Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа: Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 18.03.1993 року Державним комунальним підприємством «Житлофонд» Мінського району згідно з розпорядженням № 8 від 18.03.1993 року вбачається, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім»ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних долях. 18.08.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1211. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. З відповідачкою [PERSON] і сином проживали у вищевказаній квартирі до кінця квітня 2014 року. У квітні 2014 року відповідачка забрала сина та переїхала жити за іншою адресою. 11.03.2015 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Також ухвалою від 11.03.2015 року було визнано мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини та встановлення порядку виховання дитини. Ухвала вступила в законну силу. Однак відповідачка до теперішнього часу залишається зареєстрованою у спірній квартирі. Відповідачка не проживає в спірній квартирі понад рік та не бажає добровільно зніматися з реєстраційного обліку. Посилаючись на вимоги ст.ст. 317, 319. 405 ЦК України просили суд усунути перешкоду у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: [ADDRESS] та зобов»язати Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві зняти відповідачку з реєстраційного обліку (виписати) з квартири [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з»явились, надали заяви якими позов підтримали, просили його задовольнити, розглядати справу у їх відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Представник третьої особи - Оболонського районного відділу Головного Управління державної міграційної служби України у м.Києві в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву якою просив розглядати справу у відсутності їх представника та постановити рішення згідно норм діючого законодавства. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 18.03.1993 року Державним комунальним підприємством «Житлофонд» Мінського району згідно з розпорядженням № 8 від 18.03.1993 року вбачається, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім»ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних долях (а.с.7). 18.08.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1211. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. З відповідачкою [PERSON] і сином проживали у вищевказаній квартирі до кінця квітня 2014 року. У квітні 2014 року відповідачка забрала сина та переїхала жити за іншою адресою. 11.03.2015 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Також ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 11.03.2015 року було визнано мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини та встановлення порядку виховання дитини. Ухвала вступила в законну силу (а.с.9). Однак відповідачка до теперішнього часу залишається зареєстрованою у спірній квартирі. Відповідачка не проживає в спірній квартирі понад рік та не бажає добровільно зніматися з реєстраційного обліку. Згідно довідки форми -3 виданої КП «Житлосервіс «Куренівка» у Оболонському районі м.Києва вбачається, що спірній квартирі зареєстровані позивачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачка - [PERSON] та внук [PERSON] (а.с.14). Факт не проживання відповідачки підтверджується затвердженою мировою угодою (п.1.3) місце проживання дитини батьки визначили місце проживання матері - [ADDRESS]. Згідно ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 405 ЦК України, передбачає, що члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім»ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Суд вважає, що реєстрація відповідачки носить формальний характер та порушує права позивачів вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує їх витрачати додаткові кошти на оплату житлово- комунальних послуг. Суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача, не чинити їй перешкод в користуванні, володінні і розпорядженні належній їй на праві власності майном відповідно до вимог чинного законодавства, а тому позов підлягає задоволенню як законний та обґрунтований. На підставі викладеного,

Outcome: approved