Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON], який при житті був разом з усіма позивачами співвласником квартири [ADDRESS]. Спірна квартира була придбана ними та покійним в рівних частках 02.11.1998 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири, що був укладений на товарній біржі «Українська біржа Десятинна». Вони звернулися до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві з заявами про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, проте їм було відмовлено, оскільки подані для проведення державної реєстрації прав документи на квартиру не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, реєстратор зазначив, що спірна квартира була придбана на товарній біржі «Українська біржа Десятинна» і угода про купівлю-продаж не посвідчена нотаріально. Після смерті співвласника квартири [PERSON] позивач [PERSON], що являється його дружиною звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смекаліної Л.Т. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, проте приватний нотаріус своїм листом відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку у праві спільної часткової власності у спірній квартири мотивуючи це тим, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи які не відповідають вимогам законодавства, а наданий договір купівлі-продажу на спірну квартиру не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документу, оскільки не є біржовою операцією, не підлягав реєстрації на біржі та не посвідчений нотаріально. Оскільки на час, коли позивачі придбали квартиру всі угоди укладалися на біржах «Універсальна» та «Українська біржа Десятинна», в інший спосіб укласти договір купівлі-продажу було не можливо, після укладення договору всі вимоги законодавства ними було виконано, вважають, що вони на законних підставах набули права власності на вказану вище квартиру. В зв»язку з вищевикладеним, вони були вимушені звернутися до суду з даним позовом та просили суд про визнання за кожним з них права власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], за позивачем [PERSON] також на 1/5 частину вказаної вище квартири в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], оскільки всі інші позивачі відмовилися від цієї частки у спадщині на її користь. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в своїй письмовій заяві просила проводити розгляд справи без її участі в зв»язку із тяжким станом здоров»я, підтримала вимоги позову в повному обсязі. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з»явився, надіславши свої письмові пояснення, в яких просить проводити розгляд справи без його участі та заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, повідомлений судом належним чином про день та час розгляду справи. Приватний нотаріусКиївського міського нотаріального округу Смекаліна Л.Т. в судове засідання не з»явилася, в своєму листі просить проводити розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була придбана позивачами та покійним чоловіком позивача [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 02.11.1998 року, що був зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа Десятинна» за реєстраційним №5086-А2143 (а.с. 14). Відповідно до реєстраційного посвідчення Київського міського БТІ спірна квартира станом на 26 листопада 1998 року зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях як особиста власність на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу (а.с. 15). Згідно інформаційної довідки Київського міського БТІ, згідно з даними Бюро 1/5 частина квартири [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] (а.с. 16). Позивачі по справі на даний час проживають та є зареєстрованими в квартирі [ADDRESS], відповідно до довідки виданої Центром комунального сервісу №30 (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] року помер.(а.с. 19). Після його смерті позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права власності на спірну квартиру, проте їм було відмовлено, оскільки подані для проведення державної реєстрації прав документи на квартиру не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, реєстратор зазначив, що спірна квартира була придбана на товарній біржі «Українська біржа Десятинна» і угода про купівлю-продаж не посвідчена нотаріально. (а.с. 21). Також, після смерті співвласника квартири [PERSON] позивач [PERSON], що являється його дружиною звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смекаліної Л.Т. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, проте приватний нотаріус своїм листом відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку у праві спільної часткової власності у спірній квартири, мотивуючи це тим, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи які не відповідають вимогам законодавства, а наданий договір купівлі-продажу на спірну квартиру не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документу, оскільки не є біржовою операцією, не підлягав реєстрації на біржі та не посвідчений нотаріально. (а.с. 23). Позивачі в судовому засіданні зазначили, що на час, коли вони придбали спірну квартиру угоди купівлі-продажу також укладалися на біржах «Універсальна» та «Українська біржа Десятинна», після укладення договору всі вимоги законодавства ними було виконано, вважають, що вони на законних підставах набули права власності на вказану вище квартиру, оскільки сплатили повну її вартість і весь цей час в ній зареєстровані та проживають. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємиця 1 черги в порядку спадкування за законом з метою прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріусаКиївського міського нотаріального округу Смекаліної Л.Т. із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті її чоловіка. Всі інші спадкоємці відмовилися від спадщини у вигляді 1/5 частини спірної квартири на її користь. Проте позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті чоловіка, через те, що наданий нею договір купівлі-продажу на спірну квартиру не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документу, оскільки не є біржовою операцією, не підлягав реєстрації на біржі та не посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивачів в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими ними в судовому засіданні.

Outcome: approved