Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачі уточнивши вимоги звернулися з відповідним позовом до суду, просять визнати незаконним рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 21.11. 1996 року за № 295 в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0802 га., яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою [ADDRESS] та визнати незаконним державний акт № 13 від 24.01.1997 року на право приватної власності за земельну ділянку площею 0,0802 га., яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою [ADDRESS], виданий Малинською міською радою [PERSON]. Зазначили, що 27.02. 1995 року ними позивачами на підставі розпорядження №48 був приватизований житловий будинок [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності на житло № 70 [INFO] року [PERSON] помер.. Вже після його смерті їм стало відомо, що останній 24.01.1997 року на підставі рішення виконкому № 295 від 21.11.1996 року приватизував особисто на себе земельну ділянку, якою вони всі користувалися за адресою [ADDRESS] площею 0,0802 га., яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та видано йому державний акт на право приватної власності на землю. У заповіті складеному померлим зазначається про те, що він заповідає приватизовану земельну ділянку своїй дочці [PERSON] в межах 0.0802 га., в межах згідно з планом, яка призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Таким чином [PERSON] незаконно позбавив їх права на користування, шляхом складення заповіту і вони маючи у власності частки будинку не мають і не матимуть можливості користуватися земельною ділянкою, яка знаходиться під будинком. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали надали пояснення по суті заявлених вимог, просять позов задовольнити. Представник виконкому Малинської міської ради, міської ради позов визнав, надав письмову заяву просить справу розглянути у його відсутність. Представник третьої особи - Держземагенства у Малинському районі надав письмову заяву, просить справу розглянути у його відсутність. Третя особа вважає, що позов не підлягає задоволенню за пропуском строк позовної давності, оскільки позивачі знали про те, що за життя її батько приватизував земельну ділянку. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Встановлено, що згідно технічного паспорту на жилий будинок по [ADDRESS] житловий будинок знаходиться на виділеній земельній ділянці для обслуговування цього будинку /а.с. 10-11/. З свідоцтва про право власності на житло № 70 від 27.02.1995 року видно, що житловий будинок за вказаною адресою належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.7,17/. Архівним витягом виконавчого комітету підтверджується, що за заявою [PERSON] рішенням виконкому Малинської міської ради № 295 від 21.11.1996 року йому передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] площею 802 кв. м./а.с.52/ та Малинською міською радою від 24.01.1997 року видано державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку [PERSON] /а.с.9/. За життя [PERSON] заповів передану йому у приватну власність земельну ділянку у розмірі 0,0802 га. та інше майно своїй дочці [PERSON], що підтверджується заповітом посвідченого державним нотаріусом /а.с.13/. Згідно ст. 6 ч.4 ЗК України /в ред.. 1990 року/ безоплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель /присадибна ділянка/ в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, встановленого ст. 67 цього Кодексу. Згідно ст.30 ЗК України /в ред.. 1990 року/ при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Оскільки при передачі земельної ділянки у приватну власність власниками вказаного будинку є сторони, вони мають право на користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення у розмірі 0,02 га. кожен, а тому суд визнає, що виконавчий комітет Малинської міської ради повинен був передати у приватну власність [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0,02 га. За таких обставин суд вважає, що рішення виконавчого комітету Малинської міської ради № 295 від 21.11.1996 року про передачу у приватну власність земельної ділянки по [ADDRESS] площею 802 кв. м. [PERSON] є частково незаконним та у зв'язку з цим, виданий Малинською міською радою [PERSON] державний акт на право приватної власності на земельну ділянку у розмірі 802 кв. м., суд визнає також частково незаконним. Пояснення третьої особи про те, що позивачі знали про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] а тому ними пропущений строк позовної давності, не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується позивачами, а інших доказів суду не надано. Судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам /230 : 4 = 57,35 х 3 = 172.50 : 2 = 86,25/.

Outcome: partial