Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Піддубцівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивують тим, що [INFO] року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2013 року. Після його смерті відкрилась спадщина. В склад спадкового майна входить ? частка квартири за [ADDRESS]. Належність даного нерухомого майна у власності спадкодавця стверджується свідоцтвом на право власності на житло від 12.02.1994 року, виданого радгоспом «Піддубцівський». На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являється його дружина [PERSON], сини - [PERSON] та [PERSON] Просять суд визнати за ними, зокрема за кожним, по 1/3 частці спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] В судове засідання позивачі не з'явилися, подали суду заяву про слухання справи у їх відсутності, просять суд позов задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоч був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчать письмові матеріали справи. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної (сумісної) власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.02.1994 року виданого радгоспом «Піддубцівський» (а.с. 10). Таким чином, суд прийшов до висновку, що частка спірного нерухомого майна, а саме, ? частини квартири [ADDRESS], належало [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11), на праві власності. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. В судовому засіданні встановлено, що гр. [PERSON] та гр. [PERSON] являються синами [PERSON], що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с. 13-14), а [PERSON] являється дружиною спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12). З відповіді на заяву від 30.04.2014 року (а.с. 18) вбачається, що позивачі зверталися до Луцької районної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, проте у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів їм було запропоновано звернутися до суду. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Сторони відмову від спадщини не заявляли. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Так, відповідно до цієї статті кожен спадкоємець має право на успадкування рівної частини з ? частки спадкодавця, а саме по 1/12 частці кожен від квартири [ADDRESS]. Отже, до складу спадкового майна входить ? частка квартири [ADDRESS], і яка підлягає розподілу за спадкоємцями, оскільки власниками інших ? частин квартири є позивачі. Позивачі не пред'явили в суд доказів, що на даний час є перешкоди для державної реєстрації інших прав власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати право власності на спадкове майно за позивачами. На стягнення судового збору позивачі не наполягають.

Outcome: partial