Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві вказує, що 09 травня 2015 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] міською радою було передано у спільну сумісну власність власності її чоловікові [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку за кадастровим номером 7310136300:03:003:051 розміром 0,0738 га, що знаходиться за адресою [PERSON] 15, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. До смерті [PERSON], співвласники користувалися однаковими за розміром частками земельної ділянки. До складу спадкового майна спадкодавця крім вказаної земельної ділянки ще входить: частка жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Суворова, будинок №15. Вказує, що вона являється єдиним спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON]. Все своє майно [PERSON] заповів їй, що підтверджується заповітом. Зазначає, що на її звернення, нотаріусом було їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та надано мотивоване розяснення, згідно якого не може бути оформлено набуття у спадщину не виділеної (не визначеної) частки померлого у спільному майні. Невизначеність частки спадкодавця у спільній сумісній власності перешкоджає їй реалізувати своє право на успадкування належного [PERSON] майна. Просить визначити 1/2 частки, що належить [PERSON], померлому 09 травня 2015 року, в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0738 га, що була надана для обслуговування житлового будинку № 15 по вул.. О. Суворова в м. Чернівці, згідно Державного акта на право власності на землю, виданого 26.12.2008 року управлінням Держкомзему [PERSON] міською радою. Також просить визнати право власності на спадкове майно за нею, а саме: 1/2 на земельну ділянку площею 0,0738 га, що була надана для обслуговування житлового будинку № 15 по вул. О. Суворова в м. Чернівці, згідно Державного акта на право власності на землю, виданого 26.12.2008 року управлінням Держкомзему [PERSON] міською радою. В судовому засіданні позивач не зявилася. Представник позивача позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, надавши аналогічні пояснення позовній заяві, просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положень\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 09 травня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть №1019 від 09.05.2015 р., (а.с.7) з яким позивачка [PERSON], перебувала у шлюбі що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу №1136 від 15.07.1972 р. (а.с.10). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] міською радою було передано у спільну сумісну власність власності [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку за кадастровим номером 7310136300:03:003:051 розміром 0,0738 га, що знаходиться за адресою [PERSON] 15, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. (а.с.14-15). До смерті [PERSON], співвласники користувалися однаковими за розміром частками земельної ділянки. (а.с.16). До складу спадкового майна спадкодавця крім вказаної земельної ділянки ще входить: частка жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Суворова, будинок №15. Відповідно до заповіту зареєстрованого в реєстрі за №2034, серії НАН №589202 від 29.04.2015 року [PERSON] все своє майно заповів позивачці [PERSON](а.с.8). Позивачка [PERSON] відповідно до ст. 1222 та ст. 1261 ЦК України звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] міського Нотаріального округу Чернівецької області - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак вимогу позивачки [PERSON] нотаріусом було залишено без задоволення, що підтверджується постановою від 20.11.2015р., згідно якої не може бути оформлено набуття у спадщину не виділеної (не визначеної) частки померлого у спільному майні. (а.с.17-19). Невизначеність частки спадкодавця у спільній сумісній власності перешкоджає позивачу реалізувати своє право на успадкування належного [PERSON] майна. Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Визначення 1/2 частки у спільній власності є недостатнім для оформлення права власності в порядку спадкування у нотаріальній конторі з огляду на те, що право власності саме на 1/2 частину виникає з моменту державної реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, на що має право лише власник такого майна. А оскільки отримання такого внаслідок смерті власника є неможливим, єдиним способом оформлення права власності на спадкове майно є визнання права власності на дане спадкове майно у судовому порядку. Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved