Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 10.07.2002 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] в рівних частках - по 1/3 кожний. В подальшому [PERSON] на підставі договору дарування подарував належну йому на праві власності частку у розмірі 1/3 своїй доньці [PERSON] . На даний час у вказаній квартирі зареєстровані три особи: позивачі та [PERSON] . Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у 2013 році, позивачам не відомо місце знаходження відповідача. Реєстрація відповідача призводить до унеможливлення реалізовувати своє право на розпорядження квартирою, оскільки позивачі змушені нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг та витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території, не мають можливості отримати соціальні пільги, а листи про наявність у відповідача заборгованості створюють додаткові незручності позивачам. Посилаючись на викладені обставини справи, Позивачі просять суд: усунути позивачам перешкоди у здійсненні ними права власності, шляхом визнання [PERSON] [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Деснянського районного суду м Києва від 10.06.2020 року відкрито провадження в справі та призначене підготовче судове засідання (а.с. 28). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.07.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.42-43). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу Деснянського районного суду м. Києва 02.10.2020 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу Деснянського районного суду м. Києва 14.09.2020 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до вимог ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи та здійснено публікацію оголошення на веб - порталі судової влади України Причини неявки суду невідомі. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. На адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації за наявними у справі матеріалами та доказами та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з наступного. Судом встановлено, що 10.07.2002 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили в рівних частках квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири (а.с.7). З копії договору дарування від 12.09.2013 року вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.10.2013 року, шлюб укладений 03.07.1994 року між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. З копії відповіді від 27.05.2020 року Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації вбачається, що відповідно до даних Реєстру територіальних громади м. Києва станом на 27.05.2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 3 особи (а.с.11). З довідки про реєстрацію місця проживання особи, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 27). Факт непроживання [PERSON] підтверджений сусідами, мешканцями квартир [ADDRESS] [PERSON] та № 39 [PERSON] в буд. [ADDRESS] , які склали відповідні Акти від 16.09.2015 року та від 06.03.2020 року, що засвідчені начальником ЖЕД-310 комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва». (а.с 13, 14). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,317,319,321 ЦК України). Позивачі ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинять, за захистом порушеного права на проживання відповідач [PERSON] не звертався. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім`ї наймача понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено. Суду не було надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі понад шість місяців з поважних причин. Таким чином, аналізуючи наявні докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів, оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин, а тому задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved