Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.05.2020 року звернулася у Сколівський районний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] у її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 05.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 25.05.2020 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Визначено дату судового засідання щодо розгляду спраив по суті - 13.07.2020 року, 12.00 год.. Розгляд справи по суті відбувся у судовому засіданні, котре було призначене на 13.07.2020 року о 12.00 год., без учасників справи. Позов обґрунтовано тим, що 30.05.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб між сторонами. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який на момент подання даного позову проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. 20.02.2020 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. Позивачка стверджує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, оскільки офіційно працює у Сколівській районній філії ЛОЦЗ, має достатньо коштів і можливість надавати грошову допомогу, а тому може сплачувати аліменти на сина у запропонованому розмірі, а саме у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Враховуючи вкрай скрутне матеріальне становище позивача та неможливість одній утримати сина, вона була змушена звертатись до суду із даним позовом. Позивачка у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явилася, однак подала суду заяву вх. № 3341 від 13.07.2020 року, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задвольнити. Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, однак подав суду заяву вх. № 3340 від 13.07.2020 року, в якій просив розгляд даної справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на сина у розмірі ј частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, тобто у такому розмірі, котрий визначений чинним СК України для стягнення аліментів на одну дитину. Така-ж позиція відповідача була ним викладена у надісланому на адресу суду 02.06.2020 року за вх. № 2532 відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони з 30.05.2009 року перебували у шлюбі, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області 30.05.2009 року. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 20.02.2020 року у цивільній справі № 453/798/19, провадження № 2/453/23/20, шлюб між сторонами розірвано. Зазначене рішення суду 24.03.2020 року набрало законної сили. За час перебування у шлюбі, а саме [INFO] , у сторін народився син [PERSON] , який на даний час є малолітнім. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області 16.03.2010 року, стверджується, що батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , є відповідач. Таким чином, оскільки відповідач є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , то на нього покладений обов`язок утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Судом також встановлено, що малолітній син сторін проживає з позивачем за зареєстрованим її місцем проживання, що стверджується довідкою про склад сім`ї вих. № 726 від 04.05.2020 року, а також перебуває на її утриманні. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров`я відповідача чи наявності у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у матеріалах справи відсутні. Судом не здобуто також доказів з приводу наявності у сторін рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж придбання ними нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. З огляду на вказане, аліменти слід стягувати у частці від заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача у користь позивачки аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2020 року і до досягнення сином повноліття. Відтак, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Суд також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору за подання позовної заяви до суду.

Outcome: partial