Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачі просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування після смерті їх матері - за кожним по 1/3 частці на житловий будинок №19 по вулиці Чехова в селі Красилівка Броварського району Київської області і визнати за кожним з них право на завершення приватизації присадибної земельної ділянки за даною адресою, кадастровий номер 3221284401:01:020:0100. Позовні вимоги вмотивовані тим, що вони є спадкоємцями першої черги за законом (діти), своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після матері, проте, у видачі свідоцтв про право на спадщину - на житловий будинок і на вказану земельну ділянку їм було відмовлено з тих підстав, що спадкодавцем при житті не було подано правовстановлюючі документи на підтвердження права власності спадкодавця на жилий будинок і на земельну ділянку, право власності на будинок не було зареєстровано у державному реєстрі, а розпочату при житті матір,ю процедуру приватизації присадибної земельної ділянки не було закінчено, дана процедура була перервана смертю матері у стадії виготовлення проекту відводу після надання відповідачем його рішенням згоди на виготовлення проекту відводу. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, в даній заяві відповідач позов визнав повністю, пояснив, що вказаний будинок був збудований до 1975року, відповідний запис міститься у погосподарській книзі, відповідно до якої будинок належав покійному [PERSON], чоловіку спадкодавиці [PERSON], [PERSON] жила в даному будинку і після смерті чоловіка. Розглядаючи даний позов, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків: З свідоцтва про смерть встановлено, що 14.09.2015р. померла [PERSON]. З свідоцтв про народження, свідоцтва про шлюб встановлено, що позивачі є дітьми померлої [PERSON] З спадкової справи (копії якої надані суду) видно, що позивачі своєчасно подали заяви про прийняття спадщини після матері, що вони подали заяви про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на належне спадкодавцю майно. З спадкової справи щодо майна [PERSON], померлої 14.09.2015р., встановлено, що [PERSON] склала при житті заповіт на [PERSON] Згідно наявної у спадковій справі заяви [PERSON]- він відмовився від прийняття спадщини за заповітом, але виявив бажання прийняти спадщину за законом на рівні з іншими спадкоємцями першої черги - його сестрами. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину, або які б претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. Позивачам були видані нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2016р. на земельну ділянку площею 0,2300 га для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221284401:01:020:0051. З письмової відмови від 02.04.2016р. щодо вчинення нотаріальної дії вбачається, що державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначене у заявах нерухоме майно з тих підстав, що спадкоємці не надали правовстановлюючих документів на вказані житловий будинок і земельну ділянку, які б підтверджували належність вказаного майна спадкодавцеві. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності\~ заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Відповідно до ч.1. ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З наданих доказів встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст.1261 ЦК України, які прийняли спадщину після смерті матері, подавши своєчасно заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Тому встановлено, що позивачі у рівних частках прийняли в порядку спадкування у власність належне спадкодавцеві майно, тобто майно, яке було набуте спадкодавцем при житті у власність і яке було у нього станом на день смерті на праві власності, а також інші майнові права, які належали спадкодавцю станом на день його смерті, за принципом рівності їх часток, тобто кожен по 1/3 всього майна і інших майнових прав. Стосовно права власності на житловий будинок, то суд встановив такі обставини: Згідно виписки з по господарської книги за 2011-2015р. власником вказаного будинку рахується [PERSON], яка померла 14.09.2015р., і яка до дня смерті проживала і була зареєстрована у цьому будинку. Житловий будинок і господарські споруди згідно виготовленого 19.08.2015р. технічного паспорту - збудовані в 1974 році. У державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості по реєстрацію права власності на дане нерухоме майно-житловий будинок за вказаною адресою. Згідно наданих довідок сільської ради, даних по господарської книги, даних із спадкової справи щодо майна [PERSON], встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після її чоловіка [PERSON], і в тому числі успадкувала після чоловіка належний йому вказаний житловий будинок. Тобто набула право власності на законних підставах, і даний будинок увійшов до спадкової маси. Стосовно земельної ділянки, то суд встановив такі факти: З Витягу з ДЗК видно, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221284401:01:020:0100, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою с.Красилівка Броварського району Київської області, вул. Чехова, 19, зареєстрована на праві комунальної власності . На дану земельну ділянку виготовлена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою с.Красилівка вул. Чехова, 19 на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, замовник [PERSON]. Згідно довідки [PERSON] сільської ради дана земельна ділянка площею 0,2197га, з даним цільовим призначенням перебувала у постійному користуванні нині покійного чоловіка [PERSON] - [PERSON] з 1974року. Тобто встановлено, що вказана земельна ділянка перед4бваала у постійному корти сукання спадкодавця, при житті землекористувач скористався свої правом на отримання даної земельної ділянки у власність в порядку безоплатної передачі - приватизації, звернулась до сільської ради з відповідною заявою, органом місцевого самоврядування було прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення проекту відводу, і проект відводу був на замовлення вказаної особи виготовлений, але дана процедура приватизації вказаною особою не була закінчена у звязку зі смертю. Тобто станом на день смерті вказана особа мала відповідні майнові права на вказану земельну ділянку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що вказаний житловий будинок був набутий спадкодавцем у власність при житті з законних підстав, право власності на дане нерухоме майно у вказаної особи виникло у відповідності до вимог законодавства, що регулювало дані правовідносини і було чинним станом на час виникнення права власності. Станом на день смерті даний житловий будинок належав на праві власності спадкодавцю, тому він ввійшов до спадкового майна, на яке відкрилась спадщина. Той факт, що право власності на вказаний будинок не було власником\~ зареєстроване у встановленому порядку, не свідчить про відсутність у вказаної особи права власності на будинок, оскільки закон, який регулював дані правовідносини і зокрема\~ набуття права власності на нерухоме майно, і який діяв станом на час набуття вказаного майна у власність , не пов'язував\~ момент набуття права власності\~ з моментом реєстрації. Свої спадкові права позивачі реалізували, спадщину після смерті матері прийняли, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їм свідоцтв про право на спадщину на вказане нерухоме майно (житловий будинок), позивачі свої спадкові права можуть захистити і підтвердити лише у судовому порядку. Таким чином, позивачі набули право власності на вказаний житловий будинок по 1/3 частці кожен. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, є підстави для визнання за кожним позивачем права власності в порядку спадкування після смерті батька на майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку. Щодо вказаної у позовній заяві земельної ділянки, то суд встановив такі факти: Враховуючи, що згідно ст.1218, 1220, ч.1 ст.1225 ЦК - до спадкоємця в порядку спадкування переходять майнові права , вже наявні у спадкодавця, у тому вигляді, в якому вони існують на день відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, то успадкованим в порядку набуття права власності може бути лише майно, яке було у власності у спадкодавця, тобто належало йому саме на праві власності, а також інші майнові права. Згідно ст.125 Земельного кодексу України, право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ст. 126 ЗК право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Виходячи з даних вимог закону , який регулює порядок набуття земельної ділянки громадянином власність, враховуючи визначену в ст.118 ЗК процедуру і стадійність вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність громадян, то слід дійти висновку, що станом на день своєї смерті спадкодавець ще не набула права власності на вказану земельну ділянку, хоча і розпочала передбачену законом процедуру безоплатного отримання присадибної земельної ділянки у власність. Таким чином, оскільки станом на день смерті спадкодавець ще не набув у визначеному законом порядку права власності на вказану земельну ділянку, то дана земельна ділянка як обєкт права власності не ввійшла до спадкової маси і на неї в порядку спадкування не може бути набуте право власності. До спадкоємців в порядку спадкування переходять також всі інші наявні у спадкодавця майнові права, тому до всіх спадкоємців - у рівних частках перейшли в порядку спадкування і інші, належні спадкодавцю, майнові права, в тому числі право на безоплатне отримання у власність присадибної земельної ділянки, яка знаходилась у його постійному користуванні з законних підстав (право приватизації) і зокрема, право на завершення розпочатої спадкодавцем при житті процедури приватизації вказаної земельної ділянки у відповідності до порядку, визначеного ст.118 ЗК України. Таким чином, позов в даній частині також підлягає задоволенню, і за кожним позивачем має бути визнано їх право(набуте в порядку спадкування) на завершення розпочатої спадкодавцем при житті процедури приватизації земельної ділянки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved