Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на майно у порядку спадкування. Свій позов мотивують тим, що [INFO] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] від якого мають доньку [PERSON] В 1986 році під час шлюбу вони придбали будинок за адресою: [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу. Також, їм був наданий дозвіл на будівництво спаренного житлового будинку. 07.12.2004 року подружжя [PERSON] шлюб розірвали. [INFO] [PERSON] склав заповіт, яким заповів незавершене будівництво нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] . Позивачі звернулися до приватного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право власності, але, їм було відмовлено, тому вони звернулися до суду. В судове засідання позивачі не з`явилися, надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Третя особа приватний нотаріус Заєць Н.М. в судове засідання не з`явилася але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала . Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 12 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, в зв`язку з чим вона змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] та [PERSON] 19.10.1986 року зареєстрували шлюб у Краснолуцькій сільській раді, актовий запис №21, в зв`язку з чим вона своє прізвище змінила на [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу від 02.12.1986 року [PERSON] придбав будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради народних депутатів від 18.09.1987 року №281 [PERSON] надано дозвіл на будівництво спареного житлового будинку по [ADDRESS] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 07.12.2004 року зроблено запис за №216, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . На випадок смерті [PERSON] [INFO] заповіт, яким належне йому незавершене будівництво нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.09.2018 року. Згідно довідки Відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20.02.2020 року на земельну ділянку, яка розташована на території Гадяцької міської ради за адресою: [ADDRESS] державний акт на право приватної власності на землю не видавався. Відповідно до технічного паспорту від 26.03.2019 року, який було виготовлено Полтавським БТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР» за замовленням [PERSON] , ј частина домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] складається з житлового будинку - А-1 (аварійного), житлового будинку - Д-1, огорожі №1, воріт огорожі №2, огорожі №4 . Згідно постанов приватного нотаріуса Заєць Н.М. від 16.05.2019 року та 20.06.2019 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Частинами 1-2 ст. 112 ЦК України ( в редакції 1963 року) визначено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до правил, вказаних в ч.1, 4 ст.113 вказаного Кодексу володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Кожний учасник спільної часткової власності має право на оплатне або безоплатне відчуження іншій особі своєї частки в спільному майні. На підставі ч. 2 ст. 13 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України, що діяв на час виникнення спірних відносин) права та обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений в державних органах реєстрації актів громадянського стану, а ч. 3 цієї статті час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. Згідно зі ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.06.1973р. «Про деякі питання, що виникли в судовій практиці по застосуванню Кодексу про шлюб та сім`ю України», на підставі ст. 22 КпШС спільною сумісною власністю подружжя є лише майно, нажите ними під час шлюбу, зокрема, речі домашнього вжитку, будівлі, грошові суми, а також вклади, внесені в кредитні установи, паєнагромадження в житлово-будівельному, дачно-будівельному і гаражно-будівельному кооперативі, цільові внески в садівницькі товариства, а у разі повного внесення пайового внеску - квартира, дача, гараж, інша відповідна будівля або приміщення, страхова або викупна сума і страхові внески, що їх одержав або вправі одержати страхувальник за договорами особистого страхування, які оплачувались за рахунок спільних коштів подружжя, та викупна сума, що належала б йому у разі дострокового розірвання договору змішаного страхування життя на час припинення шлюбних відносин, і належні подружжю грошові суми та майно за іншими зобов`язальними правовідносинами (квартира, викуплена (придбана) у будинку державного чи громадського житлового фонду). Майно, яке належало подружжю до укладення шлюбу, а також одержане ними під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. Тому, якщо за рахунок зазначеного майна ким-небудь із подружжя зроблені вкладення для придбання спільного майна, то ці вкладення мають враховуватися при визначенні часток подружжя у спільній сумісній власності. Майно, нажите кожним з подружжя під час роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, судом відповідно до правил ст. 28 КпШС може бути визнано власністю кожного з них. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (стаття 41 Конституції України). Відповідно до положень ст. 11 КпШС України у тих випадках, коли для окремих вимог встановлено строк позовної давності, він обчислюється, якщо інше не встановлено законом, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. У ч. 3 ст.29 КпШС України для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності. Таким чином, для вимог про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності, який обчислюєтьсяз дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час спірних правовідносин, про те, що передбачений частиною третьою статті 29 КпШС України трирічний строк позовної давності для вимог про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, застосовується, коли ці вимоги заявлені після розірвання шлюбу, і обчислюється починаючи з дня, коли котрийсь із розведеного подружжя дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на це майно після розірвання шлюбу. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, пред`являючи вказаний позов до суду після 30 років після розірвання шлюбу, позивач не намагалась раніше отримати у власність частину спірного будинку, оскільки спору щодо поділу майна подружжя не виникало. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Outcome: approved