Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що 13 листопада 2008 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 2022. Під час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Сторони дійшли згоди, що їхня малолітня донька залишиться проживати із позивачкою. Вказує, що сімейні стосунки склались невдало, в сім'ї систематично виникали сварки, під час яких відповідач принижував та ображав її застосовуючи фізичне насильство. Всі ці події відбувались на очах малолітньої доньки та негативно впливали на її психологічний стан. Зазначає, що раніше вони припиняли подружні стосунки, вона вибачала відповідачу оскільки мала намір зберегти сім'ю, однак він ніяких висновків не зробив та не змінив свою поведінку. В травні 2014 року остаточно припинили подружні стосунки, з цього часу проживають окремо, сім'я існує формально. Після припинення шлюбних стосунків, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідач є працездатною особою, має можливість та повинен утримувати їхню доньку, не страждає на будь-яке хронічне захворювання, працює неофіційно. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно, до досягнення повноліття дитиною. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, пояснила, що стосунки між ними погіршились останні роки, а з травня 2014 року остаточно припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди на життя, сварки та скандали під час яких відповідач принижує її як жінку, застосовуючи при цьому фізичну силу. У відповідача є інша сім'я. Сім'я розпалась остаточно, на примирення не згідна, просила розірвати шлюб та стягувати із відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що сім'я розпалась через різні погляди на шлюб та сім'ю. В даний час в нього є інша жінка. Миритись не бажає, просив розірвати шлюб. Зазначив, що з березня 2014 року він офіційно працює експедитором в ТОВ «Асканія-Прод», аліменти на утримання доньки [PERSON] він згідний сплачувати в розмірі 1/3 частки своїх доходів. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 13 листопада 2008 року у відділі РАЦСу Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 2022 (а.с.9), мають від проживання у шлюбі неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, сварки та скандали, які виникають між сторонами на протязі певного проміжку часу, під час яких відповідач принижував відповідачку як жінку, при цьому застосовував фізичну силу. Подружні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, з цього часу не ведуть спільного господарства та проживають окремо. У відповідача є інша жінка. На примирення сторони не згідні. Відповідач на даний час працює експедитором в ТОВ «Асканія-Прод», за період з березня 2014 року по серпень 2014 року отримав заробітну плату в загальній сумі 8315 грн. Стан здоров'я відповідача задовільний, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні не має. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Виходячи з матеріального становища сторін, обов'язку утримувати дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 вересня 2014 року, до досягнення повноліття дитиною. На підставі викладеного та

Outcome: approved