Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 29.11.2017. Вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Їх сім`я не склалася та вони фактично припинили сімейні стосунки. В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області в перебуває справа про розірвання шлюбу. Відповідач на утримання дитини допомоги не надає, він офіційно не працює, має побічні заробітки, мінливий дохід, періодично працює за кордоном, тому вона претендує на аліменти в твердій грошовій сумі. Просить щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 2500 грн. з відповідача на її користь на утримання сина до його повноліття, також просить стягнути на її користь з відповідача витрати, пов`язані з наданням їй правової допомоги, в розмірі 1200 грн. Позивачка [PERSON] надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на утриманні у позивачки знаходиться неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , батьком якого являється і в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини та довідкою Бершадської міської ради, з котрих видно, що батьком дитини є відповідач. Також встановлено, що позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 1200 грн., що підтверджується квитанцією та актом виконаних робіт. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідачка не надає коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини, тому суд має підстави для стягнення з неї аліментів на утримання дочки. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час судового засідання відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved