overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з зазначеною заявою в якому просять розірвати шлюб зареєстрований 08 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська між ними. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що з 08 листопада 2003 року знаходяться у зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська шлюбі, про що у Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис №\~1042 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей. Спільне життя не склалося, Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Спору повязаного з майном на теперішній час немає. Позивач у судове засідання не зявилась, відповідно до наданої суду заяви просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання теж не зявився, надавши суду заяву щодо розгляду цивільної справи без його участі проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин, у відповідності до ч.\~2\~ст.\~77\~ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Розгляд справи проводиться в порядку ч.\~2\~ст.\~197\~ЦПК\~України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити заяву у повному обсязі, виходячи з наступного. У відповідності до ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.\~112\~СК\~України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні стосунки, поновлювати їх наміру не мають, не мають спільного бюджету та господарства, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, посилаючись на те, після смерті [PERSON] [INFO] року відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: ? частину земельної ділянки площею 3,0767 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області, Фастівського району Київської області; ? частину земельної ділянки 0,4166 га, яка розташована в [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] та доньки [PERSON] і [PERSON]. Позивачі, в 6-ти місячний строк звернулись до 12-ї Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки їм було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачі в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду лист з проханням розглянути справу в її відсутність, позов визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: 1/2 частина земельної ділянки площею 3,0767 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224982800:02:002:0019, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 24 червня 2011 року Фастівською районною державною нотаріальною конторою Київської області; 1/2 частина земельної ділянки площею 0,4166 га, яка розташована в [ADDRESS], цільове призначення якої - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 24 червня 2011 року Фастівською районною державною нотаріальною конторою Київської області. Інша ? частина вказаних земельних ділянок належить відповідачці по справі [PERSON], яка доводиться [PERSON] - рідною сестрою. Заповіт за життя [PERSON] не склав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являються його дружина [PERSON] та доньки [PERSON] і [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києва державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовні заяві посилаються на те, що відповідачка [PERSON] рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.01.2001 р. була позбавлена батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] та [PERSON] мешкають без реєстрації в дитячому будинку сімейного типу їхньої родини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовують тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.12 стягнуто з [PERSON] на [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 01.11.2011 року і до досягнення повноліття кожної дитини. 11.04.12 рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 01.11.14 [PERSON] виповнюється 18 років. У 2013 році він вступив до Національного технічного університету України «КПІ» на денну форму навчання. Просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/12 (8%) частки від його заробітку (доходу) з 01.11.14 до досягнення ним 23 років. Позивачі до суду надіслали заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи. До суду надіслав заяву, не заперечує щодо позовних вимог, просить розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання факультету електроніки Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут», денної форми навчання. Термін навчання до [INFO] (а.с. 5). Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину, відносно якого він батьківських прав не позбавлений, разом з тим вважає, що аліменти слід встановити в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.14 до [INFO]. Право на зазначене утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів та, з урахуванням доповнених позовних вимог, просили суд встановити факт дискримінації та припинити дискримінаційні дії ПАТ «Київенерго», що порушують права власників на електричну енергію; зобов'язати ПАТ «Київенерго» відновити становище, яке існувало до порушення 09.09.2014 року та 08.10.2014 року, шляхом відновлення електропостачання квартири [ADDRESS]; визнати правочин в частині застосування ПАТ «Київенерго» щодо споживачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] припинення користування електричною енергією нікчемним та недійсним з моменту укладення усного договору; тягнути моральну шкоду на користь позивачів по 50 тисяч гривень для кожного, вирішити питання про розподіл судових витрат та винести окрему ухвалу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2011 року встановлено, що позивачі проживають у квартирі [ADDRESS] та електропостачання у квартиру здійснюється без укладеного договору про користування електричною енергією, а енергопостачання здійснюється на підставі відкритого особового рахунку [PERSON] [NUMBER]. Вказують, що [PERSON] є дитиною війни, інвалідом другої групи і її пенсія трохи більше 1000 грн. та є єдиним джерелом доходу, а тому для відповідача є безперспективним звернення до суду, оскільки рішення не буде виконано примусово. Також зазначають про те, що відповідач всупереч ст.ст. 3, 8, 19 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 6, 13, 14, 547 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивачі звернулась до суду із зазначеним позовом та з урахуванням заяви про зміну предмета позову (а.с.29-31) просили визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки вважають, що строк, встановлений законом, був пропущений нею з поважних причин. У судове засідання сторони не зявились, проте від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання представника відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання представника відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що представник позивачів не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідно ним правовідносини. 17 січня 2011 року померла [PERSON] (а.с.7). За життя, а саме 8 липня 2010 року остання склала заповіт (а.с.8), яким заповіла усе належне їй майно позивачам (а.с.10). Згідно довідки, виданої 22 квітня 2014 року виконавчим комітетом Камянської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.11) на час смерті [PERSON] та протягом шести місяців після її смерті разом з нею проживали позивачі. Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України задекларовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивачі пропустили встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає їм прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачі звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на успадковане будинковолодіння, що знаходиться на [ADDRESS]. Свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що [INFO] року в с.Горохолина Богородчанського району Івано-Франківської області помер їх дідо [PERSON], який був головою колгоспного двору, що складався з житлового будинку разом з господарськими будівлями і добудованими спорудами на [ADDRESS]. На його ім'я, як на голову колгоспного двору видано 03.01.1992 року свідоцтво про право власності на це будинковолодіння. Позивачі також проживали у цьому будинку й були членами цього колгоспного двору. Після смерті діда вони є єдиними спадкоємцями його майна, оскільки їхня мама [PERSON], на чию користь було складено заповіт померла, а тітка [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. У зв'язку з тим, що вказане майно належало до колгоспного двору і в свідоцтві про право власності не вказано членів колгоспного двору та не визначено розмір їх часток, в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право власності на належне спадкове майно позивачі не можуть. Просять позов задовольнити та визнати за ними право власності по ? частки спірного будинковолодіння. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали з викладених підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо задоволення заявлених вимог. Заслухавши пояснення позивачів їх представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] встановлено, що 03.01.1992 року Горохолинською сільською радою видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS], яке було колгоспним двором, головою якого зазначено [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачі народилися і проживали у цьому будинку й були членами цього колгоспного двору, що підтверджується довідкою Горохолинської сільської ради № 1343 від 14.11.2013 року та витягом з погосподарської книги. Мама позивачів [PERSON], на чию користь було складено заповіт, померла [INFO] року. Батько позивачів [PERSON] та тітка [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. Вказані обставини свідчать, про те, що позивачі є єдиними спадкоємцями і відповідно співвласниками спірного будинковолодіння в рівних частках. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість згідно зі ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи те, що позивачі правомірно набули право власності по 1/2 житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392, 1274 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивачі звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] . Відповідач є сином позивачів. Останній не проживає в квартирі протягом двох років, не несе витрат пов`язаних з оплатою житлово-комунальних послуг. Перешкод у проживанні в квартирі позивачі відповідачу не чинили. В судове засідання позивачі не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність позовні вимоги підтримали та не заперечували проти ухвалення заочного рішення /а.с. 42/. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с. 30, 38/, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, тому суд визнає причини неявки відповідача до суду неповажними і вважає за можливе розглянути справу у відсутність останнього та за згодою позивача ухвалити відповідно до ст. 280 ЦПК України у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі є власниками квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 09.03.2006 /а.с. 4-6/. В 2018 році відповідач за власним бажанням виїхав з вказаної квартири та не проживає в ній, місце його проживання не відоме. Згідно акту від 22.05.2020 складеного за адресою реєстрації відповідача, вбачається, що відповідач не проживає у вказаній квартирі більше року /а.с. 22/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше року без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вище вказаній квартирі відсутні. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що вони є власниками житлового будинку №65 розташованого по вул. Степна в с.Фонтанка, Лиманського району, Одеської області в якому окрім них також зареєстрований [PERSON] але не проживає з 2011 року. Нинішне місце перебування відповідача їй не відоме. На підставі чого вони звернулась до суду з даним позов, яким просять суд визнати відповідча таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяву якою просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач всудове засідання не з'явився повідомлявся судом за останнім відомим місцем проживання. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок розташований в с.Фонтанка, вул. Степна, будинок №65, Лиманського району, Одеської області. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON], [INFO], проте відповідно до акту обстеження не проживає з 2011 року особистих рейче в будинку не має. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачі в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачці здійсненню її права користування та розпорядження належним їй будинком, позов підлягає задоволенню, а відповідачі слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 24.10.2015 року між [PERSON] та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] року позивач народила дочку [PERSON], батьком якої являється [PERSON] Проте, батьком народженої дитини був записаний [PERSON] У зв'язку з чим позивачі просили визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]; зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ у Житомирській області внести в актовий запис про народження дочки [PERSON] наступні зміни: виключити з актового запису про народження дочки [PERSON] відомості про батька [PERSON]; в графі відомості про батька зазначити [PERSON]; змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON]; змінити по батькові дитини з [PERSON] на [PERSON], та видати повторне свідоцтво про народження з врахуванням зазначених змін. В судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, та [PERSON] письмово вказав, що є батьком [PERSON], позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 24.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ у Житомирській області, актовий запис № 2458. [INFO] року позивач народила дочку [PERSON], батьком якої був записаний [PERSON] Проте батьківство [PERSON] відносно дитини підтверджується поясненнями матері дитини [PERSON], викладеними в позовній заяві, визнається [PERSON], про що свідчить письмова заява, а також не заперечується відповідачем [PERSON], який визнав позов, надавши письмову заяву. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 138 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved