Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що заочним рішенням Перечинського районного суду від 30 липня 2013 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано та стягнуто з останнього на користь позивачки, аліменти на утримання дітей, а саме доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02 липня 2013 року і до досягнення ними повноліття. Однак, на даний момент відповідач [PERSON] рішення суду виконує недобросовісно, сплачує аліменти нерегулярно, хоча офіційно не працевлаштований, однак має постійний дохід. Оскільки, розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду є недостатніми для утримання та виховання двох малолітній дітей, а також не дає можливості забезпечити належний рівень життя дітей, а тому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей, а саме доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 700 грн. на 972 грн. щомісячно на кожну дитину, і до досягнення такими повноліття та призначити таке збільшення з дня набрання судовим рішення законної сили. Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року вирішено по справі провести спрощене позовне провадження. Відповідач [PERSON] у встановлений строк не надав відзив, а тому судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Перечинського районного суду від 30 липня 2013 року стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання дітей, а саме доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02 липня 2013 року і до досягнення ними повноліття Також встановлено, що відповідач [PERSON] на даний момент хоча офіційно не працевлаштований, однак має постійний дохід, при цьому рішення суду виконує недобросовісно, сплачує аліменти нерегулярно, взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не бере участі у їх вихованні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень, які містяться у п.23 Постанови Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання [PERSON], та [PERSON], визначений заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 липня 2013 року, слід змінити (збільшити) на 972 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення такими повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved