Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідача [PERSON] Посилається на те, що з 20 січня 2011 року до 04 квітня 2017 року з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №3. Від шлюбу у них народилось двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. [PERSON] працює по найму в населення, займається ремонтом холодильників та побутової техніки, має регулярний дохід, його середньомісячний заробіток становить 10000,00 грн.,однак цей дохід не є постійним. [PERSON] не надає допомоги дітям, інших виплат по виконавчих документах не проводить. Зазначила, що на даний час вона не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, інших доходів немає, оскільки на її утриманні також перебуває син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі 500,00 грн. на кожну дитину. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 20 січня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.04.2017 року розірвано, що підтверджується копією рішення. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, Серія І-МИ №091444, виданого 08.05.2009 року виконкомом Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №10, та Серія І-МИ №082965, виданого 10.12.2008 року виконкомом Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №20. З довідки Вижницької міської ради №664 від 03.04.2017 року вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON] як батько неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] на даний час є працездатним, офіційно ніде не працює. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько зобовязаний сплачувати на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме, [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісяця; [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.05.2017 року і до настання їх повноліття. Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору як позивач - у справі про стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial