Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що їх мати [PERSON] була членом ЖБК «Жовтень12» на підставі рішення Криворізької міської Ради народних депутатів м. Кривого Рогу від 31.10.1986 року за № 345. Повна вартість квартири складала 8106 крб. 00 коп. станом на 1992 рік. Згідно довідки ЖБК «Жовтень 12» вартість двокімнатної квартири за [ADDRESS] , загальною площею 49,0 кв.м виплачена в повному обсязі. Згідно звіту незалежної оцінки майна вартість квартири становить 71 000 грн. Після закінчення будівництва будинку у 1989 році їх матері був виданий ордер на житлове приміщення за [NUMBER] на вселення у вищевказану квартиру з членами сім'ї : чоловіком [PERSON], донькою [PERSON] (зміна прізвища на [PERSON] у зв'язку із реєстрацією шлюбу), які були зареєстровані та проживали в ній. Виплативши грошовий пай в повному обсязі їх батьки [PERSON] та [PERSON] вважали себе власниками квартири, користувались та розпоряджались нею. [INFO] року померла мати позивачів - [PERSON]. Після її смерті в спірній квартирі залишились проживати позивачі та їх батько [PERSON], який також помер [INFO] року. Звернувшись до нотаріуса із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, позивачі отримали відмову у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою суду від 29.10.2018 р. позовну заяву залишено без руху, вимоги якої виконані позивачами, 15.11.2018 року надано до суду уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 16.11.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.01.2019 р. підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Другої криворізької державної нотаріальної контори спадкові справи, а також інформацію про власників квартири з КП ДОР «Криворізьке БТІ». В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача - виконкому Покровської районної у місті ради надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, а також просив постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства . Представник третьої особи - ЖБК «Жовтень - 12» також надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти позову не заперечували. Вислухавши в судовому засіданні позивачів, дослідивши надані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (зміна прізвища з [PERSON] у зв'язку із укладенням шлюбу) [PERSON], народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 28). Рішенням Криворізької міської Ради народних депутатів м. Кривого Рогу від 31.10.1986 року № 345 утворено житлово-будівельний кооператив «Жовтень -12» на 72 родини, житловий будинок [ADDRESS] (а.с.22). Рішенням Криворізької міської Ради народних депутатів м. Кривого Рогу від 03.04.1989 року [PERSON] видано Ордер на житлове приміщення [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], склад сім'ї: чоловік [PERSON] та донька [PERSON] ( а.с.22-23). 18 лютого 1990 року народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 27), якого було зареєстровано разом з батьками у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], мати позивачів - [PERSON] померла [INFO] року (а.с.34), на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де також були зареєстровані на момент її смерті члени сім'ї - чоловік [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON], за життя була членом житлово-будівельного кооперативу «Жовтень-12», згідно рішення № 115 від 31.03.1989 року Жовтневого РВК м. Кривого Рогу з 01.04.1989 року по день смерті [INFO] року, пайові внески за квартиру [ADDRESS] сплачені нею в повному обсязі, вартість квартири складала 8106,06 руб., останній внесок зроблено в 1992 році, на підтвердження чого позивачами надано довідки ЖБК «Жовтень-12» (а.с.38,39,43). Згідно матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Другої Криворізької державної нотаріальної контори звернувся її чоловік - [PERSON] від імені також свої неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] [INFO] року чоловіку померлої - [PERSON], доньці - [PERSON] та неповнолітньому сину - [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], спадкоємцями майна, а саме 42 простих іменних акцій ВАТ «Новоолександрівський завод» номіналом 10,50 грн. з незалежними дивідендами, що належали померлій. [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER]. ( а.с.35), який на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де також були зареєстровані на момент його смерті члени сім'ї - син [PERSON], донька [PERSON] та онука - [PERSON] (а.с. 36). Згідно матеріалів спадкової справи, після смерті батька - [PERSON] до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого - [PERSON] Позивачка [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, але на момент смерті батька була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось. 23 травня 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій [INFO] року матері - [PERSON], а саме квартиру за адресою: [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 23.05.2018 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.10-11). Згідно ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час сплати матір'ю позивачів - [PERSON] пайового внеску, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 р. №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»; (з подальшими змінами та доповненнями), член житлово будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд. Як роз'яснено п.п.б) п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», слід враховувати, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Таким чином, оскільки судом встановлено, що [PERSON], будучи членом житлово-будівельного кооперативу, за життя виплатила в повному обсязі пайові внески, останній було сплачено в 1992 році, а отже набула право власності на квартиру [ADDRESS] Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції станом на момент смерті [PERSON].) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР, діти померлої [PERSON] мали право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на момент смерті матері були неповнолітніми. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], її чоловік [PERSON] звернувся у встановлений строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, від себе та від імені своїх неповнолітніх дітей, а отже є таким, що прийняв спадщину разом із позивачами, відповідно до вимог закону у рівних частинах, що становило по 1/6 частині квартири кожний. Відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України (в редакції станом на момент смерті [PERSON].),, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, станом на момент смерті [PERSON] [INFO] року разом з ним у квартирі [ADDRESS] постійно проживали та були зареєстровані його донька - [PERSON], син - [PERSON] та онука - [PERSON] (а.с.36). Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернувся його син - [PERSON], донька - [PERSON] не заявляла про відмову від спадщини, а отже позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті батька відповідно до вимог закону. Відповідно до вимог ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, на момент смерті батька - [PERSON] йому належало 2/3 частини квартири, яку успадкували його діти в рівних частинах, будучи також спадкоємцями по 1/6 частині кожний, після смерті своєї матері [PERSON] Отже, позивачам [PERSON] та [PERSON], з урахуванням частини батька відповідно до спадкової трансмісії, належать по Ѕ частині квартири, виходячи з розрахунку: 1/6 частини квартири, що залишилась після смерті матері, а також половина від 2/3 частини квартири, що залишилась після смерті батька, тобто 1/3 частина, що в цілому дорівнює Ѕ частині кожного. Як встановлено судом з інформації, наданої КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» станом на 07 лютого 2019 року відсутня інформація щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с.103). Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, з метою захисту порушених майнових прав та інтересів позивачів, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнавши за позивачами право власності на квартиру [ADDRESS] по Ѕ частині за кожним.

Outcome: approved