Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] , з 1988 року зареєстрована та постійно безперервно проживаю в житловому будинку за адресою [ADDRESS] та відкрито володіє і користується ним. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою Миколаївською селищною радою Миколаївського району Одеської області від 23.09.2021 року. Понад 10 років вона є абонентом Миколаївської комерційної дільниці Ширяївського РЕМу, що підтверджується довідкою від 15.09.2021 року. Крім того, Витяг з особового рахунку [NUMBER] також свідчить про те, що вона, [PERSON] , понад 10 років відкрито та добросовісно сплачує за електроенергію, проживаючи в зазначеному вище житловому будинку. Рішенням Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області від 23.06.2021 року [PERSON] , наданий дозвіл шодо відведення земельної Одеської області будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( в межах населеного пункту), орієнтованою площею 0,12 га. Таким чином, понад десять років вона добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуєтьсь даним нерухомим майном, як власним, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки постійно та безперервно проживає в будинку і вважає, що являється його власником. Ніяких дій для приховування цього факту вона не здійснює. Всі її сусіди знають, що вона добросовісно заволоділа вказаним будинком та володіє ним понад десять років. Вона має намір і в подальшому володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним житловим будинком. У зв`язку з чим позивачка вважає, що набула права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Миколаївської селищної ради, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цей факт підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 5 - 8 ), копією Технічного паспорта ( а.с. 9 -13 ), довідками виданою з Миколаївської комерційної дільниці Ширяївського РЕМу ( а.с. 15 ), довідкою виданою з КП «Миколаївське» ( а.с. 16 ), копією Рішення Миколаївської селищної ради ( а.с. 17 ), особовим рахунком ( а.с. 18 - 19 ), копією Зведеного акту вартості будівель ( а.с. 20 ), довідкою виданою Миколаївською селищною радою ( а.с. 21 ). Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. У відповідності до роз`яснень постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»: п. 9. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння ), а також на безхазяйну річ. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Outcome: approved