Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Канівської міської ради від 15 листопада 2006 року № 472 та свідоцтво про право власності на житло від 23.01.2007 року в частині виникнення та фіксування права власності на квартиру [ADDRESS] у [PERSON] та [PERSON]. Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради від 15 листопада 2006 року № 472 було прийнято рішення про безоплатну передачу у власність квартири [ADDRESS] в. м. Каневі, Черкаської області у рівних частках [PERSON], [PERSON] ( [PERSON])та [PERSON]. На підставі даного рішення вказаним вище особам видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23 січня 2007 року та здійснено реєстрацію права власності . Позивачі вважають, що зазначене вище рішення № 472 від 15.11.2006 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.01.2007 року в частині виникнення та фіксування права власності на квартиру у них , є незаконним оскільки на момент приватизації квартири позивачі не проживали у вказаній квартирі, будь-яких заяв щодо приватизації майна не подавали.. Крім того зазначили, що позивачка з починаючи з вересня 2002 року поданий час не була зареєстрована та не проживала в м. Каневі , оскільки навчалась в м. Ірпінь, а потім одружилась, змінила прізвище та залишилась проживати в м. Києві по даний час. Позивач з вересня 2003 року по даний час також не проживав та не був зареєстрований у м. Каневі, оскільки навчався в м. Києві та по даний час продовжив проживати у м. Києві. Про приватизацію квартири на імя позивачів, позивач дізнався лише на початку 2017 року під час отримання консультації щодо постановки на квартирний облік, про що він повідомив сестру [PERSON] ( яка одружилась та змінила прізвище на [PERSON]В.), саме тоді у них виник намір звернутись з даним позовом до суду. Враховуючи вищевикладене просять суд позов задовольнити. В судове засідання позивачі не зявились, надіслали телефонограму про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просяить суд їх задоволити. В судове засідання представник позивача не з явився надіслала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася надіслала телефонограму про розгляд справи без її участі позовні вимоги визнала та не заперечує щодо їх задоволення.. Відповідач представник виконавчого комітету Канівської міської ради в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення та просить розглядати справу у його відсутність. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради від 15 листопада 2006 року № 472 було прийнято рішення про безоплатну передачу у власність квартири [ADDRESS] в. м. Каневі, Черкаської області у рівних частках , а саме по 1/3 частині, [PERSON], [PERSON] ( [PERSON] )та [PERSON]. ( а.с. 58) На підставі даного рішення вказаним вище особам видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23 січня 2007 року та здійснено реєстрацію права власності .( а.с. 11) Право власності на квартиру було набуте [PERSON] та [PERSON] в результаті проведення її приватизації, на момент якої позивачі були повнолітніми особами, однак їх мати [PERSON] не повідомили їх про сам факт приватизації, не роз'яснили положення законодавства, які регулюють питання приватизації житла із державного житлового фонду та їх наслідки, зокрема те, що така можливість надається лише один раз, та через це їх права будуть обмежені під час отримання житла на склад їх власної сімї. Крім того судом встановлено , що позивач [PERSON] з вересня 2002 року по 21 червня 2007 року навчалася у Національному університеті державної податкової служби України в м. Ірпінь, що підтверджується копією додатку до диплому про вищу освіту КХ № 29773582 серія 12 КТ № 607484 від 23.06.2006 року та додатку до диплома про вищу освіту КґХ № 32420850 серія № 12 КТ № 897038 від 21.06.2007 року ( а.с. 12-15). Після закінчення навчання проживала у м. Києві та після одруження продовжує проживати по даний час, що підтверджується копією паспорта (а.с. 8 зворот),та підтверджує той факт, що в період з вересня 2002 року по даний час вона не проживала та не була зареєстрована в [INFO]. Позивач [PERSON] з вересня 2003 року по 21 червня 2008 року навчався на денній формі навчання в Національному технічному університеті України « Київський політехнічний інститут» в м. Київ, що підтверджується копіями додатку до диплома про вищу освіту МО № 13637279 серія 02ВО № 306978 від 17.07.2007 року та додатку до диплома про вищу освіту МО № 13641636 серія 02ВО № 325242 від 21.06.2008 року.. Після закінчення навчання продовжував проживати в м. Києві по даний час, що підтверджується копією паспорта ( а.с.6,7 зворот)., та також підтверджує той факт що з вересня 2003 року по даний час він не проживав у м. Каневі . Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі. Як вбачається з рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду (справа про безоплатну приватизацію житла № 1-38/2010 від 10 червня 2010 року), приватизація державного житлового фонду не є обов'язком громадян України, а є їх правом, яке повинне реалізовуватися ними на власний розсуд, на умовах, у порядку та спосіб, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що на момент приватизації позивачі [PERSON] та [PERSON] особистої згоди на набуття права власності (приватизацію) на житло не надавали, що підтверджується копією заяви на приватизацію квартири поданою їх матірю [PERSON] в якій відсутні підписи позивачів.( а.с.57). Про факт приватизації зазначеної квартири і порушення своїх прав вони дізналася лише на початку 2017 року. Окрім цього, статтею 174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши вищевказані норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову є підставним, не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved