєстрацію самовільно зведеного будинку відповідачки та свідоцтво про право власності на нього. Крім того, згідно висновку будівельно-технічної експертизи літня кухня позивачів також є самовільною спорудою, та будівельними нормами не встановлено інсоляцію для таких споруд як літня кухня. Також судом встановлено, що державних актів на земельні ділянки у позивачів та відповідачів немає, межі земельних ділянок не встановлювалися, а визначені по фактичному користуванню. Також позивачами не надано до суду технічного паспорту на їх домоволодіння. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.7 ст.. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, привести відповідну перебудову. Ані позивачі, ані відповідачі не є належними позивачами по своїх позовах в частині зобовязання знести самовільні споруди в розумінні ч.7 ст. 376 ЦК України, так вони не є а ні органом державної влади, а ні органом місцевого самоврядування, а тому їх позови в частині зобовязання один одного знести самовільні споруди не можуть бути задоволеними, хоча дійсно сторони здійснили самочинне будівництво. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні первісного позову в частині зобовязання відповідачів знести самовільну споруду та в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Також не підлягає задоволенню і вимога позивачів про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу від 16.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON], оскільки позивачі не є сторонами вказаних договорів, та судом не встановлено, яким чином ці договори порушують права позивачів, враховуючи факт того, що їх літня кухня також зведена самовільно та межі земельних ділянок сторін не встановлені, державні акти на земельні ділянки не видавалися. З тих самих підстав не підлягають задоволенню і вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed