Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до ПАТ «СК «Провідна» з позовними вимогами, які збільшили в ході розгляду справи, про стягнення з відповідача на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 19200,00 грн., пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 15113,91 грн., 3% відсотків річних у розмірі 1759,56 грн., інфляційних втрат у розмірі 3917,48 грн., а всього разом 20790,95 грн., та судових витрат в розмірі 10000,00 грн.; на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 134400,00 грн., пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 105797,36 грн., 3% відсотків річних у розмірі 12316,93 грн., інфляційних втрат у розмірі 27422,38 грн., а всього разом 145536,67 грн., та судових витрат в розмірі 10000,00 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що 19.08.2017 року на 566 км +710 м автодороги «Київ-Чоп» у Пустомитівському районі мала місце ДТП, під час якої відбулося зіткнення автомобіля марки «ЗАЗ 110206», р.н. [NUMBER] , водієм якого була [PERSON] , з автомобілем марки «Фіат Добло», р.н. [NUMBER] , водієм якого був [PERSON] , який в подальшому зіткнувся з автомобілем марки «Чері Амулет», р.н. [NUMBER] , водієм якого був [PERSON] , який від отриманих травм помер на місці пригоди. 24.01.2018 року на адресу відповідача було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах доньок потерпілого: [PERSON] , [PERSON] та особи, яка понесла витрати на поховання - [PERSON] , з необхідними для прийняття рішення документами. 25.10.2019 року відповідач скерував лист, яким повідомив про призупинення розгляду страхової справи та необхідність долучення вироку чи постанови про закриття кримінального провадження та довідки про призначення пенсії по втраті годувальника. 09.10.2020 року на адресу відповідача було надіслано заяву про долучення вироку суду, який вступив в законну силу. Листом від 20.10.2020 року відповідач повідомив про прийняте рішення щодо відшкодування витрат на поховання [PERSON] , однак про виплати донькам потерпілого не повідомив. Із листів від 25.11.2020 року та 01.12.2020 року не вбачається, що страхова компанія прийняла рішення для виплати страхового відшкодування [PERSON] та [PERSON] . Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманця одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, загальний розмір моральної шкоди - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну смертю [PERSON] для доньки [PERSON] становить 153600,00 грн. (моральна шкода - 19200,00 грн. та 115200,00 грн. відшкодування на утримання, оскільки на час ДТП, в якій загинув її батько була студенткою першого курсу хімічного факультету державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», а тому мала право на отримання коштів на утримання до досягнення 23 років), для доньки [PERSON] - 19200,00 грн. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то у відповіді на відзив представник позивачів зазначив, що стягувачами по виконавчому провадженні про стягнення моральної шкоди є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не є позивачами у даному судовому провадженні, а тому вимоги про стягнення моральної шкоди є правомірними. Крім того, при формуванні позовних вимог позивачі врахували здійснення виплати страхового відшкодування витрат на поховання особі, яка їх здійснила - [PERSON] у розмірі 26900,00 грн. та не просить стягувати такі. З моменту отримання відповідачем заяв про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі так і не отримали належного страхового відшкодування, а тому страховик зобов`язаний сплатити потерпілому пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ. Крім того на боржника, який построчив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Стягнення штрафних санкцій є похідною позовною вимогою, а тому підлягає задоволенню у разі прийняття рішення про стягнення страхового відшкодування як основної позовної вимоги. Позивачі та їх представник, які про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися, однак представник позивачів подав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів, в якій зазначив, що збільшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Однак в ході розгляду справи, було отримано відзив про заперечення позовних вимог, оскільки страховиком (ПрАТ «СК «Провідна») укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4649399, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб «ЗАЗ 110267», н.з. [NUMBER] . За участю даного транспортного засобу 19.08.2017 року відбулося ДТП, внаслідок якого загинув [PERSON] . Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих становить 200000,00 грн. загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. ПрАТ «СК «Провідна» на теперішній час вже здійснило виплату страхового відшкодування за даним випадком в загальному розмірі 65300,00 грн. ( відшкодування моральної шкоди, завданої родичам загиблого - 38400,00 грн. та витрат на поховання, понесених [PERSON] в розмірі 26900,00 грн.). Таким чином залишок ліміту відповідальності страховика становить 134700,00 грн., однак позивачі просять стягнути страхове відшкодування в розмірі 153600,00 грн., що на 18900,00 перевищує страхову суму за полісом. Зазначає, що для отримання недоотриманого доходу у зв`язку зі смертю годувальника, позивачу необхідно надати до страховика наступні документи: оригінал довідки про стан сім`ї за життя загиблого, оригінал довідки про доходи загиблого за 12 місяців до ДТП, документи, що підтверджують розмір пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника. Позивач не надала документів про те, що вона отримує пенсію, призначену внаслідок втрати годувальника, а тому підстави для виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «Провідна» відсутні. Моральна шкода в межах 12 мінімальних заробітних плат (на момент ДТП), що становить 38400,00 грн. відшкодовується на користь усіх родичів загиблого. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.01.2020 року з ПрАТ «СК «Провідна» на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто 37900,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Також ПрАТ «СК «Провідна» здійснила доплату страхового відшкодування моральної шкоди в добровільному порядку в розмірі 500,00 грн. та витрат на поховання в розмірі 26900,00 грн. Оскільки позивач не надала страховику усіх документів, необхідних для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, а саме довідки про призначення пенсії по втраті годувальника, тому строк на прийняття рішення про виплату страхового відшкодування за шкоду, в зв`язку з втратою годувальника, не настав. Позивач не надала договору з адвокатом, що містить порядок сплати гонорару адвоката з урахуванням складності справи, часу витраченого адвокатом, обсягом послуг та ціни позову, підстави для змін розміру гонорару, а тому підстав для стягнення витрат на правову допомогу немає. Вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 19 серпня 2017 року внаслідок ДТП за участю автомобілів «ЗАЗ 110206», н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , «Фіат Добло», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , «Чері Амулет», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , останній отримав тілесні ушкодження від яких помер. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.01.2020 року [PERSON] визнана винуватою за ч.2 ст. 286 КК України та їй призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (три) роки. На момент вчинення кримінального правопорушення [PERSON] , між останньою та ПрАТ «СК Провідна» було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу «ЗАЗ 110206», 1998 року випуску, н.з. [NUMBER] , на підтвердження чого [PERSON] було видано поліс №АК/4649399 від 24.11.2016 року. Строк дії договору з 00.00 год. 25.11.2016 року до 24.11.2017 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю/здоров`ю становить 200000,00 грн. 24.01.2018 року на адресу ПрАТ «СК «Провідна» представником [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] надіслано заяву про виплату страхового відшкодування у зв`язку зі смертю [PERSON] для особи, яка здійснила витрати на поховання - [PERSON] , для доньок потерпілого - [PERSON] моральної шкоди та [PERSON] - моральної шкоди та страхового відшкодування утриманцю. Згідно листа відповідача від 25.11.2020 року №17-12/5334 щодо виплати страхового відшкодування по справі №2300201680 представника позивачів було повідомлено про здійснення виплати страхового відшкодування на користь [PERSON] витрат на поховання, та зазначено про відсутність підстав для виплат моральної шкоди позивачам у даному провадженні. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.10.1999 року виданого Вовчанською сільською радою Турківського району Львівської області, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) №00018619434 від 01.09.2017, [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно із пунктом 22.1 ст. 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27 визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Пунктом 27.2 ст. 27 визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Крім цього, пунктом 27.5 ст.27 передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», мінімальна заробітна плата у місячному розмірі у 2017 році дорівнювала 3200,00 грн. Згідно з ч.1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Зокрема, шкода відшкодовується, у тому числі, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Відповідно до ч. 3 ст. 1200 ЦК України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Відповідно до статті 35.1 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Для отримання страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання потерпілим чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у п. 35.2 вказаної статті, а саме: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Підпунктом «е» пункту 35.2 статті 35 Закону не встановлено чіткого переліку документів на підтвердження факту перебування особи на утриманні потерпілого. Станом на день смерті, право на одержання від загиблого утримання мала його донька [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи наявна копія довідки Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» від 12.09.2017 року №480, виданої [PERSON] в тому, що вона дійсно є студенткою першого курсу денної форми навчання хімічного факультету. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року, яка була долучена до вищезгаданої заяви від 24.01.2018 року про виплату страхового відшкодування. Покликання відповідача правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з смертю годувальника внаслідок ненадання документів, що підтверджують розмір пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника не можуть бути прийняті до уваги суду, оскільки судом встановлено, що ДТП, яка мала місце 19.08.2017 року, є страховим випадком відповідно до полісу № АК/4649399, донька загиблого внаслідок ДТП [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , станом на день смерті батька мала право на одержання від нього утримання, будучи студенткою першого курсу денної форми навчання хімічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет, а отже має право на страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника у розмірі 115200,00 грн. Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У відповідності до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, що має враховуватись судом згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Таким чином з відповідача в користь позивачів підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 38400,00 грн. Слід також зазначити, що страховик зобов`язаний, зокрема у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України). У разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (частина перша статті 992 ЦК України). Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина перша статті 624 ЦК України). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Отже законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Також, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, до прострочення страховика застосовується частина друга статті 625 ЦК України. При цьому, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення страховиком грошового зобов`язання, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Основою для розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних втрат є сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню. З огляду на те, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування підлягають задоволенню, з відповідача також слід стягнути пеню, 3% річних та інфляційні втрати у зв`язку із несвоєчасною виплатою такого відшкодування, які розраховані позивачем, і такий розрахунок відповідачем не спростовано. А тому з відповідача слід стягнути в користь позивачів: [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 15113,91 грн., 3% відсотків річних у розмірі 1759,56 грн., інфляційних втрат у розмірі 3917,48 грн., а всього разом 20790,95 грн., [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 105797,36 грн., 3% відсотків річних у розмірі 12316,93 грн., інфляційних втрат у розмірі 27422,38 грн., а всього разом 145536,67 грн. Щодо вимог про стягнення судових витрат, то склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. На підтвердження понесених витрат, представник позивача надав суду копії ордерів адвоката від 05.02.2021 року про надання правничої (правової) допомоги [PERSON] за №1059573, [PERSON] за №1059574, детальні описи робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи в суді та 2 квитанції про оплату професійної правничої допомоги в розмірі по 10000,00 грн. У наданих описах робіт наведені найменування послуг виконані адвокатом під час розгляду справи, зокрема, час, витрачений на аналіз документів наданих клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав, підготовка та написання позовної заяви, інших процесуальних документів, участь у судових засіданнях. Відтак, заявлені позивачами до стягнення з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20000,00 гривень підлягають задоволенню, оскільки достатніми, допустимим і достовірними, а витрати на оплату послуг адвоката - обґрунтованими, доведеними і співмірними із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг). На підставі п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 3199,26 грн.

Outcome: approved