Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивачка 28.01.2021 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 23.08.2017 Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1020. За змістом позовної заяви сторони спільних дітей не мають. Відповідач добровільно через орган РАЦС розривати шлюб відмовляється. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені у грудні 2020 року. Основна причина розпаду сім`ї, як зазначає позивачка, - відсутність взаєморозуміння, спільних планів на життя, байдужість до один одного, втрата почуття любові та поваги один до одного. Позивачка зазначає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе, та є таким, що суперечить її інтересам та інтересам відповідача. З підстав, передбачених ст.104, 105, 110, 112 СК України, позивачка просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 10.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Разом із цим, 18.03.2021 від представника позивачки адвоката Новак І.В. надійшла заява, за змістом якої зазначено, що відповідач [PERSON] утримується під вартою у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». Сторони в судове засідання не з`явились. Сторона позивача відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України подала до суду заяву за вх.№ від 01.02.2021 про розгляд справи за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить строк на примирення не надавати. Відповідачу до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» надіслано копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження від 10.02.2021, судові повістки на 13.04.2021 та 25.05.2021, які [PERSON] отримав під розписку, що підтверджено матеріалами справи. Проте, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подав. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивачки, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серії [NUMBER] , 23.08.2017 між сторонами у справі укладено шлюб, який зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1020. Подружні стосунки між подружжям припинені у грудні 2020, спільне господарство сторонами не ведеться. Заходи позасудового урегулювання спору з боку позивачки вичерпані. Так, ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідних клопотання від позивачки не надходило. Згідно з ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.За змістом ч.1 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство, збереження сім`ї при існуючих обставинах суперечить інтересам позивачки, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111\~СК України суд не вважає за потрібне. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 840,80 гривень, сплачений при пред`явленні позову до суду.

Outcome: approved