Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка 19.04.2018 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що [PERSON] є батьком [PERSON], яка навчається на 1 курсі в 18 групі ІІ медичного факультету Харківського національного медичного університету, IV рівня акредитації, денна форма навчання, за спеціальністю «Медицина», термін навчання 6 років, форма фінансування навчання за державним замовленням. На теперішній час добровільно допомоги батько не надає, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала заяви, в якій просяла позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу в його відсутності. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно довідки № 8213, виданої 03.04.2018 року [PERSON] навчається на 1 курсі в 18 групі ІІ медичного факультету Харківського національного медичного університету, IV рівня акредитації, денна форма навчання, за спеціальністю «Медицина», термін навчання 6 років, форма фінансування навчання за державним замовленням. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує стан здоров,я та матеріальне становище позивача; матеріальне становище відповідача, його стан здоров,я; можливість позивача одержувати утримання від другого з батьків. Суд враховує усі докази, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на період навчання необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Так як, з відповідача утримуються аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на період її навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. При вирішенні питання, щодо періоду стягнення аліментів суд враховуючи вимоги ст. 199 СК України, вважає за необхідне стягнути аліменти до закінчення строку навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення нею віку двадцяти трьох років. Відповідно ч. 1ст. 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 19.04.2018 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з цієї дати. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Суд вважає необхідним згідно з ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати на користь держави у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» на час звернення позивача із позовом.

Outcome: partial