Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просять усунути їм перешкоди в користуванні майном шляхом виселення відповідачів, які мешкають за адресою: [ADDRESS] , з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи своїм вимоги тим, що вони є власниками житлового Ѕ частини будинку та надвірних споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В належному їм майні проживають відповідачі, які не є членами їх сім`ї, та не дають їм можливості вселитися в будинок, провести в ньому ремонт, користуватися ним, як власником майна. 03.04.2020 року направили претензію відповідачам з вимогою виселитися з помешкання в термін до 01 травня 2020 року, але до цього часу відповідачі не побажали виселитися з будинку. Ухвалою судді від 22 травня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавали, в зв`язку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до акту від 13.05.2015 року /а.с.8/, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , 13.05.2015 року о 09 год. 25 хв. знаходився [PERSON] , який зареєстрований за цією адресою: та [PERSON] , яка проживає без реєстрації. Зі слів гр. [PERSON] за цією адресою постійно проживають без реєстрації її мати [PERSON] , її сестра [PERSON] зі своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , які в момент обстеження були відсутні в будинку у своїх особистих справах. З представленого листа КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 25.07.2017 року за № 446, вбачається, що при спробі проведення інвентаризації згідно замовлення від 24.07.2017 року на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , 24.07.2017 року в присутності інженера РБТІ [PERSON] , дільничного офіцера поліції [PERSON] , представника замовника [PERSON] було вчинено перешкоди для викоання своїх службових обов`язків інженера Чернігівського РБТІ [PERSON] мешканцями квартири [ADDRESS] . Без проведення інвентаризації нерухомого майна за вищевказаною адресою не можливо видати документа для отримання спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до висновку ДОП ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 27.02.2019 року, вбачається, що в ході перевірки встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , знаходиться будинок, який належить покійному чоловіку гр. [PERSON] , гр. [PERSON] . Але на даний час в ньому проживають гр. [PERSON] із своєю сім`єю вже на протязі 10 років. Як пояснила гр. [PERSON] , що на протязі тривалого часу за вищезазначений будинок тривають судові процеси, так як гр. [PERSON] із сім`єю орендують будинок та відмовляються покидати його. Останнє судове рішення продовжило договір оренди гр. [PERSON] із сім`єю до 12.11.2019 року після чого вони повинні залишити його. 14.02.2019 року гр. [PERSON] , звернулась до поліції, так як хотіла потрапити до будинку за зазначеною адресою, та сфотографувати кімнати, тому що теперішні мешканці зробили реконструкцію. В подальшому гр. [PERSON] , планує подати на гр. [PERSON] і його сім`ю до суду. Згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2019 року, яке набрало законної сили 21.11.2019 року, позивачу [PERSON] належить ј частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . Позивачу [PERSON] також належить ј частина житлового будинку з господарськими будівлями за зазначеною адресою на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.02.2020 року, яке набрало законної сили 06.03.2020 року, як майно набуте нею в період шлюбу з [PERSON] .. 03 квітня 2020 року позивачі направили лист відповідачу [PERSON] з проханням, щоб останній зі своєю родиною звільнив будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в строк до 01 травня 2020 року. З представленої довідки Довжицького старостинського округу Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 22.04.2020 року за № 156, вбачається, що позивач [PERSON] , 1959 р.н., дійсно зареєстрована в [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.\~ Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.\~ Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.\~ Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Зважаючи на викладене, кожна сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивач та відповідач). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам фактичних матеріалів і доказів не збирає. За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює докази належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Відповідачами не надано жодних доказів про проживання в спірному будинку на правових підставах, а позивачами надані належні докази, а саме: акт від 13.05.2015 року, лист КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 25.07.2017 року за № 446, висновок ДОП ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 27.02.2019 року, які свідчать про те, що відповідачами чиняться перешкоди позивачам у користуванні їх майном Зважаючи на\~те,\~що в\~розумінні ст.\~3\~СК України\~відповідачі не\~відносяться до\~членів сім`ї\~позивачів та\~останні проживають у будинку без будь-яких правових підстав, чим чинять перешкоди позивачам у користуванні спірною часткою їх житлового будинку, врахувавши той факт, що відповідачі не скористались своїм правом на подачу Відзиву, тому суд приходить до висновку, що перешкоди, які чиняться позивачам у користуванні їх майном слід усунути в спосіб зазначений ними у позові, а саме виселити відповідачів з зазначеного будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved