Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Кольчинської селищної ради Мукачівського району, третя особа Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1361 га, яка знаходиться в [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивують тим, що зазначена земельна ділянка на підставі рішення Кольчинської селищної ради № 343-62 від 27.09.2007 року була надана у власність їх батькові [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на спірну земельну ділянку. За життя батька, заповіт ним не складався. Звернувшись до Мукачівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, так як при житті батько замовив державний акт на землю, але виготовлений він був після його смерті, а тому є недійсним. Спадщину вони фактично прийняли, так на момент смерті батька проживали разом з ним, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не можуть тому, що відсутні правовстановлюючі документи на неї. У зв'язку з цим просять визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 0,1361 га, яка знаходиться в [ADDRESS]. У судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Представник Кольчинської селищної ради Мукачівського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа Мукачівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, у вирішенні спору подкладається на розсуд суду. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2000 року батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Також, як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 30.07.1988 року [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Батько позивачів, [PERSON] помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району. Відповідно до довідки № 1665 від 02.09.2013 року, виданої виконкомом Кольчинської селищної ради, на день смерті [PERSON], який помер [INFO], в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON], [INFO] - син та [PERSON], [INFO] - син. Після смерті батька, позивачі звернулися до державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. для оформлення документів на спадщину за законом на спірну земельну ділянку. 19.09.2013 року державний нотаріус Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю., розглянувши подані позивачами документи, відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї. Як вбачається з рішення Кольчинської селищної ради № 343-62 від 27.09.2007 року померлому [PERSON] була надана у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку земельна ділянка площею 0,1361 га за адресою [ADDRESS]. Також, на підставі зазначеного рішення було виготовлено державний акт про право власності на земельну ділянку від 16.07.2009 року. Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, як діти спадкодавця. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, на спадкове майно також має право і дружина померлого [PERSON], яка в свою чергу 03.11.20011 року подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, єдиними спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його діти, позивачі у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних частках на земельну ділянку площею 0,1361 га, яка знаходиться в [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved