Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 28.03.2019р звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, зазначила, що 17 серпня 2018 року [PERSON] , відповідачка у справі, під розписку позичила у неї ( [PERSON] ) грошові кошти в сумі 73000грн строком до 31.08.2018 року. До сьогоднішнього часу відповідачка ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання. Просить стягнути з відповідачки на свою користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, а також пені на загальну суму 94005,87грн, та судові витрати в загальній сумі 1826грн. Представник позивача [PERSON] вимоги позову [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив не надала. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши позов та оцінивши докази у цій справі в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 17 серпня 2018 року між позивачкою [PERSON] і відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла в борг у [PERSON] 73000грн та зобов`язалася повернути позивачці таку ж суму грошових коштів в строк до 31.08.2018р. Факт укладення між сторонами договору позики, а також передання позивачем відповідачу грошових коштів за договором, підтверджується розпискою про отримання грошових коштів, написаною власноруч відповідачкою 17.08.2018 року, яку суд приймає за основу при ухваленні рішення. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконала, борг у визначений строк не повернула, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки суму позичених 17.08.2018 року грошових коштів в розмірі 73000грн. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Представником позивача наданий розрахунок суми індексу інфляції, трьох процентів річних та пені, відповідно до якого за період з 31.08.2018р по 28.03.2019р (дата пред`явлення позову до суду) сума індексу інфляції складає 4717,87грн, три проценти річних - 1254грн, пеня - в загальній сумі 15034грн, із розрахунку: - за період з 31.08.2018р по 06.09.2018р - 490грн; - за період з 07.09.2018р по 24.10.2018р - 3456грн; - за період з 25.10.2018р по 12.12.2018р - 3528грн; - за період з 13.12.2018р по 28.03.2019р - 7560грн. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки суму боргу в розмірі 73000грн, суму індексу інфляції (за період з 31.08.2018р по 28.03.2019р) в розмірі 4717,87грн, три проценти річних (за період з 31.08.2018р по 28.03.2019р) - 1254грн, пеня (за період з 31.08.2018р по 28.03.2019р) - 15034грн, а всього 94005,87грн. Крім того, у відповідності із ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені останньою, та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позовної заяви в розмірі 943,80грн. Судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 384,20грн та витрати за проведення оцінки вартості майна в розмірі 500грн, не підлягають відшкодуванню позивачці, оскільки вимоги про забезпечення позову залишені судом без задоволення.

Outcome: approved