Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визначити порядок користування, належної їм на праві спільної власності, квартирою [ADDRESS] та виділити їм, [PERSON] і [PERSON] у користування кімнату площею - 19,6 кв.м., а відповідачці кімнату площею 28,5 кв.м., інші приміщення: кухню - 10,6кв.м., коридор -6,6 кв.м., санвузол - 6,5 кв.м., ванна -2,5кв.м. залишити у спільному користуванні. Вселити [PERSON] і [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] і [PERSON] у користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] та стягнути з відповідачки на користь позивачів понесені судові витрати. Свої вимоги позивачі обґрунтовують наступним: 21 січня 1994р. на підставі розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів родині у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передана у власність квартира [ADDRESS]. На підставі вищевказаного розпорядження було видано свідоцтво про право власності на житло від 21.01.1994р. за №13-1044. [INFO] помер [PERSON], дідусь [PERSON] Після смерті дідуся відкрилася спадщина. Позивачі відмовилися від спадщини на користь відповідачки. 27.12.2005р. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси за позовом [PERSON] визначені частки співвласників у праві спільної сумісної власності. Суд визначив, що частки є рівними та складають по ? частині. Суд визнав за [PERSON] право власності на ? частину після померлого чоловіка. У 24.11.2002 році [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище - [PERSON]. Від вказаного шлюбу є малолітня дитина. У судовому засіданні представник позивачів послалася на чинення перешкод з боку співвласниці та відповідачки по справі [PERSON], про що свідчить звернення [PERSON] до міліції, а саме талон повідомлення №000030 від 22.05.2014р. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти вселення позивачів. Послалася на те, що позивачі не мають права на квартиру [ADDRESS], а право власності належить лише їй особисто. Суд надав час для надання відповідачкою письмових доказів на підтвердження цих обставин, проте відповідачкою будь-які докази на підтвердження вказаних обставин не надано. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, 21 січня 1994р. на підставі розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів родині у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передана у власність квартира [ADDRESS]. На підставі вищевказаного розпорядження було видано свідоцтво про право власності на житло від 21.01.1994р. за №13-1044. [INFO] помер [PERSON], дідусь [PERSON] Після смерті дідуся відкрилася спадщина. Позивачі відмовилися від спадщини на користь відповідачки. 27.12.2005р. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси за позовом [PERSON] визначені частки співвласників у праві спільної сумісної власності. Суд визначив, що частки є рівними та складають по ? частині. Суд визнав за [PERSON] право власності на ? частину після померлого чоловіка. Як вбачається з технічного паспорту, спірна квартира складається в цілому з двох житлових кімнат площею 19,6 кв.м. та 28,5 кв.м., жилою площею 48,1 кв.м., загальною площею 75,0 кв.м. Позивачі просять суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши їм у користування кімнату площею - 19,6 кв.м., а відповідачці кімнату площею 28,5 кв.м., інші приміщення залишити у спільному користуванні. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.316 та ч.1 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Проаналізувавши всі встановлені судом обставини і надані суду докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод, вселення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved