Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про припинення права особи на частку в квартирідо відповідача [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Вказує, що за життя [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що вона успадкувала 2/9 частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину серії [NUMBER], посвідченого 25.12.2009 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В., 3/9 частки вказаної квартири їй належить на підставі свідоцтва про право власності б/н від 12.04.1994 року та 3/9 частки відповідно до договору дарування частини квартири серії ВММ №324990, посвідченого 05.02.2010 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В., тобто, їй належить на праві власності 8/9 частки квартири [ADDRESS]. Інша 1/9 частка спірної квартири належать її брату [PERSON], який, у встановлений законом строк, подав до Першої чернівецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка стверджує, що частка відповідача є незначною та не може бути виділена в натурі, оскільки спірна квартира складається з трьох житлових кімнат, найменша з яких становить площу 12 кв.м., що складає 15,28 % загальної площі квартири. Відповідач має право на 1/9 частку, тобто 11% від загальної площі квартири, а тому виділити будь-яку з житлових кімнат в квартирі, яка б відповідала частці відповідача, в натурі не є можливим. Крім того, квартира [ADDRESS] є неподільною та поділ спірної квартири в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 1/9 та 8/9 з технічної точки зору - не можливий. Зазначає, що спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим, оскільки хоч вона та відповідач є рідними братом та сестрою, однак вони протягом досить тривалого періоду часу спільно не проживають, у кожного своя сім'я. Крім того, разом з нею у вказаній квартирі проживають її неповнолітня донька [PERSON] та її батько [PERSON], який є пенсіонером. Вказує, що вона на даний час проходить хіміотерапію та лікується від раку, а тому бажає належним чином забезпечити можливість своєї неповнолітньої дочки в майбутньому успадкувати за нею право власності на квартиру та продовжити в ній проживати. Позивачка стверджує, що припинення права відповідача [PERSON] на частку в квартирі не завдасть йому шкоди, оскільки відповідач жодного дня у спірній квартирі не проживав і жодних дій щодо її утримання ніколи не проводив. Також відповідачу належить 1/3 частки в трьохкімнатній квартирі [ADDRESS], тобто, у випадку припинення права відповідача на частку в спірній квартирі, він залишиться забезпеченим житлом. Зазначає, що відповідачем не спрямовано жодних коштів чи зусиль на ремонт спірної квартири чи оплату будь-яких комунальних платежів. Всі роботи по капітальному та поточному ремонту квартири здійснені виключно за її кошти. Вона за власний рахунок та без жодної участі відповідача здійснила внутрішнє перепланування квартири. На основі викладеного, позивачка просить суд припинити право [PERSON] на 1/9 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 75,30 кв.м.; визнати за нею право власності на 1/9 частку спірної квартири; виплатити [PERSON] з депозитного рахунку Шевченківського районного суду м.Чернівці вартість 1/9 частки спірної квартири у розмірі 118603,00 грн., внесених нею згідно квитанції №39 від 29.11.2018 року, що становить ринкову вартість 1/9 частки квартири [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. Ухвалою судді від 04 липня 2018 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права особи на частку в квартирі - відкрито. В судове засідання представник позивачки не з'явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомленим про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому, суд вважає, за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.04.1994 року Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому (а.с.25), та копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15). [INFO] року померла мати позивачки та відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.55) та копіями свідоцтв про народження (а.с.132зв.-133). Після смерті матері позивачка [PERSON] успадкувала 2/9 частки спірної квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2009 року (а.с.14), а відповідач [PERSON] успадкував 1/9 частку квартири, оскільки у встановлений законом строк, подав до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.130). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі №175/4367/15-ц, в якій зазначено що, якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Таким чином, суд вважає, що ухилення відповідачем від звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на 1/9 частку спірної квартири, не позбавляє позивачку права звернення з вимогою про припинення права відповідача на частку в квартирі. Відповідно до договору дарування частини квартири від 05.02.2010 року (а.с.16), [PERSON] подарував, а позивачка [PERSON] прийняла у дар 3/9 частини квартири [ADDRESS]. Таким чином, позивачці [PERSON] належить 8/9 частки спірної квартири. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.17) та з копії технічного паспорту на квартиру (а.с.26-27), квартира [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат, а саме: 1-а кімната 12,00 кв.м., 2-а кімната 14,40 кв.м. та 3-я кімната 18,20 кв.м., загальною площею 75,30 кв.м., в тому числі житловою площею 44,60 кв.м. Відповідачу [PERSON] належить 1/9 частка спірної квартири, тобто 11% загальної площі квартири, найменша житлова кімната становить площу 12,00 кв.м., що складає 15,28% загальної площі квартири, а тому, суд вважає, що виділити будь-яку з житлових кімнат в квартирі, яка б відповідала частці відповідача, є неможливим. Ухвалою суду від 20.08.2018 року по даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку №18093 від 10.10.2018 року (а.с.76-97), ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 1067425 грн. Поділ в натурі квартири [ADDRESS] між співвласниками пропорційно належним їм часткам 8/9:1/9 не надається можливим виконати по причині відсутності необхідної площі відповідно до вимог будівельних норм і правил. Крім того, виділ в натурі частки власника 1/9 частки спірної квартири з дотриманням норм чинного законодавства технічно не надається можливим виконати за такими причинами: неможливим є влаштування двох ізольованих входів, оскільки вхід здійснюється через дверний проріз зі сходової площадки, влаштування другого дверного прорізу не надається можливим; неможливим є обладнання для кожної із утворюваних квартир ізольованих кухонь не менше 7 кв.м. з природнім освітленням та вентиляцією, ізольованих санвузлів площею не менше 3,8 кв.м. з проведенням всіх необхідних комунікацій, а саме: водопроводу, каналізації та вентиляції, неможливо обладнати внутрішньоквартирні коридори для кожної із утворюваних квартир шириною не менше 1,1 м. Згідно довідки КЖРЕП №17 від 29.03.2018 року №661 (а.с.18), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON], її малолітня донька [PERSON] та її батько [PERSON] Відповідно до копії витягу з історії хвороби №1872 (а.с.19-20) та копії виписки з історії хвороби (а.с.21-22), позивачка [PERSON] на даний час проходить хіміотерапію та лікується від раку. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] в спірній квартирі не зареєстрований та не проживає, витрати по її утриманню не проводить, оплату за комунально-житлові послуги не сплачує. Згідно ч.1. ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Крім того, в постанові Верховного Суду України від 23.11.2016 року №6-1943цс16 зазначено, що аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Відповідач [PERSON] забезпечений житлом, йому належить 1/3 частки в трьохкімнатній квартирі [ADDRESS]. Згідно квитанції №39 від 29 листопада 2018 року (а.с.160) позивачка [PERSON] внесла на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м.Чернівці вартість 1/9 частки квартири загальною площею 75,30 кв.м. за адресою: [ADDRESS] у розмірі 118603,00 грн., що становить ринкову вартість 1/9 частки квартири відповідача [PERSON] Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] не надано суду ні відзиву на позовну заяву ні жодного доказу, які б спростовували заявлені позовні вимоги. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить припинити право [PERSON] на 1/9 частки квартири загальною площею 75,30 кв.м. за адресою: [ADDRESS], визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 1/9 частку спірної квартири та виплатити [PERSON] з депозитного рахунку Шевченківського районного суду міста Чернівці вартість 1/9 частки спірної квартири у розмірі 118603,00 грн., внесених позивачкою [PERSON] згідно квитанції №39 від 29 листопада 2018 року, що становить ринкову вартість 1/9 частки квартири [PERSON], задовольнивши позовні вимоги. Також, згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки [PERSON] судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.2). На підставі викладеного та

Outcome: approved