Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачі просять суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на жилий будинок [ADDRESS] шляхом визнання відповідачів таким,що втратили право користування жилим приміщенням та усунути перешкоди у здійсненні права власності на вказаний будинок шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою, у зв'язку з тим, що відповідачі у порушення умов договору купівлі-продажу з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знімаються, і до теперішнього часу значиться там зареєстрованими, чим перешкоджають позивачам у повному обсязі здійснювати право власності на вказаний будинок. У судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги і просять їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, судові повістки, направлені за адресою реєстрації та вказаною у позові, повернуті до суду без вручення з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а отже, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду та не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Суд зі згоди позивачів та на підставі ст. 169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Представник 3-ї особи Ленінського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши надані докази і матеріали справи суд, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що 17.10.2000 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, предметом якого стали 2/5 частини жилого будинку з відповідною часиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться у [ADDRESS] Даний договір нотаріально посвідчений, і 20.11.2000 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на набуте майно, що вбачається з Реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам, виданого ОП ЗМБТІ. Відповідно до умов п. 8 Договору купівлі-продажу продавець зобов'язався виписатися до 17.01.2001 року та звільнити вказану частину будинку до 01.11.2000 року. 08.06.2012 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, предметом якого стали 3/5 частини жилого будинку з відповідною часиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться у [ADDRESS] Даний договір нотаріально посвідчений, і 04.07.2012 року [PERSON] зареєстрував своє право власності на набуте майно, що вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, виданого ОП ЗМБТІ. Відповідно до умов п. 12 Договору купівлі-продажу продавець передав покупцю технічний паспорт та іншу документацію стосовно відчуженої частки житлового будинку, що свідчить про те, що передача майна відбулася повністю. Згідно довідки від 02.04.2015 року у вказаному жилому будинку зареєстровані, але не проживають з 2000 року [PERSON] і [PERSON] Таким чином, реєстрація відповідачів у спірному будинку, перешкоджає позивачам вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном. Згідно приписів норм цивільного законодавства, зокрема, ст. 379,382 ЦК України, об'єктом права власності особи може бути житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначаються ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника, які проживають разом з ним у будинку ( квартирі) , що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником . Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить проте, що право члена сім'ї власника будинку ( квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника прав а приватної власності на це майно. Із зазначеного випливає, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року . В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved