Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON], стягнути з нього аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісяця, до повноліття дитини, а також стягнути судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 28.08.2013 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що у звязку з різними поглядами на життя вона з відповідачем припинили між собою шлюбні стосунки, перестала вести спільне господарство. Її чоловік виїхав в невідомому напрямку, а вона з дитиною залишилась проживати з батьками, так як останній був не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Крім цього, посилаючись на тяжке матеріальне становище, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, при цьому не заперечував проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу, а також погодився на стягнення з відповідача аліментів, але у розмірі 1000 грн. щомісяця на утримання малолітнього сина, оскільки останній не має змоги платити більше. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 193571, сторони уклали шлюб 28.08.2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1378 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] Данііла Мерабовича, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 409711 (а.с.6). Відповідно до довідки № 788/02-19, виданої Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області 29.09.2015 року (а.с.7), дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обовязок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи те, що позивачка ставить вимоги про присудження аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, зважаючи, що представником відповідача дані обставини не оспорюються, суд задовольняє вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому що це не суперечить положенням ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIІІ статтею 7 встановлено суми прожиткового мінімуму на 2015 рік. Згідно з даним Законом для дітей віком до 6 років з 01 січня 2015 року прожитковий мінімум складає - 1032 гривні, з 01 грудня прожитковий мінімум - 1167 гривень, для дітей від 6 до 18 років розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2015 року встановлено у сумі 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. При визначені розміру аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище відповідача, те що він офіційно не працює, проте має можливість працевлаштуватися, не має інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, не має будь-яких зобовязань за іншими виконавчими документами. Крім цього, судом також враховується, що батьки мають рівні права щодо дітей, у звязку з чим мають утримувати дітей порівну (ст. 141 СК України). Отже, приймаючи до уваги письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне присудити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 08.10.2015 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останньою судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. (а.с.1).

Outcome: approved