Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, в якому просить : встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» «[PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON]» - [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визначити, що частки спільного майна [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] є рівними і складають по 1/4 за кожним. Свої вимоги мотивує тим, що 26 квітня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) від 24 травня 1993 року №113 Тарутинським агентством по приватизації житла [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44.1 кв.м., про що зроблено запис у реєстровій книзі за № 113. [INFO] помер [PERSON]. [INFO] померла [PERSON]. Після їх смерті відкрилось спадкове майно у вигляді зазначеної вище квартири. З метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса, однак отримала відмову, оскільки у вказаному вище свідоцтві замість повного імені та по батькові членів сім'ї [PERSON] вказані їх ініціали та не визначено частки власників квартири. З заявою про виправлення помилки в свідоцтві про право власності на житло позивачка звернулася до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Зазначене стало підставою для звернення позивачки до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує (а.с.49). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась. На адресу суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що згодна з уточненими позовними вимогами позивачки та просить розглянути справу без її участі (а.с.48). Представник відповідача Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області у судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява від представника відповідача, в якій він зазначив, що згоден з уточненими позовними вимогами позивачки та просить розглянути справу без його участі (а.с.41). Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 січня 1975 року, який було зареєстровано Миколаївською сільською радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.10). [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.24). [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). 26 квітня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) від 24 травня 1993 року №113 Тарутинським агентством по приватизації житла [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44.1 кв.м., про що зроблено запис у реєстровій книзі за № 113 (а.с.26). [PERSON] 17 червня 1995 року уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано Світлодолинською сільською радою Саратського району Одеської області внаслідок чого отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.25). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.11). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05 травня 2016 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.16). 12 грудня 2017 року приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Головного управління юстиції в Одеській області Бєлобровим П.П. було винесено постанови про відмову у видачі позивачці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло замість повного імені та по батькові членів сім'ї [PERSON] вказані їх ініціали та не визначено частки власників квартири (а.с.30,32). Відповідно до листа Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 26 грудня 2017 року за № 1072 виправити помилку в свідоцтві про право власності на житло, яке було видане 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації житла, не є можливим (а.с.33). Факт, про встановлення якого просить позивачка [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй змогу належним чином оформити своє право на вказану квартиру. За таких обставин, суд вважає встановленим факт, що має юридичне значення, а саме належність свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» «[PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON]» - [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч.3 п.17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриті спадщини. В судовому засіданні встановлено факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» «[PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON]» - [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. За цих підстав суд вважає можливим визначити, що частки спільного майна [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] є рівними і складають по 1/4 за кожним. Згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачкою [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1280 гривень, що підтверджується: квитанцією №ПН212 від 26 грудня 2017 року (а.с.1); квитанцією № ПН214 від 26 грудня 2017 року (а.с. 2). Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved