Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] \~ у розмірі по 2500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, а також додаткові витрати на лікування дочки у розмірі по 1500 грн. щомісячно. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 18.10.2015 року. На даний час вони припинили шлюбні відносини. Цивільна справа про розірвання їх шлюбу знаходиться на розгляді у суді. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дочка [PERSON] є дитиною з інвалідністю, що стверджується посвідченням серії [NUMBER] . [PERSON] поставлено діагноз «муковісцидоз з тяжкою панкреатичною недостатністю», що підтверджується випискою №105/244/111 з медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого, випискою з протоколу ЛКК №018/440 від 17.04.2018 року. Дитина потребує лікування та постійного догляду. Відповідач є молодий за віком, фізично здоровий, працездатний, виїздить на заробітки в Чеську Республіку, працює та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має,\~ а тому він взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Оскільки дитина є інвалідом, позивачка щомісяця витрачає значні кошти для придбання ліків («Креон» - 10 капсул на добу, «Укрлів» - 1144 грн., «Пульмокорт» - 742 грн., «Сумамед» - 298,78 грн., «Лінекс» - 118 рн., «Аевіт» - 97 грн., «Ацц» - 150 грн., комплекс вітамінів 660 грн.). Крім того, кожні три місяці є необхідність в здачі аналізів, що проводиться в платній клініці. Тобто, в середньому витрати на лікування становлять 4000 грн. щомісячно. На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткові витрати на утримання дочки в розмірі по 1500 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне у матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2015 року. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини у сторін не склалися. Вони проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дочка [PERSON] є дитиною з інвалідністю, що стверджується посвідченням серії [NUMBER] . [PERSON] поставлено діагноз «муковісцидоз з тяжкою панкреатичною недостатністю». У зв`язку з поставленим діагнозом дитина потребує постійного лікування. Позивачка щомісяця витрачає кошти для придбання ліків («Креон» - 10 капсул на добу, «Укрлів» - 1144 грн., «Пульмокорт» - 742 грн., «Сумамед» - 298,78 грн., «Лінекс» - 118 рн., «Аевіт» - 97 грн., «Ацц» - 150 грн., комплекс вітамінів 660 грн.). Крім того, кожні три місяці є необхідність в здачі аналізів. Витрати на лікування становлять близько 4000 грн. щомісячно. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка не надала суду доказів про наявні доходи відповідача та розмір таких доходів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує дитину, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, доказів про заробіток (дохід), якого суду не надано, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Згідно вимог ст.ст. 141, 180 Сімейного кодексу України,батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням підтверджених позивачкою додаткових витрат на дитину у зв`язку із потребами на лікування та розвитку у зв`язку з поставленим діагнозом, виходячи із принципу першочерговості інтересів дітей та обов`язку відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину, суд вважає можливим задовольнити вимогу позивачки в частині стягнення з відповідача додаткових витрат, на лікування дитини, які є сталими, щомісячно в розмірі 1500 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial