Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивачі звернулись з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликались на те, що одноповерховий будинок [ADDRESS] до 15.05.2007р. складався з однієї 4-кімнатної квартири № 1, житловою площею 72,8кв.м., кухні площею 11,9кв.м., санвузла - 6,0кв.м. та коридору - 5,2кв.м., квартиронаймач - [PERSON] Крім зазначених приміщень, даний будинок складається з горища - мезоніну, розділеного на два ізольовані приміщення та сходової кліті. Дана квартира, а по суті цілий будинок колись був виділений батькам [PERSON] на підставі ордера № 09118 від 04.04.1945р. згідно рішення МВК № 442 від 24.03.1945р. в будинку станом на квітень 2007р. постійно проживало 6 осіб: позивачі з матір'ю [PERSON] та відповідачі в повному складі. Розпорядженням Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007р. № 270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно», квартира [ADDRESS] у складі квартира 1, яку передано у власність громадян, які там постійно проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та квартира 2, яку передано у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі вищезазначеного розпорядження міського голови, ОКІП «Івано-Франківське ОБТІ» видало позивачам з [PERSON] свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 217018 від 16.05.2007р. Тобто [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках по1/3 являються власниками двохкімнатної квартири [ADDRESS]. [INFO] співвласник [PERSON] померла. ЇЇ частку у праві власності на квартиру за заповітом у розмірі 3/4 успадкувала [PERSON], а 1/4 за законом успадкував [PERSON] В січні 2012р. позивачі отримали від приватного нотаріуса [PERSON] заяву відповідачів з вимогою звільнити належне їм на праві приватної власності приміщенні мезоніну - горища, площею 24,8кв.м. не представивши при цьому правовстановлюючих документів на горище. Також відповідачі шляхом відгородження, захопили кімнату площею 10,1кв.м. в їхній квартирі, у якій проживала [PERSON], мотивуючи самозахоплення правом на спадщину за заповітом, хоча [PERSON] теж є спадкоємцем за законом на 1/4 частки яка належала спадкодавцю. Крім цього, відповідачі чинять перешкоди позивачам в користуванні мезоніном-горищем, шляхом запиранням дверей до приміщення і сходів, які ведуть на горище, спробами відімкнення електроосвітлення горища. Для врегулювання конфлікту, представник позивача звернувся до відповідачів з листом надати копії свідоцтв і технічних паспортів про право власності на горище, однак таких копій вони не надали. На запит представника позивача міськвиконкомом повідомлено проте, що виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради не приймалося рішення про передачу у приватну власність приміщенні мезоніну-горища, площею 24,85кв.м. по даній адресі, так як відповідно до законодавства дані приміщення є приміщеннями загального користування та окремій приватизації не підлягають. Про це позивачем [PERSON] було повідомлено відповідачів, вони ж в свою чергу надали йому копію технічного паспорту на [ADDRESS]. Зазначений техпаспорт містить план квартири і мезоніну-горища та текстову частину технічної характеристики приміщень квартири, до якої вписані площі мезоніну, що разом склало 86,5кв.м. Технічний паспорт складений 23.04.2007р. Івано-Франківським ОБТІ. З наданих міськвиконкомом первинних документів з приватизації житла в буд. [ADDRESS], зокрема копії «Договору найму житлового приміщення» від 24.03.2003р. вбачається, що до приватизації в користуванні наймачів перебувало 95,9кв.м. загальної площі приміщень та підсобне приміщення підвалу. Приміщення мезоніну, розташовані на горищі будинку у вищезгаданому договорі не значаться, а отже у будь-якому випадку взагалі не могли передаватися у власність (приватизовуватись) будь-кому з наймачів, у тому числі відповідачам. З відповідачами - власниками квартири 1 неможливо дійти згоди про порядок користування горищем. Тому звернулися до суду та просили визначити порядок користування горищем у будинку [ADDRESS] наступним чином: виділити в користування позивача з сім'єю нежитлове приміщення горища площею 24,8кв.м., що розташоване над їхньою квартирою № 1; виділити в користування відповідача разом з сім'єю нежитлове приміщення горища, що розташоване над їхньою квартирою № 2; у спільному користуванні залишити коридор № 2-7 на плані технічного паспорта площею 5,2кв.м., сходову кліть та вхідні двері знадвору, що ведуть в коридор на сходову кліть; 3) зобов'язати відповідачів не чинити перешкод позивачам у користуванні нежитловим приміщенням горища площею 24,8кв.м., розташованого над квартирою [ADDRESS]; заборонити відповідачам у подальшому здійснення права користування нежитловим приміщенням горища площею 24,8кв.м. над квартирою [ADDRESS], стягнути з відповідачів судові витрати по справі. 25.07.2014р. позивач збільшив позовні вимоги та просив зобов'язати відповідачів не чинити перешкод позивачам у користуванні приміщенням кімнати-кухні площею 10,1кв.м., Літер «А» поверх 1-й приміщення 1-4 на поверховому плані та технічному паспорті квартири, розташованої в квартирі [ADDRESS], зобов'язати відповідачів не чинити перешкод позивачам демонтувати перегородку яка відгороджує приміщення кімнати-кухні від приміщень квартири [ADDRESS] та зобов'язати відповідачів привести приміщенням кімнати-кухні квартири [ADDRESS] у первісний стан - встановити зруйновану кехельну піч та відновити газопостачання в даному приміщенні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяву про залишення без розгляду цивільного позову в частині заявлених вимог щодо зобов'язання відповідачів не чинити позивачам перешкод в користуванні нежитловим приміщенням горища площею 24,8кв.м., розташованого над квартирою [ADDRESS], а також позовних вимог щодо приміщення мезоніну площею 24,8кв.м. В решті частині вимог позов підтримали покликаючись на викладені в заяві обставини. Просили позов задоволити. Ухвалою суду від 20.08.2014р. позовну заяву в частині зазначених позовних вимог залишено без розгляду. Представник відповідачів - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, покликаючись на викладені в письмовому запереченні (а.с.154-158) обставини та пояснила, що з експлікації внутрішніх площ та технічного паспорта до квартири № 2 завжди належав мезонін, який складається із сходової, площею 5,02кв.м, кухні, площею 11,9кв.м., житлова площа - 12,9кв.м., балкон площею 0,9кв.м. До складу ізольованої квартири № 1 мезонін ніколи не відносився. При розподілі будинку на дві квартири позивачі [PERSON] та [PERSON] затвердили те, що мезонін (як одна із жилих площ будинку та квартири № 2) є і була складовою квартири № 2, згідно технічних документів, які були на будинок [ADDRESS]. Просила в задоволенні позову відмовити, покликаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Заслухавши позивача та його представника, представника відповідачів, спеціаліста [PERSON], дослідивши докази у справі, суд вважає наступне. Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а відповідно до ст. 91 Конституції України право власності є непорушним і правовий режим власності визначається виключно законами України. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно договору найму житлового приміщення від 24.03.2003р.(а.с.39 т.1), будинок по [ADDRESS] складався з чотирьох жилих кімнат, площею 72,8кв.м., та підсобних приміщень: кухні 11,9кв.м., санвузол, коридор 5,2кв.м. Розпорядженням Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007р. № 270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно», квартира [ADDRESS] у складі кв. 1, яку передано у власність громадян, які там постійно проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та кв. 2 яку передано у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 162). [INFO] співвласник [PERSON] померла. ЇЇ частку у праві власності на квартиру за заповітом у розмірі 3/4 успадкувала [PERSON], а 1/4 за законом успадкував [PERSON] Як вбачається з довідки № 748 від 27.10.2006р. (а.с.165), виданої ЖЕО № 6 , виданої на ім'я [PERSON], про те, що за її квартирою № 2 закріплений мезонін площею 30 кв.м. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], власниками квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3частки, загальна площа квартири складає 86,5кв.м. та мезонін (а.с.168-169 т.1) Згідно експлікації внутрішніх площ до житлового будинку(а.с. 172 т.1), під літерою «А» по [ADDRESS], яка видається на житлові будинки, що не мають вбудованих приміщень, виходячи з розрахунку ідеальних часток до квартири № 1 відноситься: веранда площею 4,3кв.м., ванна площею 1,9кв.м., житлова площею 11,2кв.м., житлова площею 25,6кв.м., кухня площею 10,1кв.м., а всього разом - 55,5кв.м. До квартири № 2 відноситься: веранда площею 1,5кв.м., веранда площею 4,3кв.м., коридор площею 7,1кв.м., кухня площею 9,5кв.м., житлова площею 23,1кв.м., сходова площею 5,2кв.м., кухня площею 11,9кв.м., житлова площею 12,9кв.м., балкон площею 0,9кв.м., а всього разом - 76,4кв.м. Крім цього встановлено, що на розгляді в Івано-Франківському суді перебувала позовна заява [PERSON], [PERSON] до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання приватизації квартири частково недійсною, визнання частково незаконним та скасування розпорядження міського голови, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу. Рішенням суду від 26.09.2013р. в задоволенні вказаного позову відмовлено в повному обсязі. Дане рішення суду набрало законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду від 05.11.2013р. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той же час позивачами на подано будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що зі сторони відповідачів чиняться їм перешкоди у користуванні горищем в будинку по [ADDRESS], не зрозуміло в чому саме полягає таке порушення прав відповідачів. Однією з позовних вимог є визначення порядку користування горищем, однак позивачами не доведена технічна можливість користування таким та не подано доказів про порядок користування ним. При цьому судом встановлено, що горище є у спільному користуванні власників квартир № 1 і № 2, - сторін у справі. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позовні вимоги безпідставними та недоведеними в судовому засіданні належними та допустимими доказами, відтак в задоволенні позову [PERSON] [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed