Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визначити частку кожного із співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності у вигляді належної їм та відповідачам, згідно Свідоцтва про право власності на житло №І-1301 від 14.12.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому згідно з розпорядженням №С 4497 від 09.11.1994 року, квартири №17, що розташована в будинку №29 по пр. Миру в м. Кривому Розі, рівною та як 1/4 частку, що необхідно їм для вирішення питання щодо вільного користування та розпорядження своїми частками, оскільки між ними та відповідачами склались недоброзичливі відносини та відповідачі відмовляються у досудовому порядку визначити частки кожного із співвласників. Позивачі, кожен окремо, в судове засідання надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надала письмову заяву, в якій предявлені позовні вимоги визнала та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло №І-1301 від 14.12.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому згідно з розпорядженням №С 4497 від 09.11.1994 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира №17, що розташована в будинку №29 по пр. Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Уразі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, у звязку з чим суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/4 її частки. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved