Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , який проживав окремо від позивачів. У 2016 році позивачі дізналися, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Привільненської сільської ради Баштанського району, яку останній успадкував після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але за життя не отримав свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Позивачі є спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Позивачі пропустили строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На думку позивачів, строк для звернення до нотаріальної контори був пропущений з поважних причин, оскільки позивачі не знали про наявність спадкового майна, й тому не подали вчасно заяву про прийняття спадщини. Посилаючись на викладене, позивачі просили про визначення їм додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Від позивачів надійшли заяви про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Від Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність їхнього представника. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, оскільки відповідно до наданого суду повідомлення нотаріуса та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва народження [PERSON] , копію свідоцтва про шлюб [PERSON] ; копію Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.03.2012 року; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію довідки виконкому Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 17.05.2016 року № 129/04-09; копію державного акту на право власності на земельну ділянку; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.09.2019 року; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 21.11.2019 року про відсутність спадкової справи після [PERSON] ; копію спадкової справи після смерті [PERSON] ), суд, з врахуванням визнання відповідачем позову, приходить до висновку про можливість задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Привільненської сільської ради Баштанського району, яку останній успадкував після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але за життя [PERSON] не отримав свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Позивачі є спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] . Позивачі пропустили строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Строк позивачами пропущений з поважних причин, оскільки останні протягом строку для прийняття спадщини не подали заяву про прийняття спадщини через необізнаність про наявність спадкового майна. Після померлого [PERSON] до теперішнього часу спадкова справа не заводилась. Сукупність вказаних обставин у комплексі з тією обставиною, що ніхто не прийняв спадщину після [PERSON] , спадщина не визнана відумерлою та визнання відповідачем позову - свідчить про можливість задоволення позову. \~ \~ \~ \~Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1269 ч.1; 1270 ч.1; 1272 ч.3 ЦК України, із змісту яких слідує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За такого та у зв`язку з тим, що відповідач визнає позовні вимоги та таке визнання не суперечить вимогам закону, матеріалам справи та не порушує прав інших осіб позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При цьому, оскільки позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачам має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~В даному випадку позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом за квитанцією № 0.0.1510655719.1 від 01.11.2019 року, а позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом за квитанцією № 0.0.1510852300.1 від 01.11.2019 року сплатили кожен 768,40 грн, отже 384,20 грн кожному позивачу мають бути повернуті з державного бюджету. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачі пропустили встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, спадщина після померлого ніким не прийнята та не визнана відумерлою і відповідач визнає позов, суд вважає можливим визначити позивачам додатковий строк тривалістю два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1269 ч.1; 1270 ч.1; 1272 ч.3 ЦК України та

Outcome: approved