Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивачі звернулись до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до Департамента державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору голова ОСББ ім. В. Стуса Зотова Олена Леонідівна, в якому просять визнати за ними право власності на самочинну прибудову до квартири [ADDRESS] і складається з вітальні площею 8,4 кв.м., ванни площею 4 кв.м., вбиральні площею 1,5 кв.м., кухні площею 11,8 кв.м. В обґрунтування позову вказали, щов 2011 році їм було надано для постійного проживання та подальшої приватизації нежитлове приміщення, яке в подальшому стало квартирою [ADDRESS]. Після надання даного приміщення позивачі прибудували до даної квартири приміщення, яке складається із: вітальні площею 8,4 кв.м., ванни площею 4 кв.м., вбиральні площею 1,5 кв.м., кухні площею 11,8 кв.м.. Дана прибудова була здійснена без отримання дозволу та із зайняттям прилеглої земельної ділянки. Зазначений будинок є одноповерховим. 7 травня 2012 року позивачі отримали свідоцтво про право власності на житло від 7 травня 2012 року, видане відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 26 січня 2012 року № 31 і стали власниками квартири [ADDRESS]. В даному будинку було створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку ім. Василя Стуса. 14.08.2013 року зазначеним ОСББ було приватизовано земельну ділянку площею 0,1168 га., цільове призначення якої - землі житлової та громадської забудови і отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 14.08.2013 року. 15.08.2013 року загальними зборами членів ОСББ ім. Василя Стуса, позивачам і всім іншим власникам квартир в будинку № [ADDRESS] було надано дозвіл на проведення добудови до належних їм квартир. На початку 2016 року позивачі звернулись до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області із заявою про прийняття в експлуатацію вищезазначеної прибудови на що отримали відповідь від 28.01.2016 року № 29-к-33-2, в якій зазначено, що їх прибудова до квартири може бути прийнята в експлуатацію відповідно до вимог п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого Кабінетом Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, а саме: у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду. За таких підстав позивачі не можуть зареєструвати своє право власності на прибудовану частину квартири, а тому, просять захисти їх права судовим рішенням. Позивачі в судове засідання не з'явились, від представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Третя особа, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а представник позивачів не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 07.05.2012, видане на підставі рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 26.01.2012 № 31 (а.с. 13). В даному будинку було створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку ім. Василя Стуса. 14.08.2013 року зазначеним ОСББ було приватизовано земельну ділянку площею 0,1168 га., цільове призначення якої - землі житлової та громадської забудови і отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 14.08.2013 року (а.с. 14). 15.08.2013 року загальними зборами членів ОСББ ім. Василя Стуса, позивачам і іншим власникам квартир в будинку № [ADDRESS] було надано дозвіл на проведення добудови та перебудови виділених їм квартир (а.с. 15). Позивачами здійснена така прибудова до належної їм на праві спільної часткової власності квартири без отримання відповідних дозволів, розроблення та затвердження проектної документації. З матеріалів справи встановлено, що вказана самочинна прибудова складається з вітальні площею 8,4 кв.м., ванни площею 4 кв.м., вбиральні площею 1,5 кв.м., кухні площею 11,8 кв.м.. 11 листопада 2013 року приватним підприємством «Архбудпроект м-п» було виготовлено звіт № 164-13 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж прибудови до будинку [ADDRESS]. Відповідно до висновку звіту технічний стан конструкцій прибудови до квартири [ADDRESS] є задовільним, встановлена їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд та можливість безпечної експлуатації (а.с. 19-45). Крім того, відповідно до експертного висновку протипожежного стану прибудови до квартири від 23.03.2016, виданого Державною службою України з надзвичайних ситуацій Могилів-Подільського районного сектору головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області - стан пожежної безпеки прибудови до квартири позивачів в цілому відповідає вимогам нормативних актів з питань пожежної безпеки (а.с. 47). Згідно акту перевірки дотримання санітарного законодавства від 28 березня 2016 року, виданого Могилів-Подільським міськрайонним управлінням Держсанепідслужби у Вінницькій області - відстані до найближчих будівель та споруд не суперечать вимогам санітарного законодавства (а.с 48). З аналізу наведеного суд приходить до висновку, що прибудова до квартири позивачів відповідає вимогам надійності і безпечності експлуатації, пожежним та санітарним нормам і не порушує прав інших осіб. На початку 2016 року позивачі звернулись до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області із заявою про прийняття в експлуатацію вищезазначеної прибудови на що отримали відповідь від 28.01.2016 року № 29-к-33-2, в якій зазначено, що їх прибудова до квартири може бути прийнята в експлуатацію відповідно до вимог п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого Кабінетом Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, а саме: у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду. Тобто, спірне питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого у формі вказаної відповіді дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до п 12. Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Зважаючи на викладені вище висновки суду та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. На стягненні судових витрат позивачі не наполягали.

Outcome: approved