Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 07 червня 2010 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 714. Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, неодноразові спроби зберегти сім'ю позитивного результату не дали. В грудні 2012 року вони остаточно припинили подружні стосунки та ведення сумісного господарства. Постійні сварки, відсутність взаєморозуміння між ними та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань та різні погляди на життя спонукали повному розриву їхніх сімейних відносин. Почуття кохання та поваги до один до одного між ними втрачені, примирення не можливе. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка [PERSON] збільшила позовні вимоги, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні збільшення позовні вимоги підтримала та пояснила, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на шлюб та сім'ю, в результаті чого постійно виникали сварки, під час яких відповідач застосовував фізичну силу. Неодноразові спроби зберегти сім'ю позитивного результату не дали, відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі. Подружні відносини припинили з грудня 2012 року і з того часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. В даний час відповідач звільнився з місць позбавлення волі і вона його боїться, не бажає з ним проживати, просила термін для примирення не надавати. Відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги, інших дітей та непрацездатних батьків у нього не має. Матеріально відповідач забезпечений, стан здоров'я добрий, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні збільшенні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що дійсно сім'я розпалась з причин, які зазначила позивачка, миритись не бажає, просив розірвати шлюб, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 750 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 07 липня 2010 року у відділі РАЦСу Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 714 (а.с.4), мають від проживання у шлюбі двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, втрата почуттів один до одного. Подружні відносини між сторонами припинені з грудня 2012 року, з цього часу не ведуть спільного господарства та проживають окремо. На примирення сторони не згідні. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Відповідач є працездатним, має нерегулярний дохід. Відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати своїх дітей. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні не має. Відповідач здоровий, і у зв'язку з цим не позбавлений можливості працевлаштування, отримання доходу, його стан здоров'я, який не впливає на розмір витрат на утримання себе. При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я. Так, в статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року, № 719-VII установлено у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 1032 гривні, дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04 липня 2014 року до досягнення повноліття дітьми. На підставі викладеного та

Outcome: approved