Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом, яким просили суд визнати за ними в рівних частках право власності на садовий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали, просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 054374, виданого 15.04.2000 року Любопільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 693, належала земельна ділянка [ADDRESS]. За життя [PERSON] на вищевказаній земельній ділянці в 1990 році побудував садовий будинок, що вбачається зі змісту технічного паспорту, виготовленого Комінтернівським БТІ станом на 25.07.2014 року. [INFO] [PERSON] помер, що встановлено судом зі змісту свідоцтва серії [NUMBER], виданого 11.02.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а/з про смерть № 276 від 11.02.2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи № 02-14, заведеної 24.03.2014 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою вбачається, що позивачі є єдиними спадкоємцями до майна [PERSON], померлого [INFO]. Постановою від 16.08.2014 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину (садовий будинок), що залишився після смерті [PERSON], за відсутності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що державної реєстрації права власності на садовий будинок за [PERSON] не має, що вбачається зі змісту відповіді Комінтернівського районного БТІ від 25.11.2014 року № 1295. Згідно відповіді Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 26.11.2014 року № 02-13/17/148 вбачається, що погосподарські книги на садівничі товариства не ведуться. Отже, матеріали справи не містять доказів реєстрації садового будинку за життя спадкодавця. Предметом спору є визнання права власності на садовий будинок в порядку спадкування за законом, в межах якого перевірки судом підлягає наявність/відсутність права власності спадкодавці на спірний садовий будинок. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах, або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Разом із тим, оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачено видачу свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, то позивачі тільки в судовому порядку мають можливість довести своє право на спадщину. Суд дійшов до висновку, що матеріалами справи повністю доведено той факт, що за життя спадкодавець не здійснив реєстрації свого права власності на спірний садовий будинок, відтак не набув такого права, в зв'язку із чим позовні вимоги не можуть бути задоволені. З цих же правових підстав суд не приймає визнання відповідачем позову, оскільки це суперечить наведеним нормам матеріального закону. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed