Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що бабусі [PERSON], дідові [PERSON] та батькові [PERSON] належало по 1/3 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за вищевказаною адресою. [INFO] дідусь [PERSON] помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила дружина [PERSON] (бабуся) та син [PERSON] [INFO] [PERSON] (бабуся) померла. Ще за життя вона посвідчила на ім'я позивачки [PERSON] заповіт. Однак вона спадщину за заповітом не прийняла, проте спадщину за законом прийняв батько [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав разом з бабусею. [INFO] [PERSON] (батько) помер. Позивачі прийняли спадщину за законом після смерті батька [PERSON], оскільки [PERSON] (позивачка) у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] на час відкриття спадщини являвся неповнолітнім, а отже таким, що прийняв спадщину. Відсутність правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, позбавляє позивачів можливості оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім'я. У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності по 1\\2 частині кожному на житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі. [PERSON], яка діє в інтересах позивача [PERSON], в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі. Представник відповідача - Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 виконавчого комітету Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області по с. Антонівка станом на 01.07.1990 року за [PERSON], яка була головою двору, [PERSON] та [PERSON] значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно копії технічного паспорту від 04.07.2014 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1960 по 1968 роки (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] з 14.05.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 17). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 18.08.2017 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками були [PERSON] та [PERSON](а.с. 71). Згідно копій свідоцтв про народження позивачів їх батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18, 19). 20.09.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 20). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син) прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON], успадкувавши належну йому 1/3 частину домоволодіння, оскільки вступили в управління спадковим майном, проводили похорон померлого, сплачували страхові платежі, обробляли земельні ділянки, до дня смерті спадкодавця проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 43 від 16.01.2017 року (а.с. 9). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 469/01-16 від 14.06.2017 року (а.с. 59), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 255/01-16 від 09.06.2017 року (а.с. 30) та Дузінкевич С.М. № 01-16/509 від 12.06.2017 року (а.с. 31) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя вона посвідчила на ім'я позивачки [PERSON] заповіт, яким заповіла їй все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 15.12.2000 року (а.с. 11). [INFO] [PERSON] (батько позивачів) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Враховуючи, те що [PERSON] (позивачка) спадщину за заповітом після смерті [PERSON] не приймала, то спадщину за законом прийняв син спадкодавця - [PERSON] (батько позивачів), оскільки постійно проживав разом із матір'ю [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 43 від 16.01.2017 року (а.с. 9). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 469/01-16 від 14.06.2017 року (а.с. 59), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 255/01-16 від 09.06.2017 року (а.с. 30) та Дузінкевич С.М. № 01-16/509 від 12.06.2017 року (а.с. 31) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Отже, на до дня смерті [PERSON] (батько позивачів) правомірно претендував на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS], в т.ч. на належну йому 1/3 частину домоволодіння та на 2/3 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON], оскільки в шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 33). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 11/2017 від 25.01.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (а.с. 32-57). У відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.. Враховуючи те, що син спадкодавця [PERSON] - [PERSON] (позивач) є неповнолітнім, а отже він вважається таким, що прийняв спадщину за законом після смерті батька. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують по 1/2 частині кожен на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивачам в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті батька [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М.. № 477/02-31 від 02.06.2017 року (а.с. 16). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачів. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved