Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Люкс житло», третя особа інспекція державного архітектурно будівельного контролю в Тернопільській області про визнання права власності в рівних частках на квартиру за [ADDRESS], й посилаються на ту обставину, що позивачами для покращення побутових умов за власні кошти здійснено перепланування спірної квартири шляхом проведення добудови, однак лише в судовому порядку вони можуть захистити право на новостворене майно. В судове засідання позивачі не з'явилися, однак представник позивачів подав до суду письмову заяву згідно якої позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач Дочірнє підприємство «Люкс житло» в судове засідання не забезпечило явку представника, однак направилло на адресу суд клопотання проводити розгляд справи за наявними матеріалами й при вирішенні спору проти задоволення позову не заперечує. Третя особа інспекція державного архітектурно будівельного контролю в Тернопільській області на адресу суду надіслала заперечення проти задоволення позову. Всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази суд встанови наступні факти. Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оспорювання, порушення або невизнання. Позивачі [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що стверджується договором купівлі - продажу від 08.06.2007 року, посвідченого нотаріально в реєстрі за № 1746. Судом встановлено, що з метою благоустрою квартири та забезпечення членів сім'ї житловою площею у відповідності постанови виконавчого комітету Тернопільської облради від 02.01.1985 року за №2 «Про правила обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов», позивачем проведене перепланування шляхом здійснення добудови, внаслідок чого загальна площа квартири становить 90, 3 кв.м. З метою узаконення проведеної добудови позивачами отримано погодження мешканців будинку по [ADDRESS], що вбачається із змісту протоколу № 5 зборів від 10 жовтня 2013 року, затвердженого директором ДП «Житло Люкс», згідно змісту якого одноголосно надано згоду на добудову балкону до спірної квартири позивачів. Згідно постанови КМУ від 13.04.2011р. №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до 1-3 категорії складності проводиться шляхом реєстрації в Інспекції поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. В ході підготовки документів для погодження добудови та готовності об'єкта до експлуатації, встановлено, що для здачі об'єкта в експлуатації, відповідно до згаданої постанови КМУ і Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» необхідно розробити технічну документацію та отримати земельну ділянку для обслуговування добудови. Судом встановлено, що на усне звернення у відділ земельних ресурсів про надання в оренду земельної ділянки необхідної для обслуговування добудови, позивачам було відмовлено, в зв'язку з тим, що чинним законодавством не описана процедура отримання землі для вказаних цілей. Враховуючи зміну правових актів, які регламентують данні правовідносини, на сьогодні у позивачів не залишається вибору щодо способу захисту своїх невизнаних прав. Вирішуючи спір суд зазначає таке. В п. 13 постанови №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснює, що у випадку, коли квартира в будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини при будинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил ст. 376 ЦК України. В п. 16 тієї ж постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що позов особи, яка самочинного збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК України, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує прав інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам , державним стандартам. Здійснена позивачами прибудова відповідає всім вимогам ДБН. Це підтверджується звітом технічного обстеження будівельних конструкцій по реконструкції існуючої прибудови до квартири [ADDRESS], складеного експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON], (кваліфікаційний сертифікат серії [NUMBER] від 31.07.2012 року.) Відносно вимоги законодавства щодо належного оформлення (надання) земельної ділянки під об'єкт містобудування (ч. 3 ст. 376 ЦКУ) - дана норма не може бути застосована до правовідносин, виходячи із наступного: мало місце нове будівництво, яке було здійснене на земельній ділянці, що перебувала і продовжує перебувати у комунальній власності та знаходиться у спільному користуванні всіх мешканців будинку, тобто являється при будинковою територією; станом на даний час, таке виділення здійснити технічно та юридично не можливе, оскільки відповідно до ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні житлові будинки, а також належні до них будівлі, споруди та при будинкові території державної та комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватись безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та при будинкові території визначається співвласниками; відповідно до п. 2.1. Положення про порядок встановлення та закріплення меж прибудинкових територій існуючого житлового фонду та надання у спільне користування або спільну сумісну власність земельних ділянок для спорудження житлових будинків, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Державного комітету України по житлово-комунальному господарству, Державного комітету України у справах містобудування і архітектури, Фонду державного майна України від 05 квітня 1996 року за № 31/30/53/396 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 квітня 1996 року за № 203/1228, - прибудинкова територія встановлюється для будинку (будинків) і не може виділятись для частини будинку (блоку, поверху, секцій квартир, тощо). А відповідно до п, 4.4. цього Положення виділення частки земельної ділянки за рахунок прибудинкової території власникам квартир і нежитлових приміщень в натурі та їх окреме відчуження не допускається. Таким чином суд зауважує, що юридична та технічна можливість приватизації чи оформлення землекористування у інший спосіб ділянки або її частини окремо за співвласниками квартири [ADDRESS] - відсутня. Крім того вищезазначено, що позивачами отримано погодження мешканців будинку по [ADDRESS], що вбачається із змісту протоколу № 5 зборів від 10 жовтня 2013 року, затвердженого директором ДП «Житло Люкс», згідно змісту якого одноголосно надано згоду на добудову балкону до спірної квартири позивачів. Вищезгадані обставини свідчать про відсутність порушення прав третіх осіб, оскільки з приводу здійсненої прибудови суду не надано доказів в підтвердження конфліктів і спорів з іншими мешканцями і власниками квартир у житловому будинку: Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту його державної реєстрації. Відтак, аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та їх слід задовольнити,

Outcome: approved