Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 166 в будинку № 410 по вул. Інтеркультурна у м.Мелітополі Запорізької області, посилаючись на те, що їм в рівних частках належить вказана квартира, в якій зареєстровані відповідачі, однак фактично в ній не проживають, їх речей в ній немає. На теперішній час позивачі не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною квартирою, а тому вимушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивачі не зявилися, від їхнього представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Ухвалою суду від 05.10.2018 було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачам строк для подання\~\~відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачам за зареєстрованим місцем проживання. Вказані конверти повернулись до суду через невручення, за спливом строку зберігання та відсутністю адресата вдома. Відповідачі у встановлений судом строк на адресу суду відзиву на позовну заяву не надали. Крім того, відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивачів суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 вересня 2018 року позивачі є власниками в рівних частках квартири [ADDRESS], що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного договору /а.с.7-8/, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.9/. Так, судом встановлено, що відповідачі зареєстровані\~\~за адресою:\~[INFO], але не мешкають в квартирі, що підтверджується довідкою старшої по будинку, завіреної директором ТОВ «ПБК «Акві-Буд» /а.с.13/.. У зв'язку з реєстрацією відповідачів у належній позивачам квартирі, останні не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном. У відповідності до ч.1 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~ Права власника квартири, визначені нормами ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Припинення права власності на квартиру припиняє право колишнього власника на користування цією квартирою. Аналогічні правові позиції викладені, зокрема, і в ухвалі Верховного Суду України від 13.07.2011 року № 6-55662св10. Оскільки власниками даної квартири є позивачі, а колишня власниця нерухомості відповідачка [PERSON] не знялася з реєстраційного обліку, в квартирі після її продажу не проживає та не несе витрат по її утриманню, остання втратила право користування цим приміщенням, так як реєстрація відповідачки у квартирі позивачів є перешкодою у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном.\~\~ Крім того, чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Отже, оскільки новими власниками квартири є позивачі, а відповідач [PERSON] не є членом їхньої родини, у зв'язку з відсутністю договірних відносин з новими власниками квартири, останній втратив право користування цією квартирою. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов [PERSON] та [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved