Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи: [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] укладений 28 лютого 1997 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» між [PERSON], яка від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] - дійсним. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 28 лютого 1997 року [PERSON] діючи від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-0092 від 28.02.1997 року. Договір був укладений відповідно до діючого на той час законодавства та нотаріально не посвідчувався. Після підписання договору купівлі-продажу за [PERSON] 11 березня 1997 року в КП «ОМБТІ та РОН» була зареєстрована приватна власність на квартиру [ADDRESS], про що в реєстровій книзі зроблено запис під №212пр стр. 110 реєстр 100. Після укладання договору сторони повністю виконали всі умови договору, а саме [PERSON] діючи від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності сплатив відповідачам обумовлену вартість квартири, а відповідачі звільнили квартиру та знялись з реєстрації. 07 травня 2014 року [PERSON] склав заповіт посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори на користь позивачки. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивачка як спадкоємиця в установлений законом строк звернулася до Сьомої нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, однак 10 грудня 2014 року позивачці було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-0092 зареєстрований Одеською Універсальною Товарною Біржею «Центр» 28.02.1997 року не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору та запропоновано з питань визнання договору дійсним звернутися до районного суду. Якби не було складено заповіту на ім'я позивачки, то єдиною спадкоємицею після [PERSON] була б його дружина [PERSON], яка також 07.05.2014 року склала заповіт на ім'я позивачки, а також подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини на користь позивачки. Також позивачка в своєму позові зазначила, що хоча вона не є стороною по договору купівлі-продажу, але в даному випадку це стосується її законних прав та інтересів, оскільки позивачка не має можливості прийняти спадщину, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась, по час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі, проти заочного рішення суду не заперечувала. Відповідачка [PERSON], місце проживання якої за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Одеській області зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться, повідомлена про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами частини 9 статті 74 ЦПК України. Відповідач [PERSON], місце проживання якого за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Одеській області зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами частини 9 статті 74 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 20.03.2015 року померла [INFO] а/з №1272 від 3.02.2014 року. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідачів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, доказаний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 1997 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], діюча від свого імені та неповнолітньої дочки [PERSON], продали, а [PERSON] діюча від свого імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, купила квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира загальною площею 52,4 кв.м., складається з 3 кімнат житловою площею 35,2 кв.м., а також: коридору, туалету, ванної, кухні. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Одеського міськвиконкому 23.09.96 року, за № 3-8506, зареєстрованого Одеським МБТІ 27.02.97 року, під № 100 стор.110 кн.212пр.. В підтвердження продажу вищевказаної квартири 28 лютого 1997 року між [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON] та відповідачами був укладений та підписаний договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/97-0092 , який у відповідності до діючого законодавства України, був зареєстрований за [PERSON] 11 березня 1997 року в КП «ОМБТІ та РОН» під №212пр стр. 110 реєстр 100. При укладанні даного договору між [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON] та відповідачами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам договору купівлі-продажу квартири. Біржове оформлення договору сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією даного договору ОМБТІ та РОН. Після продажу квартири, відповідачі передали [PERSON] всі правовстановлюючі документи на квартиру, фактично передали [PERSON] квартиру [ADDRESS] у власність. З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до [INFO] [PERSON] здійснював права користування та володіння зазначеною квартирою у повному обсязі, так як мешкав у вказаній квартирі, сплачував всі комунальні послуги, підтримував її в належному технічному та санітарному стані. З заповіту від 07.05.2014 року посвідченого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-400 вбачається, що [PERSON] на випадок смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому, та на що він за законом матиме право, заповів - [PERSON], [INFO]. Як вибачається з свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [INFO] помер [PERSON] про що складено відповідний актовий запис № 7272. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру [NUMBER], розташовану в [ADDRESS]. Позивачка, яка є єдиною спадкоємицею за заповітом, звернулась до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак листом державного нотаріусу Сьомої Одеська державна нотаріальна контора від 10.12.2014 року №4887/02-14 позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [NUMBER], розташовану в [ADDRESS] було відмовлено у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-0092 зареєстрований Одеською Універсальною Товарною Біржею «Центр» 28.02.1997 року не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору та запропоновано з питань визнання договору дійсним звернутися до районного суду. Якби не було складено заповіту на ім'я позивачки, то єдиною спадкоємицею після [PERSON] була б його дружина [PERSON], яка також 07.05.2014 року склала заповіт на ім'я позивачки, а також подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини на користь позивачки. Згідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Неможливість нотаріального оформлення договору порушує право позивачки розпоряджатися, належним її майном. Відносини з Одеською Новою Біржею, в частині порушення порядку реєстрації вказаного Договору у відповідності п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України являються довготривалими і підлягають розгляду у судовому порядку. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, виконання договору відбулося. Відповідно до вимог статі 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним При таких обставинах суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним.

Outcome: approved