Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивачі у липні 2018 року звернулися до суду з указаним позовом, який мотивують тим, що [INFO] помер їх батько, [PERSON]. За життя [PERSON] заповіт не складав. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці. Спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою Сумської області за заявами позивачів. На підставі рішення 5 сесії від 24.11.1993 року виконкому Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області батьку була передана у приватну власність земельна ділянка за адресою [ADDRESS]. [PERSON] не завершив приватизацію вказаної земельної ділянки. Документ підтверджуючий право власності на землю за життя не отримав. [PERSON] звернулася до Тростянецької районної державної нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON], від 20 вересня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1468 на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці. На іншу ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами отримав свідоцтво про спадщину за законом отримав [PERSON]. Свідоцтво видане 20 вересня 2012 року та зареєстроване в реєстрі за № 1421. В оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено позивачам у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Посилаючись на указані обставини, позивачі просять суд: 1) визнати за [PERSON], [INFO], право на завершення приватизації 1/2 земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого господарства, що знаходиться по [ADDRESS], в тому числі право на отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку та державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]; 2) визнати за [PERSON], [INFO], право на завершення приватизації 1/2 земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого господарства, що знаходиться по [ADDRESS], в тому числі право на отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку та державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Ухвалою суду від 20.07.2018 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 20.08.2018 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Позивачі в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.37, 38). Представник позивачів [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача Тростянецької міської ради Сумської області в судове не з'явився, Тростянецька міська рада подала до суду заяву, у якій розгляд справи просила провести без участі її представника, та про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог (а.с.29). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с. 9). [PERSON] та [PERSON] після смерті батька прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.09.2012 року державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Гребіник О.Д., по ? частині спадкового майна, яке складається з житлового будинку з господарським та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці згідно рішення 5 сесії від 24.11.1993 року, але державний акт не отримано (а.с.13). При цьому постановами державного нотаріуса Тростянецької державної нотаріальної контори від 18.04.2018 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутній документ підтверджуючий право власності на спадкове майно, який повинен бути зареєстрований, згідно норм діючого законодавства (а.с.20,21). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернулася до суду. Вирішуючи вимогу позивачів про визнання за ним права на закінчення приватизації та отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та знаходиться за адресою по [ADDRESS], суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO]. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулись його діти - [PERSON], [PERSON], інших спадкоємців не встановлено. За життя [PERSON] рішенням 5 сесії від 24.11.1993 року було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,54 га (0,49 га - для ведення особистого селянського господарства, 0,05 га - для обслуговування житлового будинку і споруд) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). З листа від 17.09.2018 року відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що за даними відділу у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с.43). При вирішенні справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст. 116 ЗК України). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Згідно з частиною 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, тобто якщо відчужується будівля і споруда, яка розташовується на земельній ділянці, що належить на праві власності, то до набувача переходить право власності і на земельну ділянку. За таких обставин, суд вважає, що позивачі, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набули право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved