Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просять стягнути з нього на користь [PERSON] 6400 доларів США та на користь [PERSON] 46600 грн. В обгрунтування позову зазначили, що 01.03.2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] дійшли домовленості про купівлю-продаж автомобіля марки RENAULT.PREMIUM 380.19, реєстраційний номер [NUMBER] , який перебуває у власності відповідача. На підтвердження зобов`язань було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу від 01.03.2018 року, згідно п. 1.4 якого вони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу автомобіля не пізніше 01.06.2018 року. Позивачем [PERSON] було сплачено відповідачу аванс в розмірі 6400 доларів США, що підтверджується розпискою від 01.03.2018 року. Крім того, ним були витрачені кошти на ремонт автомобіля в розмірі 46633, 98 грн., а його дружиною [PERSON] протягом квітня-серпня 2018 року були перераховані кошти на банківську карту відповідача в загальній сумі 46600 грн. В порушення умов договору відповідач відмовився укладати договір купівлі-продажу та повертати гроші йому та його дружині. Автомобіль також перебуває в його користуванні. Тому, позивачі змушені були звернулися до суду з даним позовом та просять задовольнити його в повному обсязі. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Кравчук М.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, заперечень не надав. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку (ч. 1 ст. 560 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 1 ст. 1212 ЦК України). Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають з наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбаченихст. 11 ЦК України). Загальна умова ч.1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій особі на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого чи інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК може застосовуватися тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України важливим є факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава за якою це відбулося. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 року у справі № 6-88цс13 та від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц. Звертаючись до суду з вимогою про повернення безпідставно набутого майна на підставі ст.1212 ЦК України позивачі посилаються на те, що згідно попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01.03.2018 року, [PERSON] було сплачено відповідачу аванс в розмірі 6400 доларів США, та його дружиною [PERSON] протягом квітня-серпня 2018 року були перераховані кошти на банківську карту відповідача в загальній сумі 46600 грн., але в подальшому договір купівлі-продажу укладений не був, на вимогу позивачів кошти не повернуті, автомобіль знаходиться в користуванні відповідача, відтак він набув кошти без достатньої правової підстави. Судом встановлено, що 01.03.2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] дійшли домовленості про купівлю-продаж автомобіля марки RENAULT.PREMIUM 380.19, реєстраційний номер [NUMBER] , який перебуває у власності відповідача. На підтвердження зобов`язань було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу від 01.03.2018 року. Згідно п. 1.4 попереднього договору сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу автомобілю не пізніше 01.06.2018. Згідно п. 2.1 вказаного договору позивачем було сплачено відповідачу аванс в розмірі 6400 доларів США /а.с. 7-8/. Даний факт підтверджується також розпискою, складеною сторонами 01.03.2018 /а.с. 9, 70/. Крім того, позивачкою [PERSON] були перераховані кошти на банківську карту відповідача: 27.04.2018 в сумі 15000 грн., 30.05.2018 в сумі 2600 грн., 06.06.2018 - 7000 грн., 12.07.2018 - 2000 грн., 04.08.2018 двома переказами 14000 грн. та 6000 грн., на загальну суму 46600 грн. /а.с. 10-14/. Враховуючи, що надані позивачем [PERSON] докази на проведення часткового ремонту автомобіля, підтверджені заказом-нарядом від 06.03.2018 та видатковою накладною від 07.06.2018 на загальну суму 46633, 98 грн., вимога про стягнення яких не заявлена позивачем, суд не бере їх до уваги. Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставне набуття та утримання відповідачем спірної грошової суми. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] 6400 доларів США та на користь [PERSON] 46600 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved