Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Харцизької міської ради про визнання права власності на спадщину за законом, яка складається з грошових внесків з усіма відсотками та компенсаціями, які знаходяться в ПАТ «Український [PERSON]». Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті 18.06.2014р. їх матері [PERSON], залишилася спадщина, яка складається з грошових внесків з усіма відсотками та компенсаціями, які знаходяться в ПАТ «Український [PERSON]», вкладником якого вона була на підставі: договору №ДСТ_3МФ/1008487.7 банківського вкладу «Стандарт» від 23.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 200000,00 грн. з виплатою 23%; договору №ДСТ_3МФ/1008487.8 банківського вкладу «Стандарт» від 23.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 74000,00 грн. з виплатою 23%; договору №ДСТ_3МФ/1008487.9 банківського вкладу «Стандарт» від 28.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 200000,00 грн. з виплатою 23%. Після смерті матері позивачі подали заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], яка постановами від 12.02.2015р. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю юридичних підстав видати таке свідоцтво, оскільки спадкова справа ведеться тільки за місцем проживання спадкодавця, тобто в м.Харцизьку. При цьому нотаріус послався на лист Міністерства юстиції України №131-32/357 від 17.07.2014р., в якому зазначено, що у звязку з тим, що з обєктивних причин держані нотаріальні контори, розташовані на території проведення антитерористичної операції та приватні нотаріуси, зареєстровані у відповідних нотаріальних округах, фактично не працюють, з метою сприяння у захисті законних прав та охоронюваних законом інтересів громадян України та недопущення пропуску строків, визначених ст..1270 ЦК України, допускається можливість тимчасового прийняття заяви будь-яким нотаріусом за місцем звернення спадкоємця, незалежно від місця відкриття спадщини. Заведена на підставі поданої заяви спадкова справа підлягає реєстрації відповідно до вимог підпункту 2.6 пункту 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, але після відновлення роботи установ нотаріату Донецької та Луганської областей вказані документи повинні бути передані за належністю приватному нотаріусу або до державної нотаріальної контори, до компетенції яких входить подальше ведення спадкової справи. Позивачі, посилаючись на те, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 25.12.2014р. №844 «Про внесення Публічного акціонерного товариства «Український [PERSON]» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про введення тимчасової адміністрації строком на три місяці, 26.12.2014р. по 25.03.2015р., зазначають, що не мають можливості чекати поки нотаріальні контори Донецької області почнуть повноцінну діяльність. Позивачі та їх представник у судове засідання 20.07.2015р. не зявилися, однак, через канцелярію суду від представника позивачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Харцизької міської ради у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме через оголошення у пресі. Третя особа - приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи ПАТ «Український [PERSON]» у судове засідання не зявився, однак, через канцелярію суду надав письмові пояснення, в яких підтвердив, що, дійсно, між Банком та [PERSON] укладалися: договір №ДСТ_3МФ/1008487.7 банківського вкладу «Стандарт» від 23.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 200000,00 грн. з виплатою 23%; договір №ДСТ_3МФ/1008487.8 банківського вкладу «Стандарт» від 23.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 74000,00 грн. з виплатою 23%; договір №ДСТ_3МФ/1008487.9 банківського вкладу «Стандарт» від 28.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 200000,00 грн. з виплатою 23%. Також зазначив, що з 24.04.2015р. розпочато процедуру ліквідації Банку, а 30.04.2015р. на офіційному сайті ПАТ «Укрбізнесбанк» було розміщено оголошення про початок прийому кредиторських вимог строком до 30.05.2015р. Просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18.06.2014р. померла мати позивачів [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, яка складається з грошових внесків з усіма відсотками та компенсаціями, які знаходяться в ПАТ «Український [PERSON]», вкладником якого вона була на підставі: договору №ДСТ_3МФ/1008487.7 банківського вкладу «Стандарт» від 23.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 200000,00 грн. з виплатою 23%; договору №ДСТ_3МФ/1008487.8 банківського вкладу «Стандарт» від 23.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 74000,00 грн. з виплатою 23%; договору №ДСТ_3МФ/1008487.9 банківського вкладу «Стандарт» від 28.05.2014р., за яким [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв строковий вклад в сумі 200000,00 грн. з виплатою 23%. Після смерті матері позивачі подали заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], яка постановами від 12.02.2015р. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю юридичних підстав видати таке свідоцтво, оскільки спадкова справа ведеться тільки за місцем проживання спадкодавця, тобто в м.Харцизьку. При цьому нотаріус послався на лист Міністерства юстиції України №131-32/357 від 17.07.2014р., в якому зазначено, що у звязку з тим, що з обєктивних причин держані нотаріальні контори, розташовані на території проведення антитерористичної операції та приватні нотаріуси, зареєстровані у відповідних нотаріальних округах, фактично не працюють, з метою сприяння у захисті законних прав та охоронюваних законом інтересів громадян України та недопущення пропуску строків, визначених ст..1270 ЦК України, допускається можливість тимчасового прийняття заяви будь-яким нотаріусом за місцем звернення спадкоємця, незалежно від місця відкриття спадщини. Заведена на підставі поданої заяви спадкова справа підлягає реєстрації відповідно до вимог підпункту 2.6 пункту 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, але після відновлення роботи установ нотаріату Донецької та Луганської областей вказані документи повинні бути передані за належністю приватному нотаріусу або до державної нотаріальної контори, до компетенції яких входить подальше ведення спадкової справи. Мотивуючи обрання такого способу захисту своїх прав як звернення до суду із позовом про визнання права власності на вказані банківські вклади, позивачі посилаються на те, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 25.12.2014р. №844 «Про внесення Публічного акціонерного товариства «Український [PERSON]» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про введення тимчасової адміністрації строком на три місяці, 26.12.2014р. по 25.03.2015р., а тому вони не мають можливості чекати поки нотаріальні контори Донецької області почнуть повноцінну діяльність. Щодо визначення в якості відповідача у даній справі Харцизьку міську раду, представник позивачів у судовому засіданні пояснила, що в разі неприйняття спадщини, питання про визнання її відумерлою буде вирішуватися саме Харцизькою міською радою. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК України). Пунктом 23\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, чинним законодавством визначений порядок та спосіб оформлення права на спадщину, а позивачі, в даному випадку, мають право на одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину. При цьому даних про те, що хтось оспорює або не визнає право позивачів на спадщину судом не встановлено. Звертаючись до суду із позовом про визнання права власності на банківський вклад, позивачі, не оскаржуючи постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право власності, фактично просять вирішити питання щодо більш швидкого оформлення права на спадщину, посилаючись на те, що не мають можливості чекати поки нотаріальні контори Донецької області почнуть повноцінну діяльність. Однак, тимчасове не врегулювання відносин щодо прийняття спадщини у зоні проведення АТО, не позбавляє позивачів права в подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину. Також суд зазначає, що згідно ст..26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на наведене та враховуючи відсутність порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача, а також третіх осіб, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст..88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: dismissed