Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачі, уточнивши у судовому засіданні свої позовні вимоги, просили визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] розміром 0,6 га, яка належала покійному [PERSON], за [PERSON] в розмірі 3/5 частини та малолітнім [PERSON], [INFO], в розмірі 2/5 частини. В судовому засіданні пояснили, що покійний чоловік та син позивачів 06 липня 2000 року згідно з договором купівлі-продажу купив цю земельну ділянку у [PERSON]., однак не зареєстрував її на себе. Позивач [PERSON] відмовилась від належної їй 1/3 частини земельної ділянки на користь онука. Інші спадкоємці у нотаріальному порядку відмовилися від прийняття спадщини. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини. Нотаріус відмовила їм у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом, так як спадкодавець не отримав при житті на куплену ним земельну ділянку державного акут про право приватної власності на землю. Позов підтримали повністю і просили його задовольнити. Представник відповідача позов не визнала у зв'язку з сумнівами щодо достовірності наданих позивачами ксерокопій документів. Після дослідження оригіналів цих документів позов визнала повністю і не заперечувала щодо його повного задоволення. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1261 цього ж Кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ксерокопією свідоцтва про шлюб, дошлюбне прізвище позивача [PERSON] «[PERSON]» (а.с.9). Згідно з ксерокопією свідоцтва про народження, позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.14), який помер [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про смерть (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.10). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, про що свідчать ксерокопії відповідних свідоцтв (а.с.22, 23, 26, 50, 56, 57). Згідно з договором купівлі-продажу від 06 липня 2000 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 600 кв.м по [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до повідомлення начальника управління Держземагенства у Жмеринському районі від 09 вересня 2014 року, ця земельна ділянка за покупцем не зареєстрована (а.с.17). Оцінюючи вищеперераховані докази згідно з вимогами ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Згідно зі ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. У судовому засіданні установлено, і цьому не заперечують сторони, що у покійного [PERSON] виникло право на земельну ділянку відповідно до укладеного ним з [PERSON] договору купівлі-продажу від 06 липня 2000 року, однак він не зареєстрував за собою право власності на куплену земельну ділянку в установленому законом порядку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 цього ж Кодексу). Державний нотаріус відмовила [PERSON] та її сину [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] за його життя не видавався, а договір купівлі-продажу земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, необхідним для видачі такого свідоцтва (а.с.29). На підставі викладеного суд вважає правомірним звернення позивачів до суду за захистом своїх прав, оскільки іншого порядку визнання права власності на спадкове майно у даному випадку немає. Тому суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує, що позивач [PERSON] як переживша дружина має право на половину земельної ділянки, а також повне визнання позову представником відповідача, яке відповідає вимогам закону і не порушує нічиїх прав чи інтересів.

Outcome: approved