Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21.06.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31 липня 2014 року в с. Спірне Великописарівського району Сумської області за місцем свого постійного проживання померла її мати [PERSON] у віці 78 років, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з двох земельних ділянок площею 0,8480 га та 2, 4301 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованих на території Пожнянської сільської ради. Після її смерті вона являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим Пожнянською сільською радою 05.05.2005 року, реєстровий номер 18, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину прийняла шляхом спільного проживання з померлою на день її смерті. Проте в нотаріальному порядку спадщину оформити не має можливості тому, що були втрачені оригінали правоустановчих документів на земельні ділянки, отримати їх дублікати на померлу особу неможливо. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с.25/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.24/. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 31 липня 2014 року в с. Спірне Великописарівського району Сумської області у віці 78 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,8480 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої в межах території Пожнянської сільської ради, що належить померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ № 142736, зареєстрованого за № 111 від 03.02.2004, вартість земельної ділянки складає 2 120 гривень /а.с.8, 12-13/ та земельної ділянки площею 2, 4301 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої в межах території Пожнянської сільської ради, що належить померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ № 028125, зареєстрованого за № 112 від 03.02.2004, вартість земельної ділянки складає 24 790 гривень /а.с.9-11/. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 05.05.2005 року та посвідченим Пожнянською сільською радою, реєстровий номер 18, який не змінювався та не відмінявся /а.с.6, 26/, а також спадкоємцем за законом першої черги як донька, родинні стосунки підтверджені /а.с.15/. Відповідно до довідок Ямненської та Пожнянської сільської ради померла 31.07.2014 року [PERSON] дійсно була постійною мешканкою с. Пожня Великописарівського району Сумської області, але на момент смерті була зареєстрована та проживала в [INFO] разом з донькою [PERSON] /а.с.16, 26/. Оригінали правоустановчих документів на земельні ділянки втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.27/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 31.07.2014 року, позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через втрату оригіналів правоустановчих документів на земельні ділянки. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved