Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: сел. Решетилівка Полтавської області, провул. Садковий, 5. В обґрунтування позову посилаються на те, що вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями вони придбали за договором купівлі-продажу 02 вересня 1998 року через Українську універсальну біржу в порядку, передбаченому Законом України «Про товарну біржу». З моменту купівлі позивачі користуються вказаним будинком. В 2008 році позивачем [PERSON] була приватизована земельна ділянка, на якій розташований будинок. Оскільки вказаний договір не був посвідчений нотаріально, на даний час позивачі не можуть реалізувати щодо придбаного будинку свої права власників, у зязку з чим вони вимушені звернутися до суду з відповідними вимогами. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачі надали суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.1998 року між [PERSON], який діяв від себе та від імені [PERSON] за дорученням № 291 від 16.02.1998 року (продавці) та [PERSON] (покупцем) був укладений договір купівлі-продажу № Н-151, згідно якого продавці продали, а покупець купив житловий будинок з надвірними спорудами, розташований у сел. Решетилівка Полтавської області, провул. Садковий, 5. Продаж було здійснено за 3862,00 грн. Зазначений договір був укладений на Українській універсальній біржі, при цьому сторони, які його укладали, діяли через брокерські контори. Станом на момент укладення договору [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Це вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого позивачі зареєстрували шлюб 18.06.1975 року. Згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю, отже будинок був придбаний позивачами у спільну сумісну власність. 14.10.1998 року договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». 11 листопада 2008 року Решетилівською селищною радою був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку сер. ЯЖ № 505004, згідно якого позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,1500 га за адресою: сел. Решетилівка, провул. Садковий, 5, яка передана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Таким чином, позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки на якій розташований спірний будинок з надвірними спорудами. Між тим, реалізувати свої права власників щодо цього будинку позивачі не можуть, оскільки укладений ними договір купівлі-продажу не був зареєстрований нотаріально. Не дивлячись на те, що цей договір був зареєстрований в БТІ, станом на 22.07.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про власників будинку № 5 по провул. Садковому у сел. Решетилівка. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про товарну біржу», який діяв в редакції на момент укладення договору, товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій. За змістом ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. У договорі купівлі-продажу міститься відмітка про те, що цей договір зареєстрований на Українській універсальній біржі. Разом із цим, відповідно до ст. 42 Цивільного кодексу Української РСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Згідно зі ст. 47 Цивільного кодексу Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Статтею 227 Цивільного кодексу Української РСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Таким чином, наявна конкуренція норм, що визначають форму угоди щодо відчуження нерухомого майна. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на те, що укладаючи угоду позивачі діяли в рамках Закону України «Про товарну біржу», чинне на момент укладення договору купівлі-продажу законодавство не забороняло відчуження обєктів нерухомого майна у такий спосіб, враховуючи те, що на даний момент право власності позивачів на зазначений будинок не визнається, суд вважає за можливе захистити їх права шляхом визнання за ними права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: сел. Решетилівка Полтавської області, провул. Садковий, 5.

Outcome: approved