Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка 22.06.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі\~1500 гривень щомісячно, починаючи з 22.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.03.2033 року та на утримання позивачки до досягнення дитини трирічного віку у розмірі 1500 грн., тобто 30.03.2015 року та витрат на правову допомогу у розмірі 350 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем 27.11.2014 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Впродовж останнього часу вона з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають намір жити однією сімєю. Відповідач матеріально не допомогає їй та дитині, не приймає участі у вихованні дитини, хоча має можливість це робити. В судове засідання зявився відповідач [PERSON]С, який позовні вимоги визнав частково та зазначив, що на даний час не працює та згоден щомісячно платити аліменти у загальному розмірі 1000 гривень на утримання матері та дитини. В судове засідання 18.08.2015 року зявилася позивачка [PERSON], яка підтримала позовні вимоги та у судовому засіданні погодилась на стягнення аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи вважає, що позов з урахуванням зменшених позовних вимог підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії 1-ЖД № 219457, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1658 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 435007, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 322 (а.с.6), яка проживає з позивачкою. Сторони впродовж останнього часу припинили спільне проживання та ведення господарства, що в судовому засіданні визнано сторонами. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, тобто її матірю та відповідно перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною людиною за станом здоровя та спроможний платити аліменти на утримання дитини, про що не заперечував у судовому засіданні. Відповідачем не надано суду доказів, відомостей щодо знаходження на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, сплати стягнень по виконавчим документам, та про інші обовязкові додаткові витрати. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Судом встановлено, що відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та сторони надійшли згоди, щодо суми аліментів. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням\~фізичних\~чи\~юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі\~доказів\~сторін\~та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до пункту 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьої років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про\~стягнення аліментів\~- у межах суми платежу за один місяць. Також позивачка надала суду докази, щодо витрат на правову допомогу, тому суд вважає доцільним стягнути витрати на правову допомогу. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Outcome: partial