Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] , що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , і [PERSON] звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 червня 1999 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, який рішенням суду від 04 березня 2019 року було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час їх спільного проживання і перебування у шлюбі відповідач регулярно влаштовував численні конфлікти та сварки, свідком яких ставала малолітня дитина - [PERSON] . Під час однієї з таких сварок 04.09.2018 року у малолітньої дитини раптово виник головний біль і сталося блювання, головний біль не проходив 3 дні, стан погіршився, і вона викликала швидку і дитина була доставлена до КЗ «Дніпропетовська ДМКЛ № 6» ДОР» у тяжкому стані. Малолітня дитина сторін у період часу з 13.09.2018 р. до 18.09.2018 р. знаходилася на обстеженні та лікуванні у відділенні нейрохірургії дитячого віку Обласної дитячої клінічної лікарні (ОДКЛ) м. Дніпра, у період часу з 18.09.2018 р. до 10.10.2018 р. знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні судинної нейрохірургії КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» (ДОКЛМ), у період часу з 11.10.2018 р. до 24.10.2018 р. знову знаходилася на обстеженні та лікуванні у відділенні нейрохірургії дитячого віку Обласної дитячої клінічної лікарні (ОДКЛ) м. Дніпра. При цьому всі витрати по рятуванню та лікуванню малолітньої дитини вона несла одноособово, відповідач жодної участі у цьому не приймав, своїх батьківських обов`язків щодо хворої малолітньої дитини не виконував, не цікавився станом її здоров`я, не допомагав ані морально, ані матеріально. Таке ставлення відповідача до них зробили неможливим подальше збереження їх сім`ї і слугували причиною тому, що вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Фактично шлюбні відносини сторін припинилися з листопада 2018 року, на час припинення спільного проживання і розірвання шлюбу їх малолітня дитина проживала з нею у бабусі - [PERSON] і після розірвання шлюбу сторони продовжили проживати окремо один від одного, а їх малолітня дитина залишилася проживати з матір`ю. 15 лютого 2020 року було зареєстровано шлюб між нею та громадянином Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] . На цей час в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 205/8590/20 за їх позовною заявою до відповідача про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька. 25 серпня 2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ по справі № 205/5908/20 провадження № 2-н/205/194/20 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 05 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 04 листопада 2020 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом № 2-н/205/194/20, виданим 10.09.2020 року, який набрав чинності 25.08.2020 року. При цьому вже протягом майже півроку з дати, з якої мають стягуватися аліменти за судовим наказом, до теперішнього часу відповідач жодного разу не сплатив аліментів на утримання малолітньої дитини у вказаному у судовому наказі розмірі, ані у жодному іншому розмірі. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, на цей час існує у відповідача заборгованість зі сплати на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини в сумі 19 952,42 грн. Вона неодноразово зверталася до відповідача з листами, в яких містилася вимога про сплату аліментів на утримання малолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, оскільки вже протягом декількох місяців станом на день складання і надсилання листів, а саме з листопада 2019 року відповідач не надавав жодної допомоги та грошових коштів на утримання дітей. Окрім вказаного, у зазначених листах містилося прохання надати їй нотаріально посвідчену згоду на тимчасовий виїзд їх спільної малолітньої дитини в супроводі матері за межі України, а саме до Федеративної Республіки Німеччина, з метою навчання, оздоровлення та відпочинку. Вказані листи вона надіслала відповідачу поштою - рекомендованими листами з повідомленнями на адресу його реєстрації, проте жодної відповіді чи реакції на ці листи вона так і не отримала. Також вона неодноразово передавала свої прохання до відповідача через матір відповідача [PERSON] , але отримала категоричну відмову відповідача щодо надання згоди на виїзд дитини. Їх малолітня дитина також неодноразово зверталася до батька (відповідача) з проханнями надати їй нотаріально посвідчену згоду на її тимчасовий виїзд у супроводі матері за межі України, а коли відповідач не виходив на зв`язок, дитина передавала свої прохання відповідачу через свою бабусю - матір відповідача [PERSON] , однак відповідач категорично відмовив дитині у наданні згоди на її виїзд за межі України, уникав спілкування, а коли дитині вдавалося поспілкуватися з ним - кожного разу змінював цю тему спілкування і не бажав обговорювати тему її виїзду за межі України. При цьому Європейська загальна школа Острову Узедом Федеративної республіки Німеччина підтверджує готовність прийняти їх неповнолітню дитину до вказаної школи в якості учениці 9 класу середньої школи. Крім того, неповнолітня дитина потребує щорічного оздоровлення під час шкільних канікул, відпочинку на морському узбережжі, яке вона бажає і може забезпечити дитині. Також відвідування зарубіжних країн всіляко сприяє інтелектуальному, емоційному, фізичному та психологічному розвитку дитини, однак навіть ці обставини не переконали відповідача у тому, що дитині необхідні поїздки за межі України з метою навчання, оздоровлення та відпочинку за кордоном. Категорична відмова відповідача у наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон унеможливила відвідування дитиною інших країн за межами України, її навчання, оздоровлення та відпочинок за кордоном, не дивлячись на наявність бажання і її змоги забезпечити дитині належне навчання, оздоровлення, відпочинок та розвиток. Зазначені обставини доводять неможливість врегулювати наявний спір з відповідачем в мирному порядку, та цілком підтверджує невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дитини, та підтверджує умисне перешкоджання у забезпеченні дитині належного навчання, оздоровлення, відпочинку та розвитку, зокрема, за кордоном. Таким чином, між сторонами виник та існує спір, у зв`язку з чим у неї виникла необхідність звернення до суду з відповідним позовом для захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, оскільки не позбавлення в судовому порядку відповідача батьківських прав істотно ускладнює та перешкоджає в реалізації прав дитини, у зв`язку із чим вони звернулися до суду і просять позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягнути судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання. 25 травня 2021 року у підготовчому судовому засіданні ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська постановлено, без виходу до нарадчьої кімнати, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. У судових засіданнях позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Позивачі та їх представник надали до суду заяву в якій просили розгляд справи, призначений на 14 липня 2021 року, провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 216) та конверт, що повернувся до суду з відміткою - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 199), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Представник Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради - Нікіфорова Ю.В. надала суду заяву в якій просила розглянути цивільну справу без її участі і залучити до справи висновок органу опіки та піклування. 14 липня 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність відповідача за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивачі та їх представник у судовому засіданні від 08 липня 2021 року не заперечували проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, враховуючи пояснення позивачів та їх представника, показів свідків, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 19 червня 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , повторно виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 326 (а. с. 19), який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року було розірвано (а. с. 38-39). Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 330 (а. с. 23). 06 вересня 2018 року [PERSON] , [INFO] , була доставлена до КЗ «Дніпропетовська ДМКЛ № 6» ДОР» у тяжкому стані, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4014 від 13.09.2018 р. (а. с. 24-25). [PERSON] , [INFO] , у період часу з 13.09.2018 р. до 18.09.2018 р. знаходилася на обстеженні та лікуванні у відділенні нейрохірургії дитячого віку Обласної дитячої клінічної лікарні (ОДКЛ) м. Дніпра, що підтверджується випискою з історії хвороби № 6770у від 18.09.2018 р. (а. с. 27), у період часу з 18.09.2018 р. до 10.10.2018 р. знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні судинної нейрохірургії КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» (ДОКЛМ) після операції 26.09.2018 р., що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 6549 від 10.10.2018 р. (а. с. 28-29), у період часу з 11.10.2018 р. до 24.10.2018 р. знаходилася на обстеженні та лікуванні у відділенні нейрохірургії дитячого віку Обласної дитячої клінічної лікарні (ОДКЛ) м. Дніпра, що підтверджується випискою з історії хвороби № 7552(у) від 24.10.2018 р. (а. с. 30), всі витрати по лікуванню малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , несла одноособово мати дитини, що підтверджується квитанцією КБ «ПриватБанк» № 1360-4044-6257-4937 від 22.09.2018 р., і чеками на придбання медичного обладнання та лікарських препаратів (а. с. 31-37). Також судом встановлено, що [PERSON] та її неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , мають постійне місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 5955 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21 липня 2020 року, виданою відділом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а. с. 87). Матеріалами справи підтверджено, що 15 лютого 2020 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] , про що зазначено у свідоцтві про шлюб Серії [NUMBER] від 15 лютого 2020 року (а. с. 41). 25 серпня 2020 року судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 05 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 44). 04 листопада 2020 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби (ВДВС) у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом № 2-н/205/194/20, виданим 10.09.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, який набрав чинності 25.08.2020 року (а. с. 45-46). Матеріалами справи також підтверджено, що [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] з листами, в яких містилася вимога про сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, крім того у зазначених листах містилося прохання надати [PERSON] нотаріально посвідчену згоду на тимчасовий виїзд їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері за межі України, а саме до Федеративної Республіки Німеччина з метою навчання, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, зазначені листи надсилались відповідачу поштою - рекомендованими листами з повідомленнями на адресу його реєстрації, а саме: [ADDRESS] , 24.02.2020 року поштовим відправленням 4910108695634, але вказаний лист повернувся за закінченням терміну зберігання, 30.06.2020 року поштовим відправленням 4910109885364 з кур`єрською доставкою, але вказаний лист також повернувся за закінченням терміну зберігання, 27.07.2020 року поштовим відправленням 4910109885348, жодної відповіді чи реакції на ці листи [PERSON] так і не отримала (а с. 52-66). Також судом встановлено, що дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, що підтверджується Актом комісії обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 179 «Прожектор-2»» від 07.09.2020 р., в якому зазначено, що [PERSON] (до лютого 2020 року Українцева) проживає разом з донькою [PERSON] у своєї матері - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2018 року по теперішній час (а. с. 40). Актом обстеження умов проживання від 28 жовтня 2020 року проведеного Управлінням-службою у справах дітей Новокодацького району у м. Дніпрі за адресою: [ADDRESS] встановлено, що умови проживання задовільні, в квартирі зроблено ремонт, в кімнатах прибрано, в достатній кількості меблі та побутова техніка, для виховання розвитку дитини відведено окрему кімнату, яка оснащена всім необхідним для життя дитини відповідного віку, в наявності спальне місце, шафа, стіл для навчання. За цією адресою проживають [PERSON] , [INFO] , - власник, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , учениця 9 класу КЗО № 93 (а. с. 91). Згідно із характеристикою виданою Житлово-будівельним кооперативом (ЖБК) № 179 «Прожектор- 2» від 07.09.2020 р., [PERSON] з жовтня 2018 року мешкає за адресою: [ADDRESS] та за час проживання за вказаною адресою зарекомендувала себе виключно з позитивного боку, сусіди знають її як комунікабельну, доброзичливу, ввічливу, чуйну, порядну і добру людину, проживає зі своєю родиною: неповнолітньою дочкою - [PERSON] , [INFO] , повнолітньою донькою - [PERSON] , [INFO] , матір`ю - [PERSON] , стосунки у її сім`ї завжди поважні та спокійні. [PERSON] добра, чуйна і дбайлива мати і донька, вона ставиться з глибокою повагою до своєї матері, допомагає їй фізично та морально, добре виховує своїх дітей - чотирнадцятирічну доньку [PERSON] та двадцятирічну доньку [PERSON] , приділяє їм дуже багато уваги, її діти чемні, охайні, виховані, з повагою відносяться до старших, слухаються свою маму та бабусю. Батько дітей - [PERSON] - за місцем їх проживання не з`являється (а. с. 96). [PERSON] на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, що підтверджується медичною довідкою Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серія 12ЯЯУ № 935689 від 08.09.2020 р. (а. с. 97) і сертифікатом Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 12ЯЯТ № 379384 від 08.09.2020 р. (а. с. 98). Згідно із копією довідки серії ІІА № 1837556 за обліками МВС [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпропетровська, на території України станом на 07.09.2020 року незнятої чи непогашеної судимості не має (а. с. 100). Також матеріали справи містять довідку № 8/20-77 від 27.08.2020 року ПАТ «Укртелеком», яка видана [PERSON] в тому, що вона дійсно працює інженером електрозв`язку з пакетної мережі Регіонального центру ядра мережі Технічного департаменту Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» з 04 січня 2010 року (наказ від 04.01.2010 р. №4/вк) по теперішній час (а. с. 101). Відповідно до довідки про доходи і утриманий податок з вересня 2019 року по серпень 2020 року вбачається, що [PERSON] отримує заробітну плату (а. с. 102). Згідно із характеристикою виданою відділом адміністрування персоналу ПАТ «Укртелеком» від 07.09.2020 р. [PERSON] за час своєї трудової діяльності проявила себе як ініціативний та кваліфікований працівник, здатний своєчасно та якісно виконувати поставлені завдання та пропонувати нові форми і підходи у вирішенні завдань відділу. До особистих якостей [PERSON] відносяться почуття відповідальності, принциповості, комунікабельності, вміння створювати та підтримувати психологічний клімат у колективі. У відносинах з колегами коректна та доброзичлива. Не схильна до вчинення непорядних і негідних вчинків, не має шкідливих звичок і не створює конфліктів між співробітниками (а. с. 103). Відповідно до довідки № 51 від 30.07.2020 року Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 93» Дніпровської міської ради, яка видана [PERSON] , 2006 року народження, в тому, що вона дійсно навчається в 9-А класі КЗО «СЗШ № 93» ДМР. Мати [PERSON] , [PERSON] підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами у навчанні, піклується про стан здоров`я дитини, виконує всі рекомендації щодо виховання доньки. За весь час навчання [PERSON] школу не відвідував, долею доньки не цікавився (а. с. 104). Згідно із характеристикою виданою директором «Релігійної громади «СІОН» Християнської церкви у м. Дніпропетровську від 12.09.2020 року [PERSON] за час своєї діяльності проявив себе як авторитарний та властолюбивий керівник. Він ніколи не рахувався з думкою інших. На критику в свою адресу реагував негативно, підчас доволі агресивно. До незгодних з ним, застосовував психологічне насилля у вигляді чисельних довготривалих телефонних дзвінків та повідомлень у соціальних мережах. Також допускав і фізичне насильство до деяких парафіян безпосередньо в своєму кабінеті. Вимагав від своєї «пастви» беззаперечного підпорядкування, саме тому через громаду пройшло чимало людей, але станом на сьогодні залишилося менше 10 чоловік. Рекомендації вищого керівництва припинити діяльність проігнорував. Як керівник, [PERSON] має ораторський дар та вміло маніпулює людьми. Вимагає від «пастви» дотримуватися норм моралі та біблійних цінностей, але сам веде подвійне життя, вживає алкогольні напої, вчинює сварки та бійки, продовжує вести аморальний спосіб життя. Такими подвійними стандартами він дуже негативно впливає на молодь, руйнуючи їх психіку і ідеали. До особистих якостей [PERSON] відноситься відсутність бажання працювати, безвідповідальність, брехливість, гордість, конфліктність, він ніколи не відчуває докорів сумління, ображаючи оточуючих, вважає лише себе завжди правим. На цей момент [PERSON] розлучений має двох доньок, які проживають з матір`ю, під час подружнього життя та по цей час всіма питаннями стосовно дітей займалася мати, [PERSON] (а. с. 107). Також матеріали справи містять звернення [PERSON] до органів поліції щодо невиконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо виховання їх спільної доньки (а. с. 113). Згідно висновку Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького районну Дніпровської міської ради за № 3/9-56 від 21.05.2021 року, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне в інтересах неповнолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітньої донька [PERSON] , [INFO] , оскільки батько дитини вихованням доньки не займається, не створює належних умов для проживання, не проявляє зацікавленості у навчанні та розвитку дитини, матеріально не забезпечує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 06.05.2021 року, але не з`явився, заяв та клопотань від нього не надходило. На засіданні комісії була присутня неповнолітня [PERSON] , яка повідомила, що бажає позбавити батьківських прав батька (а. с. 201-202). У судовому засіданні 08 липня 2021 року були допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили обставини викладені у позовній заяві та пояснили, що після розлучення жодного разу не бачили відповідача, вихованням неповнолітньої дитини займається лише [PERSON] , батько дитини самоусунувся від виховання і її утримання, та зазначили, що дитина сама бажає позбавити батьківських прав батька. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Отже, підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Зважаючи на те, що відповідач, будучи батьком дитини, не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи, що відповідач не з`явився на виклик до органу опіки і піклування на засідання щодо доцільності позбавлення батьківських прав, та у жодне судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, суд дійшов висновку що відповідач свідомо нехтує батьківськими обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своєї дитини. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дитини, оскільки забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному і стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача. Суд також не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню. Позбавляючи відповідача батьківських прав суд виходив з того, що останній характеризуються негативно, протягом тривалого часу не займається утриманням, вихованням та навчанням дитини, під час розгляду справи не змінив своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про відсутність у нього наміру займатись вихованням та утриманням своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved