Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка 09.02.2015 р. звернулася із позовом до суду, в якому просить надати їй до дозвіл на оформлення проїзного документу сину - [PERSON], [INFO] для виїзду за межі України без згоди батька, [PERSON]. Просить надати дозвіл на виїзд за межі України до Чеської Республіки на період з 02 травня 2015 року по 16 травня 2015 року, неповнолітньому - [PERSON], [INFO], уродженцю м. Чернівці Чернівецької області у супроводі матері [PERSON], [INFO] без згоди (дозволу) та супроводу батька дитини - [PERSON], [INFO]. Також просить стягнути із [PERSON] в користь - [PERSON] 243.60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) судових витрат по справі та 800 (вісімсот гривень) за надання юридичної допомоги. В позові зазначила, що 02.11.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі РАЦС Чернівецького обласного управління юстиції міста Чернівці. Від спільного проживання [INFO] народився син - [PERSON] 06.05.2008 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці шлюб між нею та відповідачем розірвано. 03.06.2009 року нею отримано свідоцтво про зміну імені, відповідно до якого вона змінила своє прізвище з [PERSON] на своє дошлюбне прізвище [PERSON] 10.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Вона отримала свідоцтво про розірвання шлюбу . 01.10.2012 року між нею та відповідачем укладено договір на утримання дитини. Згідно зазначеного договору їхній син [PERSON] проживає разом з нею. Вона [PERSON] являється дочкою [PERSON]. Остання на даний час проживає в [ADDRESS] та запрошує її та сина (внука) в гості з 02.05.2015 року по 16.05.2015 року. Також в листі зазначено, що [PERSON] надає помешкання для їхнього з сином проживання у [ADDRESS]. Вона бажає поїхати з сином в Чеську Республіку, з метою розширення світогляду та культурного розвитку сина, оздоровлення, а також з метою відвідати свою матір та бабусю внуком. Сама поїздка до Чеської Республіки матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку її дитини, вона матиме можливість оздоровити сина в зоні, яка є надзвичайно сприятливою, оскільки там помірно континентальний клімат. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл виїхати з дитиною на 14 днів до Чеської Республіки, однак відповідач, не пояснюючи причини повідомив їй , що не має наміру йти до нотаріуса, щоб надати їй дозвіл для тимчасового виїзду дитини за кордон. Вказуючи про те, щоб вона його більше не турбувала. Додатково він пояснював, що аліменти сплачує, а з іншими питаннями до нього просив не звертатись. Вважає, що його відмова є необґрунтованою. Тому просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Вона пояснила, що в у Чеській Республіці в м. Прага, проживає мати позивачки та бабуся сина позивачки [PERSON]. Остання запросила їх з сином на 14 днів до себе в гості з 02.05.2015 року по 16.05.2015 року. Вона має постійне місце роботи та житло. Позивачка також матеріально забезпечена та має постійне місце роботи. А тому може забезпечити поїздку з сином в гості. Відповідач протягом року не цікавиться сином єдине що сплачує аліменти на нього і то не щомісячно, а двічі чи тричі на рік. Позивачка зверталася до відповідача щодо надання згоди на поїздку сина до бабусі, однак він згоди не дає. Він байдуже відноситься до поїздки сина, не цікавиться здоров'ям його, розвитком та інтересами. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Хоча неодноразово повідомлявся, проте отримувати повістку на 26.02.2015р., 16.03.2015 р. відмовився, що свідчить про належне його повідомлення. Представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради як третя особа на стороні позивача не з'явився. До суду направив заяву в якій просить справу розглядати у їхній відсутності. При винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що 12.11.2003 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 06.05.2008 року між позивачкою та відповідачем шлюб розірвано. 03.06.2009 року у відповідності до свідоцтва про зміну прізвища, позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. 10.06.2009 року позивачка у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького управління юстиції отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. 01.10.2012 року між позивачкою та відповідачем укладено договір на утримання дитини. Згідно якого крім сплати аліментів на утримання дитини батько тобто відповідач зобов'язувався приймати участь у додаткових витратах на дитину, які викликані особливими обставинами (розвитком, здібностями, можливостями спільного відпочинку тощо). Із листа -запрошення вбачається, що [PERSON] жителька [ADDRESS] запрошує у гості [PERSON], [INFO] дочку разом із сином [PERSON], [INFO] для подорожі. Місце проживання забезпечується [PERSON] [ADDRESS]. У відповідності до листа-запрошення [PERSON] обов'язується нести всі витрати, пов'язані із перебуванням [PERSON] та її сина [PERSON] на території Республіки Прага з часу їх в'їзду на територію. Також зобов'язується сплачувати кошти, пов'язані з наданням медичної допомоги впродовж їх перебування на території до часу від'їзду з території, а також, якщо це стосується коштів, пов'язаних з транспортуванням їх у випадку хвороби. Із матеріалів справи вбачається, що будь-яких обмежень щодо виїзду за кордон не встановлено. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся щодо розгляду справи, що свідчить про байдуже відношення щодо здоров'я сина, розвитку та відпочинку. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язує обидвох батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав свобод людини та громадянина. Одночасно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть мати ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті. Згідно п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» для тимчасових обмежень у праві виїзду за кордон можуть бути підстави, якщо діють не врегульовані аліменти, договірні чи інші не виконані зобов'язання або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Порядок виїду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їду в Україну громадянами України», постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231. Статтями 3, 6 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей , незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Тому, виходячи із вище викладеного та беручи до уваги, що у позивачки не має не виконаних зобов'язань покладених на неї рішенням суду, рішенням іншого органу, (посадової особи) та відповідача щодо виконання зобов'язань. У зв'язку із чим слід надати дозвіл [PERSON], [INFO] на оформлення проїзного документу сину - [PERSON], [INFO] для виїзду за межі України без згоди батька, [PERSON]. Також надати дозвіл на виїзд за межі України до Чеської Республіки на період з 02 травня 2015 року по 16 травня 2015 року, неповнолітньому - [PERSON], [INFO], уродженцю м. Чернівці Чернівецької області у супроводі матері [PERSON], [INFO] без згоди (дозволу) та супроводу батька дитини - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки 243.60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) судових витрат по справі та 800 (вісімсот гривень) за надання юридичної допомоги, а всього разом 1223.60 грн. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 1, 2, 4, п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. №3857 - ХІІ остання редакція закону від 08.03.2011р., Постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 313 ЦК України, ч.2 ст. 154, ст.155 СК України та

Outcome: approved