Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачка 24 лютого 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2006 року по 28 січня 2014 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Також зазначила, що її син часто хворіє, в лютому місці переніс операцію. Вона є особою переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що піддержується довідкою від 06.11.2014 року №1239000500. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Просив стягувати з нього на утримання сина аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частині від заробітку в розмірі 1/4 частини, так як він офіційно працює. Також надав пояснення, що після розірвання шлюбу з позивачкою матеріальну допомогу на утримання сина надавав і надає добровільно. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2006 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецьк, актовий запис№542 (а.с.5). Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецьк від 28 січня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Від шлюб у них народився син - [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №313 /а.с.4/ Згідно довідки від 06.11.2014 №1239000500 [PERSON] є особою переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.7). Згідно довідки №629 від 20.07.2016 року відповідач працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» з 02.02.16 року по теперішній час та займає посаду інженера. Його прибуток з 02.02.2016 року по 30.06.2016 року склав 7 207,14 грн.(а.с.49). Також відповідач надав суду квитанції від 08.04.2014 року 15.05.2014 року 05.07.2014 року, 13.08.2014 року, 18.09.2014 року, 27.10.2014 року, 11.12.2014 року, 03.02.2015 року, 04.11.2015 року, 08.12.2015 року, 21.12.2015 року, 02.02.2016 року, 10.03.2016 року, 12.04.2016 року, 16.05.2016 року, 13.06.2016 року про перерахунок позивачці аліментів та розписки від 10.06.2015 року та від 21.08.2015 року про отримання позивачкою аліментів на утримання сина, що підтверджує той факт що відповідач не ухиляється від сплати аліментів на дитину та надає її добровільно. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Натомість, судом встановлено, що на теперішній час домовленості (договору) щодо розміру аліментів на утримання сина, між сторонами немає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний дохід. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, беручи до уваги той факт, що відповідач офіційно працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» та має постійний дохід, суд вважає, що в інтересах неповнолітньої дитини, необхідно стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], в судовому порядку, починаючи з 24 лютого 2016 року і до повноліття дитини. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial