overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачка 16.12.2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На даний час сімейні відносини з відповідачем припинені. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Діти знаходяться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що з 21.08.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом відповідно до ст. 183 СК України. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який не обмежений у працездатності, не має інших утриманців, а тому може брати участь в утриманні малолітніх дітей . При подачі позову даної категорії позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивачка 16.12.2015 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 08.09.1993 року зареєстровала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO], який досягнув повноліття. Подружні відносини з відповідачем не склалися, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Між ними часто виникали суперечки та конфлікти. Відповідач зловживав спиртними напоями та застосовував щодо неї фізичне насильство. На даний час вони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин. Вважає, що подальше перебування в шлюбі є неможливим та просить його розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Так, за зареєстрованим місцем проживання відповідача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та матеріали справи із повідомленням про виклик у судове засідання на 28.01.2016року. Рекомендований лист із вказаними документами було вручено [PERSON] [INFO], що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду. Окрім цього, відповідачу було надіслано повідомлення про виклик в судове засідання на 25.02.2016 року, яке він отримав особисто 04.02.2016 року, про що у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак останній до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не подав. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.09.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівській області серії [NUMBER]. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час досягнув повноліття. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивачка 16.12.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 30.07.1988 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та поживають окремо з жовтня 2018 року, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору не мають. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де представник позивачки - адвокат Дігтярь Л.А.(а.с.9-11) позов підтримала, а відповідач позов визнав ( а. с. 21, 22 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.07.1988 року в Міському Палаці шлюбів м. Полтави ( а. с. 6 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків з 2018 року, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спорів щодо поділу майна не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивачка 16.12.2020 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 16.03.2018 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки з жовтня 2019 року, спільного господарства не мають та поживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Майнового спору не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб, залишити їй прізвище - [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви та телефонограму про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка та представник позивачки [PERSON] (а.с.20) позов підтримали ( а. с. 10, 22 ), а відповідач позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу ( а. с. 23 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.03.2018 року в Київському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( а. с. 4 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків з жовтня 2019 року, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спору щодо поділу майна не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивачка 16.12.2020 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення сум належних працівникові при звільненні, мотивуючи тим, що 13.11.2015 року її волею народу було обрано на посаду сільського голови Терешківської сільської ради. 15.05.2018 року, після об`єднання сіл в громаду її знову було обрано головою вже об`єднаної громади Терешківської сільської ради. Рішенням десятої сесії сьомого скликання Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18 червня 2019 року «Про недовіру сільському голові [PERSON] та дострокове припинення повноважень сільського голови» висловлено їй недовіру як Терешківському сільському голові, достроково припинено її повноваження з моменту ухвалення рішення, припинено її повноваження на посаді сільського голови Терешківської сільської ради з 19 червня 2019 року. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 року по справі 10/2276/19 визнано протиправним та скасовано рішення десятої сесії сьомого скликання Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18.06.2019 року «Про недовіру сільському голові [PERSON] та дострокове припинення повноважень сільського голови». Поновлено її на посаді голови Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області з 19.06.2019 року. Стягнуто з Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на її користь \~ \~ \~ \~ середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.06.2019 року по 02.03.2020 року в сумі 118\~660,14 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів, податків та зборів, а також с фактично виплачених сум. Розпорядженням сільського голови Терешківської сільської ради від 30.03.2020 року, вона приступила до виконання своїх обов`язків. З квітня 2020 року, вона як голова Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області видала розпорядження № 60 про проведення аудиту фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області з метою встановлення фактів ефективного і раціонального використання бюджетних коштів та виконання бюджету за час вимушеного її прогулу як сільського голови у період з 19.06.2019 року по 31.03.2020 року, для організації роботи громади

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачка 16 жовтня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2014 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 649 /а.с.8/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Скрипкіної» на «Рязанцеву» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Враховуюче вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з травня 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка 16 жовтня 2014 року звернулася з вказаною позовною заявою до суду, мотивуючи позов тим, що вони з відповідачем з 2012 року по березень 2014 року перебували у фактичних шлюбних відношеннях. [INFO] у них з відповідачем народилася донька [PERSON]. З березня 2014 року відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька повністю знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не прибула, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), у сторін [INFO] народилась донька [PERSON]. Згідно довідки Дар'ївської сільської рада Білозерського району Херсонської області № 665 від 13 жовтня 2014 року на утриманні у [PERSON] знаходиться донька [PERSON]. Із наданих позивачкою доказів, вбачається, що вони з відповідачем припинили сумісне проживання, досягти домовленості між собою про утримання доньки не змогли. Відповідно до ст. ст. 180,181,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу ) матері або батька. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний та може надавати допомогу, так як є працездатним, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позова про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивачка 16 жовтня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вступила в шлюб з [PERSON], 21 квітня 2007 року. Шлюб зареєстровано у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №203. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність згоди з важливих сімейних питань, не було взаємної поваги одне до одного, в сім'ї виникали конфлікти, сварки. З квітня 2011 року сторони проживають окремо, припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 квітня 2007 року. Шлюб був зареєстрований у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №203 /а.с.9/. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Встановлено також, що причиною розпаду сім'ї стала відсутність згоди з важливих сімейних питань, не було взаємної поваги одне до одного, в сім'ї виникали конфлікти, сварки. З квітня 2011 року сторони проживають окремо, припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка 16 жовтня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв*язку з чим з жовтня 2015 року проживають окремо. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У зв*язку з зазначеним просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 900 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка письмово просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач письмово просив розглядати справу у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року (а.с.4), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/, яка проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. В жовтні 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 16 жовтня 2015 року до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 487,20 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial