Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка 26.07.2017 року звернулась до суду із позовом до відповідачів про визначення часток у спільній сумісній власності, про встановлення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що 29 червня 1993 року було видано Східно- Українською геофізичною розвідувальною експедицією свідоцтво про право власності на житло, на праві спільної сумісної власності таким громадянам : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на праві спільної сумісної власності на квартиру № 46, по вулиці Геофізичній, 7 в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області. 23 травня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті [PERSON] було 11 грудня 2012 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/7 частину квартири № 46 в с. Розсошенці, вулиця Геофізична, 7. Померла також і [PERSON], яка за життя зробила своє розпорядження, та заповіла свою частину відповідачу по справі [PERSON] та яким було також отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/7 частину спірної квартири. Таким чином, частки померлих [PERSON] та [PERSON] було визначено нотаріусом. Залишаються не визначеними частки у праві спільної сумісної власності : [PERSON], [PERSON], [PERSON], та не визначена і її частка у праві спільної сумісної власності. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.06.2017 року визначена форма власності як приватна спільна сумісна на підставі свідоцтва про право власності, б\\н, від 29.06.1993 року. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно що є у власності двох або більше осіб ( співвласників ), належить їм на праві спільної власності ( спільне майно ). У відповідності до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У звязку з тим, що їм 29 червня 1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло, як на приватну спільну сумісну власність, вони мають право на виділ частки кожного та визначення частки кожного. Відповідач по справі [PERSON] самоуправно зайняв у спірній квартирі кімнату розміром 15,5 кв. м., влаштував замок та закрив на ключ. У квартирі не проживає та ухиляється від оплати комунальних послуг. Така ситуація вимушує їх звернутися до суду та встановити порядок користування квартирою відповідно до частки кожного. У підтвердження того, що відповідач [PERSON] у квартирі не проживає, тільки навідується, у судовому засіданні будуть підтверджувати свідки. Вона також надає копії квитанцій, згідно яких стає очевидним що комунальні послуги по квартирі повністю оплачує вона самостійно. Від 19 липня 2016 року кварплата 8\~109,63 грн., 22 лютого 2017 року кварплата 600 грн., 23 травня 2017 року кварплата 3 025 грн. Спірна квартира складається з таких приміщень: 3-х житлових кімнат, у тому числі 1-а кімната -10,0 кв.м., 2-а кімната 15,5 кв.м., 3-я кімната 13,6 кв.м., кухня площею 6,7 кв.м., вбиральня - 1,5 кв.м., ванна кімната площею - 2,8 кв.м., коридор 12,0 кв.м., комора - 1,5 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., загальною площею 63,6 кв.м. Згідно висновку № 29 експертно будівельно-технічного дослідження квартири [ADDRESS] визначені варіанти порядку користування спірною квартирою. Відповідно до варіанту № 1 та № 2 порядку користування квартирою запропоновано з відступом від ідеальних частин співвласників у праві власності. На 2/7 частини буде припадати 11,2 кв.м. житлової площі. Вважає за можливе визначити порядок користування квартирою за варіантом № 2 висновку № 29 від 26 квітня 2017 року. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок користування, володіння майном. Такої спільної домовленості з відповідачем ними не досягнуто. Відповідач без їх згоди самостійно закрив кімнату розміром 15,5 кв.м., що порушує їх право на повне володіння, користування та розпорядження спільним частковим майном. Частка відповідача [PERSON] є значно меншою відповідно до розміру зайнятої ним кімнати. Згідно Закону усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Прохала : - визначити частки співвласників на квартиру [ADDRESS] такими : [PERSON] - 2/7 частини, [PERSON] - 1/7 частина, [PERSON] 1/7 частина, [PERSON] - 1/7 частина, [PERSON] - 2/7 частини; - встановити порядок користування квартирою № 46 по вулиці Геофізичній, 7 в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області по варіанту № 2 висновку № 29 експертного будівельно-технічного дослідження квартири від 26.04.2017 року, виділивши в індивідуальне користування [PERSON] на його 2/7 частини квартири кімнату розміром 13,6 кв.м., що на плані зафарбовано синім кольором; [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділити в користування кімнату розміром 10,0 кв.м., що на плані зафарбовано червоним кольором, кімнату розміром 15,5 кв.м., що на плані зафарбовано зеленим кольором, - в спільному користуванні співвласників залишити ( на плані жовтого кольору ) коридор розміром 12,0 кв.м., кухню розміром 6,7 кв.м., вбиральню розміром 1,5 кв.м., ванну кімнату розміром 2,8 кв.м., комору розміром 1,5 кв.м. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу та судовий збір. В судове засідання сторони у справі не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала та прохала задовольнити ( а. с. 63 ). Відповідачі : [PERSON], [PERSON], [PERSON] не висловили заперечень щодо позову ( а. с. 64-69 ). Відповідач [PERSON] та його адвокат [PERSON] ( а. с. 72-73 ) надали заяви, що не заперечують щодо визначення часток у спільній сумісній власності та встановлення порядку користування квартирою, прохали відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки не надано відповідних доказів ( а. с. 70, 71 ). Тому, суд вважає за можливе, розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини, на які послалась в позові позивачка і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 6- 28. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 367, 370 ЦК України, оскільки співвласники мають право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Витрати позивачки на правову допомогу не визначено та не підтверджено відповідними доказами, тому дана вимога не підлягає задоволенню.

Outcome: approved