Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просили стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 16160,59 гривень, а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на кредитний договір і розрахунки які підтверджують невиконання відповідачем кредитних зобов,язань. В судове засідання представник банку не з,явився, до суду подано письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позовні вимоги обґрунтовують наданими до позовної заяви документами, просили стягнути заборгованість за кредитним договором і понесені судові витрати. Відповідач у судове засідання не з,явилася. Судом за місцем реєстрації відповідача неодноразово було направлено судові повістки і копію позовної заяви з документами. Про час і місце розгляду справи відповідачу з поштового відділення намагалися вручити кореспонденцію із суду 24.12.2013 року, 26.12.2013 року, 09.01.2014 року та 11.01.2014 року конверти повернуті з поштового відділення з відміткою за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.5п.5 ст.74 у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою ( а саме за місцем реєстрації) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Причин своєї неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тому суд вирішив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами. В судовому засіданні було встановлено, що 21.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № BLaЖГА00005969 від 21.12.2010 року. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачеві кредит в сумі 12 000 гривень на поточні потреби зі строком користування до 21.12.2013 року. Відповідно до ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Підтвердженням того, що між сторонами був укладений договір є сам кредитний договір, відповідно до якого відповідач зобов'язаний погасити кредит до 21.12.2013 року, проте з наданих документів вбачається, що відповідач кожного місяця не вносив кошти на рахунок і станом на 26.11.2013 року відповідач має заборгованість 16160,59 гривень. Згідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто судом зроблено висновок, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в даному випадку сплатити борг за кредитним договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до 1.2. Кредитного договору встановлений обов,язок повернути кредит, проценти та частину кредитної заборгованості щомісячно до дати встановленої в графіку погашення заборгованості. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.ст. 546, 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданий невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). Згідно п. 4.3. Кредитного договору у випадку прострочення відповідачем сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, Банк має право вимагати від відповідача додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме, неповернення чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управлінням кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, - 0,5% за методом «факт/360» (п. 9 Спеціальної частини Кредитного договору). З наданих документів вбачається, що банк свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором виконав повністю шляхом передачі коштів відповідачеві у сумі 12000, 00 грн. В той же час позичальник (відповідач) свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, оскільки він не здійснив платежів в належні терміни в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів по кредитному договору, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 26.11.2013 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 16160,59 гривень, з яких 8645,67 грн. - заборгованість за кредитом; відсотки - 1370,38 грн.; 2155,08грн., комісія за розрахункове обслуговування; 3989,46 грн., - пеня. Суд проаналізувавши надані докази, вважає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження, що у відповідача [PERSON], перед позивачем виникли грошові зобов'язання, і тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Тому вимоги в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат які складаються із судового збору підлягають задоволенню на користь позивача. На підставі наведеного і

Outcome: approved