Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка 28.06.2015 року звернулася до суду з позовом, який 14.08.2015 року уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1 200 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.08.2030 року та на утримання позивачки до досягнення дитини чотирьохрічного віку у розмірі 800 грн. щомісячно, тобто 16.08.2016 року. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шликова С.П. від 10.06.2015 року було відкрито провадження по справі. У зв'язку з перебуванням судді Шликова С. П. у відпустці справу було передано до канцелярії суду для авторозподілу. 21.10.2015 року справу було розподілено до провадження судді Домусчі Л.В., яка ухвалою від 26.10.15 року прийняла зазначену справу до свого провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем 30 серпня 2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. З 20 травня 2014 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають намір жити однією сімє'ю. Відповідач матеріально не допомогає їй та дитині, не приймає участі у вихованні дитини, хоча має можливість це робити. В судове засідання 17.12.2015 року не з'явилася позивачка [PERSON], але надала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання не з'явився відповідач [PERSON], хоча був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу при заочному розгляді у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ІІПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії 1-ЖД № 175500, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1380 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 368888, виданого 24 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 7522 (а.с.5). Сторони з 20 травня 2014 року припинили спільне проживання та ведення господарства. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та відповідно перебуває на її утриманні. Згідно висновку ВКК №33/430 від 11 серпня 2015 року спільна дитина сторін потребує домашнього режиму та індивідуального догляду матір'ю. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Із наданої відповідачем довідки про середню заробітню плату судом встановлено, що [PERSON] працює у СПД «[PERSON] І.» та його місячний дохід становить 1250, 00 грн. А з відомостей, наданих Головним Управлінням Державної фіскальної служби України в Одеській області на ухвалу суду від 24.07.2015 року, вбачається, що відповідач є підприємцем та у місяць отримує грошові кошти у сумі від 3500,00 грн. до 3750,00 грн.. Відповідачем не надано суду доказів, відомостей щодо знаходження на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, сплати стягнень по виконавчим документам, та про інші обов'язкові додаткові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку про суму місячного заробітку відповідача у розмірі 5 000,00 грн. Тому суд вважає, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 08.06.2015 року. Відповідно до пункту 3 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною шести років, якщо така дитина має вади фізичного або психічного розвитку. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Outcome: approved