Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовними вимогами про встановлення порядку користування житловим приміщенням, що є об,єктом права спільної часткової власності. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивач [PERSON], з відповідачем [PERSON], знаходилася у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1993 року, який було розірвано за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 серпня 2010 року. За період їх шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка в подальшому змінила своє прізвище на [PERSON]. За час їх спільного проживання вони отримали у користування житлове приміщення у вигляді 2-х кімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконкому Славутицької міської ради Київської області вищевказане житлове приміщення було передано їм, [PERSON], та [PERSON], у спільну часткову власність, що підтверджується доданою до позову копією Свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 2012 року. Їх право спільної часткової власності на дану квартиру 19 січня 2012 року було зареєстровано у Комунальному підприємстві «АРБ «Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 35797103. Незважаючи на припинення між ними шлюбних стосунків, відповідач продовжує проживати та користуватися їх житловим приміщенням. Між ними постійно виникають конфліктні ситуації з приводу користування квартирою, оплати за спожиті житлово - комунальні послуги, електроенергію. Відповідач, самостійно займаючи одну з двох жилих кімнат, не бажає добровільно приймати участь в утриманні квартири. Як вбачається з технічного плану загальна площа їх квартири складає 53,9 квадратних метри, житлова площа - 29,8 квадратних метри, до якої входить дві жилі кімнати розміром 17,2 кв.м. (позиція 5) та 12,6 кв.м. (позиція 6). Користуючись своїми правами, якими вони наділені за законом як власники даного житлового приміщення, вони пропонують встановити наступний порядок користування житлом: виділити у користування відповідача [PERSON], жилу кімнату розміром 12,6 кв.м. з лоджією 1,9 кв.м. (позиції 6,8), залишивши у їх, [PERSON], та [PERSON], користуванні другу жилу кімнату - 17,2 кв.м. з лоджією 1,8 кв.м. (позиції 5,7). Всі інші приміщення загального користування залишити у спільному користуванні. Такий порядок користування їх квартирою ніяким чином не ущемлює житлові права [PERSON], який не є її співвласником, а тільки користувачем, та визначає право кожної сторони на користування конкретною частиною житлового приміщення, на підставі якого визначаються обов'язки кожної із сторін по його утриманню. Позивачі у судове засідання не з,явилися, до суду надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з,явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимог визнав у повному обсязі. Представник відповідача КП «ЖКЦ» у судове засідання не з,явився, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, рішення прийняти на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що сторони [PERSON],(позивач) і [PERSON], (відповідач) знаходилися у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1993 року, який було розірвано за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 серпня 2010 року. За період їх шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка в подальшому змінила своє прізвище на [PERSON] ( відповідно до Свідоцтва про зміну імені від 04.07.2013 року серія І-ОК №004887. З наданих документів вбачається, що сторони отримали у користування житлове приміщення у вигляді 2-х кімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконкому Славутицької міської ради Київської області вищевказане житлове приміщення було передано позивачам: [PERSON], та [PERSON], у спільну часткову власність, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 2012 року. Їх право спільної часткової власності на дану квартиру 19 січня 2012 року було зареєстровано у Комунальному підприємстві «АРБ «Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 35797103. Згідно довідки форми № від 22.09.2015 року у вказаному житловому приміщенні зареєстровані позивач [PERSON] з 09.11.2001року, позивач [PERSON] (дочка) з 09.11.2001 року, відповідач [PERSON] (колишній чоловік) з 09.11.2001 року. Як вбачається з технічного плану загальна площа спірної квартири складає 53,9 квадратних метри, житлова площа - 29,8 квадратних метри, до якої входить дві жилі кімнати розміром 17,2 кв.м. (позиція 5) та 12,6 кв.м. (позиція 6). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Судом з,ясовано, що обопільної згоди у питанні користування вказаним житловим приміщенням між сторонами немає. З,ясовано що відповідач займає одну з жилих кімнат у квартирі, проте користується всіма приміщенням у ній, комунальними послугами та електроенергією, при цьому доказів того, що він приймати участь по їх оплаті, в утриманні житла в належному стані суду ним не надано. Як зазначено у ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд дійшов до висновку, що не порушуючи право спільної часткової власності позивачів, а також не порушуючи право відповідача, який не є її співвласником, на користування та проживання у квартирі необхідно позовні вимоги задовольнити і встановити певний порядок користування вказаним житловим приміщенням, виділивши йому у користування одну з двох жилих кімнат. Оскільки відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Вданому випадку позивачі розпорядилися своєю власністю на свій розсуд, і оскільки законодавством України заборони немає, то позивачі вправі на свій розсуд вирішити питання з приводу розпорядження своїм майном, а саме встановити наступний порядок користування житловим приміщенням: виділити у користування відповідача [PERSON], жилу кімнату розміром 12,6 кв.м. з лоджією 1,9 кв.м. (позиції 6,8), залишивши у користуванні позивачів: [PERSON], та [PERSON], другу жилу кімнату - 17,2 кв.м. з лоджією 1,8 кв.м. (позиції 5,7). Всі інші приміщення загального користування залишити у спільному користуванні. Такий порядок користування даною квартирою ніяким чином не ущемлює житлові права відповідача [PERSON], який не є її співвласником, а тільки користувачем, та визначає право кожної сторони на користування конкретною частиною житлового приміщення, на підставі якого визначаються обов'язки кожної із сторін по його утриманню.

Outcome: approved