Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 31 по вул. Лісова в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON], яка померла 18 січня 1997 року, [PERSON], який помер 19 червня 2015 року, та позивач [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом. Позивач [PERSON] [PERSON] з метою реєстрації за собою права власності на належну їй частину вищезазначеного житлового будинку зверталася до приватного нотаріуса [PERSON], але в реєстрації права власності їй було відмовлено. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивачі не зявилися, позивач [PERSON], яка є також представником позивача [PERSON] [PERSON], подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивача [PERSON] [PERSON] У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Суд розглядає справу в відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 31 по вул. Лісова в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON], що підтверджується довідками виконавчого комітету Макіївської сільської ради № 775 та № 777 від 10 липня 2017 року (а.с. 22-23). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та позивачу [PERSON] [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку № 31 по вул. Лісова в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. 19 січня 1997 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 13 листопада 2017 року (а.с. 92; 93-96). У судовому засіданні встановлено, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією довідки виконкому Макіївської сільської ради № 888 від 7 вересня 2015 року (а.с. 15) та копією запису акта про одруження № 27 від 15 серпня 1965 року (а.с. 78). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну їй 1/3 частину житлового будинку № 31 по вул. Лісова в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 19 червня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). З копії спадкової справи № 85/2015 до майна померлого [PERSON] (а.с. 70-90) вбачається, що спадщину після його смерті прийняла дочка [PERSON], на імя якої 25 травня 2017 року було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належні йому 2/3 частини житлового будинку № 31 по вул. Лісова в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частини вищезазначеного житлового будинку, які належали померлому [PERSON], в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 941/02-31 від 22 вересня 2017 року (а.с. 57). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса [PERSON], який згідно ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором, з метою реєстрації за собою права власності на належну їй частину вищезазначеного житлового будинку, але їй було відмовлено у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 942/01-16 від 22 вересня 2017 року (а.с. 56). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 31 по вул. Лісова в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 17-21). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved