Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка 8 квітня 2019 року звернулася до суду з позовом, зменшивши в подальшому позовні вимоги, про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що основним квартиронаймачем двохкімнатної квартири [ADDRESS] був дідусь позивачки [PERSON] , який помер [INFO] . На даний момент в квартирі зареєстровано п`ятеро осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Проте, уже більше двох років у квартирі не проживає відповідачка [PERSON] та її малолітній син [PERSON] , а відповідач [PERSON] відсутній у квартирі без поважних причин більше десяти років. Жодних особистих речей у квартирі відповідачі не мають, витрати на підтримання житла у задовільному стані не несуть, в квартиру не з`являються і нею не цікавляться. Факт відсутності відповідачів у спірній квартирі підтверджується актами ЛКП «Богданівка» від 18 січня 2018 року, 30 серпня 2018 року, 04 лютого 2019 року. Враховуючи те, що відповідачі без поважних причин відсутні у спірній квартирі понад встановлені ст.71 ЖК України строки, тобто більше шести місяців, просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснив, що після смерті дружини відповідач [PERSON] , залишивши своїх доньок [PERSON] та [PERSON] на виховання своїм батькам, переїхав проживати до іншої жінки, забравши з квартири всі свої особисті речі. За життя своїх батьків [PERSON] періодично приходив у спірну квартиру. У 2007 році помер дідусь позивачки, а у 2008 році померла її бабуся. З того часу відповідач [PERSON] жодного разу не появлявся у спірній квартирі та не приймав участі в утриманні такої, хоча перешкод в користуванні спірним житлом йому ніколи і ніхто не чинив. Сестра позивачки - відповідачка [PERSON] у 2015 році виїхала на постійне проживання у Сполучені Штати Америки, де постійно проживає разом з чоловіком та малолітнім сином [PERSON] , які є громадянами [ADDRESS] Штатів Америки, у м.Валінгтон і повертатися на територію України не планує. Ствердив, що перешкод відповідачам в користуванні спірним житловим приміщенням ніколи і ніхто не чинив. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу без його участі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечила, зазначивши, що її чоловік та син є громадянами Сполучених Штатів Америки, вони постійно проживають у м.Валінгтон Сполучених Штатів Америки і повертатися на територію України не планують. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 1\~ст. 4 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що двохкімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 43,90 кв.м належить Львівській міській раді та що у вказаній квартирі зареєстровано п`ятеро осіб: позивачка [PERSON] , її неповнолітній син [PERSON] , батько [PERSON] , сестра [PERSON] та племінник [PERSON] . Основний квартиронаймач [PERSON] помер [INFO] /а.с.7, 22/. Також встановлено, що відповідач [PERSON] більше 10 років, а відповідачка [PERSON] більше 3 років не проживають у спірній квартирі, своїх речей в квартирі не зберігають та не приймають участі в утриманні такої. Дане стверджується поясненнями представника позивачки, повідомленням Залізничного ВП ГУНП у Львівській області від 6 червня 2019 року, згідно якого [PERSON] з приводу усунення перешкод в користуванні житлом за адресою: [ADDRESS] у [ADDRESS] ВП ГУНП у Львівській області не звертався, а також актами ЛКП „Богданівка від 4 лютого 2018 року, 30 серпня 2018 року, 18 січня 2019 року, 18 вересня 2019 року /а.с.8, 9, 10, 67/. Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач [PERSON] більше 10 років, а відповідачка [PERSON] більше 3 років не користуються спірним житлом без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким їм ніхто і ніколи не чинив. Статтею 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до чинного житлового законодавства (ст. 71 Житлового кодексу України) при відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Верховного Суду України в п. 10\~постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~роз`яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. \~Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого\~ст.71 ЖК України, збереження за відповідачами спірного жилого приміщення судом не встановлено. \~У відповідності до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] більше 10 років, а відповідачка [PERSON] більше 3 років не користуються квартирою [ADDRESS] без поважних причин, тобто понад визначений ст.71 ЖК України шестимісячний термін, протягом якого за ними зберігалося право на користування спірним житловим приміщенням, не виписалися із такого, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів в користь позивачки 768,40\~грн.\~судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved