Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] 10.06.2021 звернулись в суд із позовом, в якому просять: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 (7/16) частки квартири [ADDRESS] , як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/16 частки квартири [ADDRESS] , як спадкоємцем обов`язкової частки після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони є спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме позивачка [PERSON] його мати, позивачка [PERSON] донька. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно 9/16 частки у квартирі [ADDRESS] , з яких 1/16 належна його малолітній дитині [PERSON] по закону, а 7/16 частки матері [PERSON] за заповітом. Вказана квартира набута спадкодавцем у шлюбі з [PERSON] , однак цього факту не визнає відповідачка, покликаючись на те, що вся квартира належить тільки [PERSON] , оскільки придбана за кошти її батьків. Тим самим відповідач чинить перешкоди в отриманні ними спірного майна у власність, як спадкоємцями. Фактично [PERSON] належала 1/2 частки вищевказаної квартири, а після смерті дружини він успадкував 1/16 частини такої. Мати покійної [PERSON] успадкувала 1/16 частини квартири, як спадкоємець обов`язкової частки після смерті доньки, таким чином після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкове майно складається з 8/16 частин квартири. Друга Львівська державна нотаріальна контора відмовляє у видачі правовстановлюючих документів для проведення реєстрації спадкового майна, посилаючись на неотримання спадкоємцем [PERSON] після смерті [PERSON] у приватного нотаріуса Майхер О.Л. свідоцтва про право на спадщину. Після смерті дружини, [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Майхер О.Л., де була заведена спадкова справа, однак отримати правовстановлюючі документи не встиг. Разом з тим, за життя [PERSON] склав заповіт на належне йому майно на матір [PERSON] . У зв`язку з наведеними обставинами, позивачі, як спадкоємці, позбавлені права щодо реалізації своїх спадкових прав. Ухвалою від 29.06.2021 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. 23.07.2021 на запит суду від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. надійшла копія спадкової справи №9/2014, заведена після смерті [PERSON] 20.08.2021 на запит суду із Другої Львівської\~державної нотаріальної\~контори надійшла копія спадкової справи №294/2016, заведена після смерті [PERSON] . У підготовче засідання 08.09.2021 учасники справи не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. 08.09.2021 від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника адвоката Барабаша Я.Й. Відповідачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Штинда О.В., в ході підготовчого провадження справи звернулась до суду із заявою від 20.07.2021 про визнання позовних вимог, відтак суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін у підготовче засідання та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої\~статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] із 03.09.2005, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 14.01.2015 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2367. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00022040487 від 05.02.2019. Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №266555852 від 20.07.2021, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23.06.2014 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №939. Після смерті [PERSON] , за її спадкоємцями [PERSON] (мати померлої) зареєстровано право власності у вказаній квартирі на 1/16 частки, за [PERSON] (донька померлої) зареєстровано право власності у вказаній квартирі на 3/8 частки у квартирі. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.05.2016 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Згідно із розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №192 від 19.03.2019, призначено опікуном над [PERSON] , [INFO] , її бабцю [PERSON] . Заповітом від 21.01.2016, посвідченим державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Щебивовк О.О., [PERSON] на випадок його смерті заповів матері [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право (а.с.12). Після смерті [PERSON] , його спадкоємці - мати [PERSON] та донька [PERSON] звернулись із заявою про прийняття спадщини у Другу Львівську державну нотаріальну контору, відповідно до отриманих ними свідоцтв про право на спадщину, за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 5/96 часток у спірній квартирі, за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 1/96 частки у такій. Разом з тим, державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори відмовлено, зокрема позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 7/16 у частці квартири [ADDRESS] , а позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/16 частку у вказаній квартирі. Відмовляючи у вчиненні таких нотаріальних дій, державний нотаріус у листі від 27.04.2021, адресованому [PERSON] зазначив, що [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя на спірну квартиру, а відтак у разі смерті обох із подружжя, вона не вправі видавати таке свідоцтво. Також зазначено, що питання про статус майна може вирішувати тільки суд. Згідно із\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.ч. 1-3\~ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Із врахуванням вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] , була спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , оскільки була набута ними за час шлюбу. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом\~статті 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно із ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Частиною 1 статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із врахуванням вищезазначених норм та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті свого сина, а малолітня [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадковому майні [PERSON] , як батька. Обставин, які б свідчили про усунення позивачів від спадкування, зокрема на 8/16 частки квартири [ADDRESS] , судом не встановлені. Обраний позивачами спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, оскільки вони позбавлені на реалізацію своїх спадкових прав та поновлені такі права можливі лише у судовому порядку, відтак суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вирішення судових витрат у справі, слід вказати таке. Ухвалою про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі від 29.06.2021 відстрочено позивачці [PERSON] сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 12.01.2017 ТзОВ «Агентство нерухомості «Габріель», ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 1 006 206 грн. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст.141,142 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачки в дохід держави слід стягнути 2\~515,52 грн. судового збору.

Outcome: approved