Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], в якому просили зобов'язати відповідача не чинити перешкоди [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вихованні, спілкуванні та побаченні з малолітньою [PERSON], [INFO], встановити наступний порядок зустрічей [PERSON], [PERSON], [PERSON] з малолітньою [PERSON], [INFO] року кожну п'ятницю з 16.30, забираючи її за адресою: [ADDRESS] до суботи 20.00 із залишенням дитини на ніч за адресою: [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги таким. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2014 року, що набрало законної сили, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] року зародження, яка проживає разом із матір'ю. На утримання малолітньої [PERSON] [PERSON] сплачує аліменти. Через відсутність порозуміння з питання участі у вихованні доньки та онуки обмеження прав на зустрічі і особисте спілкування з дитиною органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 17.11.2016 року винесено висновок, яким затверджено порядок участі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] у спосіб перебування дитини з батьком, дідусем та бабусею за адресою їх проживання з п'ятниці 16.30 до суботи 19.00 щотижнево. Відповідачка не виконує рішення органу опіки та піклування та перешкоджає позивачам бачитися з дитиною у встановлений на це час. На даний час [PERSON] разом з донькою не проживає за місцем реєстрації, переїхавши до співмешканця за адресою: [ADDRESS] Спеціалістами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі м. Одеси було здійснено декілька виходів за фактичним місцем проживання відповідачки, зокрема, письмово та у телефонному режимі [PERSON] запрошувалася до служби з метою надання пояснень стосовно створення позивачам перешкод у спілкуванні з малолітньою [PERSON], проте вона не з'явилась. На звернення до усіх установ з приводу невиконання рішення органу опіки та піклування з боку [PERSON] позивачам рекомендовано звернутися до суду. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, згодом письмові пояснення, в яких просила задовольнити позовні вимоги позивача частково і встановити графік побачень батька [PERSON], бабусі [PERSON], дідуся [PERSON], а саме: щосуботи з 10:00 до 20:00, тобто у денний час з урахуванням її графіку занять, забираючи її за адресою: [ADDRESS], посилаючись на такі обставини. Висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.11.2016 року №3190/01-20, на який посилаються позивачі, встановлено перебування дитини - [PERSON], [INFO] р. н. з батьком, дідусем та бабусею з п'ятниці 16:30 до суботи 19:00 щотижнево. Згідно ч. 1 ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неїю. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Службою у справах дітей Одеської міської ради не було вивчено таку істотну обставину, як стан здоров'я дитини на момент надання висновку. Під час розгляду заяви батька до органу опіки та піклування відповідачем подано відповідну заяву, де вона звертала увагу служби у справах дітей Одеської міської ради на стан здоров'я дитини, запропонувала визначити порядок спілкування батька із дитиною у денний час і тоді, коли вона добре себе почуває. Але посадовими особами служби у справах дітей Одеської міської ради заява була проігнорована та відхилена без пояснення причин та мотивів. [PERSON] потребує постійної уваги з боку матері та контролю за прийомом ліків, оскільки вона схильна до захворювань. Проблеми із самопочуттям [PERSON] підтверджуються Випискою із центру розвитку дитини від 22.03.2018 року (Копія додається). Згідно вказаної виписки, дитина з 3,5 років регулярно спостерігається отоларингологом з приводу аденоїдної вегетації, хронічного аденоїдиту, отримувала та отримує курси лікування. За час спостереження, дитина часто хворіє на простудні захворювання та ОРВІ. Також, дитина хворіє на хронічну герпетичну інфекцію. Також, службою у справах дітей Одеської міської ради при наданні висновку було перевищено повноваження щодо способу визначення участі батька у вихованні дитини, надані цьому органу Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 158 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування має право визначати способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Тобто, в такому порядку може визначатися тільки спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною, а не його родичів (бабусі, дідуся). Спосіб участі інших родичів у спілкуванні з дитиною визначається виключно судом. Не зважаючи на висновок органу опіки та піклування, безпосередньо батько дитини, [PERSON], не додержувався встановленого порядку участі у вихованні дитини. Так, ним систематично порушувався графік спілкування, а саме - він невчасно (із запізненнями) забирав доньку та повертав її пізно ввечері або вночі. Крім того, донька неодноразово повідомляла, що бабуся з дідусем проводили час з нею шляхом перебування в місцях не зовсім доречних для перебування малолітньої часто хворіючої дитини, а саме: на цвинтарі, в церкві, у інших родичів та їх сусідів. У зв'язку з такими діями батька, бабусі та дідуся дитини, погіршувалось її самопочуття та психічне здоров'я, зокрема через порушення режиму сну. Позивач вважає, що вік дитини ще не дозволяє їй щотижнево ночувати поза її основним місцем проживання, поодаль від матері. Тільки позивач, як мати, чітко знає, який догляд потрібен донці та яким чином покласти її спати. Коли позивачі забирали дитину до себе на ніч, позивач надавала їм ліки та пояснювала, як і коли їх треба дитині давати. Але вони ігнорували прохання, ліки дитині не надавали, а надані ліки не повертали. У зв'язку з цим стан дитини погіршувався. Крім того, вони вимагали надати їм дитину навіть коли в неї була температура, коли дитини не хотіла їхати до них, посилаючись на висновок органу опіки і піклування. Тобто їх зовсім не цікавив стан дитини, її бажання. Донька тричі на тиждень відвідує заняття з гімнастики, а саме: понеділок, середа з 17:00 до 19:00, та субота з 10:00 до 12:00. Також з понеділка по п'ятницю вона відвідує центр розвитку дитини з 9:00 до 14:00. У неділю з 12:00 до 14:00, дитина відвідує гурток з ліпки. З 1 вересня 2019 року дитина піде до школи. Виходячи з цього графіку, батько дитини може спілкуватися з дитиною в денний час, забирати та відводити її на гуртки. А якщо позивачі будуть забирати дитину за місто більше ніж на добу з п'ятниці на суботу, це не дасть дитині можливість відвідувати її улюблені заняття та зашкодить її розвитку. Позивачі заперечили проти позиції відповідача, посилаючись на те, що доказів, що ліки дитині не надавалися не надані суду. Стан здоров'я дитини не завадив відповідачу залишити її батькам співмешканця [PERSON] для виїзду за кордон на десять днів. Графік відвідування гуртків позивачами не заперечувався. Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у своєму Висновку про визначення способу участі батька, дідуся та бабусі у вихованні малолітньої [PERSON] від 17.11.2016 року встановлено перебування дитини з батьком, дідусем та бабусею за адресою їх проживання з п'ятниці 16.30 до суботи 19.00 щотижнево. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування підтримав висновок. Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради підтримав висновок Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради щодо визначення способу участі батька, дідуся та бабусі у вихованні малолітньої [PERSON] від 17.11.2016 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених сторонами письмових доказів. Судом встановлено, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2014 року, що набрало законної сили, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO] року зародження, яка проживає разом із матір'ю. Через відсутність порозуміння з питання участі у вихованні доньки та онуки обмеження прав на зустрічі і особисте спілкування з дитиною органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 17.11.2016 року винесено висновок, яким затверджено порядок участі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] у спосіб перебування дитини з батьком, дідусем та бабусею за адресою їх проживання з п'ятниці 16.30 до суботи 19.00 щотижнево. [PERSON] та [PERSON] є дідусем та бабусею малолітньої [PERSON], [INFO], що не заперечувалося сторонами. Випискою із центру розвитку дитини від 22.03.2018 року (Копія додається). Згідно вказаної виписки, дитина з 3,5 років регулярно спостерігається отоларингологом з приводу аденоїдної вегетації, хронічного аденоїдиту, отримувала та отримує курси лікування. За час спостереження, дитина часто хворіє на простудні захворювання та ОРВІ. Також, дитина хворіє на хронічну герпетичну інфекцію. Дитина тричі на тиждень відвідує заняття з гімнастики, а саме: понеділок, середа з 17:00 до 19:00, та субота з 10:00 до 12:00. Також з понеділка по п'ятницю вона відвідує центр розвитку дитини з 9:00 до 14:00. У неділю з 12:00 до 14:00, дитина відвідує гурток з ліпки. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання онуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За таких обставин суд вбачає за необхідне застосувати положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Суд враховуючи вік дитини, її інтереси, рівність прав і обов'язків батьків на особистебезперешкодне спілкування з дитиною, суд вважає на необхідне встановити способи участі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO], шляхом встановлення перебування дитини з батьком, дідусем та бабусею з п'ятниці 16.30 год. до суботи 19.00 год. щотижнево, забираючи її за адресою: [ADDRESS] із зобов'язанням обов'язкового відвідування гуртка з гімнастики щосуботи з 10.00 до 12.00. Контроль за виконанням цього рішення суду має бути покладений на орган опіки та піклування в частині контролю за дотриманням прав малолітньої дитини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial