Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] , звернулись до суду з даним позовом, в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивують тим, що вказана квартира належать їм на праві спільної часткової власності, де окрім них зареєстрована [PERSON] , яка фактично не проживає в квартирі з 2012 року і по теперішній час, вона виїхала з м.Середина-Буда Сумської області та її місцезнаходження не відомо, будь-які зв`язки з нею відсутні. Оскільки реєстрація відповідача [PERSON] створює позивачам перешкоди в реалізації права власності, останні просять суд задовольнити їх позов у повному обсязі. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] , у судове засідання не з`явились, проте подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, а також зазначили, що позов підтримують в повному обсязі, наполягають на його задоволенні, та не заперечують проти ухвалення заочного судового рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Третя особа, Середино-Будська міська рада Сумської області, свого представника в судове засідання не направила, проте подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. На підставі вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд за згодою позивачів, ухвалив рішення про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, заслухавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов виходячи із такого. Судом встановлено, що позивачам, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) належить на праві спільної часткової власності по 1/4 частині квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Середино-Будською міською радою народних депутатів від 28.04.1998 на підставі розпорядження органу приватизації №271 від 24.03.1998, та зареєстрованого Глухівським МБТІ за №914 /а.с.9, 10, 13/. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМХ №167660, виданого приватним нотаріусом Середино-Будського районного нотаріального округу Сумської області від 19.12.2017 та зареєстрованого в реєстрі за №1813, позивач [PERSON] є власницею 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №108176315 від 19.12.2017 /а.с.11, 12/. З копії довідки Середино-Будської міської ради від 21.04.2021 №73 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] крім позивача, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] /а.с.15/. Також факт реєстрації відповідача в спірному будинку\~підтверджується копією будинкової книги на спірний житловий будинок /а.с.16-17/. Відповідно до акта встановлення фактичного проживання громадян за адресою: [ADDRESS] , складеного 27.04.2021 та підписаного дільничним інспектором Томашевичем Д.М., депутатом по виборчому округу [PERSON] , сусідами [PERSON] та [PERSON] , разом із [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , але фактично не проживає з 2012 року /а.с.14/. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є сусідкою позивачів та проживає за адресою: [ADDRESS] . Громадянка [PERSON] , яка зареєстрована в квартирі, належній позивачам [PERSON] та [PERSON] , вже тривалий час, а саме з 2012 року, там не проживає, виїхала з м.Середина-Буда Сумської області та наразі місце її перебування невідоме. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є сусідкою позивачів та проживає за адресою: [ADDRESS] . Свідок також підтвердила, що громадянка [PERSON] зареєстрована в квартирі, належній позивачам [PERSON] та [PERSON] , з 2012 року виїхала з м.Середина-Буда Сумської області та з того часу не проживає за місцем реєстрації, наразі місце її перебування невідоме. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що\~він є власником\~або особою, яка володіє майном\~з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями\~відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.379, 382 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст.3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» встановлено: місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Оскільки місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , то вона повинна знаходитись за місцем реєстрації та проживати в квартирі. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї та інших осіб. Аналогічне правило міститься в ст.150 ЖК Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.72 ЖК Української РСР суд визнає особу такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Оскільки відповідач [PERSON] дійсно не проживає за місцем реєстрації в житловому приміщенні більше шести місяців, що підтверджується дослідженими у справі доказами, то є законні підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . У даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, буде підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved