Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачі в травні 2014 року звернулися до суду з даним позовом. В обґрунтування за позовом зазначили, що їм, згідно рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.01.2014 року, належить 2/3 частки квартири, її сину [PERSON] - 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка звернулася до реєстраційної служби Новоайдарського РУЮ Луганської області, яка відмовила їй в реєстрації права власності на зазначене майно, посилаючись на наявність заборони на її відчуження за архівним записом № 2667842, зареєстровану 07.12.2005 року Новоайдарською державною нотаріальною конторою. В зв'язку з тим, що наявність такої заборони перешкоджає позивачці в державній реєстрації права власності на зазначене майно, та відсутності можливості скористатися належним їй майном на свій розсуд, позивачка звернулася до суду з даним позовом а просить суд зняти накладене, 07.12.2005 року, Новоайдарською державною нотаріальною конторою за № 2667842, обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], з внесенням даних відомостей про зняття заборони відчуження майна для реєстрації в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Позивачі в судове засідання не з'явилися, за заявою б/д позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не з'явився, за листами від 10.06.2014 року № 456,457 просить суд розглянути позов без участі його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа до судового засідання не з'явилася, за листом від 04.06.2014 року просить справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позивачці, на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.07.1997 року та рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.01.2014 року (а.с. 3-5). За листом Державного підприємства «Новоайдарське лісомисливське господарство» від 23.05.2014 року року № 437 вбачається про те, що Новоайдарська лісомеліоративна станція перейменована в Новоайдарський держлісгосп, який перейменований в ДП «Новоайдарське лісомисливське господарство» (а.с. 9). За рішенням державного реєстратора від 15.04.2014 року № 12444767 відмовлено в державній реєстрації права власності нерухомості, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). За довідкою ДП «Новоайдарське лісомисливське господарство» № 376 від 05.05.2014 року вбачається, що на час розгляду справи в суді, [PERSON] не має заборгованості перед підприємством за нерухомість, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В зв'язку з існуванням вищезазначеної заборони, позивачка не може реалізувати своє законне право, як власника, розпорядитися на свій розсуд належним їм за законом нерухомим майном. Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю...... Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом....... Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Згідно ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За даних обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права власності позивача, який не має можливості його реалізувати, а тому суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Однією з підстав проведення державної реєстрації прав, їх обтяжень, внесення змін у відповідні реєстри, в тому числі Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є рішення суду, що набрало законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved