Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем 17 квітня 2010 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини на теперішній час припинені, з відповідачем мешкають окремо. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та немає сенсу для його подальшого існування. Просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. Крім того вказала, що з відповідачем майновий спір на момент розірвання шлюбу відсутній. Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити без змін, судовий збір у розмірі 840,80 гривень, сплачений нею за подання даного позову, просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його присутності. Проти розірвання шлюбу не заперечував, вважав, що шлюб припинений остаточно, примирення з позивачкою неможливе. На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання звукозаписувального технічного засобу. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 17 квітня 2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 94. Як вбачається зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 21 вересня 2010 року, [PERSON] народилась [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] , актовий запис №858. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 30 червня 2017 року, [PERSON] народився [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] , актовий запис № 459. З довідки КСН «Найдьонівка» вбачається, що [PERSON] , [INFO] разом з дітьми, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] мешкають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved