Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка 30.03.2016 року звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] втратившим право користування квартирою №35 будинку №4/1 по вул.Патона у м.Львові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 28.06.1997 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільним рішенням адміністрації та профкому ДК «ЛОРТА» №79 від 23.10.2001 року на їх сімю з трьох осіб було виділено однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 29,2 кв.м. 14.05.2002 року їм було видано ордер №707 на вселення у дану квартиру, на підставі якого вони вселилися та зареєструвалися в такій. 03.12.2004 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] ще деякий час проживав у спірній квартирі, а у січні 2012 року добровільно залишив спірне житло, забравши всі свої речі і з того часу в спірному жилому приміщенні не появляється та не приймає участі в утриманні такого, тобто більше шести місяців без поважних причин не проживає у спірній квартирі, а тому на підставі ст.71 ЖК України втратив право користування такою. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого та зазначили, що відповідач після розірвання шлюбу періодично проживав в однокімнатній квартирі [ADDRESS], а у січні 2012 року залишив спірне житлове приміщення, забравши із такого всі свої речі і з того часу в спірній квартирі не проживає, хоча перешкод в користуванні такою ніколи і ніхто йому не чинив, просять на підставі ст.71 ЖК України визнати відповідача втратившим право користування спірним житловим приміщенням. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до чинного житлового законодавства (ст. 71 Житлового кодексу України) при відсутності без поважних причин наймача або членів його сім?ї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 29,2 кв.м належить Львівській міській раді та що у вказаній квартирі зареєстровано три особи: позивачка [PERSON], її син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] /а.с. 10/. Спільним рішенням адміністрації та профкому ДК «ЛОРТА» №79 від 23.10.2001 року виділено [PERSON] на сімю з трьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS], на підставі чого 14.05.2002 року [PERSON] видано ордер №707 на право зайняття даної кімнати у гуртожитку /а.с.9/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 03.12.2004 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03.12.2004 року зроблено запис за №497 /а.с.8/. Також встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач до січня 2012 року періодично проживав у спірній квартирі, а у січні 2012 року добровільно залишив вказану квартиру, забравши із такої свої речі, і з того часу у спірній квартирі не проживає та не приймає участі в утриманні такої. Дане стверджується показами позивачки, свідків [PERSON] та [PERSON], актами ЛКП „Сигнівка та квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг /а.с.11-13, 14-21/. Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач вже більше чотирьох років не користується спірним житлом без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким йому ніхто і ніколи не чинив. Оцінюючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач з січня 2012 року не користується квартирою №35 будинку №4/1 по вул.Патона у м.Львові без поважних причин, тобто понад визначений ст.71 ЖК України шестимісячний термін, протягом якого за ним зберігалося право на користування спірним жилим приміщенням, не виписався із такого, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати [PERSON] втратившим право користування спірним житловим приміщенням. На підставі ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 225-226 ЦПК України і

Outcome: approved