Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень, щомісячно з дня подачі заяви до досягнення донькою трирічного віку, тобто до [INFO] . В обгрунтування позову зазначила, що у шлюбі із відповідачем у них [INFO] народилася донька [PERSON] . З 10 жовтня 2020 року відповідач припинив проживати із нею та дочкою та переїхав проживати до своїх батьків в с.Гайок Бережанського району Тернопільської області. З того часу відповідач не надає коштів на утримання дочки та на її утримання. Позивачка на даний час ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. Працевлаштуватись для отримання додаткових доходів вона не має можливості через вік доньки [PERSON] , яка потребує постійного догляду. Фактичний дохід її сім`ї становить 430 грн. в місяць, що є недостатнім для підтримання належного рівня проживання та утримання їх малолітньої дитини та її рівня проживання, а тому вважає, що відповідач повинен утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . У судове засідання позивачка [PERSON] не з?явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності; заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомленим належним чином; відзив на позов не подав, як і не подав жодних заяв по суті справи. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року вирішено розглядати справу заочно. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 грудня становить 2270 гривень. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 квітня 2019 року сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2019 року. Малолітня [PERSON] проживає із матір`ю [PERSON] . Як вбачається із відомостей з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 09.12.2020 р., управлінням соціального захисту населення виплачено позивачці 2580 грн за період 01.01.2020 р. по 30.09.2020 р., будь-яка інша інформація про отримання доходів - відсутня. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позивач, з якою проживає дитина віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від чоловіка - батька дитини, а тому суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Згідно положень статті 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved