Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому прохають визнати [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивують тим, що відповідачі тривалий час у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживають без поважних причин, помешканням не користуються, їх особисті речі у квартирі відсутні, участі в утриманні житла вони не беруть. Ухвалою суду від 23.05.2019 (а.с.23) провадження у справі було відкрито з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.07.2019 провадження у вказаній справі в частині позовних вимог [PERSON] було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги нею підтримані у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, відповідачі в судове засідання не з`явилися, правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалися. [PERSON] особисто та як представник неповнолітньої [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. Представник виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області звернувся на адресу суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності. Представник органу опіки та піклування звернувся на адресу суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У наданому висновку орган опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області заперечили проти задоволення позову в частині визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , запис реєстрації права власності проведено на підставі договору купівлі-продажу ВСА № 688207 від 14.06.2005, посвідченого Комсомольською держнотконторою за р.№ 2-1299 (а.с.13). За наданою ОСББ № 9 довідкою № 27 від 08.04.2019, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані власники [PERSON] , [PERSON] та відповідачі [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] (а.с.15). Відповідно до акту опитування сусідів від 15.04.2019, посвідченого головою ОСББ, [PERSON] та [PERSON] у спірному житловому приміщенні не проживають з 11.04.2006 року (а.с.14). Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи повне визнання позову [PERSON] , яке є прийнятним в контексті ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved