Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Першої одеської державної нотаріальної контори, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову, позивачка вказує, що [INFO] року померла її матір, [PERSON], у зв'язку з чим після неї відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки вищевказаної квартири, що належала померлій згідно свідоцтва про право власності від 05 липня 1994 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №43667 від 05 липня 1994 року. Позивачка зазначила, що спірна квартира була приватизована її матір'ю та нею в рівних частках, вони спільно проживали у цій квартирі до моменту смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію, але спадкодавець не зареєструвала за життя своє право власності на 1/2 частку квартири в органах БТІ, через що станом на сьогодні позивачка не може оформити свої спадкові права на вказану квартиру в нотаріальному порядку. Іншій спадкоємець першої черги [PERSON], що є рідним братом позивачки, відмовився від спадщини на її користь. У зв'язку з вищевикладеним позивачка звернулася до суду за захистом свого права та просила в судовому порядку визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування після своєї матері. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була сповіщена належним чином, згідно письмової заяви її представник просить розглянути справу у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення суду. Відповідачі, [PERSON] та Одеська міська рада, у судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа, Перша одеська державна нотаріальна контора, свого представника до суду не направила. До суду надійшла заява третьої особи про розгляд справи за відсутності її представника. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], належала позивачці [PERSON] та її нині померлій матері [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожній, згідно свідоцтва про право власності від 05 липня 1994 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №43667 від 05 липня 1994 року. Як вбачається зі спадкової справи №410/2012, що була надана судові Першою одеської державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки вказаної квартири. Спадкоємцями першої черги майна покійної є її рідні діти - позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], який відмовився від спадщини на користь позивачки своєю нотаріально посвідченою заявою від 21 грудня 2012 року. З постанови державного нотаріуса Першої одеської державної нотаріальної контори Гуляєвої Н.В. від 11.04.2014 року за №815/02-31 вбачається, що право власності померлої не було нею за життя зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» («ОБТІ»), у зв'язку з чим, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом роз'яснено позивачці право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у пункті 3 Інформаційного листа від 16 травня 2013 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про спадкування, судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 N 1692/5) встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (пункти 1.1, 1.3) Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 встановлено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що не в залежності від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи позивачка прийняла спадщину, своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою, на підставі якої була заведена спадкова справа №410/2012, однак державний нотаріус позбавлений можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири у зв'язку з тим, що померла за життя отримала правовстановлюючий документ, але не здійснила державну реєстрацію свого права власності. Позивачка є єдиними спадкоємцем майна померлої оскільки її брат, [PERSON], відмовився від спадщини на її користь. З огляду на вищевикладене суд приходиться до висновку, що позивачка має успадкувати майно своєї матері [PERSON] незважаючи на те, що остання за життя так і не здійснила державної реєстрації свого права власності.

Outcome: approved