Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Померла заповіту не залишила, а тому спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, спадкоємцями якого є його діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], проте, коли спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їм було відмовлено, оскільки не надані документи, які підтверджують право власності спадкодавця на квартиру. У зв'язку з цим просять визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] у наступних частках: за [PERSON] - ? частки квартири, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/6 частки квартири за кожним. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача Маріупольської міської ради у судовому засідання заперечувала проти задоволення позову. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини. Згідно ордеру на житлове приміщення №3184 від 01.06.1973 року, виданого на підставі протоколу квартирного відділу від 30.05.1973 року № 20, [PERSON] з сім'єю із чотирьох осіб була видана чотирьохкімнатна кооперативна квартира [ADDRESS]. Згідно довідки № 16 від 18.06.2013 року [PERSON] вартість квартири [ADDRESS] виплачена повністю. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року (актовий запис № 1093). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (актовий запис № 1412). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно Витягу із державного реєстру актів цивільного стану № 00012430097 від 10.07.2013 року [PERSON] народився [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (актовий запис 398). Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 15 та ст. 16 ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 р., що діяв на момент спірних правовідносин член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Аналогічні положення містяться в п.5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року, де зазначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Таким чином, [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки вона повністю внесла свій пайовий внесок за вищезазначену кооперативну квартиру. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1266 ЦК України передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 06.02.2014 року № 17/01-31 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що у спадкоємців відсутні документи, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вказане суд вважає, що оскільки позивачі, як спадкоємиці, прийняли спадщину після смерті [PERSON], але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру, то слід захистити їх права та в судовому порядку визнати за ними право власності на вказану квартиру у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved