overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи втратившим право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона являється власником жилого будинку за адресою : с. Подоли, вул. Магістральна, 37 Купянського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. Окрім неї в будинку зареєстрований відповідач [PERSON], але він фактично в ньому не мешкає з часу реєстрації, в будинку не має його речей, він не сплачує комунальні послуги, не відвідує житло, виїхав за невідомою адресою, не користується житловим приміщенням з 01 січня 2015 р. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового розгляду, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2010 р. є власником будинку, за адресою : с. Подоли, вул. Магістральна, 37 Купянського району Харківської області (а.с.6). На підставі довідки № 697/02-21 від 25.08.2015 р., виданої Курилівським сільським головою Купянського району Харківської області, за адресою : с. Подоли, вул. Магістральна, 37 Купянського району Харківської області зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідач фактично у будинку не мешкає з часу реєстрації, що підтверджується актом не проживання громадянина від 25.08.2015 р., який був складений та завірений Курилівським сільським головою Купянського району Харківської області (а.с.8). Реєстрація відповідача у будинку не дозволяє позивачці розпоряджатись майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у власності житловий будинок, вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи докази по справі і той факт, що відповідач фактично не проживає за адресою : [INFO] з 01 січня 2015 року понад встановлені ст. 71 ЖК України строки без поважної причини, суд вважає, що він втратив право користуватися даним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], в якому, крім позивачки був зареєстрований відповідач. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 28 вересня 1999 року. Відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2013 року, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, не є членом сім'ї позивачки, тому позивачка просять визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином через оголошення в пресі (газета «Час Київщини» від 11 вересня 2015 року). Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу №284, зареєстрованого приватним нотаріусом Майданюк В.В. від 12 липня 2012 року, позивачці [PERSON] належить приватний будинок [ADDRESS] (а.с.4-5). Крім позивачки, в даному будинку був зареєстрований відповідач [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано 28 вересня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис №189 від 30 липня 2015 року (а.с.6). Фактично з 2013 року за вищевказаною адресою відповідач не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей його в будинку немає, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №4215 виданої головою вуличного комітету Гайдай Н.А. від 10 серпня 2015 року (а.с.9). Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідачка за вказаною адресою не проживає без поважної причини, будь-якої домовленості про збереження житлової площі за період її не проживання не існує. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Тобто тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими та доведеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] в якому, крім позивачки зареєстрований відповідач [PERSON], який є її батьком. Але фактично з червня 2010 року відповідач за даною адресою не проживає, в період з червня 2010 року по лютий 2014 року відповідач проживав за адресою своєї дружини [PERSON] по [ADDRESS], а після розлучення виїхав в невідомому напрямку. За комунальні послуги відповідач не сплачує, його особистих речей за даною адресою немає, тому позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, відповідач повідомлений про розгляд справи через оголошення в пресі ( газета «Час Київщини» від 19 лютого 2016 року). Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.6). Разом з позивачкою в даному житловому будинку зареєстровані: її чоловік - [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], мати [PERSON], батько [PERSON] та брат [PERSON], що підтверджується довідкою Форми 3 (а.с.15). Фактично з 2010 року відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей її в будинку немає, що підтверджується довідкою Веприцької сільської ради Фастівського району №72 від 28.01.2016 року (а.с.16). Також, факт не проживання відповідача за даною адресою підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], покази яких знаходяться в матеріалах справи. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідачка за вказаною адресою не проживає без поважної причини, будь-якої домовленості про збереження житлової площі за період її не проживання не існує. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Тобто тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими та доведеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Вказує, що її син - \~відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, але більше трьох років в ній не проживає. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2019 року\~відкрито\~ провадження у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки\~ [PERSON] позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Пояснив, що відповідач в спірній квартирі не проживає більше трьох років, по розмовам виїхав в Російську Федерацію. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, час і дату розгляду справи в суді, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки, який не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що згідно ст. 281ч. 1\~ЦПК України\~належить постановити ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2\~ ст.\~405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9, 45). Із довідки ЖБК №54 від 13 грудня \~2018 року №52, вбачається, що позивачка [PERSON] , її чоловік [PERSON] та син відповідач [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до акту обстеження ЖБК №54 від 13 грудня \~2018 року, який складений комісією, відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі більше трьох років (а.с.11). Показами свідка [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , працює на посаді голови правління ЖБК-54 підтверджується, що відповідач виїхав більше трьох років тому і в спірній квартирі не прорживає. Таким чином, відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі більше трьох років і за таких обставин, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України всі судові витрати, понесені та документально підтверджені позивачкою, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст. ст.\~319,\~321,\~405 ЦК України\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку в порядку поділу майна подружжя вказуючи, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 29 січня 2004 року по 14 серпня 2013 року. Шлюб розірваний згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2013 року. Під час шлюбу у них народились двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також придбаний будинок за адресою : [ADDRESS] за договорами купівлі-продажу від 12 серпня 2011 року та 10 серпня 2011 року. Будинок зареєстрований на ім'я [PERSON]. В даному будинку вона мешкає разом з двома дітьми без реєстрації, але вважає, що має право на ? частину вказаного будинку, оскільки будинок придбаний у період шлюбу і являється спільним майном подружжя. У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розхгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2004 року по 14 серпня 2013 року. Згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний (а.с.10). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 січня 2004 року, виданого Куп'янськ-Вузловською селищною радою Куп'янського району Харківської області та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2009 року, виданого Куп'янськ-Вузловською селищною радою Куп'янського району Харківської області сторони є батьками неповнолітніх - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Згідно договорів купівлі-продажу від 12 серпня 2011 року та 10 серпня 2011 року придбаний будинок за адресою : [ADDRESS], який зареєстрований на ім'я [PERSON] (а.с.11,12). В даному будинку позивачка мешкає разом з двома дітьми без реєстрації, що підтверджується довідкою, виданою керуючою компанією «Коменерго-Куп'янськ» № 127 від 28 лютого 2014 року (а.с.48) За ст. 60 СК України майно, набуте під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної власності подружжя. Відповідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна чоловіка та дружини є рівними. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки будинок придбаний у період шлюбу і являється спільним майном подружжя, а також позов визнаний відповідачем у повному обсязі на підставі доказів, наданих позивачем по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя в порядку поділу майна подружжя, та просила суд ухвалити рішення яким, яким визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], здійснити поділ спільного майна подружжя, шляхом визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 03.10.1992 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб зареєстровано в Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м.Києва про що зроблено актовий запис № 3163. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, повнолітню доньку [PERSON] 1995 р.н. та неповнолітнього сина [PERSON] 2008 р.н. відповідно до договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2006 р. родиною придбано квартиру [ADDRESS], вказана квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 43,1 кв.м. Однак, спільне життя подружжя не склалось, відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15.06.2016 р. шлюб між сторонами було розірвано. Однак, оскільки договір купівлі-продажу квартири оформлено лише на ім'я відповідача, хоча вказане майно є спільним і придбане за час перебування в шлюбі позивач за захистом своїх прав змушена звернутись до суду. Посилаючись на ст.ст. 60, 61, 69, 70 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій щодо задоволення заявлених позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу в його відсутності. Що суд з урахуванням обставин справи вважає за можливе. Вислухавши пояснення представника позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд ухвалити рішення яким, яким визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та на Ѕ частину автомобіля «Ауді А-4», днз [NUMBER] і, оскільки вона не має наміру керувати даним автомобілем, просила стягнути з відповідача 110000 грн. - ринкову вартість Ѕ частини вказаного автомобіля. В підготовчому судовому засіданні 01.03.2019 р. позивачем [PERSON] подано до суду заяву про залишення без розгляду заявлених позовних вимог в частині вимог про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля [NUMBER] та стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частини вказаного автомобіля. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 01 березня 2019 р. вказану заяву позивача було задоволено. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що 12.12.1987 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. 12.08.2017 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу, в травні 1999 року, за спільні кошти, нею та відповідачем була придбана [ADDRESS]. Оскільки вони з відповідачем не можуть домовитись про порядок поділу їх спільного майна, оскільки відповідач уникає зустрічей з нею, за захистом свої прав вона змушена звернутись до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач в підготовчому судовому засіданні подав заяву про визнання заявлених позовних вимог і не заперечував щодо визнання за позивачем права власності в порядку поділу майна подружжя на Ѕ частину квартири. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд ухвалити рішення яким, яким визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та на ? частину автомобіля «Ауді А-4», днз [NUMBER] і, оскільки вона не має наміру керувати даним автомобілем, просила стягнути з відповідача 110000 грн. - ринкову вартість ? частини вказаного автомобіля. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 12.12.1987 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. 12.08.2017 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу, в травні 1999 року, за спільні кошти, нею та відповідачем була придбана [ADDRESS], крім того, у період шлюбу і за спільні кошти нею та відповідачем був придбаний автомобіль «Ауді А4», днз [NUMBER], 2003 року випуску, який відповідач зареєстрував на своє ім'я. Оскільки вони з відповідачем не можуть домовитись про порядок поділу їх спільного майна, оскільки відповідач уникає зустрічей з нею, за захистом свої прав вона змушена звернутись до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, суд вважає можливим розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2017 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя, різним відношенням до сім`ї та подружніх обов`язків. В даний час сім`я остаточно припинила своє існування, спільне господарство не ведеться. Примирення не є можливим, тому посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112 СК України просила шлюб розірвати. Також вказала, що відповідач матеріально їй та спільній дитині не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому у неї не має можливості самій утримувати малолітню доньку, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. Крім того, позивачка вважає, що визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з нею відповідатиме її інтересам, оскільки позивачка має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повного мірою займатися вихованням дитини. Разом з тим, позивачка не чинить та не чинитиме жодних перешкод для спілкування батька з дочкою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування батька. В зв`язку з наведеним просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Представник ССД та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду висновок, яким вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved