Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними як спадкоємцями за законом першої черги, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,0259 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер 3220681400:03:004:0050; за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,0638 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер 3220681400:03:004:0051. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони є спадкоємцями за законом першої черги після смерті їх батька [PERSON], який помер 17 листопада 2014 року, однак право на спадкове майно у вигляді вищевказаних земельних ділянок вони не можуть оформити у нотаріальній конторі тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 2,0259 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер 3220681400:03:004:0050, що належала їх батькові [PERSON], а також їх батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті його дружини [PERSON], яка померла 13 червня 2013 року, однак у зв'язку зі смертю він не встиг оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 2,0638 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер 3220681400:03:004:0051, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач Дибинецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачами, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги на спадщину після смерті [PERSON], який помер 17 листопада 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи №201/2015. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи №201/2015 Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області підтверджується факт, що після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 17 листопада 2014 року, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, звернулися [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців у спадкодавця [PERSON], на момент його смерті не було та не має на даний час, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №201/2015. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/164 від 13.02.2018 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку (пай), площею 2,026 га, що розташована на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району Київської області, яка належала [PERSON], що помер 17.11.2014 року і до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу; земельну ділянку (пай), площею 2,085 га, що розташована на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району Київської області, яка належала [PERSON], що померла 13.06.2013 року і до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON], який помер 17.11.2014 року та юридично не оформив свої права на вказану земельну ділянку у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер 17 листопада 2014 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №036623, який був виданий Дибинецькою сільською радою Богуславського району Київської області, спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,026 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району Київської області. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №036624, який був виданий Дибинецькою сільською радою Богуславського району Київської області, спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,085 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3210537572017 від 30.11.2017 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 2,0259 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району Київської області. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-32105376522017 від 30.11.2017 року підтверджується факт належності на праві приватної спільної власності [PERSON] земельної ділянки площею 2,0638 ГА, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району Київської області. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначені земельні ділянки, але не можуть в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказані спадкові земельні ділянки, для захисту їх прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. для кожного. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved