Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], мотивуючи позов тим, що [PERSON] помер 13.10.2007 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS], яка була за ним зареєстрована на праві власності. Позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 11.10.2007 року, відповідно до якого [PERSON] заповів в рівних частках дочці - [PERSON] та внуку [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Позивачі вказують, що після смерті [PERSON] позивачі не звернулися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як постійно проживали у спадковій квартирі разом із померлим тому, на їхню думку, спадщину прийняли фактично. Згодом, маючи намір прийняти спадщину, позивач [PERSON] усно звернулася до державної нотаріальної контори, проте у прийнятті заяви було відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачі пропустили строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як вони вважають з поважних причин, звернулись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, з підстав, що наведено у позовній заяві. На запитання суду [PERSON] повідомила, що вона вважала, що оскільки на її імя є заповіт то ця спадщина належить їй, незалежно від будь яких визначених законом процедур. Не звернулась до нотаріуса, оскільки у неї не було грошей та часу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. (а.с. 28, 29). Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачі пропустили без поважних причин, визначений законом шестимісячний строк для подання заяв про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що її не прийняли. Позивачі ні в позові ні в судовому засіданні не вказали, та не довели поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Повідомлені позивачем [PERSON] причини не звернення до нотаріуса з відповідною заявою, а саме юридична необізнаність та відсутність коштів і часу, відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року, не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки вони не є поважними. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] помер 13.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 096031 від 06.03.2008 року. (а.с. 6). Відповідно до заповіту від 11.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2995, [PERSON] заповів в рівних частках доньці [PERSON] та внуку [PERSON], квартиру [ADDRESS]. (а.с. 7,8). Позивач [PERSON] (зміна прізвища з [PERSON] на [PERSON] відбулась 28 жовтня 1990 року, після одруження з [PERSON] а.с. 13) є дочкою спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії І АГ № 158871 від 30.07.1968 року, батьком якої записаний [PERSON] (а.с. 12). Позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії І АМ № 299738 від 29 серпня 1995 року є відповідно внуком спадкодавця [PERSON] (а.с. 14). Як встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] не зверталися у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а відповідно після смерті [PERSON] позивач [PERSON] вперше звернулась до Третьої вінницької державної нотаріальної контори із усним зверненням щодо розяснення порядку спадкування спірної квартири лише в березні 2010 року, тобто через більш ніж 2 роки, після смерті спадкодавця (а.с. 9). Згідно відповіді державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] від 19.03.2015 року за №499/01-16 на запит суду та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.03.2015 року спадкова справа щодо майна померлого 13.10.2007 року [PERSON] - не заводилася. (а.с. 41 42). На підставі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін в шість місяців, що починається з моменту відкриття спадщини. Як встановлено судом позивач [PERSON] в березні 2010 року намагалась реалізувати своє право на спадкування, тому з пропуском строку зверталась до державного нотаріуса [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, однак на таке усне звернення про прийняття спадщини після смерті [PERSON] нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори їй було відмовлено в звязку з пропущенням встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 9). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У цьому звязку суд зважає на те, що Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року у справі № 127/18012/14 ц (провадження 22 ц/772/3672/2014, яким переглядалось рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014 року, встановлено «що в даній квартирі проживав і був зареєстрований [PERSON] Інших осіб в житловому приміщенні зареєстровано не було. В березні 2010 року [PERSON] зверталась до Третьої вінницької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У видачі свідоцтва було відмовлено, в звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Приймаючи до уваги те, що існують спадкоємці [ADDRESS] за заповітом [PERSON] колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для задоволення заяви [PERSON] міської ради про визнання спадщини відумерлою відсутні. (а.с. 10 11). Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою четвертою ст. 1273 цього Кодексу. Судом встановлено, що обставини наведені ч. ч. 2 4 ст. 1273 ЦК України відсутні. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що спадкоємець за заповітом - позивач по справі [PERSON] [INFO], станом на день смерті спадкодавця [PERSON] 13.10.2007 року являвся малолітньою особою, оскільки мав повних 12 років, а тому він в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, а як наслідок позовні вимоги в частині визначення йому додаткового строку достатнього для подання ним заяви нотаріусу про прийняття спадщини задоволенню не підлягають, оскільки такий строк відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України може бути визначений судом лише спадкоємцю, який пропустив такий строк. При вирішенні позовних вимог [PERSON] про визначення їй додаткового строку достатнього для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини суд зважає на таке. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено наступне: Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обовязковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 6 п. 24 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. У цьому звязку, суд враховує те, що причини пропуску строку звернення до нотаріуса наведені в позовній заяві [PERSON] та висловлені нею в судовому засіданні, а саме те, що в неї не було грошових коштів, не було часу, та необізнаність з приводу встановленої процедури прийняття спадщини не є поважними, оскільки не повязані з обєктивними та непереборними обставинами. На запитання суду позивач [PERSON] не змогла повідомити поважні та реальні причини пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а повідомлені нею причини не можуть бути визнані поважними, оскільки не є такими. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], терміном два місяці є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки станом на час смерті спадкодавця позивач [PERSON] являвся неповнолітнім та прийняв спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, а позивач [PERSON] перед судом не довела причини поважності пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed