Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Молень І.Й. пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 12 червня 2020 року позивачка [PERSON] вступила у зареєстрований шлюб із відповідачем [PERSON] , від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Однак, протягом 2021 року відповідач [PERSON] проживає окремо, коштів на утримання дочки не надає та не приймає участі у вихованні дитини. Самостійно, вона не має можливості забезпечувати дитину усім необхідним. При цьому, вважає, що відповідач [PERSON] , будучи здоровою працездатною особою, має можливість надавати матеріальне утримання своїй малолітній дочці [PERSON] . Так, позивачка вважає, що наявність у відповідача на праві власності чотири земельних ділянки та два транспортні засоби, а саме: автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, 2015 року випуску та автомобіль CITROEN BERLINGO, 2011 року випуску свідчить про те, що відповідач отримує належний дохід, а відтак, має можливість сплачувати аліменти на [PERSON] в розмірі 3000 гривень, щомісячно. За вказаних обставин просила позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що погоджується сплачувати аліменти у визначеному законодавством мінімальному розмірі на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що він працює у ТОВ «Баядера Логістик» та отримує заробітну плату у розмірі 4699 гривень, у зв`язку із чим не має можливості сплачувати аліменти у сумі 3000 гривень, щомісячно. Також, зазначає, що твердження позивачки про те, що він ухиляється від обов`язку щодо виховання дочки не відповідають дійсності, оскільки саме позивачка не дає йому можливості брати участь у вихованні дитини, у зв`язку із чим він змушений був звертатися із відповідною заявою в орган опіки та піклування. Покликаючись на те, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків просив стягувати із нього аліменти у визначеному законодавством мінімальному розмірі на дитину відповідного віку. Позивачка [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~однак її\~представник \~адвокат Молень\~І.Й.\~подала заяву\~про розгляд\~справи за\~її відсутності,\~у якій\~також зазначила\~клопотання про\~зменшення розміру\~позовних вимог,\~згідно якої\~просила стягувати\~із відповідача\~на \~користь позивачки\~аліменти на\~малолітню дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ в\~розмірі 2500\~гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також, у вказаній заяві зазначила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у сумі 2500 гривень визнав. Судом установлено: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 12 червня 2020 року, про що складено актовий запис №650 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), яким 12 червня 2020 року видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №2507. Згідно Довідки № 387/08, виданої 26 серпня 2021 року старостою села Кобзарівка Тернопільської міської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] проживає по місцю реєстрації матері [PERSON] по [ADDRESS] . Як убачається\~із Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта №271765433,\~сформованої 25\~серпня 2021\~року,\~за [PERSON] \~зареєстрована на\~праві власності\~земельна ділянка,\~площею 0,2557 га, кадастровий номер 6122488800:01:005:0058; земельна ділянка, площею 0,0302, кадастровий номер 6122488800:02:002:0673; земельна ділянка, площею 0,2368, кадастровий номер 6122488800:02:002:0672; земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер 6122488800:02:002:0671, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (Філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) Головного сервісного центру МВС від 09 вересня 2021 року №31/19-М-86 а.з., згідно даних ЄДР МВС станом на 09 вересня 2021 року за [PERSON] зареєстровані наступні транспортні засоби: 03 вересня 2020 року зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, 2015 року випуску та 05 червня 2021 року зареєстровано автомобіль CITROEN BERLINGO, 2011 року випуску. Згідно Довідки №14, виданої 11 листопада 2021 року ТОВ «Баядера Логістик», [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» з 02 жовтня 2021 року, займає посаду агента торговельного. Його дохід за період із 02 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року становить 5837,77 гривень. Згідно викладених у позові обставин, сторони не можуть досягнути згоди з приводу матеріального утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Судом установлено, що сторони не досягли згоди з приводу понесення витрат на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 182 Сімейного кодексу України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно частини другої статті 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав малолітньої дочки сторін на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а тому із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 24 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: approved