Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Виноградненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що [INFO] року померла їх мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради Новоазовського райну Донецької області [INFO] року, актовий запис №23. На день смерті мати проживала за адресою - [ADDRESS]. Їх мати та вони є спадкоємцями даного домоволодіння та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарчих споруд на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх батька [PERSON], померлого [INFO] року, виданого 03 вересня 1996 року державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у Новоазовському БТІ 22 жовтня 1996 року, а земельна ділянка на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданим 11 жовтня 1999 року Виноградненською сільською радою народних депутатів та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої увійшло зазначене домоволодіння, а також земельна ділянка. Після смерті матері вони прийняли спадщину, звернувшись у встановлені строки до Новоазовської державної нотаріальної контори із відповідними заявами, на підставі яких було заведено спадкову справу №234/2009 р. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом 13 жовтня 2017 року вони звернулись до Новоазовської державної нотаріальної контори з розташуванням у місті Маріуполі, однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки заведена спадкова справа зберігається в архіві Новоазовської державної нотаріальної контори, до якого немає доступу, оскільки він розташований на території, на якій проводиться антитерористична операція. Оскільки вони, будучі спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері, позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, або в будь-який інший спосіб оформити свої спадкові права, та нотаріус відмовив їм у їх видачі. З приводу цього вони були вимушені звернутися до суду з даним позовом та просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, по 1/2 частині на домоволодіння [ADDRESS] яке складається з житлового будинку літ.А; тамбуру літ.а; майданчика літ.а1; майданчика літ. А2; погребу літ. а/п; житлової прибудови літ.А1; сіней літ.а3; майданчика літ.а4; гаражу літ.Б; вбиральні літВ; воріт літ.М; паркану №2, загальною площею 121,5 кв.м., житловою площею 55,2 кв.м. Крім того, просят суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, по 1/2 частині на земельну ділянку загальною площею 0,1576 га, розташованого по [ADDRESS] У судове засідання позивачі не з'явились, в письмовій заяві на адресу суду просили розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Виноградненської сільської ради, також в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками останніх є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно свідоцтва просмерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року виконавчим комітетом Виноградненської сілької ради Новоазовського району Донецької області, [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис №23. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 вересня 1996 року державним нотаріусом Новоазовської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, є [PERSON] - дружина у розмірі 1/2 частини; [PERSON] - син у розмірі 1/4 часткита [PERSON] - син у розмірі 1/4 частини. Відповідно державного акту на право приватної власності на землю від 11 жовтня 1999 року, [PERSON] належить 1/2 частина, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частини земельної ділянкипо загальною площею 0,1576 га по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно постанов державного нотаріуса Новоазовської державної нотаріальної контори Матвєєвої В.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 жовтня 2017 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки заведена спадкова справа зберігається в архіві Новоазовської державної нотаріальної контори до якого на теперішній час немає доступу, оскільки він розташований на території, на якій проводиться антитерористична операція і немає можливості з'ясувати коло спадкоємців. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 1220, 1261 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частинами 1,5 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкоємця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Як розяснив пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 23 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно зясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки факт належності земельної ділянки та житлового будинку померлій [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а також з урахуванням того, що позивачі звернулися в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. З урахуванням наведеного позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], які звернулись до суду, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved