Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 17.02.2015 року уточнивши позовні вимоги звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Квазар-9», Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності та просять: - «Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] як за одним з подружжя»; - «Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], тобто визнати за нею право власності на ? частини квартири [ADDRESS]»; - «Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]». В обґрунтування позову зазначають про те, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік [PERSON] та батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Вищезазначена квартира знаходиться в ЖБК «Квазар-9». Померлий [PERSON] був членом ЖБК «Квазар-9», з 04.07.1988 року. 01.04.1994 року був повністю виплачений пайовий внесок за дану квартиру в розмірі 14585 грн. 76 коп., що підтверджується довідкою ЖБК «Квазар-9» за № 35 від 05.03.2014 року. Вартість даної квартири становить 224528 грн. [PERSON] квартира є спільною сумісною власністю, оскільки позивачка разом з чоловіком виплачувала пайовий внесок за дану квартиру. В шестимісячний термін після смерті [PERSON] позивачі подали заяви про прийняття спадщини до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, де і була заведена спадкова справа. Проте, 25.12.2014 року державний нотаріус П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демчик В.В. відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру, оскільки право власності на дану квартиру не зареєстроване в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, вони була змушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] повністю підтримала заявлені позивачем позовні вимоги та просила суд про його задоволення. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Квазар-9» в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Вислухавши пояснення позивачки, представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження позивачка [PERSON], являється дружиною [PERSON] (а.с.11), позивач [PERSON], являється сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.43). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме: кооперативну квартиру [ADDRESS], яка складається із трьох кімнат та має загальну площу 77,5 кв.м, в тому числі житлову площу 44,0 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорта (а.с.8,9). Позивачі - [PERSON], як дружина та [PERSON], як син спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом всіх його прав та обов'язків. Тому, у встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON], передбачений ст. 1270 ЦК України, позивачі звернулися до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті померлого. На підставі заяви позивачів, державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори було зареєстровано спадкову справу за № 503/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.33-58). 25.12.2014 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демчик В.В. було відмовлено позивачів, про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], після виповнення шестимісячного строку, на майно після смерті померлого [INFO] [PERSON] неможливо, оскільки право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано в установленому законом порядку (а.с.58). При цьому державний нотаріус пояснив, що згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 20.05.2014 року за № 58545, з'ясувалося, що спірна квартира не зареєстрована на праві власності за спадкодавцем [PERSON] Відповідно до довідки ЖБК «Квазар-9» № 8 від 09.04.2014 року виданої [PERSON], чоловік - [PERSON], [INFO], до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Знятий з реєстраційного обліку 25.02.2014 року (а.с.41). Згідно довідки форми - 3 № 1 від 26.02.2014 року виданої ЖБК «Квазар-9» вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON] та позивач [PERSON] (а.с.42). Факт того, що спірна трьохкімнатна кооперативна квартира дійсно фактично належить спадкодавцю [PERSON], який не здійснив формальну державну реєстрацію набутого ним права власності на зазначену квартиру, доводиться наступними фактами. 10.08.1988 року [PERSON] у складі сім'ї: він, дружина [PERSON] та син [PERSON] на підставі ордеру [NUMBER] отримав трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить ЖБК «Квазар-9» (а.с. 7). Грошові кошти на будівництво кооперативної кватири були внесені [PERSON], 01.04.1994 року, який на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради Народних депутатів від 04.07.1988 року був затверджений членом ЖБК «Квазар-9». Спадкодавцем було в повному обсязі сплачено паєнакопичення за спірну трьохкімнатну кооперативну квартиру у розмірі 14585,75 крб., що підтверджується довідкою ЖБК «Квазар-9» (а.с.10), отже він юридично набув право власності на спірну квартиру. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооператив» члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, в тому числі до 01.07.1990 року відповідно до ст.15 ЗУ «Про власність» набувають право власності і тому вправі заповісти, продати, подарувати. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користуавння, набуває права власнсоті на це майно. [PERSON] 01.04.1994 року повністю виплатив пайовий внесок за трьохкімнатну кооперативну квартиру, що підтверджується вже вище згадуваною довідкою ЖБК «Квазар-9», то на підставі ст. 15 Закону України «Про власність», [PERSON] набув право власності на спірну кооперативну квартиру. В той же час, враховуючи те, що оформлення права власності на спірну квартиру є правочином, який у відповідності до ч. 1 ст. 210 ЦПК України підлягає державній реєстрації і є вчиненим з моменту його оформлення в Київському міському БТІ, так сталося, що [PERSON], повністю сплативши ЖБК свій пайовий внесок, і фактично, набувши право власності на трьохкімнатну кооперативну квартиру, формально не встиг зареєструвати набуте ним право власності на нерухоме майно і оформити свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом встановлено і підтверджено право позивачів як спадкоємців на отримання в порядку спадкування за законом право власності на трьохкімнатну кооперативну квартиру, пайовий внесок на яку було повністю внесено спадкодавцем [PERSON] Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги кожного із позивачів про визнання права власності на 3/4 частини квартири, як спільного сумісного майна подружжя, та права власності на 1/4 частину квартири у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 60, 63, 70 СК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved