Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагають визнати за собою в порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок в с.Максимівка Вільнянського району Запорізької області, та дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Максимівської сільської Ради. При цьому просять розділити зазначене майно, присудивши [PERSON] житловий будинок, а іншим відповідачам по земельній ділянці. У судовому засіданні представник позивачів адвокат [PERSON] підтримав позов, просить його задовольнити. Суду представник позивачів пояснив, що будинок та дві земельні ділянки утворюють спадщину, що дісталася позивачам від [PERSON], померлого у травні 2002 року, та його сина [PERSON], померлого у травні 2009 року; але оскільки [PERSON] при житті не встиг оформити право власності на частину зазначеного майна, оформити спадщину у нотаріальному порядку вони не можуть. Представник позивачів також зазначив, що вони досягли згоди між собою щодо поділу майна та щодо залучення до спадкування спадкоємця наступної черги [PERSON], яка є донькою [PERSON] Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з?явилася, проте подав до суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить слухати справу за своєї відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів та дослідивши надані йому докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, 16.05.2002 року помер [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок № 13 по вул.Запорізькій в с.Максимівка Вільнянського району Запорізької області; земельна ділянка площею 5,83 га, кадастровий номер 2321583000:03:001:0043, розташована на території Максимівської сільради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 5,83 га, кадастровий номер 2321583000:03:001:0044, розташована на території Максимівської сільради, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON], відповідно до положень п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, заяви про прийняття спадщини подали його діти [PERSON] та [PERSON] При цьому, відповідно до положень ст.529 ЦК УРСР в ред.1963 року, що діяла на момент відкриття спадщини, діти спадкодавця вважалися спадкоємцями першої черги за законом. 20.05.2009 року помер також і [PERSON] Позивач [PERSON], який є йог сином, прийняв спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець, яка постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші можливі спадкоємці спадщину не приймали. При цьому враховується, що відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. З приводу вимог позивачки [PERSON] онуки померлого [PERSON] суд виходить з того, що вона є спадкоємцем п'ятої черги за законом відповідно до положень ст.1265 ЦК України. Також враховується, що позивачами була досягнута угода, згідно якої [PERSON] допускається до спадкування, незважаючи на належність до спадкоємців наступної черги та пропуск строку прийняття спадщини. Суд вважає, що така угода в цілому відповідає положенням ст.1267 та ч.2 ст.1272 ЦК України, які припускають законність таких дій сторін. Таким чином, позивачі мають право на отримання у власність спірних будинку та земельних ділянок. При цьому позивачі досягли між собою згоди про розділ між ними спадкового майна, відносно якого заявлений позов. За своїм змістом така угода відповідає положенням ст.1267 ЦК України, що передбачає можливість розділу спадкового майна між спадкоємцями за їх обопільною згодою, а тому приймається судом як належна. Враховуючи наведене, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved