Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати в порядку спадкування за заповітом, за кожним з них право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 36,60 кв.м., житловою площею - 18,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, сарай, сарай, убиральня, ганок, колодязь питний, огорожа, інвентаризаційною вартістю 36923 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] року у віці 66 років померла їх мати [PERSON], яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. За життя мати спадкоємців [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] все своє майно, що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме на вищевказаний житловий будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами. Позивачі як спадкоємці першої черги прийняли спадщину та звернулись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок, але їм було відмовлено в отримані вищезазначеного свідоцтва у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ вищезазначений спадковий житловий будинок. Представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Тептіївська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 13.01.1992 року секретарем виконавчого комітету Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із відповідними заявами про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини за заповітом, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, звернулися позивачі по справі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому позивачам по справі з дня смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS], в господарстві спадкодавця знаходиться житловий будинок з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1933 року забудови, загальною площею - 36,60 кв.м., житловою площею - 18,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, сарай, сарай, убиральня, ганок, колодязь питний, огорожа, інвентаризаційною вартістю 36923 грн. 00 коп. Належність спадкодавцю вищевказаного житлового будинку підтверджується довідкою № 02-34/80 виданою 12.06.2017 року виконавчим комітетом Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області, з якої вбачається, що згідно з записами в погосподарській книзі № 1 за 1996-2000 роки головою двору була [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Тептіївської сільської ради набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області від 12.06.2017 року. Технічним звітом №165/08.06.17 від 08 червня 2017 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджується, що житловий будинок № [ADDRESS], 1933 року забудови з відповідними господарськими будівлями та спорудами, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 351 від 13.06.2017 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачами права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого [PERSON] при поданні позову, що становить 352 гривень 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved