Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, в якій просили суд зняти арешт, накладений на підставі постанови Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції від 15.08.2002 та зареєстрований 05.10.2004 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №1353460 реєстратором Обухівської районної державної нотаріальної контори, додаткові дані: архівний номер: 4740491КІЕV478, Архівна дата: 23.09.2002, дата виникнення: 21.08.2002, № реєстру: 926, внутр. № 3801В1382АF34В2D793С, коментарій: с. 90 Обухівська ДНК, на усе нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], яке належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги мотивують тим, що Обухівським районним судом розглянуто цивільну справу №2-2125-01 за позовом ПАТ «Енергія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, опалення та підігрів води в сумі 3753 грн. 49 коп. та ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. За виданим виконавчим листом відділом ДВС Обухівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження та в процесі примусового виконання рішення суду постановою державного виконавця відділу ДВС Обухівського РУЮ від 15.08.2002 накладено арешт на все майно, що належало [PERSON]. У подальшому, 05.10.2004 реєстратором Обухівської районної державної нотаріальної контори внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт всього майна за адресою: [ADDRESS], співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON] Позивачі звертались до відповідача з проханням про зняття арешту з майна в зв'язку з погашенням заборгованості в повному обсязі, їм було рекомендовано звернутись для вирішення даного питання до суду, оскільки виконавче провадження в межах якого і було накладено арешт, на даний час знищене. З огляду на викладені обставини просять позов задовольнити. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22.11.2018 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні. В судове засідання позивачі не з'явились, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити і розглядати справу без їх участі. Відповідач, Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, в судове засідання свого представника не направив, відзиву на позовну заяву не надав, хоча про дату та час судового засідання був повідомленим належним чином. Представник третьої особи, ПАТ «Енергія», в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, про розгляд справ без участі представника третьої особи та просив припинити обтяження у виді накладення арешту на майно для подальшої можливості вільно користуватися, володіти та розпоряджатися ним. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному, що підтверджується, свідоцтвом про право власності на житло. 01.08.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 12). Згідно довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на все нерухоме майно [PERSON] в тому числі на квартиру за адресою [ADDRESS], накладено обтяження, тип обтяження: арешт, реєстраційний номер обтяження: 1353460, зареєстровано: 05.10.2004 року Обухівською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови 15.08.2002 року Державної виконавчої служби Обухівського РУЮ. Відповідно до довідки виданої ПАТ «Енергія» від 15.11.2018 року у [PERSON] станом на 01.11.2018 року заборгованості за теплоенергію відсутня. Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовлено у знятті арешту з всього майна позивачів [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з тим, що станом на 09.11.2018 року відомості про накладення арешту на майно [PERSON] у відділі відсутні, оскільки матеріали виконавчих проваджень зберігаються не більше трьох років після чого знищуються та рекомендовано звернутись для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту до суду. Згідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На підставі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт і заборона відчуження, накладений на майно боржників [PERSON] та [PERSON] державним виконавцем не знято. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений квартиру за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], порушує можливості реалізації позивачам своїх прав власності на вищезазначене нерухоме майно та унеможливлює як власнику майна вільно володіти ним, користуватися та розпоряджатися, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивачів підлягає судовому захисту, так як у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивачів, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачі в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не можуть, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність захисту їх права шляхом зняття такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Outcome: approved