Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вимогою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на проживання. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що крім позивачів, які постійно проживають у вказаній квартирі зареєстровані ще: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Разом з тим, відповідачі у зв`язку із переїздом на постійне проживання до Ізраїлю з 1991 року не проживають за місцем реєстрації і не виявляють бажання користуватися даною квартирою, крім того зверталися із заявою про зняття їх з реєстраційного обліку по місцю проживання, проте ГУ ДМС України в м. Києві було відмовлено у вчиненні дій у зв`язку з відсутністю паспортних документів. Реєстрація відповідачів за вказаною адресою перешкоджає позивачам в повній мірі здійснювати право власності відносно належного майна, крім того, призводить до надмірних матеріальних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг із розрахунку на всіх осіб, які зареєстровані у квартирі, в тому числі і на відповідачів, які житлово-комунальними послугами не користується, залишили квартиру добровільно, у зв'язку з чим, позивач просив визнати відповідачів таким, що втратили право на проживання в [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність та про те, що проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачів та відповідачів, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачі не заперечують проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Рішення Печерської районної ради народних депутатів від 11.05.1981 р. № 225 являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Форми № 3 від 13.08.2014 № 1674, виданої Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама», крім позивачів, в зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Разом з тим, відповідачі не проживають за місцем реєстрації і не виявляють бажання користуватися даною квартирою. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі є громадянами Ізраїлю, проживають та зареєстровані в даній країні, що підтверджується їх заявою про зняття з реєстраційного обліку за місцем реєстрації від 30.04.2015, засвідченою нотаріусом Смірновим Олександром ([ADDRESS]). Реєстрація відповідачів за вказаною адресою перешкоджає власнику в повній мірі здійснювати право власності відносно належного майна, крім того призводить до надмірних матеріальних витрат по сплаті житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим, позивачі просили визнати відповідачів таким, що втратили право на проживання в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається протягом шести місяців. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивачів, оскільки відповідачі у квартирі тривалий час не проживають, але значаться зареєстрованими у ній, а отже втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, у зв'язку з чим, вимоги позивачів про визнання відповідачів таким, що втратили право на проживання є обґрунтованими підлягають задоволенню. Роз'яснити позивачам, що згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved