Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Після смерті матері позивачами не подавалась заява про прийняття спадщини, спадщину фактично прийняв їх батько [PERSON] . [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого у встановлений законом строк ними подана заява про прийняття спадщини до Черкаської районної державної нотаріальної контори. Однак, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину, в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючий документ на домоволодіння та не зареєстрував його в компетентних органах. На підставі викладеного просять суд: визнати за [PERSON] , [INFO] право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] У судове засідання позивачі не з`явились, надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, однак 18.06.2019 року від сільського голови Дубіївської сільської ради надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.08.2018 року Серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 06.12.2018 року [PERSON] помер [INFO] . 24 квітня 1971 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] від 24.04.1971 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №4 від 22.03.1976 року та свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] , актовий запис №35 від 12.10.1971 року їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області №601 від 10.12.2018 року за померлою [INFO] року, [PERSON] рахується жилий будинок по [ADDRESS] . На день смерті останньої у вказаному будинку був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , що також підтверджується довідкою виконавчого комітету Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області №21 від 22.01.2019 року. Відповідно до листа-відповіді Черкаської районної державної нотаріальної контори №1080/02-14 від 16.05.2019 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документа на спадкове майно. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду з Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась. Про фактичне прийняття спадщини спадкоємцями нотаріальній конторі не відомо. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведено спадкову справу №36/2018. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України позивачі відносяться до першої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Враховуючи, що вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя та згідно доказів, наявних у матеріалах справи її чоловік [PERSON] на день смерті дружини у вказаному будинку був зареєстрований та проживав, то фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] . В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності у порядку спадкування за законом по Ѕ частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] - є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачами не ставиться вимога про стягнення із відповідача на її користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved