Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 3 березня 2000 року по жовтень 2017 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.03.2000 року та рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2017 року у справі № 331/5582/17. [INFO] у сторін по справі народилася донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.08.2007 року. З жовтня 2017 року по 17 травня 2020 року сторони у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали спільно з донькою за адресою: [ADDRESS] . З травня 2020 року позивач та відповідач фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Сторони мають окремий бюджет, спільне господарство ними не ведеться. Донька, [PERSON] , залишилась проживати разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позивачка працює, що підтверджується довідкою про доходи та характеристикою з місця роботи. Відповідач також працює, має нормальний стан здоров`я, утриманців не має, водночас, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачка [PERSON] просить суд стягнути з гр. України, [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від всіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2020 року по справі відкрите провадження та справу призначено у підготовче судове засідання на 29.10.2020 року на 14 год. 30 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року справу призначено до слухання на 22.03.2021 року на 09 год. 00 хв. В судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала суду письмовий відзив в якому зазначено, що позивачка неодноразово зверталася до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідача на неповнолітню дитину. Рішенням Жовтневого районного суду Запоріжжя від 12.12.2017 року по справі № 331/5584/17 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Відповідач оскаржив таке рішення в апеляційному порядку. Однак сторони примирилися, досягли певних усних домовленостей, внаслідок чого [PERSON] в порядку ст. ст. 206, 373 ЦПК України відмовилась від позовних вимог на стадії апеляційного оскарження до прийняття апеляційним судом рішення. Така відмова прийнята судом, про що Апеляційним судом Запорізької області прийнято судове рішення - ухвала від 18.06.2018 р., яка набрала законної сили. До прийняття зазначеної ухвали на адресу позивача апеляційним судом надіслано лист № 22-ц/778/1183/18 від 31.05.2018 - роз`яснення наслідків відмови позивача від позову. 22.05.2020 позивач вдруге звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення на її користь з відповідача аліментів на [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2020 було відмовлено у видачі судового наказу з підстав наявності судового рішення, що набрало законної сили, між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України). Таким чином, провадження у цій справі підлягає закриттю з підстав того, що є ухвали суду від 18.06.2018 по справі №331/5584/17 та від 16.06.2020 по справі № 331/1963/20, які набрали законної сили, про закриття провадження у справі, та які ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України). Суд заслухавши пояснення представників, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 3 березня 2000 року по 2 жовтня 2017 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.03.2000 року та рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2017 року у справі № 331/5582/17 . [INFO] у сторін по справі народилася донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.08.2007 року. [PERSON] , залишилась проживати разом з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується довідкою про реєстрацію від 23.06.2020 р. та не заперечується сторонами. Позивачка [PERSON] працює в ТОВ «Аструм КОС ПЛЮС», що підтверджується довідкою від 03.06.2020 р. про доходи та характеристикою з місця роботи. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров*я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує як обставини визначені статтею 182 СК України, так і можливість надання утримання матір`ю позивачки - [PERSON] . В зв`язку з чим, з відповідача, який працює, інших утриманців не має, виходячи із засад справедливості, підлягає до стягнення на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] щомісячно в розмірі ј частини від всіх видів доходів (заробітку). Відповідно до ухвали апеляційного суду запорізької області від 18.06.2018 по справі № 331/5584/17, прийнято відмову [PERSON] від позову до [PERSON] про стягнення аліментів. Провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів закрито. Оскільки, відмова [PERSON] від позову була здійснена раніш в іншому провадженні, а така відмова не може бути здійснена на майбутнє, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що вказана обставина є підставою для закриття провадження в даній справі у зв`язку з набранням законної сили ухвалою суду про закриття провадження у справі, ухваленою з приводу спору між тими самими сторонами. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов про стягнення аліментів був поданий 02.07.2020 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно приписів пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved