Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення витрат на поховання. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 16 серпня 2013 року померла мати позивачів [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з банківських вкладів. Позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] в рівних частках. Поховання відбувалось повістю за рахунок позивачів , відповідач у втратах на поховання участі не брав, хоч і є спадкоємцем (чоловік померлої), від спадщини не відмовлявся. На організацію та проведення поховання , облаштування місця поховання, на виготовлення , встановлення , бетонування , армування надгробного памятника , на поминальний обід позивачі витратили 78973,38 гривен. Позивачі запропонували відповідачеві відшкодувати 1/3 частину вартості понесених витрат в розмірі 26324,46 гривен, однак відповідач відмовився , у звязку з чим позивачі звернулись до суду та просять стягнути з відповідача на їх користь витрати на поховання в розмірі 26324,46 гривен. В судовому засіданні позивачка [PERSON] яка, також діє від імені позивачки [PERSON] на підставі довіреності вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що у його покійної дружини була певна сума коштів вдома , крім того на її поховання були зібрані кошти її колегами , відповідач являється пенсіонером та не має змоги сплати вказані позивачами витрати. Представник відповідача проти позову заперечував , вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, просила відмовити в його замовленні. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, 16 серпня 2013 року померла [PERSON], відповідно копії свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 411623 виданого 18.08.2013 року Відділом державної РАЦС по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 10955. Позивачі посилаються на те, що на поховання матері ними були понесенні витрати , частину яких вони просять стягнути з відповідача. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили , що у померлої вдома була певна сума коштів , за місцем роботи [PERSON] були зібрані кошти на її поховання в розмірі 30000 гривен. Свідок [PERSON] зазначив, що позивачі понесли витрати на поховання [PERSON], деяка сума коштів була відкладена самою покійною , за місцем роботи покійної були також забрані кошти, деяку суму позивачі брали в борг для організації поминальних обідів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1232 ЦК України, встановлено, що спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Обов'язки, які з'являються у спадкоємців у зв'язку із відкриттям спадщини, можуть бути поділені на дві групи. До першої з них відносяться борги самого спадкодавця, непогашені ним за життя, - зобов'язання, що випливають із укладених спадкодавцем договорів та інших правочинів і зобов'язання із заподіяння шкоди (ст. 1231 ЦК України). До другої групи включаються обов'язки, які хоч і не можуть бути визнані обов'язками самого спадкодавця, але виникають у зв'язку з його смертю і тому також підлягають виконанню спадкоємцями. Ст. 1232 ЦК України відносить до них витрати спадкоємців або третіх осіб, пов'язані з організацією та проведенням поховання спадкодавця, на утримання, догляд та лікування спадкодавця. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачі отримавши кошти, які належали померлій [PERSON] та кошти , які отримали за місцем роботи останньої , одержали необхідну суму коштів для поховання та сплати розумних в розумінні ст. 1232 ЦК України витрат. Отже, позивачем не було доведено, обґрунтовано та надано належних доказів в обґрунтування вимог про стягнення з відповідачів у відповідності до приписів ст. 1232 ЦК України розумних витрат, які були сплачені позивачем при похованні [PERSON], тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог .

Outcome: dismissed