Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] через свого представника адвоката Філюка В. І. звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позов обґрунтовано тим, що 05 серпня 2020 року [PERSON] своїми незаконними діями спричинила матеріальну шкоду позивачам, а саме: пошкодила їхні транспортні засоби. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння відповідач прийшла до будинку [ADDRESS] до своїх сусідів [PERSON] та [PERSON] . У ході спілкування, на ґрунті неприязних відносин відповідач нанесла тілесні ушкодження [PERSON] . Вищевказані обставини підтверджуються вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2020 року. Крім того, під час виїзду на місце події працівниками поліції було складено відносно відповідача протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Судовим розглядом встановлено, що відповідач висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, вчинила бійку та пошкодила автомобілі. Під час\~вищевказаний подій\~був пошкоджений\~автомобіль позивача\~ [PERSON] \~марки Chevrolet\~Aveo,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,\~та автомобіль\~позивача [PERSON] \~марки Renault\~Trafic,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] .\~Згідно з\~висновком експертного\~автотоварознавчого дослідження\~автомобіля Renault\~Trafic\~вбачається,\~що сума\~матеріального збитку,\~завданого власнику\~автомобіля станом\~на 05\~серпня 2020\~року складає\~20\~246\~гривень.\~Відповідно до\~висновку експертного\~автотоварознавчого дослідження\~автомобіля Chevrolet Aveo сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля станом на 05 серпня 2020 року складає 5\~525,12 гривень. Факт пошкодження вказаних транспортних засобів саме відповідачем підтверджується її поясненнями працівникам поліції, які прибули на місце події, що зафіксовано відеозаписом. Завдання позивачу [PERSON] моральної шкоди обґрунтовано тим, що [PERSON] погрожувала йому та його родині фізичною розправою, казала, що спалить його будинок та автомобіль. Своїми діями, нецензурною лайкою, криками, образами, наприклад, про те, що [PERSON] є небажаною дитиною для своїх батьків, відповідач завдала йому моральної шкоди, внаслідок чого [PERSON] втратив нормальний ритм життя, в нього порушився сон, він переживав за здоров`я та життя своїх рідних. Через протиправні дії відповідача [PERSON] був змушений витрачати сили та час на пошук деталей до пошкодженого автомобіля, просити сторонньої допомоги для організації доїзду до медичних закладів з метою отримання медичної допомоги, адже він хворіє та є особою з інвалідністю ІІ групи. На підставі наведеного позивачі просять: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] маральну шкоду в розмірі 10\~000 гривень, матеріальну шкоду в розмірі 5\~525,12 гривень та витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2\~000 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 20\~246 гривень, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 000 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 908 гривень. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Філюк В. І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, які наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що представник позивачів не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачів, показання свідків, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді 60 годин громадських робіт. Ухвалюючи вирок, суд встановив, що [PERSON] 05 серпня 2020 року близько 23.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на прилеглій до будинку території, за адресою: [ADDRESS] , умисно, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин між нею та потерпілою [PERSON] , нанесла останній декілька ударів долонею лівої руки в ділянку голови та декілька ударів правою ногою в ділянку голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянках обох губ, обличчя зліва, синця в тім`яній ділянці волосяної частини голови, що згідно висновку експерта №602 від 07.08.2020 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Підставою притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності стало те, що вона 05 серпня 2020 року о 23.10 год. у [ADDRESS] висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, вчиняла бійку та чіплялась до своїх сусідів [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого порушувала громадський порядок та спокій громадян. Крім того, [PERSON] пошкодила автомобілі свідків. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які були очевидцями скоєння відповідачем протиправних дій, підтвердили те, що [PERSON] 05 серпня 2020 року умисно пошкодила автомобілі марки Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіль марки Renault Trafic, державний реєстраційний номер [NUMBER] , які були припарковані в дворі будинку [ADDRESS] . Пошкодження транспортним засобам вона завдавала, вдаряючи їх ногами, руками та цеглиною. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 40). Власником автомобіля Renault Trafic, державний реєстраційний номер [NUMBER] , є позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 49). Наведене дає підстави для висновку, що внаслідок протиправних дій відповідача транспортні засоби позивачів зазнали механічних ушкоджень. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження №0023 від 20 серпня 2020 року, виконаного експертом автотоварознавцем Демидюком В. Т. за замовлення [PERSON] , встановлено, що вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля Renault Trafic, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження 05 серпня 2020 року в цінах на момент пошкодження 05 серпня 2020 року становить 20\~246 гривень (а. с. 18-23). Вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження 05 серпня 2020 року в цінах на момент пошкодження 05 серпня 2020 року становить 5\~525,12 гривень. Наведене підтверджено висновком експертного автотоварознавчого дослідження №0024 від 27 серпня 2020 року, виконаного експертом автотоварознавцем Демидюком В. Т. за замовлення [PERSON] (а. с. 31-36). Таким чином, сума матеріального збитку, заданого позивачу [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля становить 20 246 гривень, а сума матеріального збитку, завданого позивачу [PERSON] - 5 525,12 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі (ч. 1 ст. 1192 ЦК України). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). Положеннями ст. 1195 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Наведене дає підстави для висновку про те, що вимоги позивачів про стягнення з відповідача матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження їхнього майна відповідачем, є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо вимог позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке. Відповідно до вимог частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доказування наявності моральної шкоди покладається на позивача. Позивач [PERSON] , в розумінні ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів спричинення йому моральних страждань внаслідок протиправних дій відповідача та пошкодження його автомобіля. Також позивач не обґрунтував належним чином розрахунок заявленої суми моральної шкоди. Саме по собі зазначення у позові про заподіяння моральної шкоди, без доведення факту заподіяння моральної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та душевними стражданнями позивача, не може бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Таким чином, позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] , то сплачений ним судовий збір в розмірі 908 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. З копії акту прийому-передачі роботи (наданих послуг) № 0024 від 27 серпня 2020 року встановлено, що вартість експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] становить 2000 гривень (а.с. 44). Копією товарного чеку від 27 серпня 2020 року підтверджується, що [PERSON] сплатив експерту 2000 гривень за проведення експертного дослідження (а.с. 46). А тому, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 2 000 гривень витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Копією акту прийому-передачі роботи (наданих послуг) № 0023 від 20 серпня 2020 року підтверджується, що вартість експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Renault Trafic, державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] становить 2500 гривень (а.с. 44). Копією товарного чеку від 20 серпня 2020 року підтверджується, що [PERSON] сплатив експерту 2500 гривень за проведення експертного дослідження. Разом з тим позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача в свою користь витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2000 гривень. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, який передбачає, в тому числі, розгляд справи судом в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача [PERSON] 2000 гривень витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. На підставі наведеного,

Outcome: partial