Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] року померла їх матір [PERSON]. Після її смерті відкрилося спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] від 16 січня 2003 року. За життя [PERSON] заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: син - [PERSON], дочка - [PERSON] і син [PERSON] В установлений законом строк позивачі ([PERSON] і [PERSON]) звернулись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері [PERSON], померлої [INFO] Відповідач [PERSON] в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався і не бажає звертатися. У листопаді 2015 року позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва на спадщину за законом після смерті спадкодавця. Державним нотаріусом Крутько Л.П. Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було направлений лист та запропоновано звернутися в судовому порядку для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, але [PERSON] на листи нотаріуса не реагує. Тому, нотаріусом Крутько їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Третій спадкоємець за законом - [PERSON] заяву про прийняття спадщини направив до Новомосковської районної державної нотаріальної контори 16 січня 2009 року, яка надійшла до нотконтори 20 січня 2009 року, тобто після закінчення строку для прийняття спадщини. В зв'язку з неможливістю встановити розмір часток спадкоємців у спадщині, тому неможливо видати свідоцтво на спадщину на спадкоємців, які своєчасно звернулись до нотаріальної контори. На підставі рішення Новомосковської районної державної адміністрації від 02 грудня 2002 року за № 1178, [PERSON] була виділена у приватну власність земельна ділянка площею 5.090 га в межах згідно з планом, розташованої на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] від 16 січня 2003 року. Позивачі просять визнати за ними право власності по 1/2 частині на земельну ділянку площею 5.090 га у межах згідно з планом, розташованої на території на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] від 16 січня 2003 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] року. У судове засідання позивачі і їх представник не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю. Надав суду заперечення проти позову, в яких зазначає, що вимоги позивачів не підлягають задоволенню. Оскільки позивачам нотаріус не надав аргументовану відмову у видачі свідоцтва на спадщину, а тому у позивачів не має підстав для звернення до суду з відповідним позовом. Представники 3-х осіб в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах: Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат» підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальній порядок оформлення права власності на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняти спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вивчивши копію спадкової справи № 880/ 2008, встановлено, що Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, які бажали прийняти спадщину після смерті спадкодавця - матері [PERSON], померлої [INFO] року, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, своєчасно звернулись до нотаріуса із заява про прийняття спадщини. Заяви від [PERSON].( сина) і від [PERSON].(дочки) надійшла до нотаріуса 24 листопада 2008 року. Заява від [PERSON].( сина) надійшла до нотаріуса 20 січня 2009 року. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України та п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину має бути видано спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які подали заяву про прийняття спадщини, або постійно проживали разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявили про відмову від неї. Спадкоємець [PERSON] в шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, його заява про прийняття спадщини надійшла після спливу вказаного строку, тому нотаріус йому письмово направив відповідь від 21.01.2009 року з пропозицією звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Листом від 09.02.2016 року нотаріусом Крутько Л.П. було повторно повідомлено, що його заява оформлена невірно - справжність підпису на заяві не засвідчено нотаріально, тому йому пропоноване оформити заяву належним чином. або до нотаріальної контори особисто. Судом враховується, що до теперішнього часу [PERSON] до нотаріуса не звертався, до суду із позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не звертався. У запереченні на позовні вимоги [PERSON] вказує, що у позивачів є всі підставі для отримання свідоцтва на спадщину за законом у нотаріуса. Позивачами не отримана у нотаріуса письмова відмова про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що є підставою для звернення до суду. Але листом № 447/02-14 від 10.03.2016 року позивачам надана відповідь, згідно якої роз'яснено, що спадкоємцю [PERSON] направлений лист щодо надання відомостей про факт звернення із зазначеного питання до суду ( вих..№ 18 від 21.01.2009 року), лист щодо надання відомостей про намір щодо одержання спадщини ( вих.. №27/02-14 від 11.01.2016 р.) та повідомлення щодо надання належним чином оформленої заяви із зазначеного питання ( ви. № 201/02-14 від 09.02.2016 р.), відповідь на які на цей час не одержано. В зв'язку з тим, що неможливо встановити розмір часток спадкоємців у спадщині, то видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може. Суд вважає, що даний лист є відмовою нотаріуса позивачам у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, тому що вона виклала мотиви відмови у вчиненні нотаріальних дій. В своїх запереченнях відповідач вказує, що спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, можуть зі згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину, включені у коло спадкоємців, які прийняли спадщину. В матеріалах спадкової справи відсутні письмові заяви спадкоємців, які у встановленому законом порядку и строки, прийняли спадщину ( [PERSON] і [PERSON].), та що вони згодні вважати [PERSON] як таким, що прийняв спадщину. В своїх запереченнях на даний позов, відповідач не вказує, що він звернувся, але має намір звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого виконкомом Михайлівської сільської радою Новомосковського району Дніпропетровської області 04 липня 2008 року, актовий запис № 20. При житті [PERSON] була виділена у приватну власність на підставі рішення Новомосковської районної державної адміністрації від 02 грудня 2002 року за № 1178, земельна ділянка площею 5.090 га в межах згідно з планом, розташованої на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] від 16 січня 2003 року. За життя [PERSON] заповіту не склала. Позивачі є спадкоємицями першої черги за законом. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: син - [PERSON], дочка - [PERSON] і син [PERSON] В установлений законом строк позивачі ([PERSON] і [PERSON]) звернулись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері [PERSON], померлої [INFO] Відповідач [PERSON] в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався і не бажає звертатися. Позивачі звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] Але нотаріусом листом від 10.03.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова аргументована вищевказаними обставинами. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Визначення порядку власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд вважає, що саме такий випадок має місце, тому що є всі підстави вважати, що відповідач перешкоджає позивачам у визначенні права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. По даній справі минуло 7 років, але відповідач не визначився зі своїм правом звернення до суду за додатковим строком прийняття спадщини. Тому суд вважає слід визнати спадкоємцями, які прийняли спадщину у встановлений законом строк є позивачі. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, у рівних частках. Оцінюючі зібрані докази, суд вважає визнати на позивачами право власності на 1/2 частини за кожним земельної ділянки, площею 5.090 га в межах згідно з планом, розташованої на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № [NUMBER] від 16 січня 2003 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Позивачами судовий збір сплачений в повному обсязі, згідно наданих суду квитанції. На підставі викладеного та

Outcome: approved