overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, вказуючи на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 3,7 га на території Григорівської сільської ради, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом є дочки померлого- позивачі [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, але не можуть одержати нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку в зв`язку з тим, що Державний акт не був зареєстрований на ім`я спадкоємця [PERSON] у відділі Дезжкомзему у Бахмацькому районі, що і змусило їх звернутись до суду. Просять визнати за ними право власності на земельну ділянку. У судове засідання позивачі не з`явилися, позивачві надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Григорівської сільської ради Бахмацького району в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] помер [INFO] у віці 46 роки в м. Київ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 1442. [PERSON] та [PERSON] є дочками померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та відповідно серії [NUMBER]. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН № 015159, виданого Григорівською сілською радою Бахмацького району Чернігівської області [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,7 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Григорівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, при цьому в Державному акті відсутній запис про внесення його до Книгі записів державних актів на право приватної власності на землю. Згідно витягу з технічної документації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки № 06-25/2443 від 27.03.2014 року вартість земельної ділянки площею 3,7 га, що розташована на території Григорівської сільської ради та належить [PERSON] становить 65395,18 грн. За повідомленням шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори № 1177/01-16 від 17.04.2014 року спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита 25.03.2013 року за заявою [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Інші спадкоємці на майно померлого відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, вказуючи, що 30 квітня 2014 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в с.Турчинка Володарсько Волинського району, Житомирської області. Правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. Фактично прийняли спадщину, оскільки володіють та користуються спадковим майном. Просили визнати за ними право власності на спадкове майно рівних частках. Позовні вимоги позивачі в судовому засіданні підтримали в повному обсязі. Заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Спадкодавець [PERSON] помер 30 квітня 2014 року, що слідує з свідоцтва про смерть /а.с. 7/. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Приватний нотаріус [PERSON] своїм листом №173 від 14 травня 2015 року повідомила суд, що спадкова справа після [PERSON], що помер 30 квітня 2014 року станом на 14 травня 2015 року не заводилась /а.с. 31/. Даний факт позивачі в судовому засіданні підтвердили, вказуючи, що дійсно в строк шість місяців після смерті батька з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса вони не зверталися. За місцем відкриття спадщини з спадкодавцем постійно не проживали, що слідує з копій паспортів позивачів. Відповідно до діючого законодавства слідує, що спадкоємцем, що не прийняв спадщину вважається той, що не подав до нотаріуса або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем проживання спадкодавця, тобто за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст.1270 ЦК України (6 місяців) або фактично не прийняв спадщину. За таких обставин, що позивачі не прийняли спадщини ні за ст.1270 ні за ст.1268 ЦК України, так як не подали заяви до нотаріуса протягом шести місяців після смерті спадкодавця, з померлим постійно не мешкали, що встановлено в судовому засіданні, суд вважає що позов повинен бути залишений без задоволення за безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, вказуючи, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Березівської сільської ради Житомирського району від 20 грудня 2004 року. У спірній квартирі окрім позивачів зареєстровані відповідачі, які не проживають в ній про те залишилися зареєстровані. З вищезазначеного видно, що особи добровільно виписатися з квартири відмовляються, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позов з підстав зазначених в ньому та вважають, що відповідачі втратили право користування житлом. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку через засоби масової інформації. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.3). Згідно довідки виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №2109 від 04 грудня 2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 1991 р.н. - дочка, [PERSON], 2014 р.н. - онук, [PERSON], 1993 р.н. - син, [PERSON], 1962 р.н., [PERSON], 1981 р.н., [PERSON], 1984 р.н. (а.с.7). Факт не проживання відповідачів в спірній квартирі стверджується актом виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 03 грудня 2014 року, який приймається як достовірний доказ (а.с.8). Перешкод в користуванні житлом відповідачам не чинилося. Встановлених законом випадків збереження за нею права користування житловим приміщенням не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття (ч.2 ст.107 ЖК України). Відповідно до ст. 71 ЖК України, відповідач не проживає у спірному житлі більш шести місяців без поважних причин, тому втратив право користування цим житлом. Таким чином, поважності причин, з яких відповідачі не мали можливості користуватись спірним житлом в судовому засіданні встановлено не було, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом в обґрунтування якого посилаються на те, що 24.10.2016р. померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Власником інших двох 1/3 частин квартири є позивачі. Але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право власності за законом у порядку спадкування. Просили суд визнати за ними право власності на ? частину квартири за кожним. Представник позивачів та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач до суду свого представника не направив, належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи. Вислухавши доводи представника позивача та позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи позивачі є власниками по 1/3 частині кожен квартири [ADDRESS], інша 1/3 частина належить [PERSON], яка померла 24.10.2016р. (а.с.4-6). Позивачі мешкають та зареєстровані у вказаній квартирі та постійно проживали у ній разом з померлою [PERSON] (а.с.15). Померла [PERSON] є матірю позивачів (а.с.21-22). Після звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності за законом у порядку спадкування, нотаріусом прийнята постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії (а.с.10). Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ч.3 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачі є синами померлої і спадкоємцями першої черги, мешкають у спірній квартирі, фактично прийняли спадщину, оскільки були у встановленому Законом порядку зареєстровані у ній, набули право власності на половину від 1/3 частки квартири кожен, власницею якої була померла [PERSON] Оскільки у порядку спадкування за позивачами визнається по 1/6 частині зазначеної квартири, то позовні вимоги про визнання за ними по ? частині за кожним є безпідставними, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом. В судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Проте, вказали в позовній заяві про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Судові витрати позивачі беруть на себе. Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що, не склавши за життя заповіту, [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, 1975 року побудови, розташованого в [ADDRESS], вартістю 190529 грн. Спадкоємцями за законом: відповідно до вимог ст..1261 ЦК України є позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]; відповідно до вимог ст.. 1266 ЦК України - є позивач [PERSON]. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Позивачі своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини і їм було видано Свідоцтва про право на спадщину лише на земельні ділянки. У видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок їм було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та рекомендовано звернутися до суду. Той факт, що спадковий будинок належав на праві власності померлій [PERSON] стверджується: виписками з погосподарських книг за 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015 роки, виданими виконкомом Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області, згідно яких вбачається, що головою домогосподарства в будинку, розташованому в [ADDRESS], зазначена [PERSON], яка померла [INFO]. Також дане стверджується довідкою № 197/02-24 від 29.10.2014 року виданою Станишівською сільською радою Таращанського району Київської області, згідно якої померла [PERSON] дійсно була власником будинку, розташованого в [ADDRESS], проживала та була зареєстрована у власному будинку до своєї смерті. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності житлового будинку спадкодавцю [PERSON]. Таким чином, позивачі прийняли спадщину і є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Вказані обставини суд встановив з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Судові витрати по оплаті судового збору суд за проханням позивачів залишає за ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому посилалися на те, що 29 травня 2013 року у м.Мілан, Республіка Італія, померла [PERSON], яка була їхньою матір»ю, і після цього відкрилася спадщина. Вони подали заяви до нотаріуса з заявами для прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцями першої черги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також вказували, що спадкодавцю на праві спільної сумісної власності належало нерухоме майно кв.№166 в буд.№57- А по вул.Червоноармійській в м.Чернівці. дане нерухоме майно є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на вимоги ст.ст. 1217, 1261, 1223, 1218, 392, ЦК України просили визнати за ними право власності на спадщину за законом на 1/6 нерухомого майна, а саме квартиру. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав повністю, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши при цьому, що інших спадкоємців немає, а рішення суду по цій справі їм потрібне для оформлення права власності на спадкове майно. Представник відповідача в судовому засіданні погодився з обставинами, викладеними позивачами в позовній заяві. Заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсно мали і мають місце обставини, вказані позивачами у позовній заяві, які стверджені копіями паспортів позивачів, свідоцтв про їхнє народження, свідоцтва про смерть [PERSON], виданого мерією м.Мілан, Республіка Італія, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про право власності від 7 серпня 2006 року, відповідно до якого квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності позивачам та [PERSON], технічного паспорту на квартиру, витягу з державного реєстра речових прав на нерухоме майно, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №35099853 від 12 вересня 2013 року, висновку №329 експертного будівельно-технічного дослідження кв.№166 в буд.57А по вул.Червоноармійській в м.Чернівці від 14 листопада 2013 року. Відповідно до абзацу 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли би дати письмову згоду на подання заяви до нотконтори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Проаналізувавши вищевказані докази, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 22.09.2009 року, в три місяці. В судове засідання позивачі не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, проте вказали в позовній заяві про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належно, проте подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У звязку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 15.08.1997 року. В судове засідання позивачі не зявилися, оповіщені у встановленому законом порядку, проте позивачкою [PERSON], яка є представником позивача [PERSON] подана заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У звязку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача, в якому просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування\~квартирою №57 по вул. Садова, 11 в м. Миколаєві. При цьому, позивачі посилалися на те, що відповідач з вересня 2016 року не мешкає за вказаною адресою, квартирою не цікавиться, витрати на її утримання не несе. Позивачі\~\~вимоги позову підтримали, просили про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. ст.223,\~280-281 ЦПК України\~суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. Обставини справи, встановлені судом. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.07.2006 року квартира №57, що знаходиться в м. Миколаєві по вул. Садова, 11, належить позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності від 14.06.2006 року, виданого Фондом комунальної власності міської ради. У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] Відповідач з вересня 2016 року у квартирі [ADDRESS] не проживає, його речі у квартирі відсутні, витрат на утримання житла він не несе. В силу ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла чи законом. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Вказані обставини підтверджуються актом про непроживання, складеним 14.11.2017 року ТОВ «ЖЕК «Забота», яким встановлено, що\~[PERSON] з вересня 2016 року не проживає за адресою: [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача, в якому просили встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] . Рішенням суду від 11.03.2021 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] . 29.03.2021 року на адресу суду надійшла заява від позивачів про ухвалення додаткового рішення, в частині розподілу судових витрат. Заяву передано судді Черенковій Н.П. 07.04.2021 року. Ухвалою від 05.04.2021 року заяву прийнято до розгляду на призначено до розгляду на 27.04.2021 року. Сторони до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.03.2021 року задоволено позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] . Разом з тим, судом не вирішено питання розподілу судових витрат. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до квитанцій №0.0.1575007115.1 від 08.01.2020 року та №0.0.1579351729.1 від 13.01.2020 року позивачами при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2522,40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, що становить 1261,20 грн. (2522,40 грн. х 50%). За приписами п.4 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір у розмірі 315,30 грн. (1261,20/4), що відповідатиме принципу пропорційності ст.ст. 11-13, 141, 142 ЦПК України. За такого, з відповідача на користь позивачів слід стягнути суму судового збору у розмірі 315,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial