Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вже майже вісім років вона з чоловіком не проживає та не веде спільного господарства. Старший син є повнолітнім і проживає окремо, а менший - [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею і перебуває на її утриманні та вихованні. З часу припинення фактичних шлюбних відносин всі обов`язки щодо піклування про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування виконує вона самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання синів ніколи не надавав і не надає до цього часу. Відповідач є працездатним, постійного офіційного місця роботи не має, періодично виїжджає на заробітки та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який постійно витрачає на свої потреби. Як їй відомо аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей у нього немає. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] про розгляд справи у його з відповідачем відсутності, позовні вимоги визнає частково, згідний на стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі 1800 гривень. Враховуючи заяви позивачки та представника відповідача, відповідно до ст.ст. 211, 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 1994 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 26. (а.с. 6). У шлюбі в них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6, 7). Старший син у сторін є повнолітнім, а молодший знаходиться на утриманні та вихованні біля матері, що стверджує довідка про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 8). Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд вважає, що питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача, слід вирішувати за правилами ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум: для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня складає 2318 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить висновку, що із [PERSON] слід стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial