Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом 20.05.2013 року до [PERSON], з участю третіх осіб Третьої Львівської державної нотаріальної контори, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про визнання недійсним свідоцтва на право спадкування, скасування реєстраційного посвідчення виданого на ім»я [PERSON], визнання права власності в порядку спадкування одної другої частини жилого приміщення. Мотивуючи позовні вимоги зазначила, що вона від заводу ВО «Електрон» отримала ордер №4 від 17.09.1990 р. на однокімнатну квартиру [ADDRESS], яку приватизувала. З жовтня 1990 р. вона прописана у даній квартирі, в якій і проживає по даний час. 27.04.1996 р. між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 27.09. 1996 р. ними оформлено право власності на спірне помешкання та отримано свідоцтво на право власності на однокімнатну квартиру, яка належить їм на праві сумісної власності . 04.07. 2002 року шлюб між ними [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. [INFO] р. [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть. Після смерті чоловіка, його рідна сестра [PERSON]-відповідачка по справі повідомила їй, щоб вона надала документи на квартиру і вона оформить після смерті [PERSON] спадщину на неї, позивачку,але [PERSON] обманним шляхом оформила одну другу частину однокімнатної квартири на себе про що свідчить свідоцтво на право власності на спадкування, посвідченого 27.12.2011 року третьою Львівською державною нотаріальною конторою. Засвідчує, що її бувший чоловік [PERSON] після розлучення проживав разом з нею,аж до смерті,він постійно хворів,але вона його доглядала,після розлучення жили в громадянському шлюбі, вона постійно сплачувала за комунальні послуги та заборгованість за комунальні послуги, житло. Відтак, змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного майнового права з метою повернути майно, які їй належить. Відповідачка має інше приватизоване житло та має де проживати. Спірна квартира є однокімнатною, не може бути поділена в натурі.Згідно вимог ст.ст.16,365,392 ЦК України просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним свідоцтво на право на спадщину за законом від 27.12.2011 року видане на ім»я [PERSON], скасувати реєстраційне посвідчення видане на ім»я [PERSON] ОКП ЛОР»БТІ та ЕО» 15 березня 2012 року на право власності (1/2 частини) квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування одної другої зазначеної вище квартири. В судовому засідання позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та надали пояснення аналогічні ним, що зазначені у позові. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, оскільки [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], отримала спадщину після смерті свого брата, звернувшись до нотаріальної контори як спадкоємець за законом другої черги. Позивачка, будучи в зареєстрованому шлюбі приватизувала спірне житло на себе і свого чоловіка,а саме по одній другій частині на кожного. Через певний час розлучились, однак проживали в одному помешканні. Чи вели, після розлучення спільне господарство, суду доказів позивачкою не представлено. Відтак, відповідачка-[PERSON] після смерті свого брата оформила спадщину та успадкували його майно (одну другу спірної квартири). Просять у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки підстав визнавати свідоцтво про спадщину та право власності на спірне майно позивачкою суду не наведено та таких доказів не представлено. Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори. Представник третьої особи відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в судове засідання не з»явився, надав суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки їх представників, свідків, ознайомившись та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справі не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] отримала ордер № 4 від 17.09.1990 р. на однокімнатну квартиру, житловою площею 20,2 кв.м., [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до технічного паспорту - загальна площа квартири становить 38,2 кв.м. з комунальними вигодами, квартира складається з однієї житлової кімнати (а.с.7). З показів позивачки та оглянутих матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON]: перебувала з квітня 1996 р. з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до довідки з ЖЕК»Електрон» ( а.с.6 спадкової справи) позивачка проживає та зареєстрована разом з [PERSON] з 25.07.1996 р. по день смерті [PERSON](21.08.2008р.) за адресою [ADDRESS]. Станом на даний час з спірному помешканні, відповідно до довідки ЛКП Рясне 402 від 5.12.2011 року, зареєстрована [PERSON]. З свідоцтва про прово власності на квартиру вбачається, що [PERSON] та [PERSON] приватизували спірне помешкання 27 вересня 1996 року (а.с.5) Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.23 спадкова справа) співвласниками квартири [ADDRESS] станом на 12.12.2011 року є [PERSON] та [PERSON]. 04 липня 2002 року шлюб між ними [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАГСу Залізничного РУЮ м.Львова від 04 липня 2001 року, позивачка та [PERSON] розірвали шлюб (а.с.10)., та позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що свідчить ксерокопія паспорту позивачки, яка долучена до матеріалів справи. (а.с.4) [INFO] р. [PERSON] помер, що вбачається з свідоцтва про смерть серія [NUMBER].(а.с.9). Відтак , після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,той з подружжя, який його пережив, та батьки. На час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] було розлучені,спільних дітей не мали. Факт проживання та ведення спільного господарства після розлучення судом не встановлено та позивчакою не доведено, з показів свідків [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вбачається, що дійсно позивачка та [PERSON] проживали разом у спірному помешканні, але чи вели спільне господарство доказів суду не представлено. Факт проживання однією сім»єю позивачки з [PERSON] судом не встановлено, таке судове рішення відсутне. Відтак, після смерті [PERSON],його рідна сестра [PERSON]-відповідачка по справі, що вбачається з матеріалів спадкової справи і не заперечується позивачкою, як спадкоємець другої черги, згідно ст.1262 ЦК України звернулась до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 27 грудня 2011 року (спадкова справа а.с.30). В подальшому оформила право власності на одну другу частину спадкового майна, що вбачається з витягу про державну реєстрацію прав від 15.03.2012 року (а.с.7). Відтак, правових підстав визнавали недійсним зазначене вище свідоцтво та реєстраційне посвідчення на право власності, виданих на ім»я [PERSON] , недійсним та відповідно визнавати право власності на одну другу спірної квартири за позивачкою не має. Згідно вимог чинного законодавства суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а позивач зокрема сам розпоряджається своїми правами та обов»язками щодо доказування та зміни позовних вимог. Статтею 60 ЦПК України передбачено , що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відтак , позивачкою не наведено суду підстав згідно яких вона просить визнати та скасування свідоцтво про право на спадщину за відповідачкою, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають. Посилання позивачки на вимоги ст.365 ЦК України припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників та ст.392 ЦК України - визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою є в даному випадку безпідставними, оскільки право власності позивачки на одну другу частину помешкання відповідачкою не заперечується, а припинення права на частку в даному судовому засіданні позивачкою не доводиться.

Outcome: dismissed