Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом , у якому просить припинити право власності відповідачки [PERSON] на 1/4 частку незавершеного будівництва та на 1/4 частки земельної ділянки; визнати право власності на 1/4 частку незавершеного будівництва та на 1/4 частку земельної ділянки за нею , визнати її право власності на незавершене будівництво в цілому . Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2007 року було визнано за нею право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинку № 9 по вул.Чорничній у смт.Брюховичі та 1/2 частину земельної ділянки пл.0,1115 га, що знаходиться за зазначеною вище адресою. Крім того, рішенням суду визнано за нею право на спадщину на 1/4 частину незавершеного будівництвом будинку та на 1/4 частину земельної ділянки за цією ж адресою . Таким чином, позивачці загалом належить 3/4 частини незавершеного будівництвом будинку № 9 по вул.Чорничній в смт. Брюховичі та 3/4 частини земельної ділянки пл.0,1115 га за цією ж адресою. Решта 1/4 частки спірного незавершеного будівництвом будинку та 1/4 земельної ділянки належало [PERSON]. 13.10.2009р. [PERSON] померла та спадкоємцем майна померлої стала [PERSON]. Відповідачка чинить позивачці перешкоди в оформленні права власності на частку у спірному будинковолодінні , не бажає юридичного оформлення права власності на майно . Неприязні стосунки між співвласниками виключають можливість спільного завершення будівництва будинку, спільне проживання з відповідачкою і спільне користування земельною ділянкою. Неможливість продовження та закінчення будівництва через вказані причини призводить до руйнації будинку. Окрім того, відповідачка забезпечена житлом - проживає разом із своєю сімєю у будинку,що складається з пяти житлових кімнат, має достатню присадибну ділянку. Позивачка проживає в однокімнатній квартирі, де вхід в кухню розташований з балкону і потребує покращення житлових умов в силу стану свого здоровя. Позивачкою, перераховано на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Львова кошти в сумі вартості 1/4 частини будинковолодіння відповідно до висновку експертизи, а тому остання просить просить припинити право відповідачки на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду та визнати за нею право власності на спірне майно в цілому. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та дали пояснення, аналогічні змісту позову. Відповідачка та її представник позовні вимоги заперечили та подали зустрічний позов про поділ земельної ділянки та незавершеного будівництвом будинку. Мотивуючи позовні вимоги , відповідачка зазначає, що вона успадкувала за заповітом по смерті матері [PERSON] ,яка померла 13.10.2009 року, 1/4 ідеальних частин земельної ділянки у смт.Брюховичі на вул.Чорнична,9, та 1/4 незавершеного будівництвом будинку, що розташований на вказаній земельній ділянці. Право власності на вказане нерухоме майно було визнано за матірю рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2007 року у справі № 2-22/07 розясненим ухвалою суду від 14.11.2007 року. Інші ? частини зазначеної вище земельної ділянки та 3/4 незавершеного будівництвом будинку, що знаходиться на цій ділянці , належить на праві власності [PERSON]І Так як взаємної згоди про поділ незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки з [PERSON] не досягнуто, просить поділити спірне майно в судовому порядку, а саме виділити в її власність частину будинку та земельної ділянки, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 .05. 2010 р. Заслухавши доводи сторін та їх представників , зясувавши обставини справи раві, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2007 року (цивільна справа №2-22/07) було визнано незавершений будівництвом будинок, розташований по вул.Чорнична,9 в смт.Брюховичі та земельну ділянку площею 0,1115 га за зазначеною вище адресою спільною сумісною власністю [PERSON] та покійного [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину незавершеного будівництва будинку, розташованого у смт.Брюховичі по вул.Чорнична,9 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1115 га, що знаходиться за адресою смт.Брюховичі, вул.Чорнична,9. Визнано за [PERSON] право на спадщину покійного [PERSON], померлого 22 квітня 2004 року у м.Львові. Визнано за [PERSON] право на спадщину: на ? частину незавершеного будівництва будинку, розташованого за адресою смт.Брюховичі, вул.Чорнична,9 та на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,1115 га, що знаходиться за адресою смт.Брюховичі, вул.Чорнична,9. Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 18.04.2007 року набрало законної сили. Відповідно до вимог ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відтак, [PERSON] належить 3/4 частини незавершеного будівництвом будинку № 9 по вул.Чорничній в смт. Брюховичі та 3/4 частини земельної ділянки пл.0,1115 га за цією ж адресою. Решта 1/4 частини вказаного незавершеного будивництвом будинку та 1/4 частини земельної ділянки належало [PERSON]. 13 жовтня 2009 року [PERSON] померла та спадкоємцем майна померлої стала [PERSON],відповідачка по справі. (а.с.105-106). Відповідно до ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Ст.88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разу недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. З показів сторін в судовому засіданні вбачається, що взаємної згоди про поділ незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо : -.частка є незначною і не може бути виділена в натурі ; -. річ є неподільною; -.спільне володіння і користування майном є неможливим ; -.таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сімї. Отже, зазначені вище підстави припинення право особи на частку у спільному майні незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Так, частка спірного майна [PERSON] є суттєво меншою частки майна, яке належить [PERSON] Неприязні стосунки між сторонами, що вбачається із матеріалів справи, їх пояснень та скарг, вказують на неможливість перебування спірного майна у спільному користуванні . Суд вважає, що таке припинення права особи на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам їх сімї, зокрема сімї [PERSON], оскільки, як вбачається із матеріалів справи, у власності родини [PERSON] знаходиться двохповерховий будинок, розташований на вул.Павлокомській, 10 у м. Львові Згідно довідок ЛКП Рясне 402 вказаний будинок складається із десяти кімнат і в ньому проживає четверо осіб. Твердження відповідачки про істотність для неї та членів її сімї частки майна, що є предметом спору,в тому числі і з посиланням на стан її здоровя, не заслуговують на увагу, як з огляду на викладені обставини, так і зважаючи на технічний стан незавершеного будівництва, яке фактично непридатне для проживання. Про те, що спірне майно-незавершений будівництвом будинок по вул. Чорничній, 9 в смт.Брюховичі реально поділити, відповідно до належних співвласникам часток, технічно неможливо також вбачається з висновку судової будівельної-технічної експертизи від 27.05.2010 року (а.с.70-94). Місце розташування земельної ділянки та специфіка забудови не дає можливості провести розподіл, тобто повну ізоляцію відповідно до виділених частин в будинку. Запропоновані експертом варіанти поділу, на які посилаються відповідачка [PERSON] та її представник, наближені до ідеальних часток на стадії проектного завдання, зроблені за відсутності робочого проекту будинку та не свідчать про дотримання при цьому будівельних норм. Відповідно до розяснень,наданих у п.7 Постанови Верховного Суду України від 04.10.1991 р. №7 „ Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок „, у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку,він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради згідно ст.. 152 ЖК України. Представник третьої особи - Брюховецької селищної Ради у судовому засіданні підтримав первісний позов та суду пояснив, що сторони, зокрема відповідачка [PERSON] у Брюховицьку селищну Раду щодо надання дозволів на переобладнання будинку для його поділу відповідно до часток у праві власності не зверталась. Окрім цього, ознайомившись із матеріалами справи, зокрема висновку експертизи про поділ спірного майна , представник заперечив можливість такого поділу за відсутності погоджень із селищною Радою. Висновком експерта №2174\\2175\\2176 від 24.11.11 р. вартість спірного майна складає 90 104 грн. Відповідачка [PERSON] суму компенсації заперечила ,однак на заявляла клопотання у судовому засіданні про проведення повторної експертизи на предмет оцінки спірного майна, оскільки взагалі заперечувала можливість такого поділу. Відтак, суд при постановленні рішення враховує ту оцінку спірного майна , яка мається у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перераховано на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м.Львова кошти в рахунок компенсації вартості частки майна відповідно до висновку експертизи. Отже, на підставі наведеного вище,позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Зустрічний позов [PERSON] не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, відповідачкою та її представником не доведено суду реальної можливості поділу спірного майна між співвласниками, а тому до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed