Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі не зявилися, про час і місце розгляду справи належно повідомлені. Проте в позовній заяві зазначили, що просять суд розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти позову не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив, що, не склавши за життя заповіту 13.01.2014 року помер брат позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: земельної ділянки площею 2,0077 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Таращанського району Київської області загальною вартістю 92\~256,61 грн, кадастровий номер 3224483200:05:005:0074. Спадкоємцями за законом другої черги відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України є позивачі по справі. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 23.07.2015 року по справі № 379/1042/15-ц; 2/379/338/15 позивачам було подовжено термін на подання заяви для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Вони звернулись із заявою до нотаріуса про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Проте у видачі вказаного свідоцтва позивачам відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку та розяснено право звернення з позовом до суду. Факт належності [PERSON], який помер 13.01.2014 року, земельної ділянки площею 2,0077 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Таращанського району Київської області загальною вартістю 92\~256,61 грн, кадастровий номер 3224483200:05:005:0074, підтверджується наступними доказами: рішенням Таращанського районного суду Київської області № 379/1862/13-ц; 2/379/423/13 від 29.10.2013 року згідно якого за [PERSON], який помер 13.01.2014 року, визнано право власності на ? частку права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП ім.. [PERSON] сільської ради Таращанського району Київської області розміром 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної частки в натурі (на місцевості), Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.2007 року, виданого Державним нотаріусом Таращанської РДНК Київської області зареєстрованого в реєстрі за № 1496, на ? частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП ім.. [PERSON] сільської ради Таращанського району Київської області розміром 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної частки в натурі (на місцевості); розпорядженням Таращанської районної державної адміністрації Київської області від 27.02.2014 року № 113, відповідно до якого [PERSON] передано у власність цю земельну ділянку площею 2,0077 га кадастровий номер 3224483200:05:005:0074, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201942982013, сформованим 10.12.2013 року. Отже позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер 13.01.2014 року, на спадкове майно, а саме земельну ділянку розміром 2,0077 га. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачами.

Outcome: approved