Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, у якому просили суд: - скасувати нотаріальний напис від 12.12.2007р. №20142679 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна, внесений до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON]; - скасувати нотаріальну дію приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON] від 12.12.2007р. щодо посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON]; - скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.12.2007р., реєстраційний №9456 між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]; - визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 12.12.2007р., реєстраційний № 9456 між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]; - повернути сторони у попередній стан, повернувши нерухоме майно у власність [PERSON], стягнувши з неї на користь [PERSON] вартість нерухомого майна за договором в розмірі 219 765,00грн. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що внесення запису приватним нотаріусом [PERSON] до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо зняття заборони на арешт, який він не накладав, посвідчення договору купівлі-продажу №9456, підготовчі дії - виготовлення Витягу з Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно №16913041 від 04.12.2007р. установою БТІ, були вчинені з порушенням вимог та норм Закону України, з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимог законодавства України та підлягають скасуванню. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів, представник відповідача [PERSON] та відповідач приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON] просили розглянути справу у їх відсутності (клопотання від 25.12.2013р.; від 07.11.2013р.; та, відповідно, №3/02-17 від 20.01.2011р.). Причини неявки інших учасників судового розгляду суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25.12.2009р. було відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON], Головного управління юстиції у м. Києві, [PERSON], КП КОР «Вишгородське БТІ», Чотирнадцятої державної нотаріальної контори, треті особи - Ясногородська сільська рада, Головне управління юстиції у Київській області, Вишгородська районна державна нотаріальна контора про визнання договору дарування недійсним, про визнання нотаріальної дії недійсною, визнання договору купівлі-пролажу недійсним, визнання права власності на майно. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 13.05.2010р. вищевказане рішення Вишгородського районного суду залишено без змін. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04.11.2010р. у позові [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особи - приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON], КП КОР «Вишгородське БТІ» про визнання договору неукладеним - відмовлено у повному обсязі. Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Київської області від 23.12.2010р. зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням суду першої інстанції від 25.12.2009р., яке набрало чинності, було встановлено, що відповідачка [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON], і прийняла спадщину у встановленому законом порядку та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями. [PERSON] зазначений будинок з надвірними будівлями перейшли у власність за договором дарування, укладеним між ним і [PERSON] 31.10.1995р. Зазначений договір дарування вважається укладеним відповідно до ст.243 ЦК України (у редакції 1963 року), оскільки спірний житловий будинок і перейшов у власність [PERSON] за договором дарування, та, хоча і не був зареєстрованим у БТІ, але останній у дар його прийняв і проживав у ньому до дня своєї смерті. Позивачі у даній справі не є спадкоємцями першої черги за законом або за заповітом до майна померлого [PERSON], не були сторонами при укладенні договору дарування вказаного житлового будинку та не набули права власності та нього. Крім того, ухвалою апеляційної інстанції від 13.05.2010р. встановлено, що спірний житловий будинок не входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], є спадковим майном, що належало на день смерті спадкодавцеві [PERSON] і позивачі не є спадкоємцями першої черги за законом чи за заповітом після смерті останнього, спадщину після його смерті не прийняли. Відсутні також підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, оскільки він містить всі істотні умови і гр. [PERSON] є добросовісним набувачем. Що стосується вчинення нотаріальних дій, суд дійшов наступного. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19.11.2007р. було скасовано ухвалу від 09.08.2007р. по забезпеченню позову про заборону відчуження у будь-який спосіб будинку [ADDRESS] за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Головне управління юстиції м. Києва про визнання права на спадщину та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Суд вважає, що приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON], як реєстратор Реєстру заборон, що має право вносити та вилучати записи до Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримувати (видавати) витяги з Реєстру заборон (згідно Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України №31/5 від 09.06.1999р., правомірно вчинив нотаріальний напис від 12.12.2007р. №20142679 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (будинку [ADDRESS]) і підстав для скасування цього напису не вбачається. Крім того, дії приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу незаконними, були предметом розгляду Вишгородським районним судом цивільної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON], Головного управління юстиції у м. Києві, [PERSON], КП КОР «Вишгородське БТІ», 14-ї Київської державної нотаріальної контори, треті особи: Ясногородська сільська рада, Головне управління юстиції у Київській області, Вишгородська районна державна нотаріальна контора про визнання договору дарування недійсним, визнання нотаріальної дії недійсною, визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на майно, - за вказаними позовними вимогами прийнято рішення, яке набрало чинності. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З врахуванням обставин, встановлених рішеннями судів, що набрали законної сили, та доказів, безпосередньо досліджених у процесі розгляду даної справи, суд не вважає права позивачів порушеними і не знаходить підстав для скасування нотаріального напису щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (спірного житлового будинку), скасування нотаріальних дій щодо посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації цього договору, визнання його недійсним, та, як наслідок, - повернення сторін у попередній стан задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed