Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначили, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були вони (позивачі) та [PERSON]. Після ліквідації колгоспних дворів вони в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на зазначений житловий будинок. [INFO] року помер [PERSON], спадщину після смерті якого фактично прийняли син [PERSON] та дочки [PERSON], [PERSON] З метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку вони (позивачі) зверталися до Центру надання адміністративних послуг Носівської РДА, але в реєстрації права власності їм було відмовлено. Нотаріус відмовив [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину. У судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду клопотання, в якому зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області також не з'явився, начальник відділу правового забезпечення та кадрової роботи міської ради подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позову, просив справу розглянути без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради № 2296 від 21 грудня 2016 року (а.с. 10). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. У судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2000 року [PERSON] одружилася з [PERSON], після одруження змінила прізвище на [PERSON]. 28 серпня 2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження (а.с. 6) та про шлюб (а.с. 7). За таких обставин [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/5 частині житлового будинку [ADDRESS], як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, спадкові відносини після смерті [PERSON] регулюються ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 травня 2017 року (а.с. 53), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. З копії спадкової справи № 46/2012 до майна померлого [PERSON] (а.с. 41-50) вбачається, що спадщину після його смерті прийняли син [PERSON] та дочки [PERSON], [PERSON], які отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) та майновий пай. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/15 частині житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала померлому [PERSON], у зв'язку із відсутністю на будинок чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 145/02-31 від 27 лютого 2017 року (а.с. 24). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до Центру надання адміністративних послуг Носівської РДА з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено в зв'язку з тим, що центр не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням від 22 лютого 2017 року (а.с. 25). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved