Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON]. Посилається на те, що між нею, громадянкою України [PERSON] та громадянином [PERSON] Ліван [PERSON], по батькові Антун, 25.04.2006 року укладено шлюб, який зареєстрований в (Дворец бракосочетания №2 Управлении ЗАГС Правительства Санкт-Петербурга), про що зроблено актовий запис №1298. У її паспорті громадянки України серія КР №914647 на сторінці 10 в розділі «сімейний стан» Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ зроблено відмітку про укладення шлюбу. Зазначила, що після реєстрації шлюбу фактично вона проживала з [PERSON] у м.Київ до 2010 року, з 2011 року проживання однією сімєю з останнім було припинено. Спільне життя не склалось, на даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дітей від шлюбу немає. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї неможливо, спору про поділ майна немає. Дітей від шлюбу немає. З 2011 року [PERSON] виїхав до [PERSON] Ліван, де проживає та має іншу сімю. За наслідками усних домовленостей вони обоє прийшли до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Просила розірвати шлюб з [PERSON] по батькові [PERSON], зареєстрований 25 квітня 2006 року, місце реєстрації «Дворец бракосочетания №2 Управлении ЗАГС Правительства Санкт-Петербурга», актовий запис №1298. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] по батькові [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від відповідача [PERSON], громадянина [PERSON] [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, беручи до уваги положення ч.2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 квітня 2006 року позивачка громадянка України [PERSON] з відповідачем громадянином [PERSON] Ліван - [PERSON] по батькові [PERSON] уклали шлюб, місце реєстрації «Дворец бракосочетания №2 Управлении ЗАГС Правительства Санкт-Петербурга», актовий запис №1298, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія 1-АК №809399, виданого 25.04.2006 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Єжеленко». З відповіді Міністерства юстиції України №Є-22238/12.1 від 19.11.2015 року вбачається, що видане Російською Федерацією 25 квітня 2006 року, свідоцтво про укладення шлюбу, відповідно до ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові стосунки у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, яка застосовується у відносинах між Україною та Російською Федерацією, видані однією стороною документи , приймаються на території інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Судом встановлено, що на даний час сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України,Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Єжеленко». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] Антун, на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved