Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2010 року. Від данного шлюбу вони мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала на розгляд суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. Заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення не надала (а.с.18). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення з його підписом, які повернулись на адресу суду (а.с. 12,17). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 24 січня 2010 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області 24 січня 2010 року за актовим записом № 01 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають одну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області 11 травня 2011 року за актовим записом №14 (а.с.7). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце мешкання дитини у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в позовній заяві просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - «[PERSON]» (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved