Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Печенізька державна нотаріальна контора Харківської області, та просять, визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем сел. Печеніги Печенізького району Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, видане 21 грудня 1989 року Печенізькою селищною Радою народних депутатів Чугуївського району Харківської області, на підставі рішення виконкому Чугуївської районної Ради народних депутатів № 174 від 16 травня 1968 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою сел. Печеніги Печенізького району Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, видане 21 грудня 1989 року Печенізькою селищною Радою народних депутатів Чугуївського району Харківської області, на підставі рішення виконкому Чугуївської районної Ради народних депутатів № 174 від 16 травня 1968 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем сел. Печеніги Печенізького району Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою сел. Печеніги Печенізького району Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог Позивачі зазначили, що їх батько [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали заяви про підтримання позовних вимог та просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву з прохання розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, згідно якої просив розглядати справу у їх відсутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 06 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №70. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належав спадкодавиці на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданим 21 грудня 1989 року Виконавчим комітетом Печенізької селищної Ради народних депутатів Чугуївського району Харківської області, на підставі рішення виконкому Чугуївської районної Ради народних депутатів №174 від 16 травня 1968 року. Правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності [PERSON] на будинок, що находиться за адресою: [ADDRESS], Позивачами не надано. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем [PERSON] став її син [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за №00001735555, виданим 02 грудня 2009 року. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, адже фактично вступив в управління спадковим майном: на момент смерті своєї матері проживав разом із нею, після її смерті продовжив проживати у житловому будинку; користувався її речами, меблями, посудом, які там знаходились та якими користувалася вона, доглядав будинок, прибирав двір, робив ремонт, сплачував за комунальні послуги. [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався. Отже, після смерті матері [PERSON], прийняв зазначену спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявив про відмову від спадщини, але він не оформив своїх спадкових прав. Згідно з статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 06 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №43. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: - [PERSON] - його дружина, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 липня 1987 року, місце реєстрації - Печенізька селищна рада Чугуївського району Харківської області, актовий запис №78; - [PERSON] - його син, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 жовтня 1982 року, місце реєстрації - Печенізький селищний ЗАГС сел. Печеніги Чугуївського району Харківської області, актовий запис №74; - [PERSON] - його донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 1987 року, місце реєстрації - Печеніги Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 47. Після смерті [PERSON], Позивачі фактично прийняли зазначену спадщину, оскільки фактично вступили в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявляли про відмову від спадщини. Позивачі, прийняли спадщину після смерті батька, адже фактично вступили в управління спадковим майном: на момент смерті свого батька проживали разом із ним, після його смерті продовжили проживати у житловому будинку; користувалися його речами, меблями, посудом, які там знаходились та якими користувався він, доглядали будинок, прибирали двір, робили ремонт, сплачували за комунальні послуги. [PERSON] та [PERSON], звернулися до Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, але їм було відмовлено у зв'язку з тим, що їхній батько [PERSON] фактично прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права, тобто не отримав свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Таким чином, суд дослідивши письмові докази по справі, вважає доцільним задовольнити вимоги Позивачів частково, визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В частині позовних вимог про визнання за [PERSON], [PERSON] права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] відмовити у зв'язку з ненаданням доказів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказаний будинок. На підставі викладеного,

Outcome: partial