Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачка 12 квітня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1995 року по 22 березня 2006 року. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є студентом Національної металургійної академії України, денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2018 року та потребує додаткової матеріальної допомоги. Просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно на період навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовну заяву не визнала та просила відмовити в її задоволенні в повному обсязі. Третя особа в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1995 року по 22 березня 2006 року. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є студентом Національної металургійної академії України, денної форми навчання, на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2018 року (а.с.9,10,11) і потребує матеріальної допомоги. Встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.15), та знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В свою чергу, відповідно до п.20\~постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за\~\~обов'язкової\~\~сукупності\~\~таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обстав, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з пояснень представника відповідача, відповідач офіційно працевлаштований та отримує дохід приблизно 14\~000 грн. на місць. Позивач працює у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро», її заробіток за період з вересня 2016 року по травень 2017 року складає 54\~168,15 грн. (а.с.97-98). Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2017 року вирішено стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) (а.с.100-103). Але ж, доказів, що вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні та з відповідача примусово стягуються аліменти, у суду відсутні. Аналізуючи здобуті по справі докази при визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, розмір стипендії який отримує [PERSON], відсутність інших примусових стягнень з відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 12 квітня 2017 до закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років. Крім того, при визначені розміру аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] суд також враховує те, що син сторін\~\~потребує в утриманні\~\~на період навчання (їжа, одяг, комфорт, користування житлово-комунальними та медичними послугами) та потреби в реалізації соціального та духовного розвитку.\~\~ Суд вважає неналежними доказами та не бере до уваги надані сторонами витяги з мережі Інтернет, оскільки вказані обставини не підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 640 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial