Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує 25.02.2008 ркоу вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Вони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є і в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально їй та їх дітям взагалі не допомагає, участі в їх вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх неповнолітніх дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, позивачка [PERSON] не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на утриманні у позивачки [PERSON] знаходиться двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є і в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копією свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER], серії [NUMBER], з яких видно, що батьком дітей є відповідач [PERSON] Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач має змогу утримувати своїх дітей, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач [PERSON] суду не надав, суд вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved