Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення індексу інфляції за період з 02.11.2014 року по 12.05.2016 року та 3% річних за прострочення грошового зобовязання за період з 02.11.2014 року по 12.05.2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.02.2011 року відповідач [PERSON] позичив згідно розписки у [PERSON] кошти в сумі 47550 доларів США та 11575 Євро, також відповідач позичив 13.01.2010 року у [PERSON] кошти в сумі в гривневому еквіваленті, за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2014 року, в сумі 143 825 гривні 5200 доларів США та 8500 Євро. У звязку з неповерненням відповідачем грошових коштів [PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення боргу та з нарахуванням 3% річних. 12 лютого 2014 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] згідно розписки від 01.02.2010 року кошти в гривневому еквіваленті, за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2014 року в сумі 541863 гривні та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 43735 гривні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] позичені, згідно розписки від 13.01.2010 року кошти, в гривневому еквіваленті, за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2014 р, в сумі 143825 грн., та 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі - 13368 гривні. 29 квітня 2014 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 лютого 2014 року залишено без змін. 26 травня 2014 року 2 в/листи Тернопільського міськрайонного суду про стягнення боргу було направлено на виконання у 1-й відділ ДВС Тернопільського МУЮ для примусового стягнення. 30.05.2014 року 1-м відділом ДВС Тернопільського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Станом на 01.12.2014 року згідно довідки № 47984/06-34/17 від 08.12.2014 року з першого відділу ДВС ТМУЮ заборгованість в користь [PERSON] становить - 589039 грн., згідно довідки № 47985/06-34/17 від 47985/06-34/17 від 08.12.2014 року заборгованість в користь [PERSON] становить 157193 грн. У звязку з невиконанням боржником [PERSON] рішення суду [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення індексу інфляції та 3% річних. 17 лютого 2015 року Тернопільським міськрайонним судом винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] інфляційні витрати в сумі 102\~412,10 грн. та 3% річних в сумі 12\~960,00 грн., а також стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] інфляційні витрати в сумі 27\~182,92 грн. та 3% річних в сумі 3\~439,00 грн. 25 квітня 2016 року три виконавчі листи було направлено на виконання до відділу ПВР УДВС головного ТУЮ у Тернопільській області, однак на час звернення позивача до суду із позовом рішення судів від 12 лютого 2014 року та від 17 лютого 2015 року залишаються невиконаними, тому просить стяг стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] індекс інфляції за період з 02.11.2014 року по 12.05.2016 року в розмірі 314\~383,26 грн. та 3% річних за період з 02.11.2014 року по 12.05.2016 року в розмірі 24\~807,00 грн., та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] індекс інфляції за період з 02.11.2014 року по 12.05.2016 року в розмірі 83\~445,76 грн. та 3% річних за період з 02.11.2014 року по 12.05.2016 року в розмірі 6\~584,00 грн. 03 листопада 2016 року представник позивачів подав до суду заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції, в якій просить суд стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 3% річних за період з 02.11.2014 року по 03.11.2016 року в розмірі 325\~388,73 грн. та 3% річних за період з 02.11.2014 року по 03.11.2016 року в розмірі 32\~645,39 грн., та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] індекс інфляції за період з 02.11.2014 року по 03.1.2016 року в розмірі 86\~366,91 грн. та 3% річних за період з 02.11.2014 року по 03.11.2016 року в розмірі 8\~664,96 грн. Представник позивача та позивач позов підтримали, просять його задоволити. Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2014 року позов задоволено частково. Вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] позичені, згідно розписки від 01.02.2011 року, кошти, в гривневому еквіваленті, за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2014 року, в сумі 541\~\~863 гривень, та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 43 735 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] позичені, згідно розписки від 13.01.2010 року, кошти, в гривневому еквіваленті, за офіційним курсом НБУ станом на 12.02.2014 року, в сумі 143\~\~825 гривень, та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 13\~\~368\~\~гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1 3441 гривень, сплаченого при зверненні до суду судового збору, та 1571 гривень в дохід державного бюджету. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29.04.2014 року вирішено: апеляційну скаргу [PERSON] відхилити. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 лютого 2014 року залишити без змін. 15 лютого 2015 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позов [PERSON], [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 102\~412,10 грн. та 3% річних в розмірі 12\~960,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 27\~182,92 грн. та 3% річних в розмірі 3\~439,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] 1459,94 грн. судового збору, сплачені позивами при зверненні з позовом до суду. На даний час рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2014 року та від 15 лютого 2015 року залишаються невиконаними. Доказів виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за вищезазначеними договорами позики, тобто повернення позивачам грошей, судом не встановлено та відповідачем не доведено. Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України, враховуючи специфіку грошового зобов'язання, передбачає стягнення за порушення грошового зобов'язання процентів річних та інфляційних витрат. Такі проценти річних не є неустойкою, оскільки неустойка у ст. 534 ЦК України, і проценти розглядаються як окремі категорії, тому й обмеження, передбачені законом для неустойки, не можуть застосовуватися, а є формою цивільно-відповідальності за користування грошовими коштами. Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження №858/859/16-22 від 03 листопада 2016 року, складеного Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, в результаті проведеного розрахунку сума інфляції з приміненням індексів інфляції для боргу 54186 грн. в користь [PERSON], за період з 02.11.2014 року по 03.11.2016 року складає 325\~388,73 грн., 3% річних 32\~645,39 грн.; Відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження №858/859/16-22 від 03 листопада 2016 року, складеного Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, в результаті проведеного розрахунку сума інфляції з приміненням індексів інфляції для боргу 143 825 грн. в користь [PERSON], за період з 02.11.2014 року по 03.11.2016 року складає 86\~366,91 грн., 3% річних 8\~664,96 грн. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем [PERSON] прав позивачів, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] стягнення інфляційних витрат в сумі 325\~388,73 грн. та трьох процентів річних в сумі 32\~645,39 грн. за прострочення грошового зобов'язання за договором позики від 01.02.2011 року та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних витрат в сумі 86\~366,91 грн. та трьох процентів річних в сумі 8\~664,96 грн. за прострочення грошового зобов'язання за договором позики від 13.01.2010 року, судових витрат по справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved