Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів та просили припинити право власності [PERSON] на 1/10 частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 151,1 кв.м., жилою площею 74,7 кв.м. Припинити право власності [PERSON] на 1/10 частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 151,1 кв.м., жилою площею 74,7 кв.м. Визнати за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право власності на 1/15 частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 151,1 кв.м., жилою площею 74,7 кв.м. Визнати за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право власності на 1/15 частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 151,1 кв.м., жилою площею 74,7 кв.м. Визнати за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків[NUMBER], право власності на 1/15 частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 151,1 кв.м., жилою площею 74,7 кв.м. Свої вимоги обґрунтовують тим, що їм на праві власності належить по 1/10 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.1983 року, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 1/10 частині зазначеного житлового будинку. Зазначений житловий будинок загальною житловою площею 151,1 м.кв. умовно складається з двох квартир: квартира [NUMBER] загальною площею 78,7 м.кв. складається з: коридору - 12,8 м.кв.; житлової кімнати - 17,1 м.кв.; ванної кімнати - 3 м.кв.; туалету - 1,7 м.кв.; комори - 1,2 м.кв.; житлової кімнати - 22,8 м.кв.; житлової кімнати -20,3 м.кв.; квартира № 2 загальною площею 72,4 м.кв. складається з: коридору - 5,4 м.кв.; вбиральня - 1,8 м.кв.; ванної кімнати - 4,2 м.кв.; кухні - 13,3 м.кв.; житлової кімнати - 18,1 м.кв.; житлової кімнати - 19,2 м.кв.; сіней - 10,4 м.кв. Позивачі та відповідачі успадкували свої частки у власності на зазначений житловий будинок після смерті [PERSON], померлого [INFO], якому належала на праві власності ? частина зазначеного житлового будинку, а саме квартира [NUMBER]. Власниками квартири [NUMBER] зазначеного житлового будинку є треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] належить ? частина житлового будинку. [PERSON] та [PERSON] належить по 1/8 частині житлового будинку. Таким чином, житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності позивачів, відповідачів та третіх осіб. Зазначили, що частка відповідачів є незначною та разом становить 2/10 частини житлового будинку. Виділити відповідачам по 1/10 частини житлового будинку немає можливості. Спільне володіння та користування житловим будинком позивачами та відповідачами є неможливим, адже відповідачі постійно проживають в м. Сімферополь та з часу одержання права власності на частину вказаного житлового будинку жодного дня не проживали в ньому. Припинення права власності відповідачів на їх частку у житловому будинку не завдасть істотної шкоди їх інтересам та членам їх сімей, оскільки у відповідачів є інше житло. На підставі викладеного просили позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу розглядати без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справі повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 1/10 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.1983 року, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 1/10 частині зазначеного житлового будинку. Зазначений житловий будинок загальною житловою площею 151,1 м.кв. умовно складається з двох квартир: квартира [NUMBER] загальною площею 78,7 м.кв. складається з: коридору - 12,8 м.кв.; житлової кімнати - 17,1 м.кв.; ванної кімнати - 3 м.кв.; туалету - 1,7 м.кв.; комори - 1,2 м.кв.; житлової кімнати - 22,8 м.кв.; житлової кімнати -20,3 м.кв.; квартира [NUMBER] загальною площею 72,4 м.кв. складається з: коридору - 5,4 м.кв.; вбиральня - 1,8 м.кв.; ванної кімнати - 4,2 м.кв.; кухні - 13,3 м.кв.; житлової кімнати - 18,1 м.кв.; житлової кімнати - 19,2 м.кв.; сіней - 10,4 м.кв. Вказане підтверджується технічним паспортом на жилий будинок (домоволодіння) по [ADDRESS], виданим БТІ м. Києва 25.06.1998 року. Встановлено, що позивачі та відповідачі успадкували свої частки у власності на зазначений житловий будинок після смерті [PERSON], померлого [INFO], якому належала на праві власності 1/2 частина зазначеного житлового будинку, а саме квартира [NUMBER]. Власниками квартири [NUMBER] зазначеного житлового будинку є треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] належить 1/4 частина житлового будинку. [PERSON] та [PERSON] належить по 1/8 частині житлового будинку, відповідно до договору міни, посвідченим приватним нотаріусом КМНО [PERSON] 11.12.1997 року. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином, житловий будинок знаходиться у спільній частковій власності сторін. Позивачі просили припинити право власності [PERSON] на 1/10 частини та [PERSON] на 1/10 частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 151,1 кв.м., жилою площею 74,7 кв.м., посилаючись на те, що їх частка є незначною та разом становить 2/10 частину житлового будинку, на що слід зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Із змісту зазначеної норми закону випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Судом встановлено, що відповідачі мають житло у м. Сімферополі, де постійно і проживають. Дані обставини також підтвердила у судовому засіданні представник відповідачів. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог про припинення права на частку та визнання права власності суд виходить з наступного. Враховуючи наявність у відповідачів на праві власності іншого житлового приміщення на території м. Сімферополя, суд вважає, що припинення їх права власності на частку спірного житлового будинку не завдасть істотної шкоди відповідачам та не погіршить їх становища. Крім того, враховуючи частки усіх співвласників у спірному житловому будинку, розмір житлової площі, що припадає на кожного з них, суд вважає, що виділення у володіння та користування співвласників окремих кімнат у спірному будинку в будь-якому випадку порушуватиме права позивачів, оскільки кожна з кімнат спірної будинку є більшою за ту площу, що відповідає долі відповідачів. Ці обставини вказуються на те, що частка відповідачів в даній квартирі є незначною саме у зв'язку з цим. Частки співвласників не можуть бути виділені в натурі. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 жовтня 1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» (з послідуючими змінами та доповненнями) при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди-судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності-за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Згідно висновку про вартість майна складеного ТОВ «Експерт-Альянс» 12.02.2014 року, ринкова вартість 2/10 частини житлового будинку загальною площею 151,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 38800,00 грн. Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку, чи доказів пов'язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Позивачами внесено на депозитний рахунок Солом'янського районного суду м. Києва грошову компенсацію вартості частки відповідача у спірній квартирі у розмірі 38800,00 грн. Вказана сума повністю відповідає дійсній (ринковій) вартості частки відповідачів у спільному майні, визначеній у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Згідно ч.2 ст.365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Таким чином, суд з урахуванням визнання відповідачами позовних вимог та з урахуванням того, що частка відповідачів у спірному будинку є незначною, не може бути виділена в натурі, те, що припинення їх права власності на неї не завдасть істотної шкоди їх інтересам або інтересам інших осіб, а також те, що позивачами внесено вартість частки відповідачів у спільному майні на відповідний депозитний рахунок, вважає обґрунтованими вимоги позивачів щодо припинення права власності відповідачів на 2/10 частини спірного житлового будинку. Враховуючи те, що позивачами внесено кошти на депозитні рахунки, розмір яких відповідає частці спірного будинку право власності відповідачів на яку припиняється за рішенням суду, суд вважає правильним одночасно з припинення права власності відповідачів, визнати право власності за кожним із позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/15 частини спірного житлового будинку, оскільки у інший спосіб оформлення прав позивачів на цю частку неможливе. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачі довели ті обставини на які посилались як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь позивачів судових витрат, які складаються з суми сплаченого ними судового збору 388,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved