Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивачі у позовній заяві вказали, що [INFO] року померла [PERSON], яка проживала у [ADDRESS] та мала у власності житловий будинок та господарські будівлі, являлась головою двору та мала у користуванні 0,52 га земельної ділянки. Після її смерті спадщину фактично прийняв її онук [PERSON], який переоформив земельну частку (пай), однак домоволодіння в нотаріальній конторі не переоформив. [INFO] року помер [PERSON] , який являвся батьком позивачів [PERSON], [PERSON] та чоловіком [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину у виді земельної ділянки прийняли позивачі, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, тому вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивачі подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач - Новоушицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. Згідно даних довідки Новоушицької селищної ради № 1334 від 08 грудня 2016 року вбачається, що відповідно до погосподарської книги №4 по с. Браїлівка, особовий рахунок [NUMBER], головою двору якого була [PERSON], вказаний житловий будинок відноситься до селянського двору. До членів господарства належали: [PERSON], [INFO], померла [INFO] року; [PERSON], [INFO], онук; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], правнук; [PERSON], [INFO], правнук. Після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном вступив її онук [PERSON] На день смерті [PERSON] в будинку були зареєстровані: дружина - [PERSON], сини - [PERSON], [PERSON] Позивач [PERSON] являлась дружиною [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 30 жовтня 1990 року, видане Браїлівською сільською радою, актовий запис №7. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх від 17 грудня 1990 року, актовий запис №18 від 18 грудня 1990 року, від 02 лютого 1995 року, актовий запис №2 від 30.01.1995 року та свідоцтвом про зміну імені від 15 липня 2016 року, згідно якого [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]». Згідно постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Кохан О.В. від 06 грудня 2016 року позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] року відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно. Згідно акту оцінки Новоушицького госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро загальна вартість домобудівель в [ADDRESS] , Новоушицького району Хмельницької області, що належали [PERSON] становить 152 479,00 гривень. Згідно довідки Новоушицького госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро станом на 01.01.2013 року реєстрацію права приватної власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] бюро не проводило, свідоцтво про право власності не видавалось. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Кохан О.В. спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 05.12.1997 року за заявою [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2012 року, виданого приватним нотаріусом Кохан О.В., суд вбачає, що спадкоємцями майна , зокрема, земельної ділянки, розміром 2,5938 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Браїлівської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER] є в рівних частинах [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], [INFO] року, так і після набрання чинності ЦК України 01 січня 2004 року, щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року та норми ЦК України, 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст. ст. 1217, 1261, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Зібрані по справі докази вказують, що померлому [PERSON] на праві власності належав житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS], який в свою чергу прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON], спадщина не визнана відумерлою, право власності спадкодавця не припинено, відповідно до ст.1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved