Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.06.2013 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, а саме: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через психологічну несумісність, кардинальну відмінність у поглядах на сімейне життя, в звязку з чим часто виникають сварки та різноманітні непорозуміння. З липня 2015 року проживають окремо, втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що примирення та збереження сімї є неможливим, а подальше перебування у формальному шлюбі буде суперечити їхнім інтересам та матиме негативний вплив на психічне здоровя їхніх дітей. Спору щодо поділу спільного майна немає. Діти проживають разом з нею. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що з відповідачем проживають окремо, відповідач не цікавиться сімєю, не спілкується з дітьми, вважає примирення з ним неможливим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив строк на примирення не надавати. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2\~ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 14.06.2013 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №122. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 12.09.2013 року, актовий запис №452, сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 14.06.2013 року, актовий запис №295, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з позивачкою, спору щодо цього у сторін немає. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачений нею за квитанцією № 0.0.42876309.1 від 31.08.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved