Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду і свої вимоги мотивували тим, що з грудня 2008 року, на підставі рішення від 27 листопада 2008 року, № 120 виконкому Воронізької селищної ради, [PERSON] отримав ордер № 224 на однокімнатну квартиру № 9 у будинку № 17 по вул.. 6-ї Гвардійської Дивізії, в с.м.т. Вороніж, Шосткинського району. А 05 грудня 2008 року, вже був зареєстрований у зазначеній квартирі, де в послідуючому була зареєстрована і його дружина, [PERSON] У вересні листопаді 2009 року, [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на вказану квартиру, яке зареєстрував у Шосткинському міськрайонному бюро технічної інвентаризації. В будинку, де знаходиться квартира було створено товариство співвласників багатоквартирного будинку (ТСББ) - «Оберіг-17». Починаючи з осені 2009 року і до цього часу, позивачі не можуть вселитися до своєї квартири, поскільки при неодноразових зверненнях до голови ТСББ - «Оберіг-17» [PERSON] передати ключі від квартири, остання категорично відповідає відмовою, посилаючись, що у зазначеній квартирі розташований офіс їх Товариства, як це визначено зборами учасників. Тому позивачі просили суд усунути перешкоди в користуванні своєю квартирою шляхом виселення з неї ТСББ - «Оберіг-17» та зобов,язати голову Товариства [PERSON] передати їм ключі від спірної квартири. Також просили стягнути з [PERSON] на їх користь по 5000 грн. кожному в рахунок компенсації, за спричинену моральну шкоду. В судовому засіданні позивачі і їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, мотивуючи тими ж обставинами. Відповідачка [PERSON] визнала позов в частині усунення перешкод в користуванні квартирою, виселення офісу ТСББ - «Оберіг-17» із спірної квартири та передати позивачам ключі від квартири. В частині стягнення моральної шкоди позов не визнала, зважаючи, що розташування офісу у спірній квартирі, було колективним рішенням учасників Товариства. Третя особа, Воронізька селищна рада Шосткинського району у своєму письмовому клопотанні ( а. с. 101), просили справу розглядати у відсутність їх представника. Вислухавши сторони, дослідивши докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повністю задоволенню в частині усунення перешкод у користуванні спірною квартирою і частковому задоволенню в частині стягнення моральної шкоди, виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалося, що відповідно рішення Воронізької селищної ради № 120 від 27 листопада 2008 року, було вирішено видати позивачу [PERSON] ордер на квартиру № 6 в будинку № 17 по вул. 6-ї Гвардійської дивізії в с.м.т. Вороніж, Шосткинського району ( а. с. 4). На підставі зазначеного рішення, 03.12. 2008 року, позивач [PERSON] отримав ордер за № 224 на вказану квартиру, де після цього зразу ж зареєструвався у спірній квартирі, а в послідуючому у ній зареєструвалася і його дружина, позивачка [PERSON] ( а. с. 5 112 ). Оглядом в судовому засіданні свідоцтва про право власності на житло від 21 вересня 2009 року, судом встановлено, що квартира № 9 у будинку № 17 по вул.. 6-ї Гвардійської Дивізії, в с.м.т. Вороніж, Шосткинського району, належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] ( а. с. 12 - 18). Положенням частини першої статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наведені вище обставини дають суду підстави вважати позовні вимоги, щодо усунення перешкод у користуванні власною квартирою № 9 у будинку № 17 по вул.. 6-ї Гвардійської Дивізії, в с.м.т. Вороніж, Шосткинського району, шляхом виселення та передачі ключів, цілком обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно до наявних в матеріалах справи заяв позивача [PERSON] ( а. с. 19 -29 ), останній починаючи з березня 2009 року, неодноразово звертався до голови ТСББ - «Оберіг-17», [PERSON] з приводу передачі ключів від квартири та вселення до квартири, на що остання відмовляла та відповідно своєї резолюції на заяві позивача ( а. с. 20 ) зазначила, що «ключі від квартири № 9 видавати не буду, так як квартиру рішенням зборів залишено під кабінет ТСББ - «Оберіг-17». У зв,язку з чим позивачі до цього часу не взмозі вселитися до квартири та вимушені були звернутися до суду для поновлення порушеного права на користування власною квартирою. Враховуючи обставини справи, а саме те, що в результаті протиправних дій [PERSON], сім,я позивача [PERSON] маючи на праві власності спірну квартиру, довгий час не могла вселитися та користуватися нею, з-за чого безумовно їм були спричинені певні моральні страждання і вимушені зміни у житті, та виходячи з наявно спричинених моральних страждань, розумних і справедливих міркувань, відповідно до ст.. 1167 ЦК України, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачів з приводу стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] по 2000 грн. кожному, в рахунок компенсації за спричинену моральну шкоду. Судові витрати вирішити пропорційно задоволених позовних вимог, відповідно ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial