Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, відновлення меж земельної ділянки. Посилались на те, що [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30.03.1994 року, успадкувала будинок за адресою: [ADDRESS] та 0,40 га земельної ділянки. 08.09.2003 року [PERSON] надала нотаріальну згоду на приватизацію [PERSON] земельної ділянки площею 0,28 га, зареєстровану в реєстрі за № 5929. Земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована по [ADDRESS] [PERSON] подарувала [PERSON] відповідно договору дарування від 04 листопада 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б., зареєстровано в реєстрі за № 7966. В 2007 році на ім'я [PERSON] було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS], № ТПВ-5340 від 15.05.2007 року до справи А-4057, яким було передбачено передати [PERSON] у приватну власність земельну ділянку [NUMBER], площею 0,10 га за рахунок земель не наданих у власність чи користування. Департаментом земельних ресурсів було внесено зміни у базу даних міського кадастру та технічного звіту по ділянці обліковий [NUMBER] на підставі технічного паспорту на одноквартирний житловий будинок [ADDRESS], інвентаризаційна справа № 35685, виготовлений 14.06.2013 року, відповідно до якого загальна площа земельної ділянки становить 0,28 га, тобто вже відведеної земельної ділянки,площею 0,10 га, доповнити земельною ділянкою площею 0,18 га з виходом на [ADDRESS]. 22 травня 2013 року [PERSON] надала нотаріальну згоду [PERSON] на відведення їй земельної ділянки по [ADDRESS] з виходом на [ADDRESS]. Знаючи про це [PERSON] разом зі своїм чоловіком захопили 0,05 га земельної ділянки Інших дозволів, в тому числі на ім'я [PERSON], [PERSON] не надавала, а [PERSON] підробила межі земельної ділянки зазначені в державному акті від 10.01.2004 року. Просили стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судовий збір. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачі та їх представник проти задоволення позову заперечували на підставі наданих суду письмових заперечень. Представник третьої особи до суду не з'явився, про час і дату судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Стаття 391 ЦК України перебачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1, 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 1 ст. 106 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Вказаними нормами Закону, на які посилаються позивачі, передбачено захист прав власності. В свою чергу доказів набуття права власності на земельні ділянки за [NUMBER] та [NUMBER], межі яких просять відновити позивачі, суду надано не було. Відповідно отриманих витягів з Державного земельного кадастру зазначено, що земельні ділянки за [NUMBER] та [NUMBER] в базі не значаться. На ті ж обставини посилалися відповідачі у своїх запереченнях. У відповідності до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з цього, в позові слід відмовити, оскільки у позивачів відсутнє право, яке могло бути порушеним. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed