overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до Южного міського суду Одеської області до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, мотивуючи це тим, що 29.01.2001 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна за №371/Ю позивачі придбали квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна оформили в Одеській Товарній Біржі, про що в «Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю» зроблено запис №371/Ю від 29.01.2001 року. Даний договір купівлі-продажу нерухомого майна було зареєстровано в БТІ м. Южне Одеської області 31.01.2001 року за №12 пр. реестр.22 стор.151 та БТІ м. Южне видало позивачу технічний паспорт на вказану квартиру. Реєстрація договору купівлі-договору квартири в Одеської Товарній Біржі здійснювалась відповідно до Закону України «Про товарні біржі». На день укладення договору купівлі-продажу квартири Товарні Біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст.ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі». В даний час товарним біржам заборонені подібні операції, а нотаріуси не визнають договори купівлі-продажу квартир, зареєстровані Товарними Біржами, дійсними. Вказана угода сторонами виконана повністю, претензій немає, квартира передана позивачам та вони користуються правом власності на неї в повному обсязі. На підставі вищевикладеного позивачі просять суд визнати дійсним укладений між сторонами договір №371/Ю від 29.01.2001 року купівлі продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] Позивачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідачі по справі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 29.01.2001 року сторони уклали договір купівлі - продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], який оформили в Одеській Товарній Біржі, що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов'язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд може визнати такий договір дійсним. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивач, придбав по договору купівлі-продажу у відповідачів квартиру, оформлення даної угоди сторони здійснили в Одеській Товарній Біржі, чим не виконали вимог ст.657 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом про визнання відповідачів такими, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що їм на підставі наказу № 43 від 11.09.2007 року ЧДЖПФ «Обрій - 1» був виданий ордер № 337-172 від 12.09.2007 року, на підставі якого була видана однокімнатна квартира [ADDRESS]. На початку 2014 року їм стало відомо, що в квартирі зареєсровані відповідачі. Згідно акту обстеження житлових умов від 11.04.2014 року відповідачі в даній квартирі не проживають з 2007 року та по теперішній час. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: На підставі наказу № 43 від 11.09.2007 року ЧДЖПФ «Обрій - 1» був виданий ордер № 337-172 від 12.09.2007 року на ім'я [PERSON], [PERSON], на підставі якого була видана їм однокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідка ЧДЖПФ «Обрій-1» від 22.09.2014 року № 211 в квартирі з 03.10.2007 року та по теперішній час зареєстровані [PERSON], [PERSON] Відповідно до поквартирної картки в квартирі зазначені [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до акту обстеження житлових умов від 11.04.2014 року в квартирі [ADDRESS] відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають з 2007 року, особистих речей в квартирі немає. Твердження позивачів про те, що відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2007 року доводиться відповідним актом від 11.04.2014 року. Однак відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України бюро УМВС України в Черкаській області від 16.10.2014 року в квартирі відповідач [PERSON] не зареєстрована. Згідно положень ст. 72 ЖК України у разі відсутності особи в житловому приміщенні понад встановлені строки, в судовому порядку вона може бути визнана такою, що втратила право користування цим приміщенням. За результатами розгляду суд дійшов до висновку про доведеність факту непроживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] у спірному житловому приміщенні протягом тривалого проміжку часу без поважних причин, що є достатньою підставою для визнання їх такими, що втратили право користування спірним житлом. У зв'язку з тим, що відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України бюро УМВС України в Черкаській області в квартирі відповідач [PERSON] не зареєстрована, то в даній частині позов не підлягає до задоволення. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, в якому зазначили що 10.03.2015 року помер [PERSON], який був чоловіком позивача [PERSON] та батьком позивача [PERSON]. За життя [PERSON] залишив заповіт, за яким квартиру [ADDRESS] заповів своєму сину [PERSON]. Зазначена квартира належала померлому [PERSON] як члену ЖБК «Радіоприлад-11», вартість якої у повному обсязі сплачено 30.03.1987 року. Спадкоємцями першої черги є позивачі [PERSON] та [PERSON]. 18.09.2015 року [PERSON] звернулася за довіреністю від [PERSON] до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON], однак отримала відмову нотаріуса у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкову квартиру. Позивач не претендує на частку у спадковому майні та не заперечує щодо визнання права власності за [PERSON]. У зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], позивачі були змушені звернутися до суду з позовом. Позивач, представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом та просять визнати за кожним з них право власності на ? частину житлового будинку № 22 по вулиці Сінній в місті Павлоград Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом. Мотивували позов тим, що 04.02.2010 року померла їх мати , [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина в виді домоволодіння № 22 по вулиці Сінній в місті Павлоград Дніпропетровської області. Позивачі звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину . У видачі свідоцтва про спадщину було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі в судове засідання не зявились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надали суду заяву у якій просили суд про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, покладаючись у вирішені справи на розсуд суду. Суд, дослідивши докази, приходить до наступного. [PERSON] була в власником домоволодіння № 22 по вулиці Сінної в місті Павлоград Дніпропетровської області. Вказаний факт підтверджено копією договору дарування від 04.07.1989 року. Вказане право власності не було зареєстроване померлою у відповідності до вимог законодавства. Позивачі є дітьми померлої. Вказаний факт підтверджено копіями свідоцтва про народження. Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 13.06.2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відсутність реєстрації домоволодіння у державному реєстрі речових прав позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги, спадкодавцю належало спірне майно на праві приватної власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивачі звернулися із даною заявою до суду, свої вимоги мотивують тим, що рішенням Іванківського районного суду від 03 жовтня 2014 року у цивільній справі № 366/2544/14-ц частково задоволено їхні позовні вимоги до [PERSON], вирішено виділити у їхню спільну сумісну власність приміщення домоволодіння [ADDRESS], позначені у технічному плані наступним чином: № 1-8, № 1-7, № 1-5, № 1-6, № 1-4, № 1-3, № 1-2, літера «Д», 1/2 частину літера «Б»; у приватну власність [PERSON] виділені приміщення, які позначені у технічному паспорті цього ж домоволодіння наступним чином: № 1-1, № 1-10, № 1-11, № 1-9, літера «Г», літера «В», 1/2 частину літера «Б», автомобіль ЗАЗ Ланос д/н [NUMBER]; стягнуто з [PERSON] 29880 грн. - половину вартості автомобіля. Після вступу судового рішення у законну силу позивачі звернулись до уповноважених державних органів для реєстрації свого права власності на присуджені частки майна, але цього зробити не змогли, оскільки судом при поділі в натурі майна, яке перебувало у спільній частковій власності, не визначено часток позивачів у власності, які змінились після поділу і становлять: · 213/1000 - у кожної з позивачів · 36/100 - приватна власність [PERSON] Позивачі просять ухвалити додаткове рішення, яким визначити вказані вище частки. У судове засідання сторони не з'явились. Позивачі звернулися до суду із завами про те, що заяву підтримують та просять провести розгляд справи без їх участі. Відповідач подав заяву про те, що проти заяви про винесення додаткового рішення не заперечує, просить провести розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Рішенням Іванківського районного суду від 03 жовтня 2014 року у цивільній справі № 366/2544/14-ц частково задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], проведено поділ майна та виділено у спільну сумісну власність позивачів приміщення домоволодіння [ADDRESS], позначені у технічному плані наступним чином: № 1-8, № 1-7, № 1-5, № 1-6, № 1-4, № 1-3, № 1-2, літера «Д», 1/2 частину літера «Б»; у приватну власність [PERSON] виділені приміщення, які позначені у технічному паспорті цього ж домоволодіння наступним чином: № 1-1, № 1-10, № 1-11, № 1-9, літера «Г», літера «В», 1/2 частину літера «Б». При цьому судом не встановлено, яким часткам у спільному майні відповідають виділені у власність сторін приміщення, що позбавляє сторони можливість виконати рішення суду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майна, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивачі звернулися із даною заявою до суду, свої вимоги мотивують тим, що рішенням Іванківського районного суду від 03 жовтня 2014 року у цивільній справі № 366/2544/14-ц частково задоволено їхні позовні вимоги до [PERSON], вирішено виділити у їхню спільну сумісну власність приміщення домоволодіння [ADDRESS], позначені у технічному плані наступним чином: № 1-8, № 1-7, № 1-5, № 1-6, № 1-4, № 1-3, № 1-2, літера «Д», 1/2 частину літера «Б»; у приватну власність [PERSON] виділені приміщення, які позначені у технічному паспорті цього ж домоволодіння наступним чином: № 1-1, № 1-10, № 1-11, № 1-9, літера «Г», літера «В», 1/2 частину літера «Б», автомобіль ЗАЗ Ланос д/н [NUMBER]; стягнуто з [PERSON] 29880 грн. - половину вартості автомобіля. Після вступу судового рішення у законну силу позивачі звернулись до уповноважених державних органів для реєстрації свого права власності на присуджені частки майна, але цього зробити не змогли, оскільки судом при поділі в натурі майна, яке перебувало у спільній частковій власності, не визначено часто , які змінились після поділу і становлять: · 64/100 - спільна сумісна власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; · 36/100 - приватна власність [PERSON] Позивачі просять ухвалити додаткове рішення, яким визначити вказані вище частки. У судове засідання сторони не з'явились. Позивачі звернулися до суду із завами про те, що заяву підтримують та просять провести розгляд справи без їх участі. Відповідач подав заяву про те, що проти заяви про винесення додаткового рішення не заперечує, просить провести розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Рішенням Іванківського районного суду від 03 жовтня 2014 року у цивільній справі № 366/2544/14-ц частково задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], проведено поділ майна та виділено у спільну сумісну власність позивачів приміщення домоволодіння [ADDRESS], позначені у технічному плані наступним чином: № 1-8, № 1-7, № 1-5, № 1-6, № 1-4, № 1-3, № 1-2, літера «Д», 1/2 частину літера «Б»; у приватну власність [PERSON] виділені приміщення, які позначені у технічному паспорті цього ж домоволодіння наступним чином: № 1-1, № 1-10, № 1-11, № 1-9, літера «Г», літера «В», 1/2 частину літера «Б». При цьому судом не встановлено, яким часткам у спільному майні відповідають виділені у власність сторін приміщення, що позбавляє сторони можливість виконати рішення суду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майна, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивачі звернулися із зазначеним позовом і просять встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , права на земельну частку (пай) розміром 4,97 умовних кадастрових гектарів в акціонерно-пайовому товаристві закритого типу Світанок Конотопського р-ну Сумської обл. на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0255421, виданого 12.06.1998 р. Конотопською РДА Сумської обл. на підставі рішення Конотопської РДА №139 від 12.05.1998 р.; факт належності цього ж права в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] її сину [PERSON] , померлому [INFO] , та визнати за ними право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] по 1/2 частці кожному. Вимоги обгрунтовують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , який до смерті був зареєстрований та постійно проживав у [ADDRESS] , що на території Присеймівської сільської ради. Вони, як спадкоємці за законом першої черги, спадщину після смерті батька прийняли у встановленому законом порядку. Раніше, [INFO] померла мати спадкодавця [PERSON] , яка до смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , спадщину після смерті якої прийняв її син [PERSON] , але не оформив спадкових прав та помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) у АПТ ЗТ Світанок Конотопського р-ну, Сумської обл., належне їй згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0255421 від 12.06.1998 р. Однак, у звязку тим, що правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) спадкодавця втрачений, це стало перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину на це спадкове майно, про що нотаріусом надано відповідне розяснення, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не зявилися, кожен окремо, надали заяви\~ про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити\~ Присеймівська сільська рада Конотопського району Сумської обл. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнали безумовно. Приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Куцопал О.П. в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти позовних вимог, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст. 206 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 1218, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачі звернулися із зазначеною заявою і просили суд, винести рішення, яким визнати за ними в рівних частках за кожним право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,49 га, яка розташована на території Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, після померлого спадкодавця. В судове засіданні сторони не з'явилися. До суду надійшли заяви позивачів про розгляд справи у їх відсутність. Позов підтримують повністю. Голова сільської ради, також надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає повністю. Представник третьої особи проти задоволення вимог не заперечувала, просила слухання справи проводити у її відсутність. Судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. Після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] (а.с.6), відкрилась спадщина на майно померлого, а саме: вищевказана земельна ділянка. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом на дане спадкове майно (а.с.31), але оформити право власності належним чином не представляється можливим, оскільки правовстановлюючий документ на ім'я померлого відсутній, в зв'язку з чим, нотаріусом відмовлено заявникам у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.32). Однак, довідка управління Держземагенства у Житомирському районі свідчить про те, що спірна земельна ділянка рахується за померлим (а.с.17). Також, судом досліджена спадкова справа після смерті спадкодавця, з якої встановлено, що на дану земельну ділянку в порядку спадкування мають право позивачі по справі (а.с.46-150). Враховуючи вищевикладене, позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1 ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1 ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що нотаріусом відмовлено спадкоємцям у прийнятті спадщини, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, але факт належності земельної ділянки за життя спадкодавцю, судом встановлено та доведено позивачами, а також те, що іншим шляхом спадкоємці прийняти спадщину не можуть, суд дійшов висновку, про повне задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved