Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивачка 10.05.2017 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 11.08.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Через різні життєві погляди та непорозуміння вони з відповідачем припинили подружні відносини. На даний час проживають окремо, протягом останніх 7 місяців подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Почуття взаємної любові та поваги між ними втрачено. Спору щодо поділу майна та визначення проживання дитини на даний час немає. Тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №193707, виданим відділом ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис 1687. Під час подружнього життя у сторін 30.06.2013 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-СГ №378031. Сторони проживають окремо, подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.174 ЦПК України\~позивач\~\~може відмовитися від\~\~позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує\~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і\~\~продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного сімейного господарства, проживають окремо, а також згідні на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved