overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Коцюбинської сільської ради Гусятинського району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько, який постійно проживав та був зареєстрований в с. Коцюбинці Гусятинського району Тернопільської області, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить ? частки житлового будинку садибного типу, що розташований в с. Коцюбинці. За життя її батько правовстановлюючі документи на будинковолодіння не виготовив. Вона являється спадкоємце майна покійного за заповітом. Просить визнати за нею право власності за заповітом на ? частку житлового будинку садибного типу загальною площею - 132,32 кв. м., житловою - 82,20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Коцюбинці Гусятинського району після смерті батька [PERSON]. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідач Коцюбинська с/рада подали заяву, в якій позовні вимоги визнають, просять задовольнити та справу слухати без участі їх представника. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Згідно ксерокопії заповіту від 16.12.2004 року, складеного в с. Коцюбинці Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] все своє майно на випадок смерті заповів [PERSON] (а.с.7). Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.01.2014 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. (а.с.11) Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на ? частку житлового будинку садибного типу загальною площею - 132,32 кв. м., житловою - 82,20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Коцюбинці Гусятинського району після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування по заповіту, а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] на період її навчання до 30.06.2019 року у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян. В обґрунтування позовних вимог, пояснила що вона перебуває в шлюбі з [PERSON] з 26.12.1992 року. Від цього шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час донька навчається у Київському національному лінгвістичному університеті на 1 курсі денного відділення факультету сходознавства за напрямом підготовки філологія (мова і література китайська), згідно довідки про навчання з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Донька навчається, а тому потребує матеріальної допомоги. Самостійного заробітку вона не має. Її грошей на щоденне утримання доньки не вистачає. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи на посаді електромеханіка у ВП «Козятинська дистанція сигналізації та звязку», на його утриманні ніхто не перебуває. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала письмову заяву через канцелярію суду, в який позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву через канцелярію суду, в який позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутність. Суд, взявши до уваги письмові заяви позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству і не порушує будь-чиїх прав та інтересів, позовні вимоги позивачки задовольнити повністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 8). Від даного шлюбу, згідно копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 5) мають доньку [PERSON], [INFO], яка відповідно до довідки № 1662/16 від 31.03.2016 року навчається на першому курсі денного відділення факультету сходознавства за напрямом підготовки філологія (мова і література китайська) Київського національного лінгвістичного університету, з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а. с. 9). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають дочка, син, які продовжує навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки відповідач працездатний, має достатній заробіток, інших утриманців не має, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], на період її навчання у навчальному закладі до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] на період її навчання до закінчення навчання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає допомогу на утримання дочки. В обґрунтування позовних вимог, пояснила що шлюб між нею та відповідачем розірвано 30.10.2001 року, від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою з місця проживання. На даний час дочка навчається в 11 класі комунального закладу «Навчально-виховний комплекс І-ІІІ ступенів «Ліцей-школа» Козятинської міської ради Вінницької області. Строк навчання по 28.05.2016 року. У зв'язку з навчанням дочка потребує додаткових матеріальних витрат на своє утримання, коштів на харчування, придбання одежі та взуття, необхідної літератури та інших канцелярських товарів для навчання. Вона в даний час тимчасово не працює. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки надавати не бажає, хоча зараз це вкрай необхідно. Він працює, має стабільний заробіток і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших утриманців відповідач не має. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву через канцелярію суду, в який позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву через канцелярію суду, в який позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати у його відсутність. Суд, взявши до уваги письмові заяви позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству і не порушує будь-чиїх прав та інтересів, позовні вимоги позивачки задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини [PERSON],[INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх його заробітку (доходів), починаючи з 22.03.2016 року до закінчення навчання, а саме до 28.05.2016 року. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30.10.2001 року і позивачка взяла після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. ( а. с. 6 ). Від цього шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка відповідно до довідки № 69 від 19.02.2016 року навчається в 11 класі комунального закладу «Навчально-виховний комплекс І-ІІІ ступенів «Ліцей-школа» Козятинської міської ради Вінницької області. Строк навчання по 28.05.2016 року (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], то її батьком записаний [PERSON], а матір'ю записана [PERSON]. ( а. с. 5). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають дочка, син, які продовжує навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 25.05.1994 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в міському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Бердичів Житомирської області. Від цього шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає їй коштів на утримання дочки, він не працює. В даний час всі витрати по утриманню дочки вона несе самостійно. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку участі у вихованні та утриманні не приймає, тому вона сама утримує дочку. Оскільки відповідач не працює, має тимчасові заробітки, тому вона просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву через канцелярію суду, в який позовні вимоги підтримує повністю, просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 1000 гривень щомісячно та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву через канцелярію суду, в який просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини визнає тільки на суму 350 гривень щомісячно. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 244 від 02.07.2014 року, виданою Непедівською сільською радою Козятинського району Вінницької області (а.с. 2). Враховуючи, що відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» законодавчо визначений прожитковий мінімум у 2014 році для дітей віком від 6 до 18 років - складає на місяць 1286 гривень, тому суд виходить з того, що саме 1286 гривень як мінімум потрібно щомісячно для утримання спільної дитини сторонами, а тому слід стягувати з відповідача 643 гривень аліментів щомісячно на користь позивачки на утримання дитини, оскільки батьки в рівних частках несуть обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, враховуючи, що відповідач має ще нерегулярний дохід. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття а тому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері та і батька. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання, але не довше ніж до 23 років. В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказала, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 19.12.2006 року, від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний син є учнем Козятинського міжрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту. Термін навчання з 01.09.2013 року по 24 жовтня 2014 року, що підтверджується довідкою з місця навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву через канцелярію суду, в який просить справу розглядати у її відсутність та змінила позовні вимоги, підтримує позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 14 частини зі всіх видів заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву через канцелярію суду, в який просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає тільки на в розмірі 14 частини зі всіх видів заробітку. Суд, взявши до уваги письмові заяви позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги позивачки, які вона змінила та виклала в своїй письмовій заяві, а саме стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в зв'язку з навчанням сина в розмірі 14 частини зі всіх видів заробітку, задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON]. ( а.с. 4). Довідкою № 347 від 13.05.2014 року з місця навчання підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається у Козятинському міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту, строк навчання з 01.09.2013 року по 24.10.2014 року (а.с.6). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжує навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що із відповідачем вона уклала шлюб 27 лютого 2012 року. У шлюбі народилися двоє дітей, які на даний час проживають разом із позивачкою в с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області. Разом із відповідачем вони проживали в м. Карші Республіки Узбекистан, однак у зв`язку із хворобою матері та її потребою у догляді позивачка переїхала в Україну. Через відсутність взаєморозуміння із чоловіком, розходження поглядів на сімейні відносини їх сім`я розпалася. Шлюбно-сімейні відносини припинені, кожен живе своїм життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки так і відповідача. Шлюб існує формально, а тому позивачка просить його розірвати. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечує про розірвання шлюбу із позивачкою, та просить розгляд справи провести у його відсутність. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 лютого 2012 року у Каршінському міському відділі ЗАГС за актовим записом № 69, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що позивачка та відповідач тривалий час проживають окремо один від одного, сім`я існує формально. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 22 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 277. Сімейне життя із відповідачем не склалося, вони різні за характером люди з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюб існує формально і поновлювати сімейні стосунки із відповідачем позивачка не має наміру. У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, спору щодо місця проживання дитини немає. Подальше перебування у шлюбі є недоцільним та суперечить їх інтересам, а тому [PERSON] просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 листопада 2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 277. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що позивачка та відповідач тривалий час не підтримують будь-яких стосунків, проживають окремо один від одного, сім`я існує формально. Судом надавався сторонам тримісячний строк для примирення, однак примирення не відбулося і позивачка просить шлюб розірвати. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про виділ часток із майна , що є у спільній частковій власності. .................................................................................................................................................... На підставі наведеного, ст.ст. 16, 319, 321, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 86-88 ЗК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вони одружились 26 жовтня 2000 року. Від подружнього життя мають п»ятеро дітей:[PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 31 липня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Домовленості між сторонами про добровільний поділ майна не досягнуто Позивач просить поділити набуте в шлюбі майно, а саме:житловий будинок [ADDRESS] виділивши їй 6/7 частин житлового будинку, відповідачу - 1/7 частину даного будинку. Представник позивача [PERSON] просив позов задоволити. Відповідач визнав позов та не заперечив проти його задоволення, справу просив слухати без його участі про що подав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03 грудня 2001 року, який придбаний сторонами за час перебування в шлюбі. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Згідно вимог ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи все наведене і те, що сторони, як подружжя, спільно нажили спірний житловий будинок, проти поділу якого відповідач не заперечує, а також виходячи з вимог сімейного законодавства та беручи до уваги наявність на утриманні позивача п»ятеро неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе допустити узгоджений між сторонами поділ майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. ............................................................................................................................................................... На підставі наведеного, п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 60, 63, 68, 69, 71 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ спільно набутого майна подружжя. Зважаючи на складність у складанні повного рішення суду, повязаного з необхідністю обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне, проголосити його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду буде проголошено і сторони можуть отримати 13 травня 2016 року о 10 годині 00 хвилин. На підставі викладеного,

Outcome: approved