Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що08.07.2007 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки 0,362 га , з яких 0,250 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та 0,112 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована по вулиці Підлісній 2 в селі Новосілки Макарівського району Київської області. Земельна ділянка була набута померлою у власність на підставі рішення виконавчого комітету Новосілковської сільської ради народних депутатів від 14.10.1998 року №6. Державний акт на право приватної власності на землю серії 11-КВ №019953, виданий 27.01.1999 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №931. Оскільки чоловік померлої, а її, позивачки батько [PERSON] ГригорійСеменович постійно проживав із спадкодавцем, а тому вважається, що він спадщину прийняв. крім того спадщину прийняла і її, позивачки сестра [PERSON]. 23.06.2014 року помер її, позивачки батько [PERSON], і після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з квартири №[ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,362 га, з яких 0,250 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та 0,112 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована по вулиці Підлісній 2 в селі Новосілки Макарівського району Київської області. Ще за життя, а саме: 01.08.2013 року батьком був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 632, відповідного до якого все належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті за законом він заповів їй, позивачці. Оскільки нею, позивачкою було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому вважає, що спадщину прийняла. Більш того, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.12.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого, нею була успадкована ј частина квартири №[ADDRESS]. Проте, оформити право спадкування на земельну ділянку, шляхом отримання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона не має можливості у звязку з відсутністю оригіналу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, а тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено. Підтвердженням належності земельної ділянки на праві приватної власності померлій [PERSON], на думку позивачки, є відповідь Відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про те, що за померлою [PERSON] лічтьбся державний акт на право приватної власності на землю серії 11-КВ №019953, виданий 27.01.1999 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №931. Оскільки померла [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, що підтверджується належно засвідченою копією державного акту на право приватної власності на землю серії 11-КВ №019953, виданий 27.01.1999 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №931, проте у звязку з відсутністю цього правовстановлюючого документа вона не може оформити право на спадщину, звертається до суду з даним позовом. Позивачка просить: визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 23.06.2014 року, на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,362 за з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вулиці Підлісній 2 в селі Новосілки Макарівського району Київській області, та належала померлій 08.07.2007 року [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-КВ №019953, виданий 27.01.1999 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №931. Позивачка [PERSON] надала заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в запереченнях заперечуючи проти позову, пояснила, що наскільки їй відомо,земельна ділянка, яка розташована по вулиці Підлісній 2 в селі Новосілки Макарівського району Київської області, приблизно в 2003-2004 роках була продана її матірю [PERSON] [PERSON], яка на вказаній ділянці збудувала житловий будинок, в якому проживає разом з родиною. У звязку з чим [PERSON] і не має оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. В подальшому поданій заяві про розгляд справи у свою відсутність відповідачка позов визнала, просила розглянути справу у свою відсутність. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч.1 ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Встановлено, що згідно листу-відповіді №29-10-0.30-89/112-27 від 14.04.2017 року Відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, вбачається, що у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, Розділі 1 записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб, зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,362 га для ведення будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд та для ведення особистого підсобного господарства серії 11-КВ №019953 від 27.01.1999 року за №931 на імя [PERSON], копія якого додається до цього листа-відповіді (а.с.10). З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-КВ 3019953 від 27.01.1999 року, яка додана до листа-відповіді Відділом у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Новосільківської сільської Ради народних від 14.10.1998 року №6 передана у приватну власність ділянка площею 0,362 гектарів, яка розташована на території села Новосілки вулиця Підлісна 2. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №931, (а.с.9). Згідно свідоцтву про смерть серії I-ОК №090204, виданого 10.07.2007 року виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] померла 08.07.2007 року у віці 56 років, про що 10.07.2007 року складено відповідний актовий запис №16 (а.с.6). З матеріалів спадкової справи №969 за 2007 рік до майна померлої 08.07.2007 року [PERSON] вбачається, що лише [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини. Відсутні відомості про те, чи отримував [PERSON] свідоцтво на право спадщини (а.с.22, 23). Згідно свідоцтву про смерть серії I-ОК №310357, виданого 24.06.2014 року виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] помер 23.06.2014 року у віці 67 років, про що 24.06.2014 року складено відповідний актовий запис №9 (а.с.7). З матеріалів спадкової справи №259/2014 до майна померлого 23.06.2014 року [PERSON] вбачається, що лише [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини (а.с.31-54). Відповідно постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій №02-14/216 від 28.03.2017 року нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,362 га в селі Новосілки вулиця Підлісна 2, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме оригінал державного акту на землю (а.с.11). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає не задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що у разі відсутності оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, це право має бути підтверджено іншим правовстановлюючим документом, яких не надано позивачкою.

Outcome: dismissed