Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Слобожанського РД АТ «Банк «[PERSON] та кредит» про повернення вкладу, посилаючись на те, що 08.10.2014 у відділенні № 125 АТ «[PERSON] та кредит» (далі - [PERSON]) згідно договору заяви № 300131/116979/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» вона розмістила вклад в національній валюті у розмірі 26 000 грн, строком на 5 місяців на період з 08.10.2014 до 08.03.2015 включно. Відповідно до умов вказаного вище договору про строковий банківський вклад № 300131/116979/5-14 від 08.10.2014, а саме п. 5.1 після закінчення строку вкладу визначеного договором-заявою, вклад повертається вкладникові у повному обсязі. Однак, звернувшись 10.03.2015 до відділення банку № 125 з вимогою про повернення строкового вкладу, керівником вказаного відділення банку відмовлено у поверненні розміщених раніше на депозиті грошових коштів. Відмова була аргументована, якимись внутрішніми актами банку, які забороняють повернення коштів вкладнику і змушують здійснити перерозміщення вкладу на строк мінімум 6 місяців, з одночасним зниженням відсоткової ставки з 25 % до 20 %, що є прямим порушенням норм Конституції України. Станом на дату подання позовної заяви та до цього часу відповідачем не було сплачено їй жодної копійки, залишок вкладу складає 26 000, 00 (двадцять шість тисяч) грн. та нараховані відсотки за договором за останній місяць 98,25 грн. На неодноразові звернення позивачки до працівників банку, останні надавали відповідь, що головне управління в м. Києві заборонило видачу грошових коштів та відсутністю готівки в касі та банкоматах. Вважає дії відповідача такими, що порушують положення договору, законодавство та її права як споживача з наступних підстав. Пункт 5.1 договору передбачено, що повернення строкового вкладу та нарахованих процентів вкладнику здійснюється банком шляхом видачі коштів готівкою через касу банку або перерахування на власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється. Згідно п.6.3.2 договору банк зобовязується при припиненні дії договору здійснити розрахунок, повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти в дату повернення вкладу, та закрити вкладний рахунок. Таким чином з відповідача на її користь слід стягнути пеню у розмірі (26098,00 *3*192/100=150 324, 48 грн.), де 192 кількість прострочених днів. Крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно калькулятора розрахунку інфляції, який розміщено на сайті http://database.ukrcensus.gov.ua, з грудня по березень 2015 індекс інфляції становить 120,3 %. Тобто відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача 5297,5 (пять тисяч двісті девяносто сім) грн. та 195, 70 грн., як три відсотки річних від простроченої суми. За весь час невиконання відповідачем своїх зобов'язань їй були завдані моральні страждання. Дії банку, що виразилися в незаконній відмові виконувати умови договору, завдали їй душевні страждання і переживання, яких вона зазнала у зв'язку з протиправними діями відповідача. А саме, укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти даної фінансової установи, вона розраховувала на порядність і чесність банку, дотримання ним всіх умов і положень договору. Відмова в поверненні вкладу порушила її плани в частині розпорядження власними грошовими коштами, стало для неї сильним шоком від нахабства і незаконності дій по відношенню до своїх вкладників - людей, які повірили банку в період нестабільної політичної та економічної ситуації в країні і довірили свої особисті кошти, тим самим забезпечивши фінансовій установі запас ліквідності в один із найважчих економічних моментів, а у відповідь отримали невдячність, і недбале ставлення до виконання банком зобов'язань за договором. Завдану моральну шкоду вона оцінює у 5000, 00 (пять тисяч) грн. З метою отримання належної кваліфікованої юридичної допомоги та складання позовної заяви позивачка звернулась до послуг адвоката, витрати на якого становили 10 000 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Згідно письмового клопотання у задоволенні позову просить відмовити Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка 08 жовтня 2014 року у відділенні № 125 АТ «[PERSON] та кредит» згідно договору заяви № 300131/116979/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» розмістила вклад в національній валюті у розмірі 26 000 грн, строком на 5 місяців на період з 08.10.2014 до 08.03.2015 включно (а.с.6-13). Відповідно до умов вказаного вище договору про строковий банківський вклад № 300131/116979/5-14 від 08.10.2014, а саме п. 5.1 після закінчення строку вкладу визначеного договором-заявою, вклад повертається вкладникові у повному обсязі. 10.03.2015 р. позивачка звернулась до відділення банку № 125 з вимогою про повернення строкового вкладу, однак керівником вказаного відділення банку відмовлено у поверненні розміщених раніше на депозиті грошових коштів, оскільки внутрішні акти банку забороняють повернення коштів вкладнику і змушують здійснити перерозміщення вкладу на строк мінімум 6 місяців, з одночасним зниженням відсоткової ставки з 25 % до 20 %. (а.с.22). Залишок вкладу складає 26 000, 00 (двадцять шість тисяч) грн. та нараховані відсотки за договором за останній місяць 98,25 грн. (а.с.19). Дії відповідача порушують положення договору, законодавство та права позивачки як споживача з наступних підстав: Пункт 5.1 договору передбачено, що повернення строкового вкладу та нарахованих процентів вкладнику здійснюється банком шляхом видачі коштів готівкою через касу банку або перерахування на власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється. Згідно п.6.3.2 договору банк зобовязується при припиненні дії договору здійснити розрахунок, повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти в дату повернення вкладу, та закрити вкладний рахунок. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути пеню у розмірі (26098,00 *3*192/100=150 324, 48 грн.), де 192 кількість прострочених днів. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно калькулятора розрахунку інфляції, з грудня по березень 2015 індекс інфляції становить 120,3 %, тобто відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача 5297,5 (пять тисяч двісті девяносто сім) грн. та 195, 70 грн., як три відсотки річних від простроченої суми. З метою отримання належної кваліфікованої юридичної допомоги та складання позовної заяви позивачка звернулась до послуг адвоката, витрати на якого становили 10 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката чи іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, передбачено, що одним із видів судових витрат є витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. згідно з частиною 2 ст. 22 Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/ немайнової / шкоди» розмір відшкодування моральної/ немайнової / шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань / фізичних, душевних. психічних тощо/ яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат / їх тривалості, можливості відновлення тощо/ та з урахуванням інших обставин, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи те, що позивачці за весь час невиконання відповідачем своїх зобов'язань були завдані моральні страждання, що виразилися в незаконній відмові банком виконувати умови договору. Відмова в поверненні вкладу порушила плани позивачки в частині розпорядження власними грошовими коштами, суд вважає, що діями відповідача була заподіяна моральна шкода позивачці, яку враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача, оцінює у розмірі 5000 грн., оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved