overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять зобов»язати СВК «Мир», виділити в натурі конезберальну машину МКК-6 з трактором МТЗ-80, 1989 ороку випуску, державний номер [NUMBER], інвертарний номер [NUMBER], в рахунок погашення вартості майнових паїв. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], просили позовну заяву задоволити. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позоу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємсвта (майновий сертифікат) серії [NUMBER] від 17.03.2009 року та серії [NUMBER] від 08.06.2015 року, виданих Мирненською сільскою радою, позивачі мають право на майно пайового фонду, колективного сільськогосподарського підприємства «Мир», що знаходиться на території Мирненської сільської ради. Вартість майнових паїв становить 1813 грн. Оскільки КСП «Мир» був реформований у СВК «Мир», а майно пайового фонду передане СВК «Мир». Таким майном відповідно до накладної №37 від 13.02.2011 року, є корнезбиральна машина МКК-6 з трактором МТЗ-80, [NUMBER], державний номер [NUMBER], вартістю 980 грн. Статтею. 9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», передбачено, що у разі виходу з підприємства, його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін формою. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 392 ЦК України надає власнику право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у власника документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять стягнути з останнього в їх користь борг в сумі 200 000 грн.. В обґрунтування позову покликаються на те, що 10.07.2014 року відповідач позичив в них гроші у розмірі 200 000 грн. строком на 1 рік. На підтвердження такому відповідачем була складена розписка. Однак він свої зобов'язання не виконав. Вони неодноразово звертались до нього з вимогою повернути кошти, однак безрезультатно. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.06.2017 року скасовано ухвалу Дрогобицького міськрайонного Львівської області від 16.03.2017 року про визнання мирової угоди та направлено справу для продовження розгляду. Позивачі подали заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позову, який просили задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 03.02.2015 року, на житловий будинок з надвірними спорудами, а саме: жиле, літня кухня, сарай, сарай, огорожа, цистерна, розташований в Одеській області, Біляївського районну, с. Котовка, вул. Гагаріна, буд. 7. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали заяву, в якої просять розглянути справу за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якої позов визнає, проти його задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутністю. Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення сторін, суд приходить до наступного: 03.02.2015 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №404548, актовий запис №178, який являється батьком позивачів, згідно свідоцтва про народження серії VI VP №1183039 та ІІ ЖД №366648. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, а саме: жиле, літня кухня, сарай, сарай, огорожа, цистерна, розташований в Одеській області, Біляївського районну, с. Котовка, вул. Гагаріна, буд. 7. На спадщину позивачі є єдиними спадкоємцями. У встановлений законом строк позивачі звернулися до Біляївської районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON] який помер 03.02.2015 року. Але, листом від 06 листопада 2015 року №4782/02-14 [PERSON]О та [PERSON] була надана відповідь з якої вбачається, що їм не може бути видане свідоцтво про право на спадщину за законом в звязку з тим що не виконано норму закону та не проведено державну реєстрацію права власності. Згідно свідоцтва про право власності від 21 квітня 2005 року № 34, житловий будинок що розташований в Одеській області, Біляївського районну, с. Котовка, вул. Гагаріна 7, дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно довідки №582 від 21.12.2015 року виданої Августівською сільською радою, про те що за [PERSON]Г, який помер 03 лютого 2015 року рахується житловий будинок в Одеській області, Біляївського районну, с. Котовка, вул. Гагаріна, буд. 7. На даній житловій площі на день смерті [PERSON] разом з померлим зареєстровані та постійно проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 25.11.2007 року на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований в Одеській області, Біляївського районну, с. Градениці, вул. Свободи 50. Позивачі у судове засідання не зявилися, але не адресу суду надіслали заяви в яких свої позовні вимоги підтримали, та просять розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача у судове засідання не зявився , надав заяву, в якої позов визнають, проти його задоволення не заперечують, просять розглянути справу за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 25.11.2007 року помер [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД 128808, після якого залишилася спадщина а саме: житловий будинок із надвірними спорудами, розташований в Одеській області, Біляївського районну, с. Градениці, вул. Свободи 50. З метою отримання вищезазначеного майна позивачі, як спадкоємці першої черги, звернулися до Біляївської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про праву на спадщину за законом. Але листом № 3255/ 02-14 від 29 липня 2015 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно довідки Граденицької сільської Ради №700 житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою :Одеської області, Біляївського районну, с. Градениці, вул. Свободи 50, належить померлому [PERSON]. Відповідно довідки № 257 від 08 червня 2015 року, згідно даних записів в по господарській книзі Граденицької сільської ради під №1983-1 на стор. 110-111 за 2011-2015 роки за [PERSON] померлим 25.11.2007 року, числиться житловий будинок із надвірними спорудами, розташований в Одеській області Біляївського району с. Градениці, вул. Свободи 50. Згідно технічного паспорту від 02.07.2008 року власником житлового будинку до якого входять наступні господарські споруди: А- жиле, Б-літня кухня; В-сарай; І-цистерна, №1-5-огорожа, є [PERSON], померлий 25.11.2007 року. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом по ? частині житлового будинку №21 по вул. Новоселів в с. Мирне, Біляївського району, Одеської області з надвірними спорудами та побудовами: сарай, літня кухня, гараж та огорожа, який залишився після смерті матері [PERSON], померлої 14 грудня 2015 року. У судове засідання позивачі не зявилися, але на адресу суду надіслали заяви, в яких просили слухати справу без їхньої участі, на позовних вимогах наполягали. Відповідач в судове засідання не зявився, надави заяву, в якої позов визнав, проти його задоволення не заперечує, просять розглянути справу за його відсутністю. Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення сторін, суд приходить до наступного: Згідно довідки Мирненської сільської Ради №291 від 01.06.2016 року житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Мирне, вул. Новоселів, буд.21, належить померлій [PERSON], на підставі свідоцтва №25 про право власності на житловий будинок, яке видано згідно рішення виконкому від 18.06.2007 року. Згідно технічного паспорту від 06.11.2006 року, у склад житлового будинку входять наступні господарські споруди: Б-сарай; В-літня кухня; Г-гараж; №1-5-огорожа. Згідно свідоцтва про смерть І-ЖД №432185 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1413, [PERSON] померла 14 грудня 2015 року. Після її смерті позивачі в установленому законом порядку звернулися до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору стало неможливим оскільки відсутня державна реєстрація, що підтверджується листом №1896/02-04 від 15 червня 2016 року. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати за ними право власності в рівних частинах по ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. У судовому засіданні позивачки свої позовні вимоги підтримали, наполягають на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якої позов визнав, проти його задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутністю. Вивчив матеріали справи, вислухав пояснення сторін, суд приходить до наступного: Згідно довідки Вигодянської сільської Ради №813 від 01.09.2014 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно технічного паспорту від 10.10.2014 року, у склад житлового будинку входять наступні господарські споруди: Б-погріб; В-кладова; Г-сарай; Д-гараж; Е-сарай; Є-навіс; Ж-навіс; З-сарай; І-вбиральня; І-цистерна; №1-2-огорожа. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті позивачки, які згідно зі свідоцтвами про народження є його доньками, звернулися до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, та отримали свідоцтва про право на частину спадкового майна. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок було відмовлено листом нотаріальної контори від 29 серпня 2014 року. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевкладане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], на підставі договору найму житлового приміщення №18 від 29.10.2008 року, зареєстрований як квартирант у [INFO] та області, якийналежить позивачам на праві спільної сумісної власності. Відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає з 2008 року. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №6 по вул. Комарова,5 в с. Розсошенці Полтавського району та області. Представник позивачів, у судовому засіданні позов підтримала, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у заяві. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи шляхом публікації оголошення у пресі. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить квартира [ADDRESS] та області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.09.1993 року, зареєстрованого в реєстрову книгу №3, за реєстровим № 364 (а.с.18). У вказаному будинку, згідно з довідкою Щербанівської сільської ради, зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] (квартирант)(а.с.17). [PERSON], на підставі договору найму житлового приміщення №18 від 29.10.2008 року, зареєстрований як квартирант у [INFO] та області (а.с.24). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.11.2015 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та області не проживає з 2008 року (а.с.16). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт відсутності [PERSON] за місцем його реєстрації у квартирі [ADDRESS] та області з 2008 року. За змістом ст.ст. 71,72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням у судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад 6 місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, з урахуванням його уточнення, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. За вищезазначеною адресою крім них, зареєстрований відповідач, який більше 1 року не мешкає в належній позивачам квартирі. В квартирі відсутні особисті речі відповідача, комунальні платежі відповідач не сплачує, квартирою не цікавиться. 21.12.2012 року відповідач надав нотаріально посвідчену заяву з проханням зняти його з реєстраційного обліку за спірною адресою. У зв*язку з чим просять визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою та зняти відповідача з реєстрації. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, просила його задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з*явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачам по справі ( свідоцтво про право власності на житло від 19.11.2007 року р. № 5А-07-299002 ). Відповідно до довідки КП «ЖИЛКОМСЕРВІС» дільниця № 40 від 07.04.2014 року № 651 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані сторони по справі. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не мешкає понад 1 рік, що свідчить про те, що він втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. Зазначене підтверджується крім іншого особистою заявою відповідача від 21.09.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Сузакського району Жалал-Абадської області за № 2-1388 [PERSON] За таких обставин суд задовольняє позов. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача із вищевказаним позовом та просили суд постановити рішення, яким визначити рівними розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру №92 по вул. Грицевця, б. 50 у м. Харкові, а саме: за позивачем [PERSON] 1/4 частку, за позивачем [PERSON] 1/4 частку, за позивачем [PERSON] 1/4 частку, за відповідачем [PERSON] 1/4 частку. В обґрунтування позову посилались на те, що сторонам по справі на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло реєстраційний №7-05-249326, виданого 13.06.2005 року, але на час приватизації не були виділені ідеальні частки, що і просять зробити позивачі. Позивачі в судове засідання надали заяву з проханням розглядати справу без їх участі, підтримували позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, також надав суду заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечував та просив справу розглядати без його участі. Третя особа - реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області, у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно ст. 61 ЦК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира № 92, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Грицевця, б. 50 на підставі свідоцтва про право власності на житло реєстраційний №7-05-249326, виданого 13.06.2005 року. На час приватизації ідеальні частки виділені не були, та вказано, що сторонам по справі квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності 1/1 частка. (а.с. 13) Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній власності, вважається, що частки співвласників у праві сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як вказано у позовній заяві, між сторонами по справі ніколи не було домовленості про нерівний розподіл часто у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру, і вони фактично дійшли домовленості і згодні, що кожному із них належить право власності на квартиру [ADDRESS] наступним чином: за позивачкою [PERSON] 1/4 частку, за позивачем [PERSON] 1/4 частку, за позивачем [PERSON] 1/4 частку, за відповідачем [PERSON] 1/4 частку. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про виділення майна в натурі, що є у спільній частковій власності, та поділ житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивачів змінені позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є братом позивачів. Сторонам на праві спільної часткової власності належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Грабовського, 47. Просить суд провести розподіл спірного домоволодіння за варіантом розподілу житлового будинку висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 19.12.2014 р. Відповідач з позовом згоден та не заперечує проти розподілу спірного домоволодіння за варіантом розподілу житлового будинку висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 19.12.2014 р. Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Грабовського, 47, ринкова вартість якого згідно висновку експертизи складає 555\~048 грн. (а. с. 60). Провести реальний розподіл домоволодіння можливо та сторони не заперечують проти визначення такого порядку згідно варіанту висновку технічної експертизи. Суд вважає необхідним провести розподіл домоволодіння за адресою: м. Суми, вул. Грабовського, 47 за варіантом розподілу житлового будинку висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 19.12.2014 р. (а. с. 51-63), згідно якого позивачам виділити (показано жовтим кольором в додатку 2 арк. 1) в житловому будинку: приміщення № 2, площею 3,7 кв. м; приміщення № 8, площею 7,3 кв. м; приміщення № 7, площею 18,5 кв. м; приміщення № 6, площею 8,3 кв. м; приміщення № 5, площею 10,6 кв. м, загальною площею 48,4 кв. м, а також господарські будівлі та споруди погріб літ. «пг», сарай літ. «В», убиральню літ. «Д», кухню літ. «Б»; прибудову літ. «б», сарай літ. «Г», 2/3 огорожі № 1-5, що складає 2/3 частини; відповідачеві виділити (показано зеленим кольором в додатку 2 арк. 1) в житловому будинку: приміщення № 1, площею 4,9 кв. м; приміщення № 3, площею 11,8 кв. м; приміщення № 4, площею 16,4 кв. м, загальною площею 33,1 кв. м, а також господарські будівлі та споруди гараж літ. «З», сарай літ. «Е», погріб літ. «Ж», ганок, 1/3 огорожі № 1-5, що складає 1/3 частини. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з позивачів в солідарному порядку на користь відповідача 3 745 грн. грошової компенсації за більш виділену частину домоволодіння. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача 3 410 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial