Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та уточнивши позовні вимоги просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області 12.07.2002 року за записом №227. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 12 липня 2002 року вона разом з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області за записом №227. Від даного шлюбу в них народилося дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Відповідач зловживав грою в азартні ігри, в результаті чого в нього з'являлися борги, які доводилося погашати коштами сімейного бюджету. Вона втратила до відповідача почуття поваги та кохання, їхня сім'я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 12 липня 2002 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області про що складено відповідний запис №227 та видано свідоцтво про одруження [NUMBER]. Від даного шлюбу в них народилося дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сім'я позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально. З червня 2016 шлюбні відносини між ними припинилися остаточно. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними, цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved