Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову, [PERSON] у позові зазначила, що відповідач в справі є батьком її неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач в справі у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому вона просить суд стягувати з відповідача в справі аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/ відповідача в справі, але не менш як 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась заздалегідь надавши суду заяву у якій вона свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність та без фіксування технічного засобу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та без фіксування технічного засобу у якій він позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьком [PERSON] [INFO], а також [PERSON] [INFO] є відповідач - [PERSON], а матір'ю - позивачка [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України покладає на батьків обов'язок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей між сторонами досягнуто не було. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч.2 ст. 183 СК України зазначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому ч. 3 ст. 183 СК України передбачено якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти будуть стягуватись за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вище зазначені обставини [PERSON] зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки в справі, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок підлягає стягненню з відповідача у справі в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved