Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1768 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності, зареєстровану на [PERSON] за № 1/228007 в реєстрі ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1768 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 04.11.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна, за яким предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,1768 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий №4623686400:01:006:0568. В зв'язку з тим, що [PERSON] не повернула позику, то 11 серпня 2011 року [PERSON] повторно звернулась до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням передати [PERSON] вимогу про виконання протягом 30-денного терміну з дня отримання заяви, зобов'язання за договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 04.11.2010 року за реєстровим № 1078, за яким станом на 11 серпня 2011 року [PERSON] не сплачено суму позики в сумі 720000 (сімсот двадцять тисяч) гривень та сплати пені в розмірі 3% від несплаченої суми позики, а в разі невиконання цієї вимоги, згідно п. 6.6. договору іпотеки нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 04.11.2010 року за реєстровим № 1079, [PERSON] отримає право зареєструвати на своє ім'я право власності на предмет іпотеки: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1768 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий 4623686400:01:006:0568. Стверджує, що вказана заява від 11.08.2011 року не була передана [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2011 року та не отримана [PERSON].16.08.2011 року, відповідна відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення не відповідає дійсності, а тому свідоцтво Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 16.09.2011 року було видано незаконно, що в подальшому призвело до незаконної реєстрації ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» права власності на спірне майно за відповідачкою. Крім того, стверджує що ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» не мала права проводити реєстрацію права власності на спірне майно, оскільки в той час існувала заборона на таке майно. Крім того, вважає, що незаконність вказаних документів встановлена ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.04.2014 року в справі за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області та ухвалою Апеляційного суду Львівської області в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення, оскільки вказаною ухвалою скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанції та справу повернуто на новий розгляд з тих підстав, що [PERSON] не зверталась з позовом про звернення стягнення на преді іпотеки, а повідомлення про виселення скеровувалось раніше, ніж сплив строк повернення коштів на підставі мирової угоди від 01.12.2012 року. В зв'язку з цим зазначає, що [PERSON] не мала права реєструвати за собою право власності на спірне майно на підставі договору іпотеки, як похідного зобов'язання по договору позики, а повинна була звертатись з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, оскільки таке зобов'язання є первинним (основним) або звертатись зо вчиненням виконавчого напису. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, дав детальні пояснення, аналогічні викладеним в позові, просить задоволити такий повністю. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, підтримала пояснення, дані представником [PERSON], просить задоволити повністю з наведених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила повністю, пояснила, що у відповідності до договору позики грошових коштів, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 04.11.2010 року за реєстровим № 1078 вона позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 90000 доларів США, що на день підписання договору становило 720000 гривень. З метою забезпечення вимог по цьому договору 04.11.2010 року між ними було укладено договір іпотеки нерухомого майна, за яким предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,1768 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий №4623686400:01:006:0568. Оскільки [PERSON] не було належним чином виконано вимоги по поверненню грошових коштів, 11.04.2011 року [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням передати [PERSON] заяву про те, що в зв'язку з порушенням нею умов договору позики, у відповідності до п. 6.1., 6.6 вищевказаного договору Іпотеки, [PERSON] розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки з 12.05.2011 року. В зв'зку з тим, що [PERSON] не повернула позику, то 11 серпня 2011 року [PERSON] повторно звернулась до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням передати [PERSON] вимогу про виконання протягом 30-денного терміну з дня отримання заяви, зобов'язання за договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 04.11.2010 року за реєстровим № 1078, за яким станом на 11 серпня 2011 року [PERSON] не сплачено суму позики в сумі 720000 (сімсот двадцять тисяч) гривень та сплати пені в розмірі 3% від несплаченої суми позики, а в разі невиконання цієї вимоги, згідно п. 6.6. договору іпотеки нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 04.11.2010 року за реєстровим № 1079, [PERSON] має право зареєструвати на своє ім'я право власності на предмет іпотеки: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1768 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий 4623686400:01:006:0568. Вказана заява від 11.08.2011 року була передана [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2011 року та отримана [PERSON].16.08.2011 року, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення, про що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 16.09.2011 року було видано свідоцтво. Представник відповідача наголосив, що у відповідності до ЗУ «Про іпотеку» та договору іпотеки від 04.11.2010 року, [PERSON] як позикодавцю та іпотекодержателю, належить право обирати спосіб задоволення своїх вимог у випадку невиконання грошового зобов'язання боржником, в тому числі і через оформлення права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. У відповідності до ЗУ «Про іпотеку», «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5, було здійснено державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] отримано державний акт про право власності на спірну земельну ділянку. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.12.2011 року по цивільній справі № 2-1316/1660/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб [PERSON], приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку - визнано мирову угоду та закрито провадження в справі. За умова вказаної мирової угоди, [PERSON] повторно надавався строк на погашення боргу. В зв'язку з несплатою грошових коштів, в грудні 2012 року до Пустомитівського районного суду Львівської області [PERSON] було пред'явлено позов про усунення перешкод в користуванні будинком та виселення, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від01.02.2013 року задоволено та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.10.2013 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.04.2014 року скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанції та справу повернуто на новий розгляд з тих підстав, що [PERSON], повідомлення про майбутнє виселення на підставі ст.40 ЗУ «Про іпотеку» скеровувалось раніше, ніж сплив строк повернення коштів на підставі мирової угоди від 01.12.2012 року. Таким чином, вважає, що позовні вимоги є надуманими та безпідставними. Крім того, зазначає, що позивач не заявляє вимоги до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», хоча заявлена вимога про скасування реєстрації права власності на спірне майно за [PERSON] Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору позики грошових коштів, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 04.11.2010 року за реєстровим № 1078 [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 90000 доларів США, що на день підписання договору становило 720000 гривень. З метою забезпечення вимог по цьому договору 04.11.2010 року між ними було укладено договір іпотеки нерухомого майна, за яким предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,1768 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий №4623686400:01:006:0568. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Одним з видів забезпечення зобов'язання в тому числі і грошового є застава, яка, згідно ст. 572, 575 ЦК України полягає в тому, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Окремим видом застави є іпотека, тобто застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Таким спеціальним законом, який регулює іпотечні відносини є ЗУ «Про іпотеку», у відповідності до якого іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного суду України від 27.05.2010 року, якою було скасоване рішення апеляційного суду та залишено без змін рішення місцевого суду, пославшись на те, що ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що підставою набуття права власності на предмет іпотеки є не лише договір про задоволення вимог іпотекодержателя, а й відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з дотриманням процедури та при настанні певних умов, іпотекодержатель отримує право набути право власності на предмет іпотеки. 11 квітня 2011 року [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням передати [PERSON] заяву про те, що в зв'язку з порушенням нею умов договору позики, у відповідності до п. 6.1.,6.6 вищевказаного договору Іпотеки, [PERSON] розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки з 12.05.2011 року. 11 серпня 2011 року [PERSON] повторно звернулась до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням передати [PERSON] вимогу про виконання протягом 30-денного терміну з дня отримання заяви, зобов'язання за договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 04.11.2010 року за реєстровим № 1078, за яким станом на 11 серпня 2011 року [PERSON] не сплачено суму позики в сумі 720000 (сімсот двадцять тисяч) гривень та сплати пені в розмірі 3% від несплаченої суми позики, а в разі невиконання цієї вимоги, згідно п. 6.6. договору іпотеки нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 04.11.2010 року за реєстровим № 1079, [PERSON] має право зареєструвати на своє ім'я право власності на предмет іпотеки: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1768 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий 4623686400:01:006:0568. Вказана заява була передана [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2011 року та отримана [PERSON].16.08.2011 року, про що свідчить відповідна відмітка та повідомленні про вручення поштового відправлення, про що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 16.09.2011 року було видано свідоцтво. П. 2.7 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5( який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), визначено перелік документів, що подається для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Наявність накладеної заборони відчуження нерухомого майна при посвідченні договору іпотеки, за яким відбувається перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя, не є підставою для прийняття реєстратором БТІ рішення про відмову в державній реєстрації прав за іпотекодержателем. Оскільки позивач посилається на порушення процедури реєстрації права власності за [PERSON] на підставі іпотечного договору з підстав невірного визначення вартості предмета іпотеки та наявністю заборони, то суд з цього приводу зазначає наступне. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано документів, які б свідчили про наявність арештів чи інших заборон щодо спірного майна, а також не надано суду доказів на підтвердження неправомірності проведення оцінки спірного майна, а тому суд не приймає такі пояснення до уваги. Голослівними є пояснення представника позивачки про неотримання [PERSON] 16.08.2011 року листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 11.08.2011 року, а відтак видача 16.09.2011 року відповідного свідоцтво є обґрунтованою. Крім того, згідно ст.33 ЦПК України залучення відповідачів, співвідповідачів, заміна відповідачів проводиться судом за клопотанням позивача. Заявляючи вимогу про скасування реєстрації права власності, проведеної ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та права власності на земельну ділянку, позивачем визначено коло відповідачів без залучення вказаних осіб. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.12.2011 року по цивільній справі № 2-1316/1660/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб [PERSON], приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку - визнано мирову угоду та закрито провадження в справі. За умова вказаної мирової угоди, [PERSON] повторно надавався строк на погашення боргу. В зв'язку з несплатою грошових коштів, в грудні 2012 року до Пустомитівського районного суду Львівської області [PERSON] було пред'явлено позов про усунення перешкод в користуванні будинком та виселення, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від01.02.2013 року задоволено та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.10.2013 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.04.2014 року скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанції та справу повернуто на новий розгляд. Як вбачається з тексту вказаної ухвали, такої не встановлено неправомірності набуття [PERSON] права власності на спірне майно, а вказано, що повідомлення про майбутнє виселення скеровувалось раніше, ніж сплив строк повернення коштів на підставі мирової угоди від 01.12.2012 року та повинно надсилатись на підставі ст.40 ЗУ «Про іпотеку». Інші клопотання про витребування будь-яких доказів, огляд інших документів представниками позивачів не заявлялись. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в позові [PERSON] до [PERSON] про скасування реєстрації права власності та визнання права власності за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Outcome: dismissed