Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 19 березня 2014 року звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що [INFO] року помер їх батько [PERSON], у власності якого знаходився житловий будинок в [ADDRESS] Зазначали, що відповідачі є спадкоємцями майна померлого за заповітом, який ними оскаржувався в судовому порядку. Вказували, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але правовстановлюючі документи знаходяться у відповідачів, тому свідоцтва не отримали. Просили суд визнати за кожним із них право власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] на 1/3 частини квартири [ADDRESS] та на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Вважають, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі відповідних свідоцтв, тому просили суд визнати за кожним право власності на відповідну частку в праві власності на [ADDRESS] та житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] Відповідачі та представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували. Вважають, що позивачами заявлені вимоги без врахування вартості всього спадкового майна, об'єм спадкового майна не обмежується спірною квартирою та житловим будинком. В задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі. Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників не направила, подавала заяви з проханням розглядати справу без участі представників. Інші особи в судове засідання не з'явилися. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 552/8226/13-ц, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом, позивач [PERSON], [INFO], є донькою померлого [INFO] року [PERSON]. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO], є донькою померлого [INFO] року [PERSON], який був сином [PERSON], отже, є онукою померлого [INFO] року [PERSON]. Також встановлено, що за життя померлий [PERSON] 20 жовтня 2005 року склав заповіт, за яким належну йому на праві приватної власності частину житлового будинку по [ADDRESS] заповів [PERSON], а належну на праві власності частину квартири [ADDRESS] - онучці [PERSON]. Другою полтавською державною нотаріальною конторою після померлого [PERSON] відкрита спадкова справа. З заявами про прийняття спадщини звернулися позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Дослідженими в справі доказами встановлено, що до складу спадкового майна ввійшли належні померлому [PERSON] на праві власності частини житлового будинку по [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. За нормами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивачі [PERSON] та [PERSON], звертаючись до суду з позовними вимогами, та самостійно визначаючи межі позовних вимог, визначають предметом спору спадкове майно, яке входило до складу спадщини померлого [INFO] року [PERSON], в обсязі двох об'єктів: частини житлового будинку по [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Решта об'єктів, які ввійшли до складу спадщини після померлого [PERSON] знаходиться поза межами позовних вимог, тому в силу норм ст. 11 ЦПК України не досліджувалися судом. Судом встановлено, що померлий [PERSON] за життя склав заповіт, тому згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування відповідної частини житлового будинку по [ADDRESS] має відповідач [PERSON], а частини квартири [ADDRESS] - відповідач [PERSON] В той же час, відповідно до ст. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] є непрацездатними дітьми спадкодавця, суд приходить до висновку, що останні мають право на обов'язкову частку, яка в силу вимог ст. 1241 ЦК України складається з половини частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Вирішуючи питання про розмір такої частки суд виходить з наступного. В силу норм ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення). Таким чином, у разі спадкування за законом, спадкоємцями померлого [PERSON] були б позивачі [PERSON] та [PERSON] (діти спадкодавця) та відповідач [PERSON] (онука - за правом представлення). Згідно зі статтею 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що у разі спадкування після померлого [PERSON] за законом, є три спадкоємці, частки яких є рівними, тому частки кожного із позивачів складали б по 1/3 частини спадкового майна. Судом також встановлено та не оспорювалося позивачами, що на час смерті померлому [PERSON] на праві власності належала 1/8 частина житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2003 року. Оскільки до складу спадкового майна належала 1/8 частина житлового будинку, спадкоємців за законом є троє, частки їх є рівними, суд приходить до висновку, що у разі спадкування за законом кожний із позивачів мав би право на 1/24 частину житлового будинку (1/8 розділена на 3). Обов'язкова частка нормами ст. 1241 ЦК України визначена, як половина частки, яка належала б кожному спадкоємцю у разі спадкування за законом. Тому суд приходить до висновку, що за кожним із позивачів, за [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/48 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в місті Полтаві, по провулку Яровому, номер один. Вирішуючи питання про розмір частки спадкодавця в праві власності на квартиру [ADDRESS] суд виходить з наступного. Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 лютого 1999 року власниками квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Частки співвласників не визначені. Разом з тим, відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Встановлено, що [PERSON] [INFO] року помер, після його смерті відкрилася спадщина. Враховуючи дані обставини, а також те, що за життя співвласниками квартири [ADDRESS] не було досягнуто домовленості щодо поділу квартири, суд виходить з того, що частки співвласників є рівними, частка кожного складає 1/4. Тому суд приходить до висновку, що частка померлого [INFO] року [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] склала 1/4 частина, яка входить до складу спадкового майна. Також встановлено, [PERSON], який є співвласником спірної квартири, [INFO] року помер, після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] за життя склав заповіт (том 1 а.с. 242) за яким все майно заповів [PERSON], [INFO]. 11-ю Харківською державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] року [PERSON] відкрита спадкова справа, з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON](донька), [PERSON] (батько). В свою чергу [PERSON], як дружина, звернулася із заявою про відмову від спадщини на користь сина [PERSON]. Після померлого [INFO] року [PERSON] до складу спадкового майна ввійшла 1/4 частина квартири [ADDRESS], яка належала померлому відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 лютого 1999 року. Після померлого [INFO] року [PERSON] в силу норм ст. ст. 1217, 1223 ЦК України є [PERSON], як спадкоємець за заповітом. В свою чергу [PERSON] будучи спадкоємцем майна [PERSON] за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, в силу норм ст.1241 ЦК України має частку на обов'язкову долю, хоча і не отримав відповідного свідоцтва. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Вирішуючи питання щодо розміру частки в праві власності на квартиру [ADDRESS], яку фактично прийняв [PERSON], суд виходить з наступного. Частка [PERSON] в праві власності на квартиру [ADDRESS] склала 1/4 частину. У разі спадкування за законом, спадкоємцями померлого [PERSON] були б [PERSON] (сина), [PERSON] (донька), [PERSON] (батько) та [PERSON] (дружина), яка відмовилася від належної їй частки на користь сина померлого [PERSON], тобто, чотири спадкоємці. При цьому суд також враховує ту обставину, що [PERSON], як сина [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (том 2 а.с. 10), в силу норм ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що у разі спадкування після померлого [PERSON] за законом, є чотири спадкоємці, частки яких є рівними, тому частки кожного із позивачів складали б по 1/4 частини спадкового майна. Судом встановлено що на час смерті померлому [PERSON] на праві власності належала 1/4 частина квартири № 38. Оскільки до складу спадкового майна належала 1/4 частина квартири № 38, спадкоємців за законом є четверо, частки їх є рівними, суд приходить до висновку, що у разі спадкування за законом кожний із спадкоємців за законом після померлого [PERSON] мав би право на 1/16 частину квартири [ADDRESS] (1/4 розділена на 4). Обов'язкова частка нормами ст. 1241 ЦК України визначена, як половина частки, яка належала б кожному спадкоємцю у разі спадкування за законом. Тому суд приходить до висновку, що фактично померлий [PERSON] після померлого [INFO] року [PERSON] як спадкоємець за законом, який має право на обов'язкову частку, прийняв спадщину у вигляді 1/32 частини квартири [ADDRESS] (1/16 розділена на 2). З цих підстав до складу спадкового майна після смерті [INFO] року [PERSON] входить 9/32 частки квартири [ADDRESS] (1/4 +1/32). Оскільки до складу спадкового майна належала 9/32 частин квартири, спадкоємців за законом є троє, частки їх є рівними, суд приходить до висновку, що у разі спадкування за законом кожний із позивачів мав би право на 3/32 частин квартири № 38 (9/32 розділено на 3). Обов'язкова частка нормами ст. 1241 ЦК України визначена, як половина частки, яка належала б кожному спадкоємцю у разі спадкування за законом. Тому суд приходить до висновку, що за кожним із позивачів, за [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 3/64 частин квартири [ADDRESS]. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивачі є спадкоємцями майна померлого [INFO] року [PERSON], мають право на обов'язкову частку, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину на відповідні частини домоволодіння та квартири не можуть, суд приходить до висновку, що порушене право позивачів підлягає захистові. Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права, вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] та позивачем [PERSON] в порядку спадкування після померлого [INFO] року [PERSON] право власності за кожним на 1/48 частину житлового будинку з надвірними будівлями в місті Полтаві по провулку Яровому, номер один, а також на 3/64 частини квартири [ADDRESS] Тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягають частковому задоволенню. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідачів про те, що у зв'язку з невизначеністю судом загального об'єму спадкового майна, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, того, що сторони на свій розсуд розпоряджаються своїми правами, суд має вирішувати спір, виходячи з заявлених позовних вимог, в даному випадку - обсягу спірного майна, визначеного сторонами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], заперечуючи щодо позовних вимог та посилаючись на наявність у спадкодавця іншого майна, не охопленого заповітом, використовуючи на власний розсуд надані їм процесуальні права, зустрічні позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON]. не пред'являли, в тому числі і не порушували питання щодо поділу спадкового майна з урахуванням норм ст. 365 ЦК України про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Оскільки в даному випадку між сторонами по справі, як спадкоємцями, згода щодо поділу спадщини досягнута не була, тому в силу норм ст. 1278 ЦК України спадкові частки, належні спадкоємцям, є не реальними, а ідеальними, тобто вираженими чисельно (1/2, 1/3 і т. д.). Тому незалежно від кількості об'єктів, що входять до складу спадщини, кожен із спадкоємців, за відсутності згоди про поділ спадкового майна, має право на відповідну частку в відповідному об'єкті, що входить до складу спадкового майна. Можливість відмови в позові з підстав, коли межі позовних вимог позивачами визначені виходячи не з всього об'єму спадкового майна, чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено. При цьому суд також позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог та здійснити розподіл іншого майна, щодо якого жодна із сторін по справі вимоги не заявляла. Суд також виходить з того, що спадкоємці майна померлого [PERSON] не позбавлені права в подальшому вирішити питання поділу решти спадщини, щодо якої не заявлені вимоги в даній справі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позивачам пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню понесені ними судові витрати. Оскільки кожним з позивачів при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі по 243,60 грн., відшкодуванню підлягає пропорційно до розміру задоволених позовних вимог кожному в розмірі по 15 грн. 24 коп. Тому з кожного з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені судові витрати на користь кожного із позивачів в розмірі по 7 грн. 62 коп. (15,24 грн./2).

Outcome: partial