Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 22 грудня 2015 року звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що 14 квітня 2005 року померла їхня мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,65 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю та з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Сумська, №13, с. Мойка, Краснокутський район, Харківська область. Позивачі мають намір успадкувати майно, оскільки являються спадкоємцями за законом, в звязку з чим звернулися до суду з позовом про визнання за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 6, 65 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ХР №021493; за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Сумська, №103 в с. Мойка, Краснокутського району, Харківської області. В відкрите судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, однак надали суду заяви про підтримання заявлених позовних вимог та про слухання справи у їх відсутність. В відкрите судове засідання представник відповідача Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] проживала [INFO]. Даний житловий будинок з господарськими будівлями згідно запису №275-1 в погосподарській книзі №7 Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області числиться за [PERSON], про що свідчить довідка виконавчого комітету Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 04 грудня 2015 року №02-31/584. 14 квітня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 ВЛ №015393, виданого Каплунівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 18.04.2005 року. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з: житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Сумська №13, с. Мойка, Краснокутського району, Харківської області та з земельної ділянки площею 6,65 га, розташованої на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ - ХР №021493. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивачі являються дітьми померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІІ - ХР №021493. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів щодо поновлення їм строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачами строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці після смерті спадкодавця [PERSON], мають законне право на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved