Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 18 грудня 2018 року виконавчим комітетом Любомирівської сільської ради Згурівського району Київської області, актовий запис № 2. Дошлюбне прізвище позивачки - « [PERSON] ». Від шлюбу сторони дітей не мають. Одруження виявилось невдалим, спільне життя не склалось, сторони втратили взаєморозуміння та провагу, шлюбні відносини фактично припинились. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та мають окремі бюджети. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просила суд розірвати шлюб, повернути їй дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Невизнання позову обґрунтовував небажанням сплачувати судові витрати на користь позивачки. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] , дошлюбне прізвище якої - « [PERSON] » та відповідач [PERSON] , уклали шлюб, зареєстрований 18 грудня 2018 року виконавчим комітетом Любомирівської сільської ради Згурівського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони дітей не мають, що встановлено з копії свідоцтва про шлюб (а.с.4), довідки про склад сім`ї (а.с.8). В силу ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та мають окремі бюджети. Позивачка надалі не бажає проживати з відповідачем як подружжя. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що мають істотне значення. Посилання відповідача на невизнання позову через небажання сплачувати судові витрати на користь позивачки, не приймається судом як поважна причина для збереження шлюбу, а тому суд вважає за необхідне шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати. Після розірвання шлюбу надалі іменувати [PERSON] дошлюбним прізвищем - [PERSON] . Застосовувати до відповідача [PERSON] . ст. 141 ЦПК України та стягнути з нього на користь позивачки [PERSON] судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved