Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовує тим, що з 2013 року вона зустрічалася з відповідачем. Вони мали намір укласти шлюб. Вона завагітніла та повідомила про це відповідача, але він сприйняв цю новину посередньо. Вона вирішила народжувати дитину. 26 липня 2015 року народився їх син [PERSON]. Народжувала вона в Угорщині та записала дитину на своє прізвище. Батька дитини не вказувала. Відповідач є батьком дитини, однак він відмовляється визнати свого сина і подати до РАЦСу заяву про визнання його батьком дитини.\~ Запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень проведено позивачкою. Прізвище та імя дитини записано за вказівкою позивачки на її прізвище. Визнання відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO] їй потрібно для стягнення аліментів з відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] про розгляд справи у його з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення та погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. ( 768,40 грн. х 50%).

Outcome: approved