Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,0800 га з кадастровим номером 3220681100:02:004:0097, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитренківської сільської ради, Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 16.07.2015 року померла її мати [PERSON] у віці 76 років, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області у книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 164 від 17 липня 2015 року. За життя мати склала на її імя заповіт, посвідчений секретарем Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області 20 червня 2008 року, зареєстрований в реєстрі №210. На момент смерті даний заповіт не було змінено та відмінено, про що зроблено відмітку на звороті заповіту. 10 березня 2016 року Богуславською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивачка просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилася, але подала заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Дмитренківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 16.07.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 20 червня 2008 року секретарем виконавчого комітету Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області. Згідно положень ст. ст. 1269, 1270 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подала заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується відповідною фотокопією її заяви про прийняття спадщини. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/327 від 10.03.2016 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON], не може бути видане, постільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану спадкову земельну ділянку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 16.07. 2015 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Із копії другого примірника державного акту на право на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №475608, виданого Богуславською районною державною адміністрацією Київської області 19.06.2009 року вбачається, що спадкодавцю [PERSON] належало нерухоме майно у вигляді земельної ділянки площею 1,0800 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Із копії вищевказаного державного акту на право на право власності на земельну ділянку видно, що цей державний акт був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3206051892016 від 03.03.2016 року підтверджується факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки площею 1,0800 га з кадастровим номером 3220681100:02:004:0097, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved