Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа: [PERSON], у якій, з урахування уточнень, просять суд визнати за позивачами право власності за кожним по 19/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO], без врахування самочинних прибудов. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] померла матір позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачі, тобто, діти померлої, [PERSON] та [PERSON]. В встановлений законом шестимісячний строк, позивачі звернулася до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але в видачі свідоцтв про спадщину за законом, постановою державного нотаріуса 1-ої ХДНК від 06.12.2013 року було відмовлено у зв'язку з тим, що 38/100 часток не зареєстровані після перерозподілу ідеальних часток за [PERSON]. [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори від 18.12.1991 року та рішення виконкому Червонозаводської районної ради народних депутатів в м. Харкові за № 134/3 від 04.06.1996 року про перерозподіл ідеальних часток співвласників, яким визнано за [PERSON] право власності на 38/100 часток, замість 1/2 частини. Згідно з довідкою КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 03.09.2013 року № 1301186 власником значиться тільки - третя особа - [PERSON], за якою на праві приватної власності зареєстровано 62/100 частки житлового будинку по [ADDRESS]. [PERSON] не зареєструвала права власності на належні їй 38/100 часток житлового будинку з надвірними будовами по [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно тому, що була особою похилого віку та юридично не обізнаною. Також вказали, що, коли було прийняте рішення виконкому Червонозавсдської районної ради народних депутатів в м. Харкові за № 134/3 від 04.06.1996 року про перерозподіл ідеальних часток співвласників, діяли норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, які не пов'язували виникнення права власності на нерухоме майно з фактом його реєстрації у відповідному державному реєстрі прав власності. В судовому засідання позивачі позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач - Харківська міська рада - про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, свого представника до суду не направив, причину неявки свого представника до суду, не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори від 18.12.1991 року [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку з частиною надвірних будівель по [ADDRESS]. Згідно до приписів ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після прийняття спадщини право власності на вказану частину будинку з надвірними будівлями зареєстровано [PERSON] у Харківському міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності 24.12.1991 року за реєстровим №987. [INFO] померла матір позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачі, тобто, діти померлої, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи. Згідно до довідки Першої Харківської державної нотаріальної контори від 21.02.2014 року №885/01-16, після померлої [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON], заяву якої зареєстровано 30.08.2013 року за №1797 та заведено спадкову справу №571/2013. Також, 03.09.2013 року звернулася [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщину, яку зареєстровано за №1817. У судовому засіданні відповідно до рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів м. Харкова №139/3 від 04.06.1996 року, встановлено, що вказаним рішенням перерозподілені ідеальні частки в загальній власності поміж співвласниками житлового будинку по [ADDRESS], у зв'язку з чим [PERSON] перерозподілена частка 38/100 частин, замість 1/2 частини будинку, що належить на праві приватної власності. Як з'ясовано у судовому засіданні мати позивачів [PERSON] не зареєструвала право власності на 38/100 частин будинку, після перерозподілу часток. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно до ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори від 06.12.2013 року №, позивачу [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] Також, як вже зазначалося вище до Першої Харківської Державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 03.09.2013 року зверталася і позивач [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Приписами ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно до ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частки позивачів у праві власності на домоволодіння не визначені, однак вони є рівними і кожний з них є власником половини спадкового будинку, тобто по 19/100 часток. Позивачі між собою дійшли згоди щодо розподілу спірного майна - 38/100 часток будинку з надвірними будівлями, а саме: по 19/100 часток. Таким чином, та за наявності таких документів: домової книги про те, що будинок належав спадкодавцеві; технічного паспорту на будинок; свідоцтва про право власності з реєстрацією майна за померлою [PERSON]; постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved