Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про стягнення з компенсації за завдану шкоду спричинену витоком води з труби холодного водопостачання з її квартири в розмірі 30000 грн. з яких 10000 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 20000 грн. відшкодування моральної шкоди. [INFO] позивачка [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 14 лютого 2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). 25 березня 2014 року позивачі уточнили позов, просили суд стягнути з відповідачки на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 6691.45 грн. та 15000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення посилаючись на те, що не здійснювала заливу квартири позивачів, до її квартири комісія з ЖЕКу не приходила, відповідного акту не складала, а наданий до суду акт не відповідає встановленим правилам. Розглянувши поданий позов, пояснення сторін, та свідків, матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивачів виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], яка розташована на першому поверсі (а.с.79- 83). Відповідачка по справі [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], яка розташована на другому поверсі (а.с.97-102). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що розглядом справи по суті не вдалось встановити факту порушення відповідачкою прав позивачів. Не зважаючи на те, що позивачами не було пропущено терміни звернення до суду з даним позовом, ними були пропущені розумні строки щодо можливості належного доведення події та вини особи яка її вчинила. Так проведеною по справі експертизою не вдалося встановити та дати однозначну відповідь на питання чи була заподіяна шкода з боку відповідачки. Відповідно до висновку експерта дану обставину, на час розгляду справи, можна встановити лише на підставі акту № 30 від 18.06.2008 року (а.с.113 на звороті). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд приймає до уваги пояснення відповідачки, пояснення свідка [PERSON] (яка була допитана за клопотанням позивачів) та зміст акту від 18.06.2008 року, щодо того, що квартира відповідачки при роботі комісії не обстежувалась, а відомості про залиття були записані із слів (а.с.12). Судовим розглядом справи встановлено, що акт від 18.06.2008 року був складений не належним чином, у відсутність відповідачки (членів її родини), що суперечить вимогам додатку №4 Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 «Про затвердження Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій» (далі Правила). Згідно п. 2.2. Правил визначено порядок здійснення позапланового огляду житлових будинків. Відповідно п. 2.2.1. Правил позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. Позапланові огляди проводяться комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли. Згідно п. 2.2.2. виявлені у процесі загального та позапланового огляду несправності та причини, що їх викликали, а також технічний стан елементів жилого будинку записуються в журналі обліку результатів огляду. Журнал обліку результатів огляду жилих будинків заводиться виконавцем послуг на будинок чи групу будинків, залежно від кількості поверхів, рівня благоустрою та інших характеристик. Відомості, що заносяться до журналу, є вихідними даними для визначення технічного стану елементів будинку та його обладнання. Відповідальність за ведення і збереження журналу обліку результатів огляду будинків покладається на майстра (техніка) технічної дільниці. Узагальнені відомості про технічний стан жилого будинку та про проведені ремонти відображаються щорічно в технічному паспорті будинку. Виявлені під час оглядів дефекти, деформації конструкцій або обладнання будинків, що можуть призвести до зниження несучої спроможності й стійкості конструкцій або будинків, обвалів чи порушення нормальної роботи обладнання, усуваються виконавцем послуг із залученням, у разі необхідності, спеціалізованої організації. Виконавець послуг повинен уживати термінових заходів для забезпечення безпеки людей, попередження подальшого розвитку деформацій, а також негайно інформувати про те, що трапилося, власника будинку чи уповноважену ним особу. Відповідно до 2.3.6. у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Вирішуючи питання по суті, суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON], та [PERSON], щодо того, що з боку відповідачки були постійні затоплення квартири позивачів, оскільки дані докази не стосуються предмета доказування. Відповідно ч. 1 та ч. 3 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимог є не доведеними, а факт затоплення відповідачкою квартири позивачів є припущенням. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed