Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 07.02.2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого в них народилася спільна дитина - син [PERSON] [INFO]. Сторони у теперішній час припинили шлюбно - сімейні відносини та мешкають окремо. Зазначила , що дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює та отримує заробітну плату однак матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище оскільки не працює через перебування у соціальній відпустці. . На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] до його повноліття у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутністю , просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст.213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2014 року який зареєстрований Центрально - міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Матеріалами справи підтверджено , що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] [INFO] та згідно свідоцтва про його народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Отже, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідност. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідност.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбаченіст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач здоровий, працює, не має інших аліментних зобов'язань та непрацездатних членів родини. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно дост.191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, враховуючи матеріальне становище сторін , виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно до його повноліття. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, з відповідачав дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved