Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми франшизи, витрат на оплату правової допомоги та судового збору, мотивуючи дані вимоги тим , що 03.10.2015р. о 10год. відповідач [PERSON] в м. Сєвєродонецьку, керуючи транспортним засобом легковим автомобілем «ВАЗ 2101» , д.н. АІА 301728 , зіткнувся з автомобілем позивачки [PERSON] «Skoda Fabia» , д.н. [NUMBER] , під керуванням чоловіка позивачки [PERSON]. 27.10.2015р. постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень , передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн.. Позивачці [PERSON] , як власнику вищевказаного автомобіля, внаслідок вчинення ДТП , завдано відповідачем [PERSON] матеріальну шкоду. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована полісом №АІ/4963587 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Європейський страховий союз», відповідно до умов якого сума франшизи на яку зменшується страхове відшкодування становить 1000грн.. Відповідач [PERSON] добровільно не відшкодовує позивачці [PERSON] суму франшизи. Тому, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму франшизи у розмірі 1000грн.; витрати на оплату правової допомоги у розмірі 450грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 551,20грн.. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила , що 03.10.2015р. о 10год. відповідач [PERSON] в м. Сєвєродонецьку, керуючи транспортним засобом легковим автомобілем «ВАЗ 2101» , д.н. АІА 301728 , зіткнувся з автомобілем , який належить їй на праві власності «Skoda Fabia» , д.н. [NUMBER] , під керуванням її чоловіка [PERSON]. 27.10.2015р. постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн.. Їй , як власнику вищевказаного автомобіля, внаслідок вчинення ДТП завдано відповідачем [PERSON] матеріальну шкоду. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована полісом №АІ/4963587 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Європейський страховий союз», відповідно до умов якого сума франшизи на яку зменшується страхове відшкодування становить 1000грн.. Страхове відшкодування у розмірі 1845,76грн. їй було виплачено страховою компанією. Відповідач [PERSON] добровільно не відшкодовує їй суму франшизи у розмірі 1000грн.. Тому, вона просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив , що 03.10.2015р. у м. Сєвєродонецьк по вул. Єгорова дорожньо-транспортна пригода була не з його вини. Його автомобіль тільки трохи зачіпив автомобіль позивачки [PERSON]. Постановою суду його було визнано винним та накладено штраф. Він не визнає позовні вимоги, оскільки страховик повинен здійснювати усі виплати за такими випадками. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» - франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст.12.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих , встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми , в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст.36.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.10.2015р. по справі №428/10841/15-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340грн.. Постанова набула законної чинності 09.11.2015р.. Відповідно до копії полісу №АІ/4963587 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.04.2015р., укладеного між ПрАТ «Європейський страховий союз» та [PERSON], [PERSON]А застрахував транспортний засіб ВАЗ 2101 , д.н. АІА 301728 , строк дії полісу до 01.04.2016р. включно, розмір франшизи 1000грн.. Відповідно до копії довідки , виданої Відділенням державної автомобільної інспекції Сєвєродонецького міського відділу УМВС України в Луганській області, 03.10.2015р. о 10год. по вул. Єгорова, 32 м. Сєвєродонецьк внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Skoda Fabia» , д.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до копії заяви на виплату страхового відшкодування від 09.12.2015р., [PERSON] звернулась до ПрАТ «Європейський страховий союз» з проханням здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну під час ДТП, яка сталася 03.10.2015р. в м. Сєвєродонецьк по вул. Єгорова з вини водія автомобіля [PERSON]. Відповідно до копії листа-узгодження розміру страхового відшкодування від 09.12.2015р., ПрАТ «Європейський страховий союз» повідомило [PERSON], що розмір страхового відшкодування , згідно полісу АІ/4963587 від 01.04.2015р. з вирахуванням податку на додану вартість та франшизи у розмірі 1000грн. , становитиме 1845,76грн.. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки винним у дорожньо-транспортній пригоді , яка сталася 03.10.2015р. в м. Сєвєродонецьк по вул. Єгорова визнано відповідача [PERSON], внаслідок чого належний позивачці [PERSON] автомобіль [NUMBER] , отримав механічні пошкодження , то з урахуванням діючого законодавства суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачкою [PERSON] в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в матеріалах справи щодо стягнення з відповідача [PERSON] суми франшизи у розмірі 1000грн.. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрат на оплату правової допомоги у розмірі 450грн., суд зазначає наступне. За змістом ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 та 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011р. №4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах , в яких така компенсація виплачується стороні , на користь якої ухвалено судове рішення , іншою стороною , а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно роз'яснень пунктів 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р. №10 право на правову допомогу гарантовано статтями 8 , 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000р. №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009р. №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013р. №6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011р. №3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» , положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015р.. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012р. №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011р. №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції №0.0.498931341.1 від 01.02.2016р., [PERSON] сплатила 450грн. ФОП [PERSON] за надання правової допомоги. Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.06.2015р., наявної в матеріалах справи, Фізична особа-підприємець [PERSON] здійснює діяльність у сфері права. Тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] сума витрат на правову допомогу у розмірі 450грн.. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20грн., сплата якого документально підтверджена платіжним дорученням в матеріалах справи.

Outcome: approved