Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом [PERSON] міської Ради народних депутатів 05.12.1996 року на підставі рішення від 05.12.1996 року №931, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільну часткову власність в рівних частках кожному по 1/7 частки була передана квартира №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці. Право власності на вказану квартиру за вищезазначеними особами було зареєстровано в органі реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить реєстраційне посвідчення КП «ВООБТІ» від 13.10.1999 року. 09.03.2005 року в м. Вінниці померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складалась із 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці. Спадкоємцями за законом після смерті матері є діти померлої позивачі по справі та чоловік померлої [PERSON] Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою 17.07.2006 року за реєстровими №№4-771, 4-773, 4-775 кожному із спадкоємців було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки майна [PERSON], яке складається із 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці. В послідуючому, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.07.2006 року 23.07.2014 року позивачами було здійснено державну реєстрацію права власності на вищезазначені частки квартири, під час якої державним реєстратором Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції Вінницької області [PERSON] було визначено позивачам частки по 3/7 кожному за даними свідоцтвами. Разом з тим, батько позивачів [PERSON] в силу стану свого здоровя та похилого віку не встиг зареєструвати своє право власності в органах реєстрації речових прав, так як 08.11.2013 року в м. Вінниці останній помер. Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається із 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом [PERSON] міської Ради народних депутатів 05.12.1996 року; та 1/3 частки від 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 17.07.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №4-771, що, як вважають позивачі, становить 3/7 частки зазначеної квартири. Приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 20.10.2014 року за реєстровими №№2169, 2170 кожному позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки майна [PERSON], яке складається із 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому батьку на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом [PERSON] міської Ради народних депутатів 05.12.1996 року, та одночасно здійснено державну реєстрацію права власності позивачів по 1/14 частки кожному за даним свідоцтвом. Проте, видати свідоцтво про право власності на іншу частку спадкового майна померлого батька, а саме 1/3 частки від 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 17.07.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №4-771, що, як вважають позивачі, становить 3/7 частки, нотаріус відмовила, оскільки померлим за життя не було здійснено державної реєстрації права власності на зазначену частку, а тому не має можливості перевірити факт належності даного майна померлому, а, отже, і склад спадкового майна. А тому, позивачі вважають, що кожен із них має право на 1/2 частки спадкового майна після смерті батька [PERSON], однак позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право та вимушені звертатись до суду з даним позовом, в якому просили визнати за ними право спільної часткової власності в рівних долях на 3/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, що становить по 6/7 частки, після смерті батька [PERSON], який помер 08.11.2013 року у м. Вінниці. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору. Треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], [PERSON] не заперечували проти задоволення позовних вимог. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом [PERSON] міської Ради народних депутатів 05.12.1996 року на підставі рішення від 05.12.1996 року №931, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільну часткову власність в рівних частках кожному по 1/7 частки була передана квартира №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці (а.с.10). Право власності на вказану квартиру за вищезазначеними особами було зареєстровано в органі реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить реєстраційне посвідчення КП «ВООБТІ» від 13.10.1999 року (а.с.11). 09.03.2005 року в м. Вінниці померла мати позивачів [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ №000383, виданого В РАЦС [PERSON] МУЮ 13.03.2005 року (а.с.12). В силу статті 1220 ЦК України після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складалась із 1/7 частки вищезазначеної квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємцями за законом після смерті матері є діти померлої позивачі по справі та чоловік померлої [PERSON] Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою 17.07.2006 року за реєстровими №№4-771, 4-773, 4-775 кожному із спадкоємців, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки майна [PERSON], яке складається із 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці (а.с.21, 22, 23). В послідуючому, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.07.2006 року 23.07.2014 року позивачами було здійснено державну реєстрацію права власності на вищезазначені частки квартири, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24790230 від 28.07.2014 року, №24790319 від 28.07.2014 року, наданих Реєстраційною службою [PERSON] міського управління юстиції Вінницької області (а.с.24, 25). Разом з тим, під час державної реєстрації права власності за кожним із позивачів на частку квартири, яка складає 1/3 частки від 1/7 частки, державним реєстратором Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції Вінницької області [PERSON] з невідомих суду причин було визначено за позивачами частки по 3/7 кожному за даними свідоцтвами, тоді як виходячи із положень математики, а саме арифметичних дій над дробами, 1/3 частки від 1/7 частки має становити 1/21. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що після смерті [PERSON] позивачі та їхній батько [PERSON] прийняли спадщину кожен по 1/3 частці від 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, що становить 1/21 частки зазначеної квартири, а не 3/7, як про це наголошували позивачі у позові та у судовому засіданні. 08.11.2013 року в м. Вінниці помер батько позивачів [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №273124, виданого В ДРАЦС РС [PERSON] МУЮ у Вінницькій області 12.11.2013 року (а.с.13). В силу статті 1220 ЦК України після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається із 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом [PERSON] міської Ради народних депутатів 05.12.1996 року (а.с.10); та 1/3 частки від 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 17.07.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №4-771, що становить 1/21 частки. Приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 20.10.2014 року за реєстровими №№2169, 2170 кожному позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки майна [PERSON], яке складається із 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому батьку на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом [PERSON] міської Ради народних депутатів 05.12.1996 року, та одночасно здійснено державну реєстрацію права власності позивачів по 1/14 частки кожному за даним свідоцтвом (а.с.26-27, 23). Проте, видати свідоцтво про право власності на іншу частку спадкового майна померлого батька, а саме 1/3 частки від 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 17.07.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №4-771, нотаріус відмовила, оскільки померлим за життя не було здійснено державної реєстрації права власності на зазначену частку, а тому не має можливості перевірити факт належності даного майна померлому, а, отже, і склад спадкового майна, що достеменно підтверджується змістом постанови приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 20.10.2014 року №764/02-31 (а.с.28). Так, відповідно до п.п.4.18 п.4 Видача свідоцтва по право на спадщину Глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою. Права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Зі змісту статті 182 ЦК України випливає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. А тому, нотаріус як спеціальний субєкт здійснює функції державного реєстратора, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими правами та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяження. Так, дійсно, померлий за життя в силу похилого віку та хворобливого стану здоровя не здійснив державну реєстрацію права власності на 1/3 частки від 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 17.07.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №4-771, а відтак державний нотаріус дійсно позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину позивачам у звязку з тим, що державна реєстрація права власності на вищевказане спадкове майно не проведена. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. А тому, з огляду на вищевикладене, позивачі дійсно мають право на визнання за ними права власності на спадкове майно, яке складається із 1/3 частки від 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці в рівних частках після смерті їхнього батька [PERSON] Разом з тим, суд не погоджується із розмірами часток зазначеними позивачами у позові, оскільки останні не відповідають дійсності. А тому, виходячи з того, що після смерті батька позивачів відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається із 1/3 частки від 1/7 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці, що становить 1/21 частку зазначеної квартири, суд вважає за можливе визнати за кожним позивачем право власності на 1/42 частки квартири №65 у будинку №3 по 1-му пров. Карєрному в м. Вінниці в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 08.11.2013 року в м. Вінниці. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Судові витрати залишити за позивачами. На підставі викладеного та

Outcome: partial