Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачам належить на праві приватної власності по 1/6 частині кожному у будинку № 64 по вул.. Дружній в с. Бабурка, Запорізького району, Запорізької області, що підтверджується рішенням Запорізького районного суду Запорізької області. Інші 2/3 частини цього будинку належать відповідачці [PERSON] Однак, на теперішній час позивачі не мають можливості користуватися належним їм на праві власності нерухомим майном через неправомірні дії відповідачки, яка не надає позивачам ключі від будинку та заважає їм володіти та користуватися власністю. Вказані дії відповідачки є підставою для звернення позивачів до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення позивачів до житлового будинку № 64 по вул.. Дружній в с. Бабурка, Запорізького району Запорізької області. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, але надали до суду заяви, згідно яких позов підтримують в повному обсязі, прохають суд розглядати справу без їх участі, без фіксування процесу технічними засобами. Не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачка жодного разу не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з поміткою «за закінченням терміну зберігання», які було направлено в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за останньою відомою адресою місця проживання відповідачки. Вказане, в силу положень абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України є підтвердженням належного повідомлення особи. На підставі вимог ч.\~1 ст.\~224 ЦПК України, враховуючи заяви, подані позивачами, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. 03 березня 2016 року на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19.06.2014 року, згідно якого за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності за кожним на 1/6 частину житлового будинку № 64 по вул.. Дружній в с. Бабурка, Запорізького району, Запорізької області, за [PERSON] визнано право власності на іншу 2/3 частини вказаного будинку. Право власності [PERSON] та [PERSON] підтверджено також копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕА № 242682 та серії ЕЕА № 242627. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст.\~319 ЦК України. Право власності, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Діючим законодавством України не передбачено жодних обмежень власнику нерухомого майна у праві розпорядження та користування цим майном в залежності від того, чи виділена його частка в натурі з цілого майна, чи не виділена. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка здійснює перешкоди позивачам в користуванні їх майном по 1/6 частки кожному в житловому будинку № 64 по вулиці Дружній в с. Бабурка Запорізького району Запорізької області, не пускаючи їх до спільного будинку. Таким чином, суд вважає обґрунтованим твердження позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо неправомірності вказаних дій відповідачки [PERSON] За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved