Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 квітня 2015 року звернулась до суду із вказаним позовом з вимогою стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 листопада 2011 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. З лютого 2015 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів немає. Зазначає, що відповідач працює неофіційно, в м.Чернівці, отримує дохід в натурі у розмірі 3000 грн. щомісяця, також здає квартиру в м. Трускавці Львівської області в оренду та отримує від цього дохід, і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Відповідач нікому аліменти не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. В звязку з наведеним просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З наявних в матеріалах справи письмових доказів та особистих пояснень позивачки в судовому засіданні, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 26 листопада 2011 року вона і відповідач уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 257 від 26 листопада 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивачка зазначає, що з лютого 2015 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вищенаведені норми законодавства зводиться до того, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є обовязком а не правом батьків. Незадовільний матеріальний стан батьків має враховуватися судом при визначені розміру аліментів, однак це не звільняє особу від сплати аліментів. Оскільки відповідач, проживаючи окремо від своєї дитини, обовязки по її утриманню добровільно не виконує, офіційно не працевлаштований, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2015 року визначено в розмірі 1032 грн., 30 відсотків від вказаної суми становить 309,6 грн. Судом прийнято до уваги, що позивачка сама утримує дитину можливими їй засобами за відсутності постійної допомоги зі сторони відповідача. Незадовільний матеріальний стан відповідача не може вплинути на звуження обсягу його обовязків як батька щодо догляду та утримання дитини. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки вказана сума, враховуючи встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, є необхідною і такою що відповідає матеріальному стану відповідача. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial