Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом у якому просили усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням, що знаходиться за адресою квартира [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 06 березня 2006 року. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] Шлюб сторони зареєстрували в 2009 році, а розлучилися в 2011 році. Відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації місця проживання. У зв'язку з тим, що у будинку зареєстрований відповідач у позивачів виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів по комунальним послугам за відповідача, труднощі з отриманням субсидії, та можуть виникнути труднощі і в майбутньому при здійсненні права при відчуженні нерухомості, а тому звернулися до суду за захистом своїх прав. Позивачі та представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилися, проте надали суду письмові заяви відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. 03.07.2018 року надав на адресу суду заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно із договором купівлі-продажу від 06 березня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 830 позивачі є власниками квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до довідки про склад сім'ї № 252 від 21 травня 2018 року виданої Виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, станом на 21.05.2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровано п'ятеро осіб, а саме: [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO] та (не родич) колишній чоловік [PERSON], [INFO] (а.с. 13). [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки [PERSON], даний шлюб сторони зареєстрували 13.02.2009 року, а розірвали 21.03.2011 року, що підтверджується копією рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2011 року (а.с. 12). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання у домогосподарстві від 21.05.2018 року у домогосподарстві [PERSON], встановлено, що [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] не проживає, речей, які б вказували на постійне проживання зазначеної особи у даній квартирі при обстежені не виявлено, зазначене підтверджується зі сліа [PERSON] та сусідів: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Довідка УДМС\~України в\~Кіровоградській області\~від 11.06.2018\~року свідчить,\~що за\~відомостями відділу\~обліку та\~моніторингу інформації\~про реєстрацію\~місця проживання,\~[PERSON],\~[INFO],\~зареєстрований з\~28.07.2015\~року за\~адресою:[ADDRESS]. Факт того,\~що [PERSON],\~[INFO],\~дійсно зареєстрований,\~але з\~2015\~року не\~проживає за\~адресою:[INFO], підтверджується також письмовими поясненнями сусідів зазначеного домоволодіння: [PERSON] та [PERSON], засвідчених секретарем Соколівської сільської ради Кіровоградського району і області (а.с. 15-16). Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року розяснено, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Відповідно\~ до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підставою припинення права користування жилим приміщенням відповідно до ст.71 ЖК Української РСР є відсутність наймача або члена його сімї у місці їх проживання понад шість місяців без поважних причин, тобто за тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців і причини та мотиви відсутності протягом цього часу не мають правового значення. Згідно вимог ст.7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, враховуючи, що відповідач відсутній без поважних причин за місцем реєстрації понад три роки, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача втратившим право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки їх підтверджено достатніми та належними доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved