Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] звернулись до суду мотивуючи свої вимоги тим, що 10.06.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11358267000, відповідно до кого банк взяв на себе зобов'язання надати позивальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у формі кредитної лінії , що надається траншами з лімітом 2 497,50 грн.. Також між банком та [PERSON] було укладено 10.06.2008 р. договір про надання споживчого кредиту № 11358015000. В цей же день між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]було укладено договір поруки за яким позивач взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за виконання з боку [PERSON] умов кредитного договору № 11350815000, як солідарний боржник. 11.02.2013 р. позивачі звернулися до керівника відділення № 603 АКІБ 2УкрСиббанк» із заявою щодо проведення звірки по кредитному договору № 11358267000 та надати довідку, яка містить інформацію щодо сплачених за договором коштів та наявності заборгованості., проте отримали відповідь щодо відсутності наявності підстав для надання такої інформації з посиланням на банківську таємницю. В подальшому, а саме 20.02.2013 р., 12.03.2013 р., 25.06.2013 р. позивачі знову звертались з аналогічними заявами, і знову не отримали запитуємо інформацію. Зазначене є порушенням прав позивачів, які мають право на отримання такої інформації, як це передбачено Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, позивачі зауважили, що ними 15.05.2013 р. було отримано вимогу від ТОВ «Укрборг» з повідомленням, що між товариством та відповідачем було укладено договір про надання послуг , на підставі якого третя особа здійснює дії направлені на погашення заборгованості [PERSON] перед банком за кредитним договором № 11358015000 від 10.06.2008 р. Проте, позивачі не отримували повідомлення про передачу товариству таого права на примусове стягнення за кредитним договором. За таких обставин [PERSON], [PERSON] просять суд винести рішення, яким зобов'язати Публічне акціонерне товариство»УкрСиббанк» надати повний, достовірний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 11358015000 від 10.06.2008 р. укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк». В судовому засіданні [PERSON], який є одночасно і представником [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив задовольнити з підстав зазначених в позові. Також пояснив, що наданим представником банку розрахунок не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства. Представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заперечував щодо задоволення позову, оскільки відсутні перешкоди для отримання позичальником розрахунку заборгованості і він наявне в матеріалах справи. А крім того чинним законодавством України не передбачено такого засобу захисту, яким позивачі вимагають захистити їх права. Представник ТОВ «УКРБОРГ» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 10 червня 2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач, та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11358015000. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами кредитного договору банк взяв на себе зобов'язання надати позивачу грошові кошти у розмірі в іноземній валюті в сумі 50 000,00 доларів США, а [PERSON] взяв на себе зобов'язання прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит (грошові кошти) та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтентних платежів в порядку і на умовах, передбачених договором. Згідно положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Також встановлено і не оспорюється сторонами, що в якості забезпечення виконання умов кредитного договору з боку позичальника між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки за яким позивач, взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання [PERSON] умов кредитного договору № 11350815000 від 10.06.2008 р. в повному обсязі. Як стверджує [PERSON], і це підтверджується матеріалами справи, позивачі протягом лютого - червня 2013 р. звертались до відповідача з заявами про надання довідки про наявність заборгованості, та її структуру. Також як свідчать матеріали справи, представник ПАТ «УкрСиббанк», надаючи відповіді на заяви [PERSON], який діяв в якості представника позичальника та від власного імені, як поручитель, зазначав, що надасть таку інформацію на запит власника такої інформації - позичальника. 25.03.2013 р. представник відповідача на спільну заяву позивачів надав відповідь, що останні потрібну інформацію про наявність заборгованості за кредитним договором можуть отримати безпосередньо отримати у відділенні банку, де обслуговується договір. Позивач, представник позивача просить суд зобов'язати ПАТ «УкрСиббанк» повний та достовірний розрахунок заборгованості для відновлення порушених прав та зазначає, що розрахунок наданий представником банку на вимогу суду не відповідає дійсності. Приписами ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) припинення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання зобов'язання в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення, 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В свою чергу відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що позивач, представник позивача не зазначив норму матеріального права, яка передбачає такий спосіб захисту цивільного права, як зобов'язання надати повний достовірний розрахунок заборгованості за кредитним договором, беручі до уваги відсутність доказів, що розрахунок наданий представником банку в судовому засіданні не відповідає дійсності підстави для задоволення вимог позивачів відсутні. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed