Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просили суд визнати недійсним договір від 22.10.2008року купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належала їм на праві власності та вибула з права власності поза їх волі. Представник позивачів [PERSON]позовну заяву підтримав в повному обсязі, уточнив вимоги, просив визнати договір недійсним, скасувати реєстрацію права власності за [PERSON], [PERSON], визнати право власності на спірну квартиру за позивачами по ? частині кожному, та зобов»язати Державну реєстраційну службу прав на нерухоме майно ГУ юстиції у м.Києві за позивачами в рівних долях. Відповідач [PERSON] заперечувала проти позовних вимог з тих підстав, що вона є добросовісним набувачем, разом з тим, вимог не заявляла.Також пояснила, що їй було відомо про наявність рішення Подільського районного про виселення позивачів у 2006р. Вважає, що Державна реєстраційна служба прав на нерухоме майно та нотаріус Коптєлова О.Р. повинні були перевірити чи перебуває в спорі квартира і хто є власником. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належно, жодних доказів на спростування позовних вимог не надав. Приватний нотаріус КМНО Коптєлова О.Р. просила суд розглянути справу за її відсутності, в поясненнях зазначила, що при посвідченні договору купівлі-продажу від 22.10.2008р. дотримано всіх вимог чинного законодавства, підпис на договорі ставили особисто [PERSON] та [PERSON], які з»явились особисто та сумнівів у їх дієздатності у нотаріуса не виникало. Державний нотаріус Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. просила справу розглядати за її відсутності. Інші 3-ті особи в судове засідання представників не направили, про день та час розгляду справи повідомлялись належно. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, спірна квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], [PERSON], та їх дітям позивачам [PERSON] , [PERSON] в рівних долях по ? частці кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.12.1997р., виданого відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської райдержадміністрації в м.Києві ( а.с.19). Після смерті [PERSON] її долю, що становила ? частки, успадкували чоловік [PERSON] та діти - позивачі по справі, в рівних долях кожний, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 25.03.2000 р. ( а.с.23). Тобто, після смерті матері , їх доля становила по 1/3 частці кожному. В подальшому батько [PERSON] від свого імені та від імені всіх членів сім»ї продав квартиру відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2002р., засвідченого приватним нотаріусом КМНО Бердичевою Ж.О.та внесеного в реєстрі під № 7615. Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 18.03.2014р визнано недійсним цей договір купівлі-продажу квартири від 17.06.2002р.та відновлено реєстрацію права власності на квартиру за попередніми власниками, оскільки підпис від імені [PERSON] в договорі купівлі-продажу від 17.06.2002р.виконано не ним, а іншою особою.( а.с.32-35) Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.05.2014р. рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 36-39). 20.08.2014р. ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ відхилив касаційні скарги [PERSON] та [PERSON], залишив без змін рішення першої та другої інстанцій (а.с.40-42). 22.10.2008р. [PERSON] продав квартиру відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Коптєловою О.Р. та зареєстровано під № 4298. ( а.с. 30-31). Батько [PERSON] помер [INFO] 27.12.2013р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON]. 16.10.2014р. позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса Чотирнадцятої Київської держнотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], надавши рішення судів, але їй було відмовлено з тих підстав, що не надали правовстановлюючого документу, який підтверджував би право власності померлого [PERSON] на квартиру, і спірна квартира була вже зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2008р.( а.с.29) Це стало підставою звернення до суду позивачів для відновлення та реєстрації свого права власності. Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття [PERSON] права власності прямо встановлена рішенням Подільського районного суду від 18.03.2014р. Як пояснив представник позивачів, [PERSON], свідомо знаючи, що ним порушуються вимоги ст.215 ЦК України, в період існування судового спору, з метою унеможливлення виконання рішення суду, продав квартиру [PERSON] Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом. Але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю. Оскільки договори купівлі-продажу спірної квартири є недійсними,підстав для реєстрації права власності за [PERSON] та [PERSON] відсутні. Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» записи до Держреєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Держреєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, для відновлення права власності та реєстрації права власності у Державному реєстрі прав на нерухоме майно ГУ юстиції у м.Києві є всі підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 22.10.2008р. та скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON], яка проведена 22.10.2009р. у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об»єкти нерухомого майна» в реєстрі за №4298, та за [PERSON], яка проведена 26.06.2002р. за №7615. Але, приймаючи до уваги той факт, що власником квартири рахується останній єдиний власник на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2008р. - це [PERSON], тому скасовувати державну реєстрацію, проведену до цього за попереднім власником [PERSON], немає необхідності. Крім того, поновлюючи право власності за позивачами на спірну квартиру, яка вибула з їх володіння поза їх волевиявлення, суд враховуючи уточнення позовних вимог, а також, як встановлено, єдиними спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивачі в силу ст.1261 ЦК України, вважає, що необхідно визнати право власності на спірну квартиру за позивачами в рівних долях по ? частки за кожним. А тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved