Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] . В обгрунтування позову зазначила, що 24 липня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем, у якому народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивачем зазначено про неможливість спільного проживання через різні характери, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Вважає, що їх сім`я фактично перестала існувати, а шлюб існує лише формально. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, при винесенні рішення її прізвище змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Також зазначила, що наполягає на розірванні шлюбу, оскільки з 01 березня 2021 року вони проживають окремо, чоловік в телефонному режимі чинить на неї психологічний тиск, ображає та погрожує. За час спільного проживання, чоловік не міг забезпечити сім`ю і вона постійно зверталася до благодійних організацій за допомогою у пошуках продуктів харчування та одягу для дітей. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій вказав, що визнає позовні вимоги, погоджується із їх обгрунтуванням, на розірвання шлюбу згоден; строку на примирення не бажає, з позивачкою з березня 2021 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Справу просив розглянути у його відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено таке: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 24 липня 2015 року року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, актовий запис №03, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 2015 року. У вказаному шлюбі у сторін по справі народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 2016 року, серії [NUMBER] від 09 жовтня 2019 року. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, відповідач визнає позовні вимоги повністю. У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи. Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню. З врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги і які визнані відповідачем, судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, їх шлюб розпався і відновленим бути не може, перебування у шлюбі носить формальний характер, сторони обопільно не бажають перебувати у шлюбі. А тому, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved