Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, якій уточнили 15 січня 2015 року, та просили ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача-приватного нотаріуса [PERSON] матеріальну шкоду на користь [PERSON] у розмірі 140\~000, 00 грн., на користь [PERSON] 35\~000,00 грн., на користь [PERSON] також 35\~000,00 грн.; визнати недійсною довіреність від 29.05.2015 року від імені [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] р. №405; визнати недійсними угоди купівлі-продажу автомобіля Тойота Камрі 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER], кузов номер JINF4FKX03023139, двигун номер 2ФК0818078 від 02.06.2015 року та 20.08.2016 року; визнати право власності на вказаний автомобіль за [PERSON] - на 4/6 частин та за дітьми: [PERSON] - на 1/6 частину, [PERSON] на - 1/6 частину. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують наступним. 08.08.1998р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу народилась донька: [PERSON], 07.07.2000 р. н. [PERSON] є матірю [PERSON] 29.05.2015р. [PERSON] помер від травми. Після його смерті залишилось спадкове майно, автомобіль Тойота Камрі, 2013 року виготовлення, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER], кузов номер JTNBF4FKX03023139, двигун номер 2AR0818078. 29.05.2015р. [PERSON], 18.09.1984 р. н., підробила довіреність від імені [PERSON], яка посвідчена у нотаріуса [PERSON]. Таку довіреність 29.05.2015р посвідчити було неможливо, так як операцію травмованому [PERSON] почали проводити в 4-й Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги 28.05.2015р. о 23-00, 29.05.2015р. о 2-10 він помер. Тому є всі підстави для висновку про те, що вищевказаними винними діями нотаріуса [PERSON] по незаконному посвідченню довіреності від імені [PERSON] позивачам завдана матеріальна шкода в сумі вартості автомобіля 200\~000,00 грн., так як 02.06.2015р. вищевказаний автомобіль було незаконно відчужено [PERSON] на імя [PERSON] на підставі підробленої довіреності. В свою чергу 20.08.2015р. [PERSON] продала цей автомобіль [PERSON]. Позивачі звернулись до нотаріуса із заявами про вступ в спадщину після смерті [PERSON] та отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, але 03.12.2015р. нотаріус відмовив позивачам у отриманні свідоцтва про право на спадщину на автомобіль у звязку з тим, що автомобіль перереєстровано на імя іншої особи, а саме - [PERSON]. 10.11.2015 автомобіль було затримано співробітниками поліції в м. Києві та в час затримання за кермом знаходилась гр. [PERSON] По даному факту проводилось розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015220500001343 за заявою [PERSON] про протиправне заволодіння відповідачами вищевказаним автомобілем Тойота Камрі. Позивачі вважають, що відповідачем - приватним нотаріусом [PERSON], внаслідок його незаконних дій по посвідченню вказаної вище довіреності, їм заподіяна матеріальна шкода, тому згідно з вимогами ст.27 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. 3425-XII вона повинна бути відшкодована в повному розмірі, тобто у сумі 200\~000 грн., яку розподілити наступним образом: [PERSON] у сумі 140\~000,00 грн., [PERSON] та [PERSON] по 35\~000,00 грн. кожній. Як слідує з наведеного вище, довіреність на продаж автомобіля була посвідчена нотаріусом в той час, коли довірителя [PERSON] вже не було в живих, тому вона повинна бути визнана недійсною, а відтак і угода про відчуження від 02.06.2015р. вищевказаного автомобіля Тойота Камрі [PERSON] на імя [PERSON] також є недійсною, так як вчинена на підставі підробленої довіреності. Також і договір купівлі продажу від 20.08.2015р. [PERSON] автомобіля [PERSON], є недійсним, так як [PERSON] не набула у встановленому законом порядку права власності на цей автомобіль. За таких обставин позивачі вважають, що є всі підстави для визнання вищевказаних довіреності та угод відчуження автомобіля недійсними та визнання права власності на автомобіль за позивачами у порядку спадкування після смерті [PERSON] У відповідності до ст.60, ч.1 ст.70 СК України частки у праві власності на автомобіль мають бути розподілені наступним чином. [PERSON], як дружині, належить право на ? частину автомобіля. Крім того, їй, як спадкоємиці, належить право на 1/3 частину від ? частини, яка підлягає спадкуванню за законом. Всього, за [PERSON] має бути визнано право власності на 4/6 автомобіля. За [PERSON] та [PERSON] має бути визнано право власності по 1/6 частині автомобіля кожній. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та надав вищезазначені пояснення, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення в яких просив у задоволенні позову до нього відмовити у повному обсязі, посилаючись на наступне: нотаріальна дія з посвідчення довіреності від 29.05.2015 року , р. №405 , виданої [PERSON] на імя [PERSON] була вчинена у цілковій відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом міністра юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, оскільки встановлення особи [PERSON] проводилось відповідно вимогам глави 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме зявилась особа, схожа на [PERSON]; ним був надано оригінал паспорту, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, сам транспортний засіб був припаркований під вікнами нотаріальної контори, оригінал посвідчення водія на імя [PERSON], він був дуже схожий на [PERSON], його підпис в довіреності, яку він оформив на імя [PERSON], був схожий з підписом в паспорті [PERSON] Обсяг цивільної дієздатності було встановлено у відповідності до глави 4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст.44 Закону України «Про нотаріат». Тому підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії громадянину, який до нього звернувся, а саме посвідчення довіреності, відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» у нього не було. Крім того, у жовтні 2015 року на його адресу надійшов лист Жовтневого районного відділу Харківського міського управління ГУМВС України з проханням анулювати довіреність з посиланням на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.09.2015 року.07.10.2015 року ним до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис щодо припинення дій довіреності, посвідченої 29.05.2015 року за р.№ 405. Тому вважає, оскільки в його діях відсутнє порушення вимог законодавства або службових інструкцій, не має підстав для стягнення з нього на користь позивачів матеріальної шкоди. Також, як вказує відповідач відчуження транспортного засобу відбулося шляхом укладення окремих договорів купівлі-продажу. Відповідно, його дії, як нотаріуса з посвідчення довіреності, не перебувають у прямому причинно-наслідковому звязку із відчуженням транспортного засобу. Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, автомобіль був затриманий співробітниками поліції у м. Києві та переданий на зберігання позивачу [PERSON] Тобто транспортний засіб на цей час перебуває у володінні позивачів, відповідно у них відсутні збитки в загалі. Також відповідач вважає, що не підлягають задоволенні і вимоги про визнання недійсної посвідченої ним довіреності та договорів купівлі-продажу з огляду на приписи ч.2 ст.215 ЦК України, оскільки довіреність від 29.05.2015 року та договори купівлі-продажу транспортного засобу від 02.06.2015 року та від 20.08.2015 року є нікчемними на підставі ст.228 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 23.05.2016 року, в судовому засіданні підтримав письмові заперечення відповідача, надавши відповідні пояснення та просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду 22.07.2016 року надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечує (а.с. 117). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду 27.07.2016 року надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечує (а.с. 122). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду 27.07.2016 року надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечує (а.с. 123). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані суду письмові докази приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково виходячи з наступного. Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 08.08.1998р між [PERSON] та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НО №040313, актовий запис №498 від 08.08.1998р. у міському відділу реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області (а.с.6). Від цього шлюбу народилась дочка [PERSON], 07.07.2000 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №173569 (а.с.8). [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.14). 29.05.2015р. [PERSON] помер від травми, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 496700, виданого відділом державної реєстрації цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 30 травня 2015 року, актовий запис №8630 (а.с.7). Після його смерті залишилось спадкове майно, автомобіль Тойота Камрі, 2013 року виготовлення, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER], кузов номер JTNBF4FKX03023139, двигун номер 2AR0818078, який належав йому на праві власності (а.с.15). 29.05.2015р. приватним нотаріусом Харківського міського округу [PERSON] буда посвідчена довіреність від імені [PERSON] на імя [PERSON], [INFO] (а.с.21). Але, як вбачається з відповіді Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева» від 16.10.20125 року № 807 [PERSON] 28.05.2015 року о 18 годині 20 хвилин був доставлений клініку інституту із м. Полтави, де йому почали проводити операцію о 23 годині 00 хвилин, а 29.05.2015р. о 2-ій годині 10 хвилин він помер (а.с.30-31). 02.06.2015р. вищевказаний автомобіль Тойота Камрі незаконно відчужено [PERSON] на імя [PERSON] на підставі підробленої довіреності, довідка рахунок ААЕ №214844 від 01.06.2015р., автомобілю [NUMBER] (а.с. 33). 20.08.2015р. [PERSON] продала цей автомобіль [PERSON], довідка рахунок ААЕ №327473 від 20.08.2015р., автомобілю [NUMBER] (а.с. 34). Позивачі звернулись до нотаріуса із заявами про вступ в спадщину після смерті [PERSON] та отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, але 03.12.2015р. нотаріус відмовив позивачам у отриманні свідоцтва про право на спадщину на автомобіль у звязку з тим, що автомобіль перереєстровано на імя іншої особи, а саме - [PERSON] ( а.с.12-14). 10.11.2015 автомобіль було затримано співробітниками поліції в м. Києві та в час затримання за кермом знаходилась гр. [PERSON] По даному факту проводилось розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015220500001343 за заявою [PERSON] про протиправне заволодіння відповідачами вищевказаним автомобілем Тойота Камрі. Тому, позивачі вважають, що є всі підстави для визнання дій нотаріуса [PERSON] щодо посвідчення довіреності від імені [PERSON] незаконними, тому їм завдана матеріальна шкода, яку вони оцінюють в сумі вартості автомобіля 200\~000,00 грн., яку просять стягнути на їх користь. Проте, суд не погоджується з даними вимогами і вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає виходячи із наступного. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. 3425-XII шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Але суд приходить до висновку, що вказана нотаріальна дія з посвідчення довіреності від 29.05.2015 року, р. №405, виданої [PERSON] на імя [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] була вчинена у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом міністра юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, оскільки встановлення особи [PERSON] проводилось відповідно вимогам глави 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а саме: зявилась особа, схожа на [PERSON], якою було надано оригінал паспорту, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, сам транспортний засіб був припаркований під вікнами нотаріальної контори, оригінал посвідчення водія на імя [PERSON], вона була дуже схожа на [PERSON], його підпис в довіреності, яку він оформив на імя [PERSON], був схожий з підписом в паспорті [PERSON] Обсяг цивільної дієздатності було встановлено у відповідності до глави 4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та ст.44 Закону України « Про нотаріат». Тому підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії громадянину, який до нього звернувся , а саме посвідчення довіреності, відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» у приватного нотаріуса не було. Крім того, у жовтні 2015 року на адресу приватного нотаріуса надійшов лист Жовтневого районного відділу Харківського міського управління ГУМВС України з проханням анулювати довіреність з посиланням на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.09.2015 року, у звязку з чим 07.10.2015 року ним до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис щодо припинення дій довіреності, посвідченої 29.05.2015 року за р.№ 405. Крім того, відчуження транспортного засобу відбулося шляхом укладення окремих договорів купівлі-продажу, а слід дії нотаріуса з посвідчення довіреності не перебувають у прямому причинно-наслідковому звязку із відчуженням транспортного засобу. Тому суд вважає, оскільки в діях приватного нотаріуса відсутнє порушення вимог законодавства або службових інструкцій, не має підстав для стягнення з нього на користь позивачів вказаної матеріальної шкоди. Що стосується задоволення вимог позивачів про визнання недійсною вказаної довіреності, суд виходив із наступного. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Цивільним кодексом України передбачені правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону. Зокрема, ч.1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Визнаючи недійсною довіреність від 29.05.2015 року від імені [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом суд керувався ч. 4 ст. 21 ЦК України, згідно якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Так як судом беззаперечно встановлено, що смерть [PERSON] 29 травня 2015 року о 2 годині 10 хвилин, то він не мав фізичної можливості вчиняти дії щодо надання довіреності від свого імені. Так як судом довіреність на продаж автомобіля визнана недійсною, то угода про відчуження від 02.06.2015р. вищевказаного автомобіля Тойота Камрі [PERSON] на імя [PERSON] та договір купівлі продажу від 20.08.2015р. [PERSON] автомобіля [PERSON], є недійсними. За таких обставин є всі підстави для визнання вищевказаних довіреності та угод відчуження автомобіля недійсними, визнання права власності на автомобіль за позивачами у порядку спадкування. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивачі дійсно є спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON], про що зазначено вище. Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з вимогами ст.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст.60 СК України визначено, що: 1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що частки у праві власності на автомобіль мають бути розподілені наступним чином. [PERSON], як дружині, належить право на ? частину автомобіля. Крім того, їй, як спадкоємиці, належить право на 1/3 частину від ? частини, яка підлягає спадкуванню за законом. Всього, за [PERSON] має бути визнано право власності на 4/6 автомобіля. За [PERSON] та [PERSON] має бути визнано право власності по 1/6 частині автомобіля кожній. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial