Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі звернулись до суду із позовною заявою про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні з онуками та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є бабусею та дідусем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із своїми батьками [PERSON] та [PERSON] . Висновком виконавчого комітету\~ Гірницької міської ради від 21 листопада 2016 року № 283/02-34 позивачам встановлено участь у вихованні онуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачами рішення виконавчого комітету\~ Гірницької міської ради від 21 листопада 2016 року № 283/02-34 не виконується та чиняться перешкоди щодо спілкування позивачів з онуками. З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобов`язати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод їм у спілкуванні з онуками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; встановити спосіб їх участі у спілкуванні з онуками, а саме: - встановити зустрічі із онуками 2 рази на місяць (субота-неділя) з 10 години 00 хвилин суботи до 17 години 00 хвилин неділі з ночівлею за адресою [ADDRESS] , за попередньою домовленістю з батьками; - дозволити [PERSON] , [PERSON] раз на рік санаторно-курортний відпочинок разом зі [PERSON] , [INFO] , з метою оздоровлення у літку протягом 10 днів, - зобов`язати відповідачів не чинити перешкод у спілкуванні позивачів з онукою [PERSON] , [INFO] , по телефону. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року головуючим по справі було визначено суддю Любчика О.В. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 серпня 2019 року згідно розпорядження від 30 липня 2019 року № 7/19 було замінено головуючого по справі суддю [PERSON] на суддю Хацько Н.О. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08 серпня 2019 року справу прийнято до провадження суддею Хацько Н.О. та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2019 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування з Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області матеріалів кримінального провадження, зобов`язано Службу у справах дітей Селидівської міської\~ради та\~Служба у\~справах дітей\~Мар`їнської райдержадміністрації\~надати висновок,\~щодо участі\~позивачів у\~вихованні малолітніх\~онуків та закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] у попередніх судових засіданнях підтримали уточнені позовні вимоги від 11.06.2019 року та просили їх задовольнити у повному обсязі. 04.11.2020 року в судове засідання не з,явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву з клопотанням розглядати справу без їх участі та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з клопотанням розглядати справу без їх участі та проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Селидівської міської ради у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням розглядати справу без її участі та проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила при ухвалені рішення врахувати висновок Виконавчого комітету Гірницької міської ради № 02-34-9 від 15 жовтня 2019 року. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Мар`їнської райдержадміністрації у судове засіданні засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, при прийняті рішення врахувати висновок Мар`їнської районної військово-цивільної адміністрації Донецької області № 01-33/1412 від 16 грудня 2019 року.. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі є батьками [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження\~ серії\~ [NUMBER] від 21 березня 1989 року виданого Відділом ЗАГС Центрально-Міського району м. Макіївка Донецької області. Вказана обставина підтверджує, що позивачі є бабусею та дідусем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та в судовому засіданні даний факт не спростований. Згідно копії паспорта серія [NUMBER] видане відділом поліції м. Українська Селидівського МВМ МВС України у Донецькій області 16 травня 2002 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] .\~ Згідно копії паспорта серія [NUMBER] видане відділом поліції м. Українська Селидівського МВМ МВС України у Донецькій області 29 травня 2002 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] .\~ Відповідно до довідки № 22377 від 27 грудня 2016 року виданої УСЗН Селидівської міської ради, [PERSON] в період з 08 листопада 2011 року по 01 січня 2013 року знаходилась на обліку в УСЗН м. Селидове та отримувала допомогу по догляду за однією дитиною [PERSON] [INFO] до досягнення нею трирічного віку. Згідно довідки № 38 від 16 грудня 2016 року видану ПрАТ «АПК-Інвест», [PERSON] з 26 квітня 2016 року працює у Департаменті транспорту та логістики ПрАТ «АПК-Інвест» на посаді фельдшера. Згідно довідки № 163 від 15 грудня 2016 року видану КЗ «Селидівський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] з 01 червня 2016 року працює у КЗ «Селидівський центр первинної медико-санітарної допомоги» на посаді водія автотранспортних засобів. Відповідно до заяви-звернення [PERSON] від 14 листопада 2016 року на ім`я завідуючої ДНЗ « 26 «Рябінка» та повідомлення № 35 від 05 грудня 2016 року завідуючої ДНЗ № 26 «Рябінка», бабусі [PERSON] на території ДНЗ № 26 «Рябінка» заборонено зустрічі з онукою [PERSON] , на підставі заяви матері дівчинки - [PERSON] та п. 3 ст. 8 розділу І, ст. 27 розділу IV Закону України «Про дошкільну освіту». Відповідно до довідок № 83 та № 15 від 12 вересня 2019 року виданої КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради», [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до довідок № 84 та № 16 від 12 вересня 2019 року виданої КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради», [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Згідно до постанови про закриття кримінального провадження від 29 травня 2019 року старший слідчий СВ Селидівського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області Лащівського Є.М., кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12017050500001958 від 05 грудня 2017 року за фактом кримінального правопорушення ч. 1 ст. 382 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. Відповідно до висновку № 01-33/1412 від 16 грудня 2019 року складеного Мар`їнською районною Військово-цивільною адміністрацією Донецької області, орган опіки та піклування міської ради Мар`їнської райдержадміністрації вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей визначити способи участі дідуся та бабусі [PERSON] та [PERSON] , у спілкуванні з онуками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , шляхом: встановлення зустрічей із старшою онукою 2 рази на місяць (субота-неділя) з 10 години 00 хвилин суботи до 17 години 00 хвилин неділі з ночівлею, а з молодшою онукою за попередньою домовленістю з батьками за адресою [ADDRESS] . Рекомендовано подружжю [PERSON] забирати особисто дітей з місця їх проживання і вчасно привозити дітей до батьків додому. Дозволити [PERSON] та [PERSON] , раз на рік санаторно-курортний відпочинок зі [PERSON] , [INFO] , з метою оздоровлення влітку протягом 10 днів. [PERSON] , [PERSON] , не перешкоджати [PERSON] та [PERSON] , у спілкуванні з онучкою [PERSON] , [INFO] , по телефону. Відповідно до висновку № 02-34-9 від 15 жовтня 2019 року складеного Виконавчим комітетом Гірницької міської ради, встановлено, що орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним встановлення ступеня участі дідуся та бабусі [PERSON] та [PERSON] , у виховані малолітніх онучок [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , за попередньою домовленістю з батьками дітей, у вигляді 2 дні зустрічей І, ІІІ або ІІ, ІV тижня місяця з ночівлею, або без ночівлі (субота-неділя з 10 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин); оздоровлення дітей влітку протягом 10 днів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є вихователем дитячого садка «Рябінка», який відвідувала\~ [PERSON] , щодо перешкод позивач у спілкуванні з дитиною їй нічого не відомо. Відносини між позивачами та онукою [PERSON] були добрі, онука завжди була рада позивачам, бабуся водила до дитячого садка та забирала з дитячого садка онуку. Також зазначила, що у період коли [PERSON] відвідувала старшу групу, її батьки приблизно у 2017 році написали заяву, якою просили заборонити позивачам, на території дитячого садка «Рябінка», спілкування з онукою. Після написання батьками заяви, бабуся приходила до дитячого садка та залишала старшій онуці гостинці. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні показала,\~що вона\~є музичним\~робітником дитячого\~садка «Рябінка»,\~який відвідувала\~ [PERSON] ,\~щодо перешкод\~позивачам у\~спілкуванні з\~дитиною їй\~нічого не\~відомо.\~ [PERSON] \~постійно приймала\~участь у\~святкових заходах\~групи,\~активна,\~весела.\~Особисто родину\~дитини вона\~не знає,\~які склалися\~відносини між\~сторонами та\~дітьми їй\~не відомо.\~Зазначила,\~що позивачка\~ [PERSON] \~доброзичлива та\~не агресивна. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є завідуючою дитячого садка «Рябінка», який відвідувала\~ [PERSON] . Відповідачка [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] звернулась до закладу із заявою про заборону спілкування, зустрічей, на території дитячого садка «Рябінка», бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] з онукою [PERSON] . Дитина рада бачити як батьків, так і бабусю з дідусем. Після написаної заяви відповідачкою [PERSON] , було вирішено та дозволено бабусі та дідусю короткочасні зустрічі з онукою [PERSON] . У квітні та травні 2016 року бабуся [PERSON] зустрічалась з онукою. [PERSON] ніколи не скаржилась на батьків, жодних зауважень чи повідомлень щодо суттєвої зміни настрою та поведінки дитини не надходил. На теперішній час дитячий садок «Рябінка» відвідує [PERSON] , бабуся та дідусь з нею не зустрічалися та не приходили до дитячого садочку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є директором ЗОШ № 18, в якій навчається [PERSON] . З вересня до листопада 2017 року бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] приходили до школи де навчається онуки, на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 травня 2017 року про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, у час зустрічі прийшов до школи [PERSON] з представником, останній пояснив, що на теперішній час зазначене рішення суду оскаржується до Апеляційного суду Донецької області, тобто воно не підлягає виконанню. Також зазначила, що 17 жовтня 2017 року до школи приїхали бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] , з представником поліції, для зустрічі з онукою, так як її не було у школі вирішили відвідати її дома, вона як директор школи, психолог, бабуся, дідусь та представник поліції, поїхали до с. Ізмайлівка, Мар`їнського району, Донецької області, до місця проживання сім`ї [PERSON] , де до них вийшов [PERSON] , який повідомив що дітей нема дома, також зазначив, що питання з приводу зустрічей бабусі та дідусі з онуками він вирішить, однак заперечував проти зустрічей у школі та відмовився від узгодження дат зустрічей бабусі та дідусі з онуками. 23 жовтня 2017 року бабуся з дідусем знову прийшли до школи, з метою привітати онуку [PERSON] з днем народження, однак [PERSON] відмовилась спілкуватися з ними, з цього приводу [PERSON] звернувся зі скаргою до відділу освіти, у зв`язку з влаштуванням зустрічі онуки з позивачами. Відповідачка [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] звернулась до закладу із заявою про заборону спілкування [PERSON] з родичами з обох сторін, всі питання з рідними вони будуть вирішувати через представників. У січні 2018 року бабуся знов прийшла до школи з представником органу опіки та піклування Селидівської міської ради Сузіною Л.О., однак [PERSON] відмовилась від спілкування та розплакалась. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона працювала заступником начальника відділу освіти Селидівської міської ради, про факт перешкоди відповідачами у спілкуванні позивачів з онуками відомо зі звернень до відділу освіти позивачів та начальника у справах дітей. У березні 2017 року до відділу освіти надійшла заява [PERSON] про психологічне насилля у сім`ї [PERSON] , з цього приводу було викликано до відділу освіти позивачів, відповідачів та представника органу опіки та піклування Селидівської міської ради, однак відповідачі на виклик не з`явились, тому було вирішено здійснити виїзд за адресою проживання сім`ї [PERSON] . Виїзд було здійснено нею, позивачами та представником служби у справах дітей Селидівської міської ради, однак до місця проживання [PERSON] їх не впустив та відмовився від спілкування. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивачів з якими підтримує дружні стосунки, знайомі протягом п`ятдесяти років, свою доньку [PERSON] виховували в любові, ніколи не кривдили. Онука [PERSON] виховувалась у бабусі [PERSON] , яка перебувала з нею у декретній відпустці, так як [PERSON] вийшла на роботу. Позивачі дуже люблять онуків, виховували онуку [PERSON] у любові, онука добре до них відносилась. Знає, що з 2016 року до теперішнього часу бабуся та дідусь не спілкуються з онуками, так як відповідачі перешкоджають у спілкуванні, а саме: не приводять дітей у гості, не дають можливість зустрічатися з онуками, не відповідають на телефонні дзвінки та не дають можливості спілкуватися з онуками у телефонному режимі. Крім того, вважає, що перешкоди у спілкуванні з онуками чиняться [PERSON] , так як [PERSON] , до зустрічі з чоловіком була добра та чуйна людина.\~Крім того зазначила, що [PERSON] присилав SMS повідомлення на телефонний номер [PERSON] образливого змісту. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він працює державним виконавцем Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), у нього на виконанні перебував виконавчий лист виданий на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 травня 2017 року про усунення перешкод у спілкуванні з онуками. Ним до відділу неодноразово викликались відповідачі, однак останні не з`являлися до відділу у призначені дати, [PERSON] з`являвся до відділу або до призначеної дати, або після призначеної дати. На виклики з`являвся представник відповідачів, та поясняв, що вони не мають можливості з`явитись до відділу. На підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області було здійснено примусовий привід відповідачів, вони з`явились до відділу на надали пояснення, що вони не заперечують проти спілкування онуків з позивачами, та зазначили, що [PERSON] сама не хоче спілкуватися з дідусем та бабусею. Після чого було здійснено виїзд до міста проживання відповідачів разом з представником поліції Селидівського ВП, представником органу опіки та піклування Селидівської міської ради та позивачами. [PERSON] вийшов до них держав за руку [PERSON] та повідомляв, що дитина відмовляється спілкуватися з позивачами, [PERSON] не надав можливості поспілкуватися позивачам з онукою. Було зроблено, ще один виїзд до міста проживання відповідачів, однак [PERSON] не вийшов до них, мотивуючи тим, що темна пора доби. Після проведення всіх виконавчих дій ним була ухвалена постанова про накладення штрафу на відповідачів, та матеріали виконавчого провадження направленні до Селидівського ВП, у зв`язку з невиконанням рішення суду та виконавче провадження було закрито. На теперішній час виконавчий лист скасовано рішенням Верховного суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює у Селидівському ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, у 2017 року до Селидівського ВП звернулась [PERSON] з заявою з приводу усунення перешкод у спілкуванні з онуками. У 2018 році вона спільно з позивачами виїхали до ЗОШ № 18 у м. Гірник Донецької області, де повідомили що [PERSON] відсутня на заняттях, вирішили поїхати до місця проживання [PERSON] , до них вийшов [PERSON] та повідомив, що діти хворіють та їх немає дома, вони поїхали до лікарні у м. Гірник Донецької області де їм повідомили, що [PERSON] не з`являлась на прийом, однак у телефонному режимі було повідомлено про її хворобу. Наступного разу вона, разом з державним виконавцем [PERSON] , позивачами, поїхали до місця проживання відповідачів, однак [PERSON] не вийшов до них, а з вікна свого будинку повідомив, що він не перешкоджає у спілкуванні онуків з бабусею та дідусем, та по всім питанням запропонував звернутись до його адвоката. Крім того зазначила, що на виклики до Селидівського ВП відповідачі не з`являлися. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює у Селидівському ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, у період з 2016 року по 2017 рік до Селидівського ВП зверталась [PERSON] з заявою з приводу усунення перешкод у спілкуванні з онуками. Відповідачі викликались до Селидівського ВП з приводу не виконання рішення суду, однак за викликами не з`являлися. У 2018 році на підставі виконання рішення суду було здійснено виїзд до міста проживання відповідачів разом з державним виконавцем, представником органу опіки та піклування Селидівської міської ради та позивачами, однак їх не впустили до будинку та на подвір`я. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.\~12,\~81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини\~від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України\~27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 257 СК України, згідно якої баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159\~цього Кодексу. Суд визначає способи участі баби та діда у вихованні онук виходячи з вимог ст. 159 СК України та враховує (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Виходячи із змісту ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України, суд також враховує, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. У\~статті 7 СК України\~визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня\~2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування баби та діда з онуками та участі у їх вихованні та відповідно обов`язок батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право\~\~повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування. Доводи позивачів,\~що відповідачі\~чинять перешкоди\~у спілкуванні\~з онуками\~підтверджуються показаннями\~свідків та\~листом,\~виданого дошкільним\~навчальним закладом\~№26\~«Рябінка» про\~заборону зустрічей\~на території\~дитячого садка\~онуки [PERSON] з\~бабусею,\~на підставі\~звернення з\~відповідною заявою\~матері [PERSON] ,\~підтверджується наявність\~конфлікту сторін\~щодо спілкування\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~з онуками\~ [PERSON] ,\~та [PERSON] . Позивачі з метою врегулювання спору щодо встановлення порядку побачень із дитиною зверталися до органу опіки та піклування на підставі чого було видано відповідний висновок Виконавчим комітетом Гірницької міської ради № 283/02-34 від 21 листопада 2016 року, який не виконувався, що підтверджується показами свідків. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що баба та дід має право приймати участь у вихованні своїх онук. Обставин того,\~що спілкування\~баби та\~діда із\~онуками може\~суперечить інтересам\~дитини,\~судом не\~встановлено. Доказів негативного впливу бабусі на онуку матеріали справи не містять. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі чинять перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками, крім того з матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у неприязних стосунках.\~ Враховую викладені обставини, вік дітей, факт постійного проживання з батьками, та беручи до уваги висновки виконавчого комітету Гірницької міської ради\~№ 02-34-9 від 15 жовтня 2019 року та Мар`їнської районної Військово-цивільної адміністрацієї Донецької області № 01-33/1412 від 16 грудня 2019 року, суд дійшов до висновку, що саме шляхом встановлення зустрічей з малолітніми онуками [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , за\~попередньою домовленістю\~з батьками\~дітей у\~вигляді 2\~дні зустрічей\~І,\~ІІІ або\~ІІ,\~ІV\~тижня місяця\~з ночівлею,\~або без\~ночівлі (субота-неділя\~з 10\~години 00\~хвилин до\~17\~години 00\~хвилин);\~оздоровлення старшої\~онуки [PERSON] \~ [INFO] \~влітку протягом\~10\~днів, не перешкоджати спілкуванню з онукою [PERSON] [INFO] по телефону, буде достатньо для визначення участі [PERSON] та [PERSON] у вихованні онуків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та такий спосіб є доцільним та забезпечить найвищі інтереси дітей і узгоджується із приписами ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, якими передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Всі побачення [PERSON] , [PERSON] та онуків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , повинні проводитись за бажанням дітей. Суд вважає, що такий\~\~спосіб участі баби та діда у вихованні та спілкуванні з онуками відповідатиме\~\~можливості дітей у повній мірі сприйняти спілкування та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який не буде порушувати виховний та учбовий графік дітей. Даний спосіб надасть можливість бабусі та дідусю піклуватись про здоров`я онук, їх фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього. Крім того, встановлення зазначеного способу участі баби та діда у вихованні та спілкуванні з онуками не перешкоджає подальшому їх спілкуванню в інший період часу при досягненні такої згоди із сторонами. Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідачів не чинити позивачам перешкод у спілкуванні з онуками, то враховуючи ступінь конфліктних відносин сторін, то такий спосіб захисту, на переконання суду, надасть можливість у подальшому уникнути судових спорів з приводу виконання відповідачами даного судового рішення та надасть можливість дисциплінувати сторін при його виконанні, тому зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне у судовому рішенні роз`яснити сторонам у справі, що вони не вправі діяти всупереч інтересам дітей, зокрема [PERSON] ,\~ [PERSON] у майбутньому не вправі перешкоджати [PERSON] , [PERSON] брати участь у вихованні онуків та у спілкуванні з ними, не допускати протиправних дій та негативних розмов в присутності дітей з боку обох сторін. На підставі\~ ст.ст. 209, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -\~ \~

Outcome: approved