Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

позивачка 13.08.2015р. звернулась до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] народження в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 10.05.2007р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Стрийського міськрайонного суду від 22.12.2009р. Дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає, інших утриманців, окрім непрацездатних батьків, не має, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, оскільки їй стало відомо, що відповідач працює менеджером у ПАТ «Слобожанський агрокомбінат», що знаходиться у Харківській області. Відповідач викликався до суду шляхом надіслання судових повісток, які надсилалися відповідачу рекомендованим листом за місцем його реєстрації. Однак, повідомлення повернуті за закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач за адресою реєстрації не проживає. Відповідно до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС по м. Стрию РС Стрийського МУЮ Львівської області, позивачка та відповідач 21.03.2015р. розірвали зареєстрований ними 10.05.2007р. шлюб. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від [INFO]., яке видане відділом РАЦС міста Стрия Стрийського МУЮ Львівської області, сторони є батьками [PERSON] [INFO]. народження. Таким чином судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю - позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач має постійне місце праці тому суд вважає, що є всі підстави ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача щомісячно на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 13.08.2015р., і до досягнення донькою повноліття.

Outcome: approved