Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1276 та на підставі договору дарування від 27 листопада 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3009 вони (позивачі [PERSON] , [PERSON] ) є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій (квартирі) окрім них, зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , який до квітня 2018 року проживав разом з ними (позивачами) в зазначеній квартирі, однак у зв`язку з погіршенням між ними відносин, забрав з квартири свої особисті речі та переїхав жити до своєї знайомої у найману квартиру, адресу якої не повідомив. Також позивачі зазначили, що фактично з травня, 2018 року відповідач в належній їм квартирі не проживає, вони, в свою чергу, позбавлені можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, окрім того, на теперішній час вони (позивачі) мають намір продати зазначену квартиру, однак факт реєстрації відповідача, не дозволяє їм, як власникам, в повній мірі розпоряджатися власним нерухомим майном, оскільки відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою, а тому вони (позивачі) змушені звернутися до суду. З огляду на зазначене вище, позивачі просили визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, про що позивачі та відповідач були судом повідомлені. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явився, надали заяви, зареєстровані в суді за вх. № 27146, № 27147 відповідно від 07 листопада 2019 року, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили провести за їх відсутності в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення судом судової повістки про виклик за зареєстрованим місцем проживання відповідача, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не подавав, як не подавав і будь-яких інших заяв, клопотань. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулися позивачі, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено\~та підтверджується\~матеріалами справи,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 17.10.2012\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за № 2-1276\~(спадкова\~справа №\~694/2004),\~посвідченого державним нотаріусом\~Першої Кіровоградської\~державної нотаріальної контори\~Степановою Н.М., спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] на 1/2 частку у спадщині; син [PERSON] , зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] на 1/2 частку у спадщині. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3754789 від 22.05.2013 року, виданого реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є наявною інформація про реєстрацію права власності: дата, час державної реєстрації 15.05.2013 10:01:16, Державний реєстратор: [PERSON] , Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 2-1276, виданий 17.10.2012, видавник: перша Кіровоградська державна нотаріальна контора, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2469419 від 22.05.2013 10:56:50, форма власності: приватна, розмір частки: 3/4, власники: [PERSON] . Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі договору дарування від 27 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Драною І.В., зареєстровано в реєстрі за № 3009, укладеного між [PERSON] , як [PERSON] та [PERSON] , як Обдаровуваною, Дарувальник, який володіє майном передає, а Обдарований приймає безоплатно у власність 1/4 частину квартири під номером [ADDRESS] . Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3715622 від 21.05.2013 року, виданого реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є наявною інформація про реєстрацію права власності: дата, час державної реєстрації 15.05.2013 09:48:16, Державний реєстратор: [PERSON] , Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 3009, виданий 27.11.2012, видавник: Приватний нотаріус Драна І.В., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 2444061 від 21.05.2013 14:13:46, форма власності: приватна, розмір частки: 1/4, власники: [PERSON] . Тим самим, судом відзначається, що позивачам на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП «ЖЕО № 2 МРМК» № 2296 від 29.07.2019 року, виданій на ім`я [PERSON] про те, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстрований, однак не проживає в квартирі син [PERSON] , 1964 року народження, з травня 2018 року. Окрім того, відповідно до акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 29 липня 2019 року, засвідченого начальником дільниці КП «ЖЕО № 2 МРМК» Г. Рудиковою, складеного за участю сусідів [PERSON] , прож. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , прож. за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , прож. за адресою: [ADDRESS] , за яким встановлено, що в належній [PERSON] та [PERSON] квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований син та батько відповідно власників квартири [PERSON] , але не проживає в даній квартирі з травня 2018 року, а також в квартирі відсутні його речі. Крім того, згідно з інформацією відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького від 09.08.2018 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 13.03.2002 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника житла набувають речових прав, а саме сервітутних (особистий сервітут) на право користування житлом, належним власнику, сутність яких полягає в тому, що суб`єкт даного права має змогу користуватися чужою річчю. Відповідно до ст.395 ЦК України, речовими правами на чуже майно, серед іншого, визнається право користування (сервітут). Крім того, ч. 1 ст.\~405\~ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України. Відповідно до ч. 4 ст.\~156\~ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, за умови збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Більш того, у разі втрати особою статусу члена сім`ї, сервітут не припиняється, однак за відсутності згоди про безоплатне користування житлом колишній член сім`ї повинен вносити плату за користування житлом і за комунальні послуги, що відповідає положенням ч. 4 ст. 156 та ст. 162 ЖК України. При цьому, суд також відзначає, що наявність у члена сім`ї власника житла іншої можливості задоволення своїх потреб у житлі не може бути підставою для припинення права члена сім`ї на користування цим житлом, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що правовідносини між сторонами мають бути врегульовані відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЖК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін між ним і власником житла або законом. Оскільки під\~час судового\~розгляду встановлено,\~що відповідач [PERSON] , який набув права користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , не проживає без поважних причин в зазначеній вище квартирі з травня 2018 року, тобто понад один рік, та не використовує житло за цільовим призначенням для проживання, а так само не встановлено, що відповідач претендував на користування зазначеною квартирою, або ж намагався вселитися в квартиру, приймаючи також до уваги, що між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який встановлений Законом, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування відповідним житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , при цьому, судом при вирішенні справи враховується також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі №6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного вище, необхідним є визнання відповідача таким, що втратила право на користування житловим приміщенням. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачами, які складаються з судового збору в загальному розмірі 768 грн. 40 коп., стягнути з відповідача на користь позивачів по 384,20 грн. кожному. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved