Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]. та просила суд постановити рішення, про поділ спільного майна подружжя, яким виділити їй [PERSON] - 58/100 частин квартири [ADDRESS], (технічні характеристики квартири: трикімнатна квартира, загальна площа 59,7 кв.м., житлова площа 41,9 кв.м., квартира знаходиться на 7 поверсі 9-ти поверхового будинку). В обґрунтування заявлених вимог позову [PERSON] вказує на те, що в листопаді 1993 р. було зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу сторони мають повнолітню доньку, в липні 2007 р. шлюб між сторонами розірвано. Як вказує позивач, за час шлюбу в 2004 р. сторонами придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS], для придбаня квартири було взято кредит на ім.»я [PERSON] в ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» за іпотечним договором від 10.09.2004 р. з строком погашення до 09 серпня 2014 р. в розмірі 18000 доларів США, як вказує позивач до 01.03.2010 р. по спільній домовленості відповідач одноособов проводив сплату коштів за даним договором, а з квітня 2010 р. особисто вона сплачувала кошти за даним договором, таким чином особисто нею - позивачем було сплачено 10642 долари США, перший внесок за квартиру в розмірі 20500 доларів США, було сплачено за їх спільні кошти отримані від продажу квартири в м.Житомир, вказувала, що до 01.09.2006 р. сплата кредиту проводилась за спільні кошти як позивача так і відповідача. Враховуючи те, що нею-позиваачем проведена сплата більшої частини коштів за кредитним договором вказувала, що це є підставою для збільшення її частки при поділі спільного майна подружжя та визнання за нею права власності на 58/100 частин даної спірної квартири та посилаючись на ст.ст. 60, 68, 69 СК України, просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити вказуючи на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на ? частину спірної квартири, про що подав суду заяву та просив справу розглядати в його відсутності, в подальшому в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належнм чином, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковму задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 липня 2007 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис № 728 (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09.08.2004 р. [PERSON] придбано квартиру [ADDRESS], (а.с. 152) Відповідно до іпотечного договору від 10.09.2004 р. іпотекодавцем [PERSON] передано в заставу в забезпечення виконання кредитних зобов»язань за кредитним договором від 09.08.2004 р. квартиру [ADDRESS], встановлено за кредитним договором [PERSON] надано кредит в розмірі 18000 доларів США зі сплатою відсотків 11% річних, а також комісійної винагороди з терміном виконання до 09 серпня 2014 р. Відповідно до довідки від 01.04.2014 р. ПАТ «Фінанси та Кредит» станом на 01.04.2014 р. зобов»язання [PERSON] перед банком виконано в повному обсязі. (а.с. 151). На запит суду АТ «Фінанси та Кредит» №2126 від 02.10.2014 р. надано відповідь про те, що зобов»язання [PERSON] перед банком за кредитним договором від 09.08.2004 р. виконано в повному обсязі, станом на 01.10.2014 р. з квартири [ADDRESS], що виступала заставним майном за кредитним договором від 10.09.2004 р.між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] зняте обтяження в Держпавному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також в реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки 09.09.2014 р. (а.с. 163). Відповідно до ч.1 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.3 ст.70 СК України вказує на те, що за рішенням суду частиа майна дружини, чоловіка, може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні дочка, син, за умови що розмір аліментів які вони одержують недостатній для абезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи об»єктом спільної сумісної власності подружжя, є набута сторонами за час шлюбу квартира [ADDRESS], частина коштів за придбання даної квартири сплачена за рахунок коштів отриманих подружжям від прожажу квартири в м.Житомир в розмірі 20000 доларів США, а решта коштів - 18000 доларів США необхідних для сплати вартості взята відповідачем в кредит за кредитним договором від 10.09.2004 р., в подальшому подружжям спільно проводилась сплата за даним кредитним договором, а після розірвання шлюбу дану кредитну заборгованість сплачували як позивач так і відповідач, однак, оскільки судом не здобуто доказів про те, що подружжям сплата за даним кредитним договором проводилась до вересня 2006 р., тоді як шлюб між сторонами розірвано в липні 2007 р. і доказів того що саме позивачем з власних коштів проведено сплату більшої частини заборгованості за кредитним договором, тому суд приходить до висновку що частки сторін у власності в спірній квартирі є рівними, а тому суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою позовні вимоги частково в частині поділу майна подружжя в рівних частинах. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 1270 грн. 00 коп. ( ? частина від сплаченого судового збору). На підставі викладеного та

Outcome: partial