Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] про виселення із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення. В обгрунтування заявлених вимог вказують, що вони являються власниками житлового будинку, який знаходиться в м. Ківерці по вул. Космонавтів, 14а, Волинської області. У вищевказаному будинку проживає відповідач [PERSON], який там фактично не зареєстрований, зареєстрований за адресою [INFO]. Посилаючись на те, що проживання [PERSON] в житловому будинку, який знаходиться в м. Ківерці, вул. Космонавтів, 14а, Волинської області, позбавляє можливості у повному обсязі користуватися, володіти та розпоряджатися належним їм майном, добровільно виселитися відмовляється, тому просять в судовому порядку виселити [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Космонавтів, 14а, Волинської області. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. До суду подано заяви про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи заперечень на позов до суду не надходило. За згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] набули права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці по вул. Космонавтів, 14а, Волинської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 24.06.2015 року Ківерцівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-388 (а.с. 4). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії будинкової книги, за адресою м. Ківерці, вул. Космонавтів, 14а, Волинської області, відповідач по справі [PERSON] зареєстрованим не значиться. Як вбачається з будинкової книги, [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] (а.с.13,14). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Відповідно до ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їхні діти та батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть із ним спільне господарство. Якщо такі особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі самі права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника житлового будинку на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника житлового будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на житловий будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Оскільки позивачі [PERSON], [PERSON] є власниками житлового будинку, що знаходиться в м. Ківерці по вул. Космонавтів, 14а, Волинської області, а відповідачем [PERSON] не надано доказів щодо правомірного вселення у спірний будинок та проживання в ньому, суд приходить до висновку про задоволення позову та виселення [PERSON] із житлового з житлового будинку, що знаходиться в м. Ківерці по вул. Космонавтів, 14а, Волинської області без надання іншого житлового приміщення. . Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивачів.

Outcome: approved