Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обгрунтовуючи в судовому засіданні свої позовні вимоги, позивач [PERSON] суду пояснив, що 28.12.2013 року приблизно о 23 годині, за проханням своїх товаришів, він погодився відвезти відповідача [PERSON], який перебував в стані алкогольного спяніння від кафе « Молодіжне», що знаходиться в смт. Баришівка до місця проживання останнього, а саме в с. Волошинівка Баришівського району. Під час руху, відповідач з незрозумілих причин, нічого не пояснюючи, кулаком розбив лобове скло в автомобілі. На відновлення пошкодженого транспортного засобу, ним було затрачено 5295 грн. частину яких [PERSON] повернув, а залишок становить 495грн., яку просить суд стягнути із відповідача. Окрім того вважає, що неправомірними діями [PERSON], йому заподіяна також і моральна шкода, яку оцінює в розмірі 2500 грн. Обгрунтовуючи в судовому засіданні свої позовні вимоги, позивач [PERSON] віктор Володимирович суду пояснив, що 28 грудня 2013 року його син [PERSON] попросив у нього транспортний засіб OPEL VIVARO д.н.з. [NUMBER] щоб зїздити по справах у смт. Баришівка. Повернувшись пізно ввечері син повідомив, що коли він підвозив до дому [PERSON] останній, нічого не пояснюючи, кулаком розбив лобове скло в автомобілі. Зі слів сина, в присутності працівників міліції відповідач написав розписку про відшкодування заподіяної шкоди. Вважає, що неправомірними діями [PERSON], йому, як власнику транспортного засобу, заподіяна моральна шкода, яку оцінює в розмірі 2500 грн. Дана шкода виникла внаслідок додаткових зусиль для відновлення порушеного права власності та негарний моральний осадок від дій відповідача. [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за наявності тих доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. По справі встановлено, що 28 грудня 2013 року приблизно о 23.00 год. [PERSON] на автомобілі [NUMBER], який належить [PERSON], підвозив громадянина [PERSON] із кафе «Молодіжне», що в смт. Баришівці до с. Волошинівка Баришівського району. Під час руху [PERSON], який перебував в стані алкогольного спяніння, нічого не пояснюючи, з незрозумілих мотивів кулаком розбив лобове скло в транспортному засобі. (даний факт підтверджується зйомкою автомобільного відеореєстратора, фотографіями а.с. 14-16). Після даної пригоди, [PERSON] викликав на місце події працівників міліції в присутності яких, [PERSON] зобов'язався відшкодувати всі завдані ним збитки після пред'явлення чеків, про що написав відповідну розписку ( а.с. 13). Діями відповідача, [PERSON], як власнику автомобіля, завдана матеріальна шкода на загальну суму 5 295 гри., що підтверджується відповідними платіжними документами ( а.с. 17-20 ). Після заміни лобового скла [PERSON] було пред'явлено всі необхідні чеки і відповідач сплачував вищевказану суму частинами протягом року, про кожну сплачену суму [PERSON] надавав йому розписку про отримані кошти. Маючи залишок заборгованості в розмірі 495 грн., [PERSON] припинив відшкодовувати збитки, ігнорує дзвінки [PERSON], тобто фактично відмовляється від сплати боргу. Положеннями ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Завдану шкоду в повному обсязі відшкодовує особа, яка її завдала своїми неправомірними діями. Таким чином, заборгованість в розмірі 495 грн. підлягає до стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в повному обсязі. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, яка оцінена позивачами в розмірі 5000 грн., суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення та підлягає до стягнення на користь позивача [PERSON], як власника транспортного засобу виходячи з наступного. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У пп. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру\~\~внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,\~\~ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких\~\~фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру\~\~ відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Тобто розмір на відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань, характеру немайнових втрат, стану здоров'я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках тощо. Відповідно до п. 5 вищевказаної постанови суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.\~\~ Судом встановлено, що 28.12.2013 року приблизно о 23 годині [PERSON] діючи неправомірно, розбив лобове скло на автомобілі Opel Vivaro, державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] Приймаючи до уваги обставини вчиненого, поведінку відповідача [PERSON], який своїми діями тимчасово позбавив власника права розпоряджатися належним йому майном, подальше ставлення винного до обставин пригоди та його відношення до позивачів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового відшкодування відповідачем моральної шкоди. При визначенні розміру\~\~відшкодування моральної шкоди, враховуючи принципи виваженості, розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] (власника транспортного засобу) заподіяну моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Окрім встановленого судом обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи : -копією паспорта гр. [PERSON] серія СЕ №212079; -копією ідентифікаційного номеру гр. [PERSON]; -копією посвідчення громадянина, евакуйованого із зони відчуження виданого на імя [PERSON]; -копією паспорта гр. [PERSON] серія СК №385921; -копією ідентифікаційного номеру гр. [PERSON]; -копією посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році виданого на імя [PERSON]; -копією квитанції; -копією розписки; -копіями фотокарток; -копією видаткової накладної №0000039036 від 31.12.2013 року; -копією рахунку-фактури №0000141238 від 28.12.2013 року; -копією рахунку-фактури №0000141468 від 31.12.2013 року; -копією акту виконаних робіт №2013031362 від 02.01.2014 року; -диском відеозапис із автомобільного реєстратора; -іншими письмовими матеріалами справи. Цивільне процесуальне законодавство встановлює правила розподілу судових витрат в залежності від того, на користь якої сторони (позивача чи відповідача) прийнято рішення по цивільній справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільненні від сплати судового збору, оскільки дані громадяни віднесені до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. А том суд приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial