overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 30.01.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати з нею, а батько постійно буде брати участь у вихованні доньки та добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Спору про поділ майна немає. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через різні погляди на подальше спільне проживання. Вони неодноразово намагались зберегти родину, але збереження шлюбу неможливе. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач з позовом згоден, про що надав суду письмову заяву, і просить розглянути справу за його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати з позивачкою, а батько буде постійно брати участь у вихованні доньки та добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, про що вони досягли домовленості, уклавши договір (а.с.5-6). Спору про місце проживання дитини та про поділ майна немає. Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 30.08.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2016 року через те, що між ними не склались відносини, появились сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач з позовом згоден, про що надав суду письмову заяву, і просить розглянути справу за його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2016 року, спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Вжиті заходи щодо примирення сторін позитивних результатів не дали, у встановлений судом строк для примирення сторони не примирились, дана сім'я розпалася, позивачка наполягає на розлученні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обгрунтування якого вказала, що вони з відповідачем\~ з\~ 30.09.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO], яка проживає разом з нею. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені\~ з\~ червня 2014 року через те, що між ними не склались відносини, появились сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам.Миритися та жити з відповідачем не бажає, у звязку з чим просить суд\~ шлюб розірвати, після\~ розірвання шлюбу залишити\~ прізвище \~[PERSON]. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило.\~За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи. Суд,розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться\~ в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.1994 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). \~Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини з червня 2014 року, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 31.08.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у жовтні 2012 року через сварки, внаслідок яких подальше спільне проживання стало неможливим. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач з позовом згоден, про що надав суду письмову заяву, і просить розглянути справу за його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2012 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та надалі буде проживати з позивачкою (а.с.5). Спору про місце проживання дитини та про поділ майна немає. Сторони однією сім'єю не проживають з жовтня 2012 року, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 30 липня 1994 вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання з ним має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. На підставі викладеного позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду письмову заяву, в якій наполягала на своїх позовних вимогах та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач згоден виплачувати аліменти на неповнолітню доньку в розмірі ? частини та просить суд розглянути справу в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Суд, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від спільного проживання у подружжя [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Відповідно до довідки Новомартинівського сільського комітету самоврядування №290 від 15.05.2015р. за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «ВАСІЛКО» в якості оператора, щомісяця отримує заробітну плату (а.с.10), проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненні нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує домовленість між сторонами про участь відповідача в утриманні доньки до досягнення нею повноліття. У своїй заяві відповідач вказав, що згоден виплачувати аліменти на доньку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004 року, від спільного проживання з ним має неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають та надалі будуть проживати з нею. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2014 року через постійні сварки та втрату взаємних почуттів. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у звязку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають та надалі будуть проживати з позивачкою (а.с.7, 8). Спору про місце проживання дітей та про поділ майна немає. Сторони однією сімєю не проживають з жовтня 2014 року, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст..88 ЦПК України. Витрати за надання юридичних послуг в сумі 300грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають, оскільки відсутнє документальне підтвердження розрахунку таких витрат, а також відсутні докази того, що правова допомога надавалась фахівцем у галузі права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з квітня 2012 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини припинені з січня 2012 року через те, що під час спільного проживання відповідач почав стосунки з іншою жінкою, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутність. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2012 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає та надалі буде проживати з позивачкою (а.с.5). Спору про місце проживання дитини та про поділ майна немає. Сторони однією сім'єю не проживають з січня 2012 року, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що народилася [INFO]. [INFO] року помер її дідусь [PERSON]. Після смерті дідуся залишилася спадщина - житловий будинок. На теперішній час позивачка займається переоформленням дідусевої спадщини - будинку в [ADDRESS] на своє і»мя, але в нотаріальному порядку вирішити це питання не може, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Причиною неможливості вирішення питання переоформлення спадщини в нотаріальному порядку є відмова через не проведення первісної реєстрації права власності на житловий будинок за її дідусем. Відмову вважає не обґрунтованою, так як первісна реєстрація права власності за її дідусем була здійснена 22 грудня1987 року у відповідності до діючого на той час законодавства. Приймаючи до уваги, що позивачки дідусь помер, а вона є спадкоємцем за законом і спадщину прийняла, вважає можливим визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно лише частково, оскільки інші будівлі побудовані на присадибній ділянці є самовільно побудованими. Відповідачі в судове засідання не з'явились, але не заперечують проти позовних вимог позивачки, надавши відповідні заяви. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер спадкодавець - дідусь позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, а саме житловий будинок в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] просить суд позовну заяву задовольнити та визнати право власності за нею на житловий будинок, загальною площею 52,5 кв.м, зазначений літера А та літню кухню зазначену .літ. Б, в іншій частині первісних позовних вимог на самовільно побудовані будівлі позивачка відмовляється. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно не бажає приймати участь в утриманні дітей, працює неофіційно та має нерегулярний дохід. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 800 грн. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони [PERSON] та [PERSON] з 12 вересня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Крисинською сільською радою, Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 09 / а.с.4/. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с. 2-3/. Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 2013 року, проживають з матірю позивачкою у справі /а.с.5/. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відомості, щодо офіційного працевлаштування відповідача суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відомості, щодо наявності у [PERSON] хронічних захворювань та інших утриманців суду не надано. Відповідно до медичних довідок неповнолітні [PERSON] та [PERSON] здорові /а.с.5-6/. Таким чином, з урахуванням положень ст.182 СК України, а також виходячи з встановленого законом рівного обовязку батьків утримувати своїх дітей, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги та стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, визначивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, в розмірі 800 грн. щомісяця. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial