Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 28.04.2021 звернулись до суду з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Підставами позову вважають те, що [INFO] померла їх баба [PERSON] . Позивачі були обізнані про смерть баби, але про наявність заповіту на їх користь їм не було відомо, тому у визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини не подали. Як з`ясувалось випадково, ще за життя, [PERSON] , склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] , 1988 року народження, [PERSON] , 1991 року народження та [PERSON] , 1985 року народження, в рівних долях, земельну ділянку площею 3,21 га, належну їй відповідно до Державного акту на право власності. Про існування даного заповіту позивачі дізнались випадково, коли їм зателефонували родичі з с. Попудня та повідомили, що перебираючи речі померлої випадково серед паперів виявили заповіт на ім`я позивачів. Дізнавшись про наявність заповіту позивачі відразу звернулись до приватного нотаріуса Монастирищенського нотаріального округу Черкаської області Горбунової М.І, із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадщину. Натомість, постановами вказаного нотаріуса від 02.03.2021 їм було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку із пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини та не продовження його у судовому порядку. Просять встановити їм додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.04.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та додатково пояснила, що позивачі пропустили встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не входили до кола спадкоємців за законом, а про наявність заповіту дізналися випадково від родичів, які перебираючи речі померлої виявили заповіт, даний заповіт не було зареєстровано в реєстрі заповітів, інші спадкоємці спадщину не прийняли, спадщина в установленому законом порядку не визнавалась відумерлою, а пропущений строк є незначним та становить лише 23 дні, а тому причини пропуску строку є поважними. В судове засідання представник Монастирищенської міської ради не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі представника. Суд заслухавши думку представника позивачів, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.08.2020 виконавчим комітетом Попуднянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а. с. 36). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Факт наявності у покійної [PERSON] спадкового майна, підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 089528 від 13.01.2004, відповідно до якого [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,21 га на території с. Попудня Монастирищенського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 35). Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту, посвідченого 27.05.2019 секретарем виконкому Попуднянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, [PERSON] на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 3,21 га, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 089528, заповіла [PERSON] , 1988 року народження, [PERSON] , 1991 року народження та [PERSON] , 1985 року народження, в рівних долях кожному. Таким чином, спадкодавець на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповіла спадкове майно - земельну ділянку позивачам у справі. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.03.2021, виданих приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області відмовлено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини та в судовому порядку його не продовження (а.с. 11 - 13). Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець [PERSON] померла [INFO] , а з заявою про прийняття спадщини спадкоємці звернулись лише 02.03.2021, тобто після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11.11.2020 у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03.03.2020 у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Відповідно до змісту позовної заяви та пояснень наданих в судовому засіданні представником позивачів, позивачі пропустили строк для прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю інформації про те, що вони є спадкоємцями майна [PERSON] . У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 28.10.2019 у справі № 761/42165/17, від 06.06.2018 у справі № 315/765/14-ц. Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є обставиною, яка перешкоджає поданню заяви про прийняття спадщини та є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області від 22.07.2021 № 267/01-16 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не відкривалась (а.с. 79). Доказів наявності осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України, доказів недійсності заповіту відповідно до ст. 1257 ЦК України чи доказів визнання спадщини відумерлою, відповідно до ст. 1277 ЦК України суду не надано. Зважаючи на встановлені обставини, та із врахуванням того, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, іншим чином захистити права позивачів неможливо, причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є поважними, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, визначити позивачам додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в два місяці, так як саме такий строк буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved