Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідача, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] та визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним. Ухвалою суду від 18.11.2019 року вказана позовну заява була залишена без руху. На виконання вимог ухвали суду [PERSON] 02.12.2019 року подав позовну заяву до відповідача, вимогами якої є усунення перешкод у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] та визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він неодноразово намагався налагодити стосунки з метою участі у вихованні внука, або, як найменше, проведенні з ним регулярних зустрічей. Однак, досягти взаєморозуміння з відповідачем з приводу зустрічей з онуком не вдалось. У зв`язку з тим, що відповідач фактично створює перешкоди для спілкування з онуком, позивач просить суд: зобов`язати відповідача вибачитись перед сином [PERSON] за безпідставно нанесені образи і звинувачення в алкоголізмі і наркоманії, висловлені нею на 18.04.2019 року на засіданні комісії при Службі у справах дітей (відділ опіки (піклування) та сімейних форм виховання) Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації; зобов`язати відповідача на безперешкодне погодження прямих контактів діда та баби з внуком [PERSON] з умовою його можливого перебування на їх території проживання в межах обумовленого сторонами графіку, але не менше двох діб на місяць, п`яти діб під час шкільних канікул (осінніх, зимових, весінніх) та двох тижнів під час літніх канікул; передбачити та зафіксувати в матеріалах розгляду справи погодження відповідача на те, що у випадку її зайнятості, дід і баба мають право та можуть самостійно забирати дитину після занять в школі, супроводжувати її для відвідування секцій, гуртків, екскурсій і т.ін. з усним обумовленням з матір`ю часу повернення дитини за місцем постійного її проживання; за погодженням відповідача доглядати внука у випадку його хвороби (карантину) на час зайнятості матері на роботі чи в інших справах як за місцем його постійного проживання, так і за місцем проживання діда і баби. Ухвалою суду від 17.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.02.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи: Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві Деснянської адміністрації. Ухвалою суду від 26.05.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації вважала можливим спілкування позивача з онуком, проте у спосіб, що відповідатиме інтересам дитини, визначений у висновку органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батьки малолітньої дитини розірвали шлюб 04.08.2016 року. [PERSON] є дідусем малолітнього [PERSON] , [INFO] по лінії батька. Мати дитини, [PERSON] , разом з малолітнім зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітнього, [PERSON] , [INFO] , створені. Хлопчик забезпечений всім необхідним. На момент відвідування, дитина була вдома. [PERSON] зазначив, що категорично не бажає спілкуватися з дідом та бабою. 29.08.2020 року рішенням Деснянського районного суду міста Києва (справа №754/9916/17) батьку дитини, [PERSON] , встановлено наступний графік участі у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] : з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. кожної першої та третьої суботи місяця без присутності матері. Відповідно до висновку від 26.02.2020 року Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї Київської міської державної адміністрації щодо визначення психоемоційного стану дитини, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] - щирий, дружелюбний, позитивно налаштований хлопець, відповідально виконував завдання психолога, розповідала про навчання та проживання і взаємовідносини з батьками. Емоційно-вольова сфера [PERSON] нестійка, присутня позитивна спрямованість та стриманість, проте ситуація, що склалася в родині, психологічний тиск з боку дорослих, їх власні бажання та необачні дії, негативно впливають на психоемоційний стан хлопця. За результатами роботи в ряді методик у дитини діагностується надійна форма прив`язаності до матері та її чоловіка, які приймають активну участь в житті хлопчика. У дитини незадоволені потреби в спокої, стабільності та захисті, що негативно впливає на її психічний стан. Хлопець прагне відмежуватися від негативних переживань, дистанціюється від складних сімейних ситуацій, має бажання в любові та спокої. Враховуючи результати діагностики, потреби та бажання дитини, його напружений психоемоційний стан, а також те, що між батьками існує затяжний конфлікт, який негативно впливає на психоемоційний стан дитини, було рекомендовано: - з метою стабілізації психоемоційного стану [PERSON] , дитині пройти курс корекційної роботи зі спеціалістом психологом; - на час колекційної роботи зі спеціалістом та до моменту стабілізації психоемоційного стану дитини призупинити зустрічі хлопця з батьком та його родиною; - після завершення колекційної роботи психолога з хлопчиком, при організації зустрічей сина з батьком прислухатись до думки та бажань дитини, забезпечити потреби дитини в спокої та безпеці; - батькам дитини, бабусі та дідусю усвідомити власну відповідальність за фізичний та психічний розвиток дитини, не влаштовувати сварки та не ображати один одного в присутності дитини. Дід дитини, [PERSON] та баба дитини, [PERSON] , зареєстровані та фактично проживають в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . 30.03.2021 року за вказаною адресою працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що санітарно-гігієнічний стан у квартирі дотримано. Квартира з усіма побутовими зручностями, ремонтом, меблями. Для дитини достатньо простору для відпочинку та розвитку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що вона заперечує щодо встановлення графіку, який зазначений в позовних вимогах, змушувати дитину зустрічатися з дідом та бабою не буде. Відповідно до висновку Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, про визначення способів участі у вихованні та спілкування діда та баби з малолітньою дитиною від 19.08.2021 року, Деснянська районна у місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити способи участі у вихованні та спілкуванні діду, [PERSON] та бабі, [PERSON] , з онуком, [PERSON] , [INFO] , наступним чином: перша та третя субота місяця з 10.00 год. до 11.00 год. Зустрічі проводити враховуючи інтереси та бажання дитини. При цьому, відповідно до вказаного висновку під час засідання комісії дід та баба зазначили, що підтримують свої позовні вимоги в повному обсязі, мати дитини заперечувала щодо позовних вимог. Дитина, [PERSON] , [INFO] , зазначив, що не має бажання спілкуватися з родиною [PERSON] . Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Положеннями частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, відповідно до частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК), дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Взаємовідносини між дітьми та їх бабою і дідом підпадають під поняття сімейне життя, як одне із основоположних прав, яке гарантовано в статті 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Отже, взаємозв`язок баби та онука носить сімейний характер та такі особи відносяться до учасників сімейних відносин (ст. 2 СК України) і являються родичами. В такому випадку право дитини на сімейне виховання буде включати і право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Відповідно до вимог статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. При визначенні форми спілкування родичів та способів участі баби та діда у вихованні дитини, суд виходить з вимог частини 2 статті 159 СК України та враховує участь цих родичів у вихованні дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. При цьому, вирішуючи спір щодо участі вказаних осіб у вихованні онука, суд має, перш за все, враховувати інтереси самої дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач проявляє бажання щодо участі у вихованні онука та спілкуванні з ним. Судом не вбачається наявність негативного впливу позивача на свого онука, а також будь-яких його дій всупереч інтересам дитини. Обставин, які б унеможливлювали спілкування позивача з малолітнім онуком чи обставин, які б свідчили, що таке спілкування не відповідає інтересам дитини, в судовому засіданні не встановлено. Відповідачем також не надано доказів цього. При цьому, відповідач заперечує проти спілкування діда з онуком, сторони в зв`язку з особистими конфліктними стосунками самостійно не можуть дійти згоди щодо порядку та способів участі у вихованні дитини, адже позивач бажає спілкуватися із дитиною за тим графіком, який визначений в позовних вимогах, в той час як відповідач не погоджується із таким порядком спілкування. Крім того, як зазначено вище під час засідання комісії малолітній [PERSON] , [INFO] , зазначив, що не має бажання спілкуватися з родиною [PERSON] . Отже, враховуючи вищевикладене, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування баби та діда з онуками та участь у їх вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Визначаючи конкретний порядок участі позивача у спілкуванні з онуком та баланс між інтересами позивача, відповідача та самої дитини, приймаючи до уваги вік малолітньої дитини, суд вважає за необхідне визначити позивачу порядок спілкування з онуком першої та третьої суботи місяця з 17.00 год. до 18.00 год. з врахуванням бажання дитини на зустріч. При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам.

Outcome: partial