Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачі звернулися із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод карданних валів» про визнання права власності в порядку набувальної власності, мотивуючи тим, що з 1992 року вони проживають в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , будучи в нього вселені, як особи, які мали трудові відносини із підприємством балансоутримувачем. Вже при фактичному проживанні в зазначеному будинку на ім`я [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення № 425 від 10.03.1994 року, а також із складом сім`ї, визначеним в ньому: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На сьогоднішній день вони продовжують проживати в вищезазначеному будинку, тобто добросовісно та відкрито володіють цим майном більше десяти років та постійно сплачують комунальні послуги за цією адресою. Власником будинку є формально ВАТ «Херсонський завод карданних валів», який жодних майнових прав після нашого фактичного вселення в вищезазначений будинок не заявляв. Просить визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. В судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзив на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, покази свідків [PERSON] [PERSON] , розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до листів ХДБТІ повідомляє, що за даними архіву бюро домобудівля розташована за адресою [ADDRESS] , належить Херсонському заводу карданних валів згідно договору купівлі-продажу від 06.06.1963р. посвідченому Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-4926 та даний будинок має статус житловий будинок, згідно рішення господарського суду Херсонської області від 24.05.2005р. справа №1/117-ПН-05. Відповідно до довідок ВАТ «Херсонського заводу карданних валів» дані [PERSON] та [PERSON] в тому, що вони поселені в будинок [ADDRESS] в 1992 році при виселенні з аварійного будинку [ADDRESS] , який був знесений. Відповідно до ордеру на житлове приміщення №425 виданого 10.03.1994р. [PERSON] з сім`єю 7 осіб ( [PERSON] - дружина, [PERSON] син, [PERSON] донька, [PERSON] донька, [PERSON] зять, [PERSON] онука) на право зайняття житлового приміщення житловою площею 65кв.м., яке складається з 4 кімнат в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копій паспортів позивачів підтверджується факт проживання в будинку за адресою [ADDRESS] більше 10 років Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За змістом наведеної норми права, позивач має довести, окрім відкритості, безперервності і давності володіння нерухомим майном, щодо якого у нього відсутні підстави для володіння і набуття права власності, ще і інші обставини, які мають суттєве значення для справи, зокрема, добросовісність володіння. Ознака добросовісності присутня у тому випадку, коли володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Цей висновок Верховний Суд зробив у Постанові від 27.09.2018р., по справі № 571/1099/16-ц та Постанові від 31.10.2018р., по справі № 683/2047/16-ц. Отже, для застосування набувальної давності добросовісний набувач має довести, що майно, яким він заволодів, є чужим, тобто належить іншій особі, а у самого добросовісного набувача на момент заволодіння майном були відсутні передбачені законом підстави для набуття власності на нього і він не знав і не міг знати про це. До того ж, таке заволодіння має бути правомірним. Застосування до набувальної давності презумпції добросовісності не відповідає буквальному змісту ст. 344 ЦК, оскільки в силу ч. 5 ст. 12 ЦК презумпція добросовісності діє тоді, коли законом встановлені правові наслідки недобросовісного здійснення особою свого права (частини 1, 3 ст. 388 ЦК), тоді як ст. 344 ЦК вказує на правомірні дії щодо добросовісного заволодіння чужим майном. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Суд виходить з того, що позивачі, вселяючись у\~приміщення спірного будинку [ADDRESS] ,\~як члени\~сім`ї наймача,\~який займав\~квартиру на\~підставі ордеру,\~і користувались чужим\~майном,\~обставин,\~які б\~свідчили про\~те,\~що власник майна\~відмовився від\~свого права\~власності,\~судом не\~встановлено, що виключає застосування ст.344 ЦК України, оскільки за її змістом за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Отже, суд вважає, що позивачі не довели обов`язкової підстави набуття права власності за набувальною давністю як добросовісність. Сам по собі факт відкритого та безперервного користування ними спірною житлового приміщення не є достатньою підставою для виникнення у позивачів права власності за набувальною давністю. Враховуючи те, що предметом позову є визнання права власності за набувальною давністю саме на будинок, а також те, що не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності у позивачів правових підстав щодо володіння спірним нерухомим майном, а відповідно й наявності добросовісності такого володіння, тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити. Посилання позивачів на покази свідків, як на докази на підтвердження вимог, не приймаються судом, як такі, що спростовані в судовому засіданні обставинами.

Outcome: dismissed