Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 01.12.2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і вони мають двох спільних дітей - сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Позивачка не працює оскільки перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і окрім соціальної допомоги не має інших джерел доходу. Відповідач [PERSON] гроші добровільно не надає , зазначила, що гроші в чоловіка на побутові потреби слід випрошувати що ставить її у скрутне матеріальне становище. На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку щомісячно у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу ) та на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття щомісячно у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу ). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала , просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутністю .Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2011 року та мають двох спільних дітей - [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, які містяться в матеріалах справи і [PERSON] та [PERSON] записані батьками дітей. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач здоровий, працює, не має інших аліментних зобов'язань та непрацездатних членів родини. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved