Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на частину домоволодіння. 14.07.2015р. позивачі подали суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просили визнати недійсним рішення виконкому Старолисецької сільської ради від 26.09.2000р. та свідоцтва про право власності від 24.11.2000р. частково недійсним у 2/3 частинах. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що вона- [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1982р. У 1983році народила сина [PERSON], а у 1988році- сина [PERSON]. Після одруження вони проживали в господарстві її батька [PERSON], яке відносилося до колгоспного двору. 16.12.1982р. відповідачу, який працював у колгоспі імені «ХХ1 з»їзду КПРС» була виділена земельна ділянка, на якій у 1983р. вони розпочали будівництво житлового будинку. Станом на 1990р. вони закінчили будівництво по [ADDRESS], і в жовтні цього ж року вони вибули з господарства батька та поселилися у новозбудований будинок. Фактично відбувся виділ з колгоспного двору батька, і їхня сім»я утворила новий робітничий двір, бо відповідач став працювати у Сільгоспхімії. Старолисецька сільська рада станом на 01.01.1991р. зареєструвала їхнє господарство як робітничий двір. На підставі рішення Старолисецької сільської ради від 24.11.2000р. відповідачеві видано свідоцтво про право приватної власності на дане домоволодіння.19.11.2014р. шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем розірвано. Останній не визнає за ними права на домоволодіння, вважає, що воно належить лише йому. Однак їм повинно належати по 1/3 частині, оскільки земельна ділянка під будівництво була надана колгоспом, будівництво було закінчено в той час як вони проживали в дворі батька, а його господарство відносилося до колгоспного двору. На даний час в спірному домоволодінні зареєстровані вони, позивачі, відповідач [PERSON], [PERSON], який з 2004року з даного господарства вибув. Він, позивач, [PERSON] проживав в даному будинку до одруження, тобто до 10.08.2013р., тому не втратив права на частку. Тому просили визнати за ними- [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/3 частині домоволодіння як за колишніми членами колгоспного двору, визнати недійсним рішення виконкому Старолисецької сільської ради від 26.09.2000р. «Про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON]», визнати частково недійсним свідоцтво про право власності від 24.11.2000р. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали, просили його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Представник відповідача- Старолисецької сільської ради в судове засідання не з»явився, у поданому суду листі просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, у 1983році розпочали будівництво житлового будинку [ADDRESS] на земельній ділянці, яка 16.12.1982р. була виділена [PERSON], який працював у колгоспі «ХХ1 з»їзду КПРС».(а.с.11). Станом на 1990р. будівництво було закінчено, і сторони разом з дітьми сином [PERSON], 1983р.н. та сином [PERSON], 1988р.н. вибули з колгоспного двору [PERSON], у якому проживали, і поселились у новозбудованому господарстві. Відповідачем- Старолисецькою сільською радою станом на 01.01.1991р. зареєстроване спірне домоволодіння як робітничий двір. На підставі рішення Старолисецької сільської ради від 26.09.2000р. відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право приватної власності на зазначене домоволодіння від 24.11.2000р. 19.11.2014р. шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 1995року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. У ст. 123 ЦК УРСР зазначено, що розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно довідки Старолисецької сільської ради №1514 від 10.08.2015р. в спірному домоволодінні зареєстровані відповідач [PERSON], позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який у 2004році з даного господарства вибув.(а.с.44). Як встановлено, спірне домоволодіння було побудовано в той час як сторони проживали у господарстві [PERSON], яке рахувалось як колгоспний двір. А також земельна ділянка, на якій побудовано господарство була надана колгоспом, у якому [PERSON] працював трактористом.(а.с.14). Таким чином, зібрані по справі докази, та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, слід визнати за позивачами право власності по 1/3 частині домоволодіння як за колишніми членами колгоспного двору. За таких обставин, рішення виконкому Старолисецької сільської ради від 26.09.2000р. «Про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON]» слід визнати недійсним, оскільки ним порушені права позивачів, а також визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на дане домоволодіння від 24.11.2000р. в частині 2/3. На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 121, 123, 125 ЦК УРСР(в ред.1963р.), ст.ст. 355, 392, 368, 369, 372 ЦК України,

Outcome: approved