Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що з 21 січня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, проте на даний час подружні відносини та спільне проживання припинили. Відповідач, являючись батьком та її чоловіком матеріальну допомогу на утримання сина та її, як дружини, не надає, а тому і звертається до суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив та вказав, що виплачувати аліменти ні на утримання дитини, ні на утримання дружини не згоден, оскільки позивачка перешкоджає йому зустрічатись з сином та при припиненні спільного проживання він виплатив позивачці певну суму коштів. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 80, 84, 180-183 СК України. Судом встановлено, що сторони з 21 січня 2012 року по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] та про народження серії [NUMBER] відповідно. Також встановлено, що малолітній син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, що підтверджується довідками: виконкому Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області №142 від 25.01.2016 року та Державної інспекції сільського господарства України №7/1-д від 13.01.2016 року. і сімейні стосунки та спільне проживання сторони припинили. Позивачка ніде не працює, сама утримує сина і зазнає значних матеріальних труднощів. Відповідно до ст.ст. 84 та 180 СК України: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання віж чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, як встановлено в судовому засіданні і не оспорюється сторонами, відповідач є чоловіком та батьком, фізично здоровий, має постійне місце роботи та дохід і його середній заробіток становить 5177 грн, зобов'язаний підтримувати свою дружину матеріально та утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, але ухиляється, а тому вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Підстави, на які посилається відповідач, що з позовом не згоден, оскільки позивачка перешкоджає зустрічатись з сином і він виплатив їй якусь суму, суд вважає надуманими і не може прийняти до уваги, так як вони нічим об'єктивно не підтверджуються і відповідач не надав ніяких достовірно підтверджуючих доказів про те, що він виплатив позивачці кошти в рахунок сплати аліментів. Відповідно до ст.80 СК України аліменти одному з подружжя визначаються за рішенням суду та присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved