Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. Б.Хмельницького, 175, с. Худоліївка Чигиринського району Черкаської області, який був зареєстрований як колгоспно-коперативна власність в погосподарській книзі Худоліївської сільської ради Чигиринського району. 02 грудня 2005 року [PERSON] помер і позивачі, будучи спадкоємцями відповідно до заповіту, просять визнати за ними право власності на вказаний житловий будинок по 1/2 частці кожному. Позивачі та їх представник у судове судове засідання не з`явилися, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове судове засідання не зявився, надіславши листа, в якому просить розглянути справу без представника Худоліївської сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі. Суд, враховуючи листи представника позивачів, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СР № 028424 від 04.12.2005 року, що 02 грудня 2005 року помер [PERSON], після смерті якого на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина (а.с.10). Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17524728 від 29.11.2008 року, державний нотаріус Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON], після померлого 02 грудня 2005 року [PERSON], завів спадкову справу № 634, номер у спадковому реєстрі № 45932186 (а.с.14). Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Худоліївської сільської ради Чигиринського району №№ 151,152 від 20.02.2018 року встановлено, що за гр. [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: вул. Б.Хмельницького, 175, с. Худоліївка Чигиринського району Черкаської області. [PERSON] на момент своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований у вказаному будинку, одноосібно (а.с. 17,18). Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 07.11.2017 року, характеристика будинку, розташованого за адресою: вул. Б.Хмельницького, 175, с. Худоліївка Чигиринського району Черкаської області, включає в себе: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), Ганок, Сарай (Б), Погріб (В), Вбиральня (Г), Літня кухня-сарай (Д), Прибудова (д), Огорожа (№1-3), Водоколонка (№4) (а.с. 19-21). Судом встановлено і вбачається із заповіту від 13 лютого 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №62, посвідченого секретарем виконавчого комітету Худоліївської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті [PERSON] не змінено і не скасовано, позивачі є спадкоємцями майна померлого відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України (а.с.11). Крім того, позивачі, як рідні сини померлого [PERSON] є спадкоємцями його майна також по закону першої черги, в порядку ст. 1261 ЦК України (а.с.12,13). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], де їм постановою від 13.02.2018 року № 109/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Б.Хмельницького, 175, с. Худоліївка Чигиринського району Черкаської області, що залишився після смерті [PERSON], який помер 02 грудня 2005 року (а.с.23,31). Крім того, позивачі 23 червня 2009 року отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, майновий пай та грошові вклади по 1/2 частці зазначеного майна кожний, після померлого 02 грудня 2005 року [PERSON] (а.с.15,16). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачами право власності на ? частку вказаного житлового будинку із надвірними спорудами кожному. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved