Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що їм та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 листопада 1994 року Колективним виробничо-торговим підприємством «Подолянка» м. Калинівки Вінницької області згідно з розпорядженням № 63 від 18 листопада 1994 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 30.11.1994 році в реєстровій книзі № 3 за реєстровим № 131\\97, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. В даний час будинок, в якому знаходиться їхня квартира належить Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку Промислова,49 м. Калинівка, керівником якого є [PERSON] . 17 травня 2015 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеної квартири. [PERSON] та [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в даній квартирі. [PERSON] також був зареєстрованим і проживав в даній квартирі до дня смерті. [PERSON] в даній квартирі не зареєстрована та не проживає. [PERSON] є спадкоємицею 1 черги за законом на майно померлого чоловіка [PERSON]. В передбачений законом 6 - місячний термін після смерті чоловіка відповідно до ст. 1269 ЦК України вона звернулася в Калинівську державну нотконтору Вінницької області по місцю відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини-частки квартири, яка належала чоловікові, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири відмовлено, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна ,так як в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] [PERSON] та [PERSON], діти померлого в 6-місячний термін подали в Калинівську державну нотконтору заяви - відмови від своєї частки в спадковому майні померлого батька . Вони разом з померлим [PERSON] приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1\\4 частку квартири. Тому позивачі вимушені звертатись в суд з позовом про визначення часток у спільному сумісному майні для того, щоб після цього, [PERSON] могла оформити право на спадкове майно, належне померлому [PERSON]. Позивачі в судове засідання не зявились, однак в матеріалах справи наявні заяви, в яких, кожен зокрема, позов підтримує та просить справу розглянути за його відсутності. Представник Обєднання співвласників багатоквартирного будинку в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява керівника ОСББ [PERSON] про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачам та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 листопада 1994 року Колективним виробничо-торговим підприємством «Подолянка» м.Калинівки Вінницької області згідно з розпорядженням №63 від 18 листопада 1994 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS]. Квартира складається з 3 кімнат, загальною площею 64,2 кв.м . Дана квартира зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 30.11.1994 році в реєстровій книзі № 3 за реєстровим № 131\\97, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. В даний час будинок, в якому знаходиться квартира позивачів належить Обсднанню співвласників багатоквартирного будинку Промислова,49 м. Калинівка, керівником якого є [PERSON], що підтверджується випискою від 10.10.2016 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 17 травня 2015 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеної квартири. [PERSON] та [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в даній квартирі. [PERSON] також був зареєстрованим і проживав в даній квартирі до дня смерті. [PERSON] в даній квартирі не зареєстрована та не проживає. Відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат » нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів, ст.49 Закону України «Про нотаріат » та глава 7 розділу І « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282\\20595 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Зокрема п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту. Якщо до складу майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації \\ за винятком земельної ділянки \\ нотаріус виготовляє витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку \\п.п.4.18 глави 10 розділу ,11 Порядку \\. [PERSON] є спадкоємицею 1 черги за законом на майно померлого чоловіка [PERSON], що підтверджується їхнім свідоцтвом про одруження. В передбачений законом 6 - місячний термін після смерті чоловіка відповідно до ст. 1269 ЦК України [PERSON] звернулася в Калинівську державну нотконтору Вінницької області по місцю відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини-частки квартири, яка належала чоловікові, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири їй відмовлено, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, так як в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому чоловікові [PERSON] [PERSON] та [PERSON], діти померлого в 6-місячний термін подали в Калинівську державну нотконтору заяви - відмови від своєї частки в спадковому майні померлого батька . Позивачі разом з померлим [PERSON] приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1\\4 частку квартири. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст.370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved