Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в якому зазначили, що вони є власниками квартири [ADDRESS], що в м. Києві. 09.06.2017 року з вини відповідача відбулося побутове залиття вказаної квартири, а саме: залиття підлоги, стін та стелі, внаслідок чого [PERSON], [PERSON] нанесено матеріальні збитки. Враховуючи те, що залиття квартири сталося з вини відповідача, який відмовляється у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, розмір якої відповідно до Звіту №52/17 від 20.07.2017 року, складеного ФОП [PERSON], становить 55922,00 грн., просять стягнути з відповідача на користь позивачів матеріальну шкоду у розмірі 55922,00 грн., а на користь позивача [PERSON] також витрати на проведення оцінки у розмірі 1500,00 грн. та сплачену суму судового збору. Ухвалою суду від 02.11.2017 року провадження у справі було зупинено у зв'язку із призначенням судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення дійсної причини та наслідку залиття квартири [ADDRESS], що в м. Києві. Ухвалою суду від 30.03.2018 року у зв'язку із усуненням обставин, що викликали зупинення провадження, у справі було відновлено провадження, судовий розгляд справи продовжено. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності із зазначенням того, що він підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував на те, що 10.06.2017 року позивач [PERSON] дійсно повідомляла відповідача про те, відбулось залиття квартири, проте жодних ознак залиття у квартирі [PERSON] не було. Після огляду квартири відповідача позивач відмовилась від підписання будь-яких спільних документів. Крім того, представник вказує на те, що відповідальні особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця №514 для проведення огляду квартири не зверталися, тому неможливо встановити причини залиття вказаної квартири. Вислухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, позивачі є власниками квартири [ADDRESS], що в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.04.1999 року, Свідоцтвом про право на спадщину за законом, від 13.05.2018 року, Договором про поділ спадкового майна від 13.05.2018 року та Договором міни житла від 03.08.2007 року (а.с. 130-134, 137-139). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 05.09.2017 року містить відомості про те, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON] (а.с. 45, зворот). Актом про залиття з квартири №32, яка розташована поверхом вище від 09.06.2017 року встановлено, що внаслідок залиття пошкоджено оздоблення квартири [ADDRESS], а саме: водоемульсійна фарба стелі кімнати площею 15,8 кв.м - 0,1 кв.м, стелі кімнати площею 13,8 кв.м - 0,3кв.м, стелі кімнати площею 13,9кв.м - 2 кв.м, стелі коридору - 2,3 кв.м; шпалери покращеної якості на стінах кімнати площею 13,9 кв.м- 14кв.м, шпалери покращеної якості на стінах коридору - 0,5 кв.м. (а.с. 9). Згідно Акту №231 від 05.07.2017 року комісією у складі головного інженера ЖЕД-514 [PERSON], інженера 1 категорії [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] встановлено, що стояки холодного та гарячого водопостачання, а також каналізаційний стояк знаходиться у задовільному санітарно-технічному стані (а.с. 10). У листі ЖЕД-514 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» від 12.07.2017 року №491 вказано, що конкретну причину залиття квартири встановити неможливо, оскільки працівники аварійної служби на момент приїзду потрапити у квартиру №32 не мали можливості. 08.06.2017 року слюсарем - сантехніком ЖЕД-514 було виявлено, що у ванній кімнаті розташований електричний водонагрівач, на якому деякі деталі були замінені на нові, тому ймовірною причиною залиття є халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири №32 (а.с. 67, зворот). Відповідно до Звіту №52/17 про визначення розміру матеріальних збитків від 20.07.2017 року, складеного ФОП [PERSON], розмір матеріальних збитків, яких завдано власникам в результаті залиття квартири [ADDRESS] становить 55922,00 грн. (а.с. 11-20). Вартість витрат на проведення вказаної оцінки розміру завданих збитків становить 1500,00 грн., що підтверджується Актом прийому передачі виконаних робіт від 20.07.2017 року квитанцією від 04.10.2017 року (а.с. 136). При досліджені доказів судом було встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, хто сплачував за проведення ФОП [PERSON] відповідних досліджень, оскільки докази, які були надані позивачами таких відомостей не містять. Разом з тим, із Висновку судової будівельно-технічної експертизи №22854/17-43/6332/18-43 від 23.03.2018 року, складеного експертом КНДІСЕ Грішковою Л.М., убачається, що розмір матеріальної шкоди (вартість ремонтно-будівельних робіт з урахуванням фізичного зносу опоряджувальних покриттів та залиття), завданої позивачам внаслідок залиття квартири [ADDRESS], складає 20631,60 грн. (а.с. 102-110). Як на підставу своїх заперечень проти задоволення позовних вимог представник відповідача посилається на те, що жодних ознак залиття у квартирі [PERSON] не було, та відповідальні особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця №514 для проведення огляду квартири не зверталися, тому неможливо встановити причини залиття вказаної квартири. Однак з такими твердженнями відповідача, суд погодитися не може, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Враховуючи те, що представник відповідача не вказує на підставі чого він дійшов таких висновків, ним не надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у залитті, або підтверджували належне виконання ним своїх обов'язків в частині утримання в належному технічному стані внутрішньо будинкових мереж будинку, суд приходить до висновку про необґрунтованість наданих заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридично підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідач, взагалі заперечуючи факт завдання ним шкоди позивачу, ініціював проведення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до висновків якої розмір заподіяної позивачам шкоди склав 20631,60 грн. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи встановлено, що розмір завданих збитків які позивачі просять стягнути з відповідача не відповідає дійсним обставинам справи та не визначає реального розміру завданих збитків, тому суд при визначенні розміру завданої шкоди бере до уваги висновки судової будівельно-технічної експертизи. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки суд вважає доведеною ту обставину, що затоплення квартири позивачів сталося з вини відповідача, а розмір завданих залиттям квартири збитків становить 20631,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимог про стягнення з відповідача 1500,00 грн. вартості за проведення незалежної оцінки визначення вартості збитків, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачі на власний розсуд та з власної ініціативи звернулись до ФОП [PERSON], однак встановити дійсного платника під час розгляду справи не вдалося, оскільки з доказів, які були надані стороною позивачів цих обставин не підтверджують. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial