Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПАТ «ВіЕс Банк», за участю третьої особи [PERSON] про припинення дії договору поруки. В обгрунтування позову покликаються на те, що 30.05.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого було ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KF49527. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, між відповідачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 30.05.2008 року були укладені договори поруки № 94185, № 94192, № 94184 та №94183. Третя особа належним чином не виконував своїх обов'язків за вказаним кредитним договором, що підтверджується копією листа-вимоги ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» від 12.02.2009 року, про що позивачі дізнались тільки в 2012 році, оскільки банк почав вимагати від позивачів виконати зобов'язання за кредитним договором за третю особу. 30.03.2009 року була укладена додаткова угода № 3 до кредитного договору, згідно якої [PERSON] зобов'язався сплачувати щомісячно кредит в сумі не менше 4\~700,00 доларів США. До укладення такої зобов'язувався сплачувати кредит щомісячно в сумі 4 440, 00 доларів США. Про існування даної додаткової угоди № 3 від 31.03.2009 року, якою внесено зміни до кредитного договору, позивачам не було відомо, вони не підписували додаткової угоди, та не давали на це своєї згоди. Оскільки після укладання додаткової угоди збільшився обсяг відповідальності позивачів, уточнивши позовні вимоги, просять суд визнати поруку, що виникла з договору поруки № Р094192 від 30.05.2008 року, укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВІЕс Банк», припиненою з 30.03.2009 року; визнати поруку, що виникла з договору поруки № Р094184 від 30.05.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВІЕс Банк» припиненою з 31.03.2009 року. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні мотивам позову, просить позов задовольнити повністю. Представник відповідача ПАТ «ВіЕс Банк» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив покликаючись на те, що додаткова угода, навпаки, була укладена з метою полегшення погашення заборгованості та повернення кредиту. Зазначив, що банком невірно проведено розрахунок заборгованості, що не впливає на права позивачів. Просить у позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляду справи у його відсутності суду не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна розглядати у відсутності третьої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 30.05.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого було ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №KF49527, згідно якого банк зобовязався надати [PERSON] кошти в розмірі 800\~000,00 доларів США, а [PERSON], як позичальник зобовязався повернути банку основну суму кредиту частинами відповідно до графіку платежів за кредитом, та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних у строки та порядку, передбачених кредитним договором, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 29.05.2023 року. [PERSON] виступив поручителем перед банком у разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору № KF49527 від 30.05.2008 року згідно договору поруки №РО94192 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк» [PERSON] та [PERSON] [PERSON] виступила поручителем перед банком у разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору № KF49527 від 30.05.2008 року, згідно договору поруки №РО94184 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк» [PERSON] та [PERSON] [PERSON] виступив поручителем перед банком у разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору № KF49527 від 30.05.2008 року, згідно договору поруки № РО94183 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого було ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» [PERSON] та [PERSON] Згідно додаткової угоди №3 до кредитного договору № KF49527 від 30.05.2008 року, укладеного між ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та [PERSON], [PERSON] сторони дійшли згоди: змінити розмір процентів за користування кредитом позичальником, а саме: на період з 01.03 2009 року по 31.03 2010 року включно, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 10,5 % річних (надалі - «Базова ставка»); з 01.04.2010 року базова ставка встановлюється в розмірі 12,5 % річних; змінити умови сплати позичальником частини кредиту, отриманого згідно умов кредитного договору, а саме: позичальник взяв на себе зобов'язання починаючи з квітня місяця 2009 року по 31.07.2009 року включно, здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 1 000,00 доларів США, з серпня місяця 2009 року по 31.03.2010 року включно, здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 2 222,00 1150 доларів США та починаючи з 01.04.2010 року здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 4 700,00 доларів США в термін не пізніше останнього робочого дня місяця. Останній платіж сплачується в розмірі залишку заборгованості по кредиту в термін не пізніше 29.05.2023 року. З врахуванням умов угоди сторони домовилися, одночасно з укладенням угоди, внести відповідні зміни в графік здійснення платежів по кредитному договору. Починаючи з 01.06.2009 року, у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами, та/або недотримання позичальником вимог щодо страхування майна на умовах та у порядку, визначених в кредитному договорі, процент за користування кредитом, збільшується на 10 % річних від базової ставки. Після повного погашення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами, виконання позичальником вимог щодо страхування майна на умовах та у порядку, визначених в Кредитному договорі, процентна ставка встановлюється в розмірі базової ставки. Пеня, штраф, передбачені кредитним договором за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх обов'язків, не застосовуються по відношенні до останнього на термін до 01.06.2009 року. Угода вступила в силу з моменту підписання її сторонами. Згідно свідоцтва про смерть від 13.01.2016 року, [PERSON] помер 13.01.2016 року. Судом встановлено, що встановивши, первинно 12,5 % річних за користування кредитом, з 01.03.2009 року по 31.03.2010 року, процент за користування грошовими коштами змінено до 10,5 % річних. З 01.04.2010 року базова відсоткова ставка встановлювалась /відновлювалась/ в розмірі 12,5% річних. Тобто на 1 рік позичальнику було зменшено розмір відсоткової ставки на 2 %. Угодою змінено умови сплати позичальником частини кредиту, отриманого згідно умов кредитного договору, а саме: позичальник взяв на себе зобовязання, починаючи з квітня місяця 2009 року по 31.07.2009 року включно здійснювати повернення кредиту щомісячно, частинами в сумі не менше 1000,00 доларів США, з серпня місяця 2009 року по 31.03.2010 року включно, здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі, не менше 2 222,00 доларів США, та, починаючи з 01.04.2010 року здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в сумі не менше 4 700,00 доларів США в термін не пізніше останнього робочого дня місяця. Зазначене зменшення місячних платежів по кредиту на період з квітня 2009 року по 01.04.2010 року відповідно зменшило розмір загального платежу по кредиту, який включає заборгованість по тілу та відсотках, а також, призвело до того, що позичальнику не нараховувалась пеня, як це передбачено п.6.2 та п.6.3 Кредитного договору. Також слід зазначити, що у позичальника була відсутня можливість вносити повністю всі платежі за кредитним договором, так як це передбачено додатком №1 до кредитного договору, внаслідок чого у нього б виникла прострочена заборгованість, та відповідно крім пені, було б збільшено відсоткову ставку на 10%. Таким чином, судом встановлено, що обсяг відповідальності поручителя не збільшився. Згідно вимог ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Отже, підстав вважати поруку припиненою суд не вбачає. Інших обставин судом не встановлено, позивачами належних доказів не надано. Призначена судом, судово-економічна експертиза не була проведена, оскільки, у звязку із недостатністю документів, які містять дані, необхідні для проведення судово - економічної експертизи, провести дослідження та надати відповідь на питання, поставлені на вирішення експертизи, експерту не надалось можливості, про що складене повідомлення судового експерта від 02.06.2015 року. Суд не надає віри висновку оцінювача від 22.04.2014 року про те, що величина збільшення відповідальності становить 4\~738,00 доларів США оскільки він суперечить матеріалам справи, та самій мотивації дослідження. З мотивації дослідження вбачається, що зміни, які внесені до основного кредитного договору додатковою угодою, не є такими, що очевидно погіршують умови кредитування, а відтак збільшують обсяг відповідальності поручителя. Тобто, як вбачається із висновку, він є суперечливим, а тому викликає сумнів у його обєктивності. Також, суд не погоджується із покликанням позивачів на невірність розрахунків заборгованості, оскільки вони не змінюють умов самої угоди, можуть бути приведені у відповідність до угоди, а отже не впливають на права та обовязки сторін. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки як встановлено в судовому засіданні, метою укладення додаткової угоди №3 до кредитного договору було не збільшення навантаження на позичальника, чи збільшення обсягу відповідальності поручителів, а навпаки, уникнення штрафних санкцій для позичальника, які були передбачені умовами кредитного договору, та були б нараховані у випадку наявності простроченої заборгованості. Зокрема збільшення базової відсоткової ставки на 10% та нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за тілом та відсотками. Таким чином, оскільки позивачами не надано, а судом не здобуто належних, допустимих та переконливих доказів у підтримку позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed