Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком [PERSON] та дідусем [PERSON] , та після смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла Ѕ (одна друга) частка квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] , та земельна ділянка загальною площею 0,0032 га, що знаходиться в [ADDRESS] ), під номером [ADDRESS] , кадастровий номер 3210700000:13:012:0284 цільове призначення для колективного гаражного будівництва. Як зазначають позивачі, постановою нотаріуса їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, підставою її видачі було те, що позивачами не було пред`явлено нотаріусу правовстановлюючого документа з відповідною реєстрацією на спірну земельну ділянку, а тому вони змушені звернутися до суду. В судове засідання представник позивачів не з`явилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Від представника відповідача - Васильківської міської ради Київської області надійшла заяву про слухання справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Родинні відносини між позивачами та покійни, а саме, що [PERSON] був батьком [PERSON] та дідусем [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 31 березня 2015 року державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори позивачам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 вересня 2020 року підставою її видачі було те, що позивачами не було пред`явлено нотаріусу правовстановлюючого документа з відповідною реєстрацією на спірну земельну ділянку. Разом з тим, Рішенням п`ятдесят четвертої сесії п`ятого скликання Васильківської міської ради від 20 серпня 2010 року покійному скадкодавцю [PERSON] було передано в приватну власність спірну земельну ділянку, що також підтверджується додатком 1 до вищезазначеного рішення, список громадян, яким надаються безоплатно у власність земельні ділянки для гаражного будівництва по [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення [PERSON] 06 липня 2012 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою на підставі якої було проведено державну реєстрацію спірної земельної ділянки та присвоєно її кадастровий номер. Вказана інформація стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України. Згідно з ст. 125 Земельного кодексу України право власності на, земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренд земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступим: юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного орган про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладена спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта н землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Також згідно із ч.1-2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та прав користування земельними ділянками із земель державної або комунальні власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частинами 6-10 ст.118 Земельного кодексу України визначений порядок набуття громадянами безоплатно у власність земельної ділянки: земель державної або комунальної власності. З наведеного слідує, що позивачі є спадкоємицями після смерті [PERSON] всіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved