Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказавши в позові, що 08 липня 2010 року у Виконкомі Валя-Кузьминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 05 від 08 липня 2010 року, що посвідчується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 08 липня 2010 року. Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1952 від 01 вересня 2015 року, що посвідчується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01 вересня 2015 року. У шлюбі сторони прожили до жовтня 2018 року, після чого їхні подружні відносини було припинено і на даний час сторони проживають окремо один від одного. Їх син проживає разом з позивачкою. Шлюб розпався через невідповідність характерів, різні погляди на життя. Вважає, що примирення, як подружжя не тільки недоцільне, але й неможливе, так як сторони втратили один до одного подружні почуття і продовжують проживати окремо один від одного. Не ведуть спільного побуту та не підтримують шлюбних відносин. Сторони, як подружжя намагалися якимось чином налагодити свої відносини, але позитивного результату жодні дії не принесли. Що стосується аліментів, то позивачка вказує, що на утримання сина потрібно не менше 2 000 гривень на місяць, внаслідок того, що позивачка витрачає щомісячно грошові кошти на продукти харчування для дитини, на особисті засоби гігієни для дитини, на одяг, взуття, ліки, іграшки, адже продукти, одяг, взуття та інші необхідні речі для життя та гармонійного розвитку дитини значно подорожчали, а позивач в повній мірі сама не має змоги забезпечити усім необхідним їхнього сина. Вказує на те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не бере, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, останній отримує мінливий дохід, ніде офіційно не працевлаштований, тому просить суд шлюб між сторонами розірвати та стягувати аліменти на утримання їхнього сина у розмірі 2000 гривень, щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд шлюб розірвати та стягнути аліменти з відповідача в розмірі 2000 грн, щомісячно на утримання їхньої дитини. Вiдповiдач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу і просив суд визначити розмір аліментів у сумі 900 грн. Вислухавши пояснення сторін та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як вбачається з матеріалів справи, сім'я розпалась через різні погляди на життя, часто виникали конфліктні ситуації, непорозуміння між ними. Дані обставини поступово призвели до втрати почуття поваги, любові та довіри один до одного. Сторони спільно не проживають з жовтня 2018 року. За таких обставин шлюб набув суто формального характеру. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач - не заперечує. Так, свідоцтвом про народження, [NUMBER] підтверджується, що [PERSON], народилася [INFO], і його батьками є сторони у справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров'я дитини, а також те, що відповідач являється пенсіонером по інвалідності (3 група, зальне захворювання). Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 1300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сім'я розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104,105,110,112,114,180-183,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial