Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять усунути перешкоди, які чинить їм відповідач [PERSON], в користуванні належними їм 2/3 частинами житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці Петровського,55 в м. Балті Одеської області, виселити відповідача без надання іншого житлового приміщення, з 2/3 частин вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, зобовязати [PERSON] в подальшому не чинити їм перешкод в користуванні належними їм 2/3 частинами житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці Петровського,55 в м. Балті Одеської області, стверджуючи, що згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 28 вересня 2015 року за ними визнано право власності на 1/3 частину кожному житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці Петровського,55 в м. Балті Одеської області. В належних позивачам 2/3 частинах вище вказаного житлового будинку господарськими будівлями самовільно проживає відповідач [PERSON] Позивачі, як власники 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями, запропонували відповідачу виселитися з вище вказаного будинку, але відповідач відмовляється виконати цю вимогу позивачів, хоча ніякого права не має до 2/3 частин спірного будинку. Позивачі звернулися до Балтського ВП ГУНП в Одеській області, але там їм рекомендовано звернутися до суду для вирішення спірних питань. У звязку з тим, що відповідач проживає в належних позивачам 2/3 частинах житлового будинку з господарськими будівлями позивачі не можуть в повному обсязі володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм нерухомим майном, з приводу чого вони змушені звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] [PERSON], представник позивачів адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON], її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали і зазначили, що [PERSON] на законних підставах проживає в 2/3 частинах житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці Петровського,55 в м. Балті Одеської області, оскільки колишній власник померлий [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку однією сімю без реєстрації шлюбу, що в будинок [PERSON] за свого життя поселив саме [PERSON], в підтвердження своїх стверджень відповідач та її представник посилаються на свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] мешкала в житловому будинку разом з [PERSON] за його життя і якийсь час проживали разом. Заслухавши вимоги позивача [PERSON], представника позивача [PERSON] [PERSON], представника обох позивачів адвоката [PERSON], заперечення відповідача [PERSON], її представника [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, успадкували після смерті свого сина [PERSON], померлого 22.11.2014 року, по 1/3 частині кожний житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці Петровського,55 в м. Балті Одеської області, що підтверджується рішенням Балтського районного суду Одеської області від 28 вересня 2015 року (провадження №2/493/870/15, справа №493/1944/15), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2015 року серії ЕКМ №045518, ЕКМ №045520. За свого життя [PERSON] мав певні стосунки з відповідачем [PERSON], деякий час зустрічався, проживав з нею. Однак, відповідачем [PERSON] не надано доказів того, що вона проживала з сином позивачів [PERSON] однією сімєю, вели спільне господарство, суд не може прийняти в якості доказів покази свідка [PERSON], оскільки вони однозначно не підтверджують факт проживання однією сімєю і ведення спільного господарства, а також не може прийняти в якості доказів покази свідків [PERSON], [PERSON], так як вони зацікавлені у винесенні рішення суду на користь відповідача, оскільки вони є відповідно сином та дочкою останньої, а свідок [PERSON] знаходиться в неприязних стосунках з позивачами, про що повідомила вона сама в судовому засіданні, що підтвердили і самі позивачі. Як зазначалося вище, позивачі на законних підставах набули право власності на 2/3 частини вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать законом. Натомість, відповідач не надала доказів про право користування 2/3 частинами вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, вона не укладала договору найму житла з позивачами, за користування частиною будинку власникам будинку не сплачувала, має житлову площу та зареєстрована [INFO]. Позивачі відповідно до вимог ст.168 ЖК України попереджали відповідача про необхідність звільнити займану житлову площу та виселитися з будинку, що підтверджується їх звернення до Балтського ВП ГУНП України в Одеській області від 09.11.2015 року, відповіддю начальника відділу поліції від 09.12.2015 року №537. Відповідно до рекомендацій, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року№24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, при встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до дня смерті, судам необхідно враховувати положення ст.3 СК України, відповідно до якої сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а також те, що сімя створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, до числа таких засад відноситься перебування осіб (чоловіка або жінки) під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Люмилою Борисівною (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІV-БМ №378128, видане 22.08.1984 року міським відділом ЗАГС м. Тираспіль, МССР), цей шлюб у встановленому порядку не припинено, тому створення покійним [PERSON] іншої сімї з [PERSON] суперечить моральним засадам суспільства. Такої ж думки притримується і Пленум ВСУ України в своїй Постанові №11 від 21.11.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», стверджуючи, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Аналізуючи вище викладене, суд констатує, що відповідач [PERSON] не мала з [PERSON] ані спільного побуту, ані спільного господарства, ані взаємних прав та обовязків, ані усталених відносин, притаманних подружжю, тому відповідач зобовязана звільнити житлові приміщення і підлягає виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved