Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], та [PERSON], звернулися до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказали, що вони з відповідачем [PERSON], з 20 вересня 2002 року було укладено договір відчуження квартири з умовою довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Іллічівської міської державної контори Одеської області [PERSON] за реєстровим номером 2413. Згідно умов договору, позивачі передали відповідачу 2/3 частини 3-х кімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., взамін на довічне утримання. Відповідач [PERSON] більше десяти років не виконує взяті на себе обовязки, не забезпечує належним доглядом, харчуванням, одягом. Крім того, на сьогоднішній день відповідач відмовляється від виконання обовязків по договору, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, договір розірвати у добровільному порядку відмовляється. На підставі вище вказаного, позивачі [PERSON], та [PERSON]просять суд: -Розірвати договір відчуження квартири з умовою довічного утримання укладений 20 вересня 2002 року з відповідачем [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Іллічівської міської державної контори Одеської області [PERSON] за реєстровим номером 2413; -Припинити право власності [PERSON] на 2/3 частини 3-х кімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м.; -Визнати право особистої приватної власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. за [PERSON] [INFO]; -Визнати право особистої приватної власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. за [PERSON] [INFO]. -Скасувати заборону на відчуження 2/3 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. належної [PERSON] накладеної 20.09.2002 року державним нотаріусом Іллічівської міської державної контори Одеської області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі №200/2002. Позивачі [PERSON], та [PERSON], через канцелярію суду надали письмові заяві, якими свої позовні вимоги підтримала, наполягають на розірванні договору довічного утримання та просять суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON], також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, проти розірвання договору довічного утримання не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ст. ст. 755, 756 ЦК України Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин виконання договору довічного утримання надалі\~ є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову

Outcome: approved