Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, у якому просили припинити право власності [PERSON] на 35\\400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS] в зв`язку з її смертю [INFO] року. Визнати частково недійним Свідоцтво про право на спадщину за реєстр.№2-704 від 29 січня 1976 року, виданим 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , а саме - в частині наявності відкритої частки спадщини у вигляді 35\\400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS] , для іншого спадкоємця. Припинити право власності [PERSON] на 35\\400 часток та [PERSON] на 35\\400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 70\\400 часток у домоволодінні - житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому [ADDRESS] , які належали [PERSON] на 35\\400 часток та [PERSON] . Встановити, що [PERSON] та [PERSON] належить право власності на 210\\600. часток у домоволодінні - житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому [ADDRESS] : - [PERSON] - 140/600 часток, [PERSON] - 70\\600 часток. В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [PERSON] та [PERSON] , отримали у спадщину частку домоволодіння - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS] .Свідоцтво про право на спадщину видане [PERSON] на 2\\3 спадкової маси, та [PERSON] на 1\\3 спадкової маси.Спадкова маса, на яку видане свідоцтво, складалась із 35\\400 часток домоволодіння за вказаною адресою, які були зареєстровані за померлою на праві власності. Підставою для реєстрації права власності за спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] - також були спадкові правовідносини. [PERSON] отримала спадщину від бабусі, [PERSON] , згідно із свідоцтвом про право на спадщину. Станом на момент прийняття спадщини і по теперішній час домоволодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку літ.»А-1» з добудовами та прибудовами, та наявні надвірні будівлі. Порядок користування визначений між співвласниками, про що свідчить розподіл житлового будинку на дві квартири з окремими входами за технічним паспортом.Згідно з Реєстром прав власності на нерухоме майно співвласником домоволодіння на 390\\600 є [PERSON]. Так, з 1944 році домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . належало [PERSON] , яка померла [INFO] .Первісно на земельній ділянці було розташовано один житловий будинок літ.»А-1» та надвірні будівлі. Після смерті [PERSON] її спадкоємці звертались за перерозподілом ідеальних часток в зв`язку з тим, що на земельній ділянці було побудовано ще два житлових будинки. Рішенням №144 Виконкому Московської райради депутатів трудящих від 6 серпня 1968 року було вирішено перерозподілити частки по фактичному користуванню співвласників: [PERSON] (померлій) - 30\\100 [PERSON] - 13\\100 [PERSON] - 3 4\\ 100 [PERSON] - 23\\100 Рішенням №366 Виконкому Московської райради депутатів трудящих від 4 грудня 1974р. житлові будинки, які припадали на частку [PERSON] та [PERSON] , виділені в окреме домоволодіння, якому надано нову поштову адресу [ADDRESS] . Цим же рішенням перерозподілені частки у домоволодінні [ADDRESS] (з головною будівлею - житловим будинком літ. «А-1»): [PERSON] - 65\\100 та [PERSON] - 35\\100.26 грудня 1974 року було видано свідоцтво про право особистої власності на 35\\100 часток мовою оригіналу « [PERSON]», але [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, реєстрація права власності за померлою особою відбулась після її смерті. Така реєстрація повинна була бути погашена (скасована) під час подальшої реєстрації прав власності її спадкоємців, які прийняли спадщину в рівних частках. Але цього не відбулось. 29 січня 1976 року 3-тя Харківська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за реєстр.№2-704, в якому зазначено про наявність трьох спадкоємців [PERSON] у рівних частках з оговоркою про наявність відкритої частки для іншого спадкоємця. Але іншого спадкоємця у померлої [PERSON] не було, оскільки спадкоємець за заповітом - [PERSON] внаслідок поділу домоволодіння між співвласниками отримав свідоцтво про право особистої власності на 65\\100 домоволодіння по [ADDRESS] від 26 грудня 1974 року взамін свідоцтва про право на спадщину від 7 жовтня 1968 року.Таким чином, до спадкової маси, яка підлягала поділу між іншими спадкоємцями, входило 35\\100 домоволодіння, як правильно зазначено у Свідоцтві про право на спадщину від 29 січня 1976 року за реєстр.№2-704, виданому 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою. При наявності трьох спадкоємців в рівних частках кожному з них припадало по 35\\300 (а не по 35\\400) домоволодіння. Тому була допущена істотна технічна помилка внаслідок непогашення реєстрації за померлою особою і нездійснення заміни реєстраційних відомостей про власність на частку 65/100. Станом на цей час якщо арифметично скласти усі частки, зазначені як зареєстровані права власності, за правилами складання виявиться, що дріб буде дорівнювати 1305\\1200, що є більше одиниці. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за реєстр.№2-704 від 29 січня 1976 року, виданим 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями померлої [PERSON] є: відповідач [PERSON] , відповідач [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , його спадкоємицею стала дружина - [PERSON] , згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 22 серпня 1985р., виданим Третьою Харківською державною нотаріальною конторою. [PERSON] самовільно прибудувала та переобладнала приміщення в житловому будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] , а саме - приміщення за планом 1,1-1,1- 2, які були введені в експлуатацію з подальшою реєстрацією в орагнах БТІ на підставі рішення Виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів від 29 квітня 1986 року. У вказаному рішенні зазначено, що житловим приміщенням площею 27 кв.м (якраз житлові кімнати 1-2 та 1-3 за технічним паспортом) користується онука власниці [PERSON] Але внаслідок введення в експлуатацію прибудов не було вирішено питання про перерозподіл часток співвласників на підставі ст.119 ЦК УРСР. Таким чином, частка [PERSON] повинна була бути збільшена. Пізніше, у 1991 році спадкоємиця співвласниці домоволодіння на 65\\100 [PERSON] - [PERSON] самовільно прибудувала та переобладнала приміщення в житловому будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] , а саме - приміщення за планом 2-2,2-3, які були введені в експлуатацію з подальшою реєстрацією в органах БТІ на підставі рішення Виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів від 05 травня 1992 року.Але внаслідок введення в експлуатацію прибудов знов не було вирішено питання про перерозподіл часток співвласників на підставі ст.119 ЦК УРСР. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за реєстр.№1-2622 від 21 травня 1993 року, виданим 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою, спадкоємицею померлої [PERSON] стала [PERSON] , яка, як і було зазначено вище, постійно мешкала у цьому домоволодінні, була там зареєстрована, користувалась разом із членами своєї родини квартирою №1 .Спадкоємцями [PERSON] є позивач [PERSON] на 2\\3 спадкової маси, та [PERSON] на 1 \\3 спадкової маси.Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за реєстр.№276/2012 від 16 листопада 2012 року, виданим 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою, до спадкової маси входило 35\\400 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] .Але, внаслідок технічної помилки, яка описана вище і мала місце у 1976 році, до спадкової маси повинні були бути включені 35\\300 часток домоволодіння, а не 35\\400. Крім того, внаслідок введення в експлуатацію приміщень за планом 1,1-1,1-2, корисна площа квартири №1 збільшилась на 10%, і відповідно частка [PERSON] повинна була бути збільшена на 10%. При цьому володільці квартири №1 та володільці квартири №2 не мали приміщень, що перебували б у спільному користуванні.Внаслідок введення в експлуатацію співвласницею [PERSON] приміщень за планом 2-2,2-3, корисна площа квартири №2 збільшилась на 20% (оскільки приміщення 2-3 стало житловим). При цьому володільці квартири №1 та володільці квартири №2 також не мали приміщень, що перебували б у спільному користуванні. Таким чином, відбулись реальні зміни у складі домоволодіння, протягом 1986-1993 років, під час дії ЦК УРСР, що повинно було бути підставою для перерозподілу ідеальних часток.Невирішення цього питання між співвласниками 35\\100 домоволодіння з одного боку та співвласником 65\\100 часток з іншого призвело до порушення прав позивача, якому фактично повинна належати більша ідеальна частка.Крім того, незважаючи на наявність технічної помилки у реєстраційних документах, позивачі є правонаступниками [PERSON] і реальними користувачами 35\\100 домоволодіння (як квартири №1 в цілому). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.08.2018р. наявний співвласник [PERSON], якій належить 325/600 та 65/600 домоволодіння. Частка 390\\600 за фактичним користуванням відповідає тим 65\\100 часток, на які було видане свідоцтво про право особистої власності від 26 грудня 1974 року взамін свідоцтва про право на спадщину від 7 жовтня 1968 року.Якщо виправити технічну помилку, то частка кожного із спадкоємцев [PERSON] складає 35\\300. Тобто під час виділення в натурі до уваги може бути взяте співвідношення 10% від загальної площі житлового будинку.Співвласники не мають можливості вирішити питання шляхом укладання нотаріально посвідченого договору, але цьому заважає зареєстрована частка померлої [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення вимог не заперечували. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Так, з 1944 році домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] . належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] її спадкоємці звертались за перерозподілом ідеальних часток в зв`язку з тим, що на земельній ділянці було побудовано ще два житлових будинки. Рішенням №144 Виконкому Московської райради депутатів трудящих від 6 серпня 1968 року було вирішено перерозподілити частки по фактичному користуванню співвласників: [PERSON] (померлій) - 30\\100 [PERSON] - 13\\100 [PERSON] - 3 4\\ 100 [PERSON] - 23\\100 Рішенням №366 Виконкому Московської райради депутатів трудящих від 4 грудня 1974р. житлові будинки, які припадали на частку [PERSON] та [PERSON] , виділені в окреме домоволодіння, якому надано нову поштову адресу [ADDRESS]. Цим же рішенням перерозподілені частки у домоволодінні [ADDRESS] (з головною будівлею - житловим будинком літ. «А-1») [PERSON] - 65\\100 [PERSON] - 35\\100 26 грудня 1974 року було видано свідоцтво про право особистої власності на 35\\100. 29 січня 1976 року 3-тя Харківська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за реєстр.№2-704, в якому зазначено про наявність трьох спадкоємців [PERSON] у рівних частках з оговоркою про наявність відкритої частки для іншого спадкоємця. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за реєстр.№2-704 від 29 січня 1976 року, виданим 3-тьою Харківською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями померлої [PERSON] є: відповідач [PERSON] , відповідач [PERSON] та [PERSON] (усі в рівних частках). [PERSON] помер [INFO] , його спадкоємицею стала дружина - [PERSON] , згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 22 серпня 1985р., виданим Третьою Харківською державною нотаріальною конторою. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] , отримали у спадщину частку домоволодіння - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS] . Спадкова маса, на яку видане свідоцтво, складалась із 35\\400 часток домоволодіння за вказаною адресою, які були зареєстровані за померлою на праві власності. Підставою для реєстрації права власності за спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] - також були спадкові правовідносини. [PERSON] отримала спадщину від бабусі, [PERSON] , згідно із свідоцтвом про право на спадщину. Згідно з Реєстром прав власності на нерухоме майно та договорів купівлі продажу від 19.10.2017, укладених з [PERSON] та [PERSON] , співвласником домоволодіння на 390\\600 є [PERSON]. Відповідно до ст. 118 ЦК УРСР якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов`язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок. Відповідно до ст.562 ЦК УРСР поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1223 ЦК право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилась одна з часток домоволодіння розміром 35/400 відкритою. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В той же час, позивачами та їх представником не заявлялись клопотання про витребування, як доказу, копії спадкової справи, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості визначити чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття або відмовою у прийнятті 35/400 спірного домоволодіння після смерті [PERSON] (частка, що залишилась відкритою), тобто з`ясувати повне коло спядкоємців після померлої. Крім того, матеріали справи містять нотаріально посвідчені заяви [PERSON] та [PERSON] від 14.12.2018, відповідно до яких позов [PERSON] , [PERSON] вони визнають в повному обсязі, не заперечують проти припинення їх права власності на 70\\400 ( [PERSON] та [PERSON] належить по 35/400 часток) часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS] , з підстав, зазначених у позові, а саме: помилка у реєстраційних документах щодо визначення розміру часток; належні їм зареєстровані частки є незначними і не можуть бути виділена в натурі; спільне володіння і користування домоволодінням є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди їх інтересам як співвласника та членам їх сім`ї. До підписання цієї заяви вони отримали від [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в якості компенсації для вирішення питання мирним шляхом. Жодних претензій майнового характеру до [PERSON] та [PERSON] в зв`язку з припиненням їх права власності на частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого [ADDRESS] - вони не мають. Згідно ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Всупереч вказаним вимогам законодавства позивачами не надано суду доказів на підтвердження внесення позивачами вартості часток [PERSON] та [PERSON] (по 35/400 кожного) на депозитний рахунок суду. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed