Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що 22 липня 2015 року Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району Західного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України виготовила та видала свідоцтво про право власності на квартиру №10 по вул. Б.Хмельницького в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області згідно якого дана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». В даному свідоцтві про право власності не зазначено розмір часток кожного із співвласників квартири, а саме, що вона належить всім членам сімї в рівних частках, тому у них виникають труднощі в розпорядженні даним майном. 11 липня 2016 року померла [PERSON], після якої відкрилася спадщина на належне їй на день смерті майно. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] Право власності на спадкове майно, а саме на ? частину квартири, що належала спадкодавцеві [PERSON] визнано за [PERSON] рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2017 року, оскільки нотаріус не вправі визначати частку, що належала спадкодавцеві, тому відмовив в нотаріальному оформленні спадкових прав. Після визнання права власності на ? частину квартири за [PERSON], позивачі, як співвласники інших ? частин квартири, мали намір визначити частку кожного з них у власності. Звернувшись в реєстраційну службу і до нотаріуса позивачі отримали відмову, оскільки в звязку із смертю одного із співвласників приватизованої квартири провести добровільно визначення часток кожного із співвласників є неможливим. У звязку із вищевказаним позивачі звернулися до суду про визначення часток кожного із співвласників приватизованої квартири, що надасть кожному із них можливість зареєструвати за собою право власності на конкретну частку в приватизованій квартирі і в подальшому вільно розпорядитися даним майном. Позивачі в судове засідання не зявилися, від них до суду надійшли заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, від представника Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району Західного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України надійшла заява, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 22 липня 2015 року Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району Західного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України виготовила та видала свідоцтво про право власності на квартиру №10 по вул. Б.Хмельницького в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області згідно якого дана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». В даному свідоцтві про право власності не зазначено розмір часток кожного із співвласників квартири, а саме, що вона належить всім членам сімї в рівних частках, тому у них виникають труднощі в розпорядженні даним майном. Згідно технічного паспорта, виготовленого ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», загальна площа квартири 71,1 м2, житлова площа 53,2 м2. Відповідно до звіту про оцінку вартості станом на 07.11.2017 р. ринкова вартість даної квартири становить 204\~282 грн. 11 липня 2016 року померла [PERSON], після якої відкрилася спадщина на належне їй на день смерті майно. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] Право власності на спадкове майно, а саме на ? частину квартири, що належала спадкодавцеві [PERSON] визнано за [PERSON] рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2017 року. Після визнання права власності на ? частину квартири за [PERSON], позивачі, як співвласники інших ? частин квартири, мали намір визначити частку кожного з них у власності. Звернувшись в реєстраційну службу і до нотаріуса позивачі отримали відмову, оскільки в звязку із смертю одного із співвласників приватизованої квартири провести добровільно визначення часток кожного із співвласників є неможливим. Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. За правилами\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~ст. 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи викладене є законні підстави для визначення часток позивачів в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] та визнання за кожним з них права власності на ? частині вищевказаної квартири. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved