Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON]звернулись в суд із позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме просять визнати за ними право власності по 1/3 частки житлового будинку загальною площею 213,9кв.м. з надвірними будівлями та спорудами по вул.І.Франка,20 смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, що належав померлому 30 серпня 2014 року [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане майно і вони є єдиними спадкоємцями за законом після його смерті. Однак, нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1/3 частину будинку. В судове засідання позивачі не зявились, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявитиклопотання про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи судом встановлено наступне. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19.08.2013року визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходяться за адресою: вул. І.Франка, 20 смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, що належав померлому 11 серпня 2012 року [PERSON]. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 30.08.2014 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ИД № 174497, виданим 01.09.2014 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №55). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дві дочки [PERSON] та [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2016 року за вих. № 796/02-14 [PERSON], [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого, 30.08.2014 року [PERSON], на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходяться за адресою: вул. І.Франка, 20 смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, у зв»язку з відсутністю реєстрації права власності на 1/3 частину цього будинку. Згідно інформаційної довідки №20, виданої 28.01.2015р. Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 28.01.2015року по обліку будинковолодіння №20 по вул.І.Франка в смт.В.Березовиця рахується за : 2/3 частини за [PERSON], 1/3 частина за [PERSON]. Державна реєстрація права власності житлового будинку №20 по вул.І.Франка в смт.В.Березовиця в бюро не проведена. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачів, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачами права власності по 1/3 частки житлового будинку загальною площею 213,9кв.м. з надвірними будівлями та спорудами по вул.І.Франка,20 смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, за кожним, в порядку спадкування за законом після померлого, 30.08.2014 року батька [PERSON].

Outcome: approved