Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивачі звернулись в суд із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності, в якому вказують, що [PERSON], чоловіку [PERSON] та батьку [PERSON], належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (колишній колгоспний двір) на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 24 травня 1991 року. Іншими членами колгоспного двору крім [PERSON] були [PERSON], [PERSON] та Туркевич /д.п.Шанайда/ [PERSON]. 13 липня 2015 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане колгоспному двору, не відповідає чинному законодавству, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку. Просять визнати: 1) за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку (А), загальною площею 83,4\~м.кв., житловою площею 41,9\~м.кв., ? частку сараю (Б) площею 40,5\~м.кв., ? частку сараю (В) площею 15,3\~м.кв., ? частку огорожі шиферної (№1) та ? частку воріт металевих (№2) в с.Криве, вул.Косівка, 6, Козівського району; 2) За [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку (А), загальною площею 83,4\~м.кв., житловою площею 41,9\~м.кв., ? частку сараю (Б) площею 40,5\~м.кв., ? частку сараю (В) площею 15,3\~м.кв., ? частку огорожі шиферної (№1) та ? частку воріт металевих (№2) в с.Криве, вул.Косівка, 6, Козівського району. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] згідно договорів про надання правової допомоги від 01 березня 2016 року позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], просить справу розглядати за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, приймаючи до уваги відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] як голові колгоспного двору видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок в с.\~Криве, вул.\~Косівка, 6, Козівського району, підтверджується копією вказаного свідоцтва від 24 травня 1991 року (а.с.6), довідкою Козівського РБТІ №4 від 05 лютого 2016 року (а.с.4). Згідно виписки з погосподарської книги станом на 15 квітня 1991 року №554/02-14 від 18 грудня 2015 року членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). 13 липня 2015 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №187817 (а.с.2). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №927/02-19 від 18 грудня 2015 року з [PERSON] на час смерті проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с.3). Відповідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Туркевич /д.п.Шанайда/ [PERSON] приймати спадщину після смерті [PERSON] та від своєї частки в майні колишнього колгоспного двору відмовляється на користь [PERSON] та [PERSON], підтверджується заявою від 19 лютого 2016 року (а.с.12). Козівською державною нотаріальною конторою [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно колгоспного двору, підтверджується відмовою нотаріуса №94/01-16 від 29 лютого 2016 року (а.с.15). Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно ст.120-121 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно п.2 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно ч.1 ст.347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved