Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до територіальної громади с. Петропавлівка Купянського району Харківської області в особі виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши наступне. 23 жовтня 1989 року помер [PERSON], який на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], буд. б/н (в теперішній час вул. Північна, буд. 56). Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Петропавлівка, вул. Північна, буд. 56, який набутий під час шлюбу, зареєстрованого з позивачем у справі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Спадщину у встановленому законом порядку фактично прийняли дружина спадкодавця [PERSON] та донька [PERSON] позивачі у справі. Інших спадкоємців першої черги в порядку ст. 1261 ЦК України немає. Право власності [PERSON] на вищевказаний житловий будинок не було зареєстровано в БТІ, правовстановлюючий документ не це майно відсутній. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії державний нотаріус Купянської державної нотаріальної контори 18 листопада 2016 року відмовила позивачам у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Петропавлівка, вул. Північна, буд. 56, після смерті [PERSON] оскільки для оформлення спадщини не подані необхідні документи відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. За таких обставин, позивачі вимушені звернутися до суду зданим позовом за захистом свого права. Позивачі в судове засідання не зявились, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Просять не фіксувати судовий процес технічними засобами. Представник відповідача: територіальної громади с. Петропавлівка Купянського району Харківської області в особі виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, при вирішенні рішення покладаються на розсуд суду. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 жовтня 1989 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть серії ІІІ-ВЛ № 378641, виданого 24 жовтня 1989 року Петропавлівською сільською радою Купянського району Харківської області (а.с. 14). На день своєї смерті він постійно проживав за адресою: [INFO]. Довідкою № 2258, виданою 15 листопада 2016 року Петропавлівською сільською радою Купянського району Харківської області підтверджується, що згідно погосподарської книги при виконкомі Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області [PERSON], [INFO], був постійним жителем [INFO] та був зареєстрований на день своєї смерті 23.10.1989 року у житловому будинку за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Петропавлівка, вул. Жовтневих Зорь, буд. б/н. Разом з ним на день смерті у вказаному житловому будинку були зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO], пасенок [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Вказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка знаходиться в комунальній власності Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області. Спадкоємцями на майно померлого [PERSON] за законом є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] (дів. [PERSON]) Г.С., які на день його смерті були зареєстровані з ним за вищевказаною адресою. Інші спадкоємці сільській раді не відомі (а.с. 13). Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, який був зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 04.10.1980 року виконкомом Верхньодуванської сільської ради Сватівського району Луганської області, актовий запис № 7 (а.с. 19). Прізвище «Хохол» позивач у справі [PERSON] змінила на «Марченко», у звязку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 447314, виданого 12.09.1991 року Петропавлівською сільською радою Купянського району Харківської області (а.с.22). Родинні відносини позивача [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], в якому батьком вказаний [PERSON], та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] 08 травня 2013 року, виданого 08 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 81. (а.с. 18,21). Зміна дошлюбного прізвища «Хохол» позивачки [PERSON] на «Погуляй» підтверджується рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2011 року (а.с. 20). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Купянської державної нотаріальної контори 18 листопада 2016 року відмовила позивачам у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Петропавлівка, вул. Північна, буд. 56, після смерті [PERSON] оскільки для оформлення спадщини не подані необхідні документи відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок (а.с. 17). 15 квітня 1983 року , як переселенцям, позивачеві у справі [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] був переданий згідно із актом житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в селі Петропавлівка Купянського району Харківської області, згодом присвоєна адреса - село Петропавлівка Купянського району Харківської області вулиця Північна, 56 ( раніше [PERSON]) (а.с. 16). Згідно із квитанцією від 15 грудня 1992 року [PERSON] сплатила за вказаний житловий будинок 2340 гривень в касу колгоспу «Шлях Леніна» с.Петропавлівка Куп»янського району Харківськоі області. На час набуття житлового будинку з надвірними будівлями позивачка [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с. 19). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями належав на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON] ( позивач у справі [PERSON]П.). Частки подружжя вважаються рівними. Проте, за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на житловий будинок, набутий в 1983- 1992 роках, в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року , не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи , яка померла ( спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до статті 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органи, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Спірний житловий будинок з надвірними будівлями був набутий спадкодавцем [PERSON] , померлим 23 жовтня 1989 року, ще у 1983 році - до набуття чинності ЦК України , що діє з 01 січня 2004 року. Закон , який існував до 01 січня 2004 року , не передбачав обовязкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно, право власності на житловий будинок підтверджувалося лише записом в погосподарській книзі сільської ради, власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Як вказано у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку , що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином , факт належності [PERSON], померлому 23 жовтня 1989 року, та [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ) на праві спільної сумісної власності житлового будинку з надвірними будівлями, підтверджується записом у погосподарській книзі виконавчого комітету Петропавлівськоі сільської ради Купянського району Харківської області, технічним паспортом , виготовленим КП Купянське бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України , в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. П.3.1. вищевказаного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 передбачено , що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК України). В цьому позові поєднано дві вимоги - позовна та окремого провадження , про встановлення юридичного факту та про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок. Ці вимоги поєднані між собою, повязані, їх сумісний розгляд доцільний. Ціна позову 281912 гривень визначена виходячи з інвентаризаційної вартості, зазначеної у технічному паспорті на житловий будинок № 56 по вулиці Північній в селі Петропавлівка Купянського району Харківської області (а.с. 11,12). Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями був побудований під час шлюбу позивачки [PERSON] та [PERSON], тому відповідно до вимог ст.60 Сімейного Кодексу України є обєктом права спільної сумісної власності подружжя , кожному з подружжя належало по 1\\2 частині вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями , на праві спільної сумісної власності по ? частині кожному [PERSON], який помер 23.10.1989 року, та [PERSON], а тому, враховуючи зазначені обставини, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на ? частину вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого 23.10.1989 року, право особистої приватної власності на ? частину вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, та визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого 23.10.1989 року, право особистої приватної власності на ? частину вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель.

Outcome: approved