Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що не досягла з відповідачем спільної згоди щодо того в якій спосіб він буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною та про розмір аліментів, який буде сплачувати на утримання сина. На день звернення з позовом [PERSON] сплачує на утримання дитини орієнтовно 1700 грн, однак такі виплати мають нестабільний характер та є недостатніми для належного рівня життя, розвитку сина сторін. Ухвалою судді від 23 березня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. З приводу винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із письмовою заявою позивачки, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2015 року у справі № 607/4484/15ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 вересня 2003 року Колодіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 5. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 17 травня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. 01 квітня 2016 року між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди житлового приміщення, згідно якого орендодавець в порядку та на умовах, визначених договором зобов`язується передати орендареві у строкове безоплатне користування квартиру, за адресою [ADDRESS] , загальною площею 48,4 кв.м. (п. 1.1. договору). Разом з орендарем буде проживати дитина [PERSON] , [INFO] (п. 1.2. договору). Як слідує з довідки, виданої [PERSON] 05 березня 2021 року її син [PERSON] відвідує гурток ФК Біскупа з 01 вересня 2020 року, вартість занять: вересень, жовтень 400 грн, листопад 450 грн; грудень 350 грн; лютий 250 грн; березень 450 грн. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. В силу ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182\~Сімейного кодексу\~України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~31)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~32)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що [PERSON] є працездатним, інших утриманців не має. Стан здоров`я [PERSON] суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем [PERSON] може виконувати обов`язки по утриманню сина [PERSON] , [INFO] . Відтак, у зв`язку з тим, що неповнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову 22 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved