Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачка 10 лютого 2014 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зміну розміру ідеальних часток домоволодіння, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом (а.с.2-5). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 вересня 1999 року померла її мати [PERSON], яка за життя залишила на її імя заповіт. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння №8 по пров.\~Вербний у м.\~Дніпропетровську, що належала померлій на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 25 листопада 1959 року. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Збільшивши в подальшому свої позовні вимоги позивачка просила суд змінити ідеальні частки у домоволодінні №8 по пров. Вербний у м. Дніпропетровську; визнати за нею право власності на 34/100 частини домоволодіння №8 по пров. Вербний у м.\~Дніпропетровську розташовані на земельній ділянці площею 973 кв.м., в порядку спадкування за заповітом від 19.01.1990 року після смерті [PERSON], померлої 13.09.1999 року та виділити їй в натурі частку. Позивачка в особі свого представника за довіреністю [PERSON], у судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити (а.с.184). Співвідповідачі в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. До суду надали письмові заяви, в яких просили справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с.193,194,195,196). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею померлої 13 вересня 1999 року [PERSON], за заповітом складеним 19 січня 1999 року та посвідченим Другою Дніпропетровською державної нотаріальною конторою за реєстром №2-164 (а.с.52). Спадщину прийняла вчасно шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Але постановою від 11.01.2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку із тим, що нотаріус не зміг визначити склад спадкового майна (а.с.6). Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Судом встановлено, що домоволодіння №8 по пров. Вербний (раніше пров.\~Ракітінський) у м. Дніпропетровську, розташоване на земельній ділянці площею 978 кв.м. У своєму складі має : житловий будинок літ.А-1 1961 року забудови з прибудовою літ.А1-1, верандою літ.а-1, прибудовою літ.а1-1 та ганками літ.а та а1., фактично розподілений на дві ізольовані квартири. З яких, квартирою №1 площею 68, 7 кв. м. фактично користуються співвідповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а квартирою № 2 площею 71,7 кв. позивачка [PERSON] Крім того, на території домоволодіння розташовані : житловий будинок літ.Б-1, 1972 року забудови з прибудовою літ.Б1-1 та літ.б-1 з тамбуром літ.б1-1 та ганком літ.б, площею 59, 4 кв.м., яким фактично користується співвласник [PERSON] Та вбиральні літ.В, літньої кухні літ.Г та літ.г та ганком літ.г1 , гараж літ.Д з літ.д та ганком літ.г1 з оглядовою ямою, літня кухня літ.Е з літ.е, сараїв літ.И та літ.М, літнього душу літ.Н, вбиральні літ.С, навіс літ.Т, сараю-вбиральні (тимч) літ.У, споруди : водо колонка №№1,2, хвіртка №№ 3, 4, огорожі №5 з цоколем, хвіртки №6, сходи №7, огорожі №8, оглядовий колодязь №9, огорожа № 10, сходи №11, огорожі №12, оглядовий колодязь № 13, вимощення 1. (а.с.68-71). Житловий будинок літ.Б-1, 1972 року забудови з прибудовою літ.Б1-1 та літ.б-1 з тамбуром літ.б1-1 та ганком літ.б, площею 59, 4 кв.м., рішенням виконавчого комітету Ленінської ради від 17.09.1999 року за № 288/7 узаконено та прийнято в експлуатацію за заявою співвідповідача [PERSON] (а.с.63-64,100). У 1961 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою [PERSON] Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Співвідповідачці [PERSON] належить право на ? частини житлового будинку літ.А-1 житловою площею 7,1 кв.м. з відповідною частиною господарчих та побутових споруд на підставі свідоцтва про право власності від 17.11.1995 року, посвідченого Другою Дніпропетровською державної нотаріальною конторою за реєстром № 4-3567 (а.с.102). Співвідповідачам [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному від ? частини, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.1995 року, посвідченого розмірі Другою Дніпропетровською державної нотаріальною конторою за реєстром № 4-3568 (а.с.101). Як встановлено судом, у звязку із узаконенням житлового будинку літ.Б-1 та фактичною зміною ідеальних часток між співвласниками право власності на частки у спільній частковій власності на домоволодіння в офіційному порядку співвідповідачі не оформили, оскільки [PERSON] померла 13 вересня 1999 року (а.с.12, 14). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті [PERSON], спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом мало місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529 535 ЦК Української РСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обовязки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. За змістом ст.179 ЦК України обєктами цивільних прав є предмети матеріального світу речі, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки. Згідно ст.178 ЦК України, речі можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені із цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно до ст.190 ЦК України, майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. За правилом ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. У відповідності до ст.186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана із нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.187 ЦК України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Таким чином, оскільки у спірному домоволодінні на час смерті [PERSON] померлій належало право на ? частку у праві спільної часткової власності, на підставі договору побудови від 19.12.1959 року посвідченого Другою Дніпропетровською державної нотаріальною конторою за реєстром №1-7645, записаного в КП «ДМБТІ» ДОР в реєстрову книгу за реєстровим №40 (а.с.35-40), позивачка має право на набуття в порядку спадкування за заповітом у власність права на ? частину. У відповідності до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як вбачається із висновку №1476/1477-14 від 26.01.2015 року судового експерта, по фактичному користуванню будівель і споруд між співвласникам домоволодіння №8 по пров.\~Вербний у м. Дніпропетровську частка [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складає 32/100 частини домоволодіння, [PERSON] 37/100 частин, таким чином частка [PERSON]В у праві спільної часткової власності на домоволодіння становила би 31/100 (а.с.135-149). Згідно висновку, у відповідності до фактичного порядку користування, що склався між сторонами, технічна можливість виділу кожному із співвласників в натурі його частки у праві спільної часткової власності існує, а саме: [PERSON]В у житловому будинку літ.А-1, квартира №2, житлову кімнату приміщення 2-4 площею 5,9 кв.м., житлову кімнату приміщення 2-5 площею 17,1 кв.м., житлову кімнату приміщення 2-6 площею 9,5 кв.м., передпокій приміщення 2-7 площею 11,2 кв.м.. Разом площа по житловому будинку А-1 складає 43,7 кв.м.. Веранда літ.а-1 приміщення I площею 11,0 кв.м.. В прибудові літ.А1-1, що складається з: коридору приміщення 2-1 площею 6,8 кв.м., кухні приміщення 2-2 площею 7,0 кв.м., санвузла приміщення 2-3 площею 3,2 кв.м.. Разом по прибудові літ. А1-1 площа складає 17,0 кв.м. Разом по квартирі № 2 площа складає 71,7 кв.м., вартістю 101\~784 грн. А також надвірні будівлі і споруди, у тому числі загального користування: ганок літ.а1, підвал літ.А1-1, вхід до підвалу літ.а2, літня кухня літ.Г, літня кухня літ.г, ганок літ.г1, літній душ літ.З, сарай літ.И, сарай літ.М, вбиральня літ.С, навіс літ.Т, споруди: водоколонка №2, огорожа №10, 1/2 частини огорожі №5 з цоколем, 1/2 частини хвіртки №6, 1/2 частини сходи №7, 1/2 частини оглядового колодязя № 9, 1/3 частина вимощення І.. Загальна вартість будівель і споруд складає 136506, 67 грн, що становить 31/100 частини. У користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] до виділу 32/100 частини домоволодіння, що складається із: у житловому будинку літ.А-1, квартира №1, яка складається в прибудові літ.а1-1, приміщення 1-1 кухні площею 6,9 кв.м., в прибудові літ. А1-1 приміщення 1-2 коридору площею 12,5 кв.м.,приміщення 1-3 санвузлу площею 5,7 кв.м.. Разом 18,2 кв.м. В житловому будинку літ.А-1 приміщення 1-4 кладової площею 5,3 кв.м., приміщення 1-5 житлової кімнати площею 9,5 кв.м., приміщення 1-6 житлової кімнати площею 16,9 кв.м., приміщення 1-7 житлової кімнати площею 11,9 кв.м.. Разом площею по житловому будинку літ.А-1 43,6 кв.м., по квартирі № 1 площею 68,7 кв.м. А також надвірні будівлі і споруди, у тому числі загального користування: підвал під літ.А1-1, ганок літ.а,вбиральня літ.В, гараж літ.Д, гараж літ.д, ганок літ. д1, оглядова яма під літ.Д, літня кухня літ.Е, літня кухня літ.е, літній душ літ.Н, сарай-вбиральня літ.У, споруди: водоколонка №1, хвіртка №3, сходи №11, огорожа №12, 1/2 частини оглядового колодязя №13, 1/3 частина вимощення І. Загальна вартість будівель і споруд, що виділялися би за наявності відповідних вимог з боку співвідповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складала би 138\~172, 67 грн. [PERSON] 37/100 частин домоволодіння, що складається із: житлового будинку літ.Б, прибудови літ.Б1-1, прибудови літ.б-1,тамбура літ.б1-1. а також надвірні будівлі і споруди, у тому числі загального користування: ганок літ.б, навіс літ.б, хвіртка №4, огорожа №8, 1/2 частини огорожі №5 з цоколем, 1/2 частини хвіртки №6, 1/2 частини сходи №7, 1/2 частини оглядового колодязя №9, 1/3 частина вимощення І. Всього загальною вартістю 161\~885, 66 грн. Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності надані сторонами в обґрунтування доводів та заперечень докази, суд приходить до висновку щодо доведеності правових підстав набуття [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 13 вересня 1999 року, права власності на 1/2 частину домоволодіння № 8 розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Вербний, обґрунтованості підстав для зміни належної частки та законності виділу цієї частки в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: partial