Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. З відповідачем зареєструвала шлюб 06.03.2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис F 277. Від даного шлюбу мають одну малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовFязки відносно ведення спільного господарства та виховання дитини. Більше півроку не підтримують подружніх відносин, їхнє сумісне проживання припинено, спільного господарства не ведуть. Просила суд розірвати шлюб із відповідачем та просила залишити проживання із її малолітнім сином. Судом ухвалою від 19.12.2018 року дану позовну заяву було залишено без уху. За наслідками розгляду даної ухвали позивакою було надано позовну заяву в новій редакції. В позовних вимог позивачка просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути судові витрати з останнього. Позивачка в судове засідання не зFявилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, також просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи в заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання повторно не зFявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивачки, відповідно до ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 06 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис F 277. Як вбачається з матеріалів справи сторони мають малолітню особу [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне сімейне господарство та побут не ведуть та шлюбні відносини між ними фактично припинені. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звFязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предFявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімFї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Судом позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112, 160, СК України та

Outcome: approved