Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому, прохають визнати [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] , 2012 року народження, тривалий час у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживають без поважних причин, помешканням не користуються, їх особисті речі у будинку відсутні, участі в утриманні житла відповідач не приймає. Ухвалою суду від 01.04.2021 провадження у справі було відкрито з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Пред`явлений позов підтримали та прохали його задовольнити. Відповідач [PERSON] , яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього сина [PERSON] , звернулася на адресу суду з заявою, в якій позовні вимоги визнала. Пояснила, що дійсно не проживає за адресою реєстрації з 2012 року, проживає разом з малолітнім сином [PERSON] , 2012 року народження, по [ADDRESS] . Розгляд справи прохає здійснювати у її відсутність. Наслідки визнання позовної заяви їй відомі та зрозумілі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Власниками будинку [ADDRESS] є позивачі [PERSON] та [PERSON] , запис реєстрації права власності проведено на підставі договору купівлі-продажу ВВТ № 773211 від 25.02.2005, посвідченого приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу за р. № 800. [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] 04.10.2013 прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». За наданою Сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області довідкою № 20-22/2594 від 10.03.2021, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані позивачі [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] з сином [PERSON] , 2012 року народження. Згідно з ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно норм ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи повне визнання позову [PERSON] , яке є прийнятним в контексті ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. Судові витрати згідно заяви позивачів залишено за ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved