overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачка 19.05.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] р., залишилося спадкове майно у вигляді грошових вкладів, які зберігаються в філіалі Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» . Вона є єдиною спадкоємицею після смерті батька. Оскільки вона пропустила встановлений законом строк звернення до нотаріуса, не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить суд винести по справі рішення, яким визначити їй додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належно, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився, надав заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду та розглядати справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO] року з поважних причин. На підставі копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 21.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON], помер [INFO] року. Згідно даних інформаційної довідки із Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційної довідки зі спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори), спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, не заводилось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Згідно даних Спадкового реєстру(інформаційна довідка зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори), від імені померлого, заповітів не посвідчувалось. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка 19.05.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказує, що 30.11.2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в відділі РАЦС Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 320. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В даний час вони не мешкають разом з відповідачем, дитина мешкає з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки здоровий і працює. Дитина здорова. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини з усіх його заробітної плати (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивачки, а також відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України у відсутності відповідача у заочному порядку за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач 30 листопада 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 320 (а.с.4). Від шлюбу [INFO] року народилась дочка [PERSON], батьком в свідоцтві про народження якої записаний відповідач [PERSON] (а.с.5). В теперішній час позивачка та відповідач мешкають окремо, неповнолітня дитина мешкає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу позивачці на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік та матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, працює, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Статтею 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тому суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача з 19 травня 2014 року. Також відповідно до ст.88 ЦПК та Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка 19.05.2014 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 26.10.2012 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишиться проживати із позивачкою. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог, де позов підтримала ( а. с. 12 ). Відповідач, після надання за його клопотанням терміну для примирення, повторно в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 29, 32 ). Від нього не надійшло заяв про поважність причин не явки або відкладенням справи слуханням. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 26.10.2012 року в виконкомі Щербанівській сільській раді Полтавського району та області уклали шлюб ( актовий запис № 184 ) ( а. с. 4 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину ( а. с. 5 ), яка проживає та залишиться проживати із позивачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з 15.01.2014 року, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків. Спорів про майно та про місце проживання дитини не має. Наданий сторонам термін для примирення позитивних наслідків не дав. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивачка 19.05.2015 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 07.07.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На протязі останніх семи років їхні стосунки погіршились, що призвело до їх фактичного припинення. На даний час проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Просить шлюб розірвати. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.07.2001 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Відділом РАГС Червоноградського МУЮ у Львівської області, актовий запис № 194 У шлюбі у сторін народилось троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, не підтримують сімейних стосунків, бажають шлюб розірвати. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивачка 19.05.2020 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту її звернення до суду і до повноліття дітей. У судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 17.09.2013 було зареєструвано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] у виконавчому комітеті Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. На даний час сторони проживають окремо один від одного та перебувають на стадії розірвання шлюбу, на момент подачі позову між ними не досягнуто згоди з приводу сталого матеріального утримання та виховання дітей. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн, так як позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачка 19.06.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO] сумі 1500 грн щомісячно. Позов мотивувала тим, що відповідач належним чином не утримує дитину, яка проживає з нею. В судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Пояснила, що у неї немає достовірних доказів про спроможність відповідача сплачувати визначений нею розмір аліментів, але відповідач має достатні доходи для їх сплати. Відповідач позов визнав в розмірі по 500-600 грн щомісячно, мотивуючи тим, що він не спроможний сплачувати їх в сумі по 1500 грн, оскільки у нього зарплата становить близько 1500 грн щомісячно, про що надав довідку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у розмірі, який визнав відповідач, оскільки позивач не надала достовірних доказів про те, що відповідач спроможний сплачувати визначений нею розмір аліментів. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 ч.3 СК України передбачає, що кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду в часті від доходу, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров*я та матеріальне становище дитини; - стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. - З огляду на викладені приписи закону суд стягує аліменти по 600 грн щомісячно, враховуючи, що позивачка всупереч ст. 60 ЦПК України не довела належними доказами спроможність відповідача сплачувати аліменти по 1500 грн щомісячно. Судові витрати із відповідача суд стягує на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивачка 19.06.2016 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання у звязку з продовженням навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 26.07.2017 р. позивачка подала заяву про зміну позову, просила стягувати з відповідача у її користь ? частину його доходу, оскільки він має постійне місце праці та постійний дохід. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що вона народилася [INFO], відповідач є її батьком. На даний час вона досягла повноліття і продовжує навчання на факультеті туризму ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім. Василя Стефаника» на денній платній формі навчання, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, вона перебуває на утриманні бабусі, оскільки мама хворіє і не працює. Просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь у розмірі ? частини доходу щомісячно до закінчення нею навчання, але не пізніше ніж до досягнення двадцяти трьох років Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, змінений позов підтримала і просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не зявився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що змінений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, після досягнення повноліття продовжує навчання на факультеті туризму ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім. Василя Стефаника» на денній платній формі навчання та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Вона перебуває на утриманні бабусі [PERSON], оскільки її матір [PERSON] хворіє психічним захворюванням. У відповідності з вимогами ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Суд вважає, що відповідач, стан здоровя якого задовільний, який офіційно працює механіком у ПАТ «Івано-Франківськцемент», має постійний дохід, може надавати дочці, яка навчається, належне матеріальне утримання. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивачка 19.06.2016 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки у звязку з продовженням навчання. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком її дочки [PERSON], [INFO], який сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини згідно рішення Тисменицького районного суду від 02.11.2005 р. Після досягнення повноліття дочка продовжує навчання на другому курсі Навчально-наукового інституту мистецтв ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім. Василя Стефаника» на денній формі навчання на контрактній основі, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на користь повнолітньої дочки у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом до досягнення дочкою 23 років за умови продовження нею навчання. Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, зменшивши його розмір, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не зявився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у зменшеному розмірі підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON], [INFO], продовжує навчання на другому курсі Навчально-наукового інституту мистецтв ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім. Василя Стефаника» на денній формі навчання на контрактній основі та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Вона перебуває на утриманні матері. У відповідності з вимогами ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Суд вважає, що відповідач, стан здоровя якого задовільний, який офіційно не працює та не має постійного доходу, може надавати дочці, яка навчається, належне матеріальне утримання. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка 19.06.2017 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебуває у шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до їх повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила задовольнити позов, проводити розгляд справи без її участі, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО №059249 виданого 25.09.1999 р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON].09.1999 р. про що зроблено актовий запис №123. Згідно копії свідоцтва про народження І-НО № 291087 виданого 11.06.2002 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №103, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження І-НО № 291086 виданого 11.06.2002 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №102, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 19.06.2017 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 19.06.2017 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивачка 19.06.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 19.12.2015 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь через нехтування відповідачем сімейними цінностями, асоціального способу життя із-за зловживання алкоголем, внаслідок чого з червня 2018 року вони проживають окремо та відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею. Майнового спору не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та стягнути з відповідача на свою користь витрати по оплаті судового збору. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. ( а. с. 20, 21 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у підготовчому судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.12.2015 року в виконавчому комітеті Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 10 ( а. с. 4 ), який розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь через нехтування відповідачем сімейними цінностями, асоціального способу життя із-за зловживання алкоголем, внаслідок чого з червня 2018 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] ( а. с. 5 ), який проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved