Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися з цивільним позовом до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, яким просили визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за [PERSON], який помер 23.03.2015 року, право власності на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2879 га, розташовану на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021510 від 08.12.2004 року; земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3396 га, розташовану на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №063174 від 08.12.2004 року; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3825 га, розташовану на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №067296 від 31.03.1999 року; визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за [PERSON], який помер 23.03.2015 року, право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, розташовану по вул. Сагайдачного в смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №067296 від 31.03.1999 року. В обґрунтування\~позовних вимог\~покликаються на\~те,\~що 23.03.2015\~року помер\~[PERSON]\~-\~[PERSON].\~Спадкоємцями першої\~черги спадкування\~є [PERSON]\~дружина спадкодавця,\~а також\~його діти\~[PERSON],\~[PERSON]\~До складу\~спадкової маси\~після його\~смерті увійшли\~перелічені вище\~земельні ділянки.\~На момент\~смерті спадкодавця,\~позивачі по\~справі постійно\~проживала разом\~із ним\~по Сагайдачного,\~51,\~смт.\~Щирець,\~Пустомитівського району\~Львівської області,\~про свою\~відмову від\~права на\~спадкування не\~заявляли,\~фактично прийняли\~спадщину після\~його смерті\~у відповідності\~до ст.1268\~ЦК України\~та набули право власності на вищевказані земельні ділянки. Право власності спадкодавця на земельні ділянки підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки, однак оригінали таких було втрачено, що унеможливлює реалізацію права на спадкування через нотаріальну контору. Ухвалою суду від 12.02.2018 року відкрито провадження у справі. Позивачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнав позовні вимоги. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності та повністю визнав позовні вимоги. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.03.2015 року помер [PERSON] - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 389542, виданим Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області 24.03.2015 року. За життя своїм майном на випадок смерті [PERSON]-С.М. не розпорядився, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. До спадкоємців\~першої черги\~спадкування після\~смерті [PERSON]-С.М.\~належить його\~діти [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР № 0016489 від 06.03.1965 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 396248 від 11.03.1989 року; [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЯР №006262 від 27.01.1959 року та дружина [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЯР №745759 від 09.07.1957 року. З довідки Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області №379 від 06.03.2017 року вбачається, що позивачі проживали в [INFO], разом з спадкодавцем [PERSON]-С.М. Суд приймає до уваги, що імя спадкодавця у свідоцтві про смерть значиться як Богдан-Степан, а у копіях правовстановлюючих документів на земельні ділянки, витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, свідоцтві про одруження та про народження дітей імя [PERSON] вказане «Богдан». Підстав для сумнівів, що це одна і та ж особа у суду немає. Як зазначили позивачі інший спадкоємець після смерті батька не прийняв спадщину. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] вважаються таким, що прийняли спадщину, після смерті [PERSON]-С.М., оскільки постійно проживали разом з ним на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявили про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] належало право власності на земельні ділянки на території Щирецької селищної ради, зокрема: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2879 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021510 від 08.12.2004 року; для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3396 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №063174 від 08.12.2004 року; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3825 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №067296 від 31.03.1999 року; для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, розташовану по вул. Сагайдачного в смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, на підставі державного у на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №067296 від 31.03.1999 року. Як зазначили позивачі дані державні акти було втрачено. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки вбачається, що на праві власності у [PERSON] перебували земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2879 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021510 від 08.12.2004 року; для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3396 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №063174 від 08.12.2004 року; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3825 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №067296 від 31.03.1999 року; для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, розташовану по вул. Сагайдачного в смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, на підставі державного у на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №067296 від 31.03.1999 року. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що освідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У пункті 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що позивачі фактично прийняли спадщину, однак не можуть оформити право власності на неї, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також обставини, які склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивачі не мають можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачами на спірне майно не порушить прав відповідача та третьої особи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved