overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до повноліття дітей, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] 23 липня 2005 року вона зареєструвала шлюб. [INFO] в них народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON], батьком яких є відповідач [PERSON]. Вони з відповідачем в 2013 році припинили спільне проживання, малолітні діти проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, свої прибутки витрачає на власні потреби, не турбуючись про дітей, в зв'язку з цим вона звернулася в суд з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті «Черкаський край» №№34-35 від 30.04.2014 р., тому суд, враховуючи думку позивачки, матеріали і обставини справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи думку позивачки, матеріали і обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до повноліття дітей, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] вона проживає в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2011 року. [INFO] року в них народився син [PERSON], а [INFO] р. - [PERSON], батьком яких є відповідач [PERSON]. Вони з відповідачем припинили спільне проживання, малолітні сини проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання синів не надає, свої прибутки витрачає на власні потреби, не турбуючись про дітей, в зв'язку з цим вона звернулася в суд з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, аліменти платити згідний. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи думку сторін, матеріали і обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, який уточнила та підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до повноліття дитини, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] вона проживала в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2010 року. 29 березня 2012 року в них народилася дочка [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON]. Вони з відповідачем припинили спільне проживання, малолітня дочка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, свої прибутки витрачає на власні потреби, не турбуючись про дитину, в зв'язку з цим вона звернулася в суд з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнений позов визнав повністю і пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачкою він має дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Він згідний платити аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи думку сторін, матеріали і обставини справи, беручи до уваги, що відповідач є працездатним, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, який уточнила та підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до повноліття дітей, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] вона проживала в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 1995 року по 26 травня 2007 року. Під час шлюбних відносин в них народилося пятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Вони з відповідачем припинили спільне проживання, неповнолітні діти проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, свої прибутки витрачає на власні потреби, не турбуючись про дітей, в зв'язку з цим вона звернулася в суд з даним позовом, який уточнила в судовому засіданні і просила уточнені позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнений позов визнав повністю і пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачкою він має пятеро неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Він згідний платити аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони мають пятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи думку сторін, матеріали і обставини справи, беручи до уваги, що відповідач є працездатним, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з уточненим позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , на який вона являється спадкоємцем за законом, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, спадщину прийняла у встановленому законом порядку, інших спадкоємців, які претендують на вказане майно, немає, а тому і звернулася до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області у визначений строк подав до суду відзив на позов, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася в суд із даним позовом. ............................................................................................................................................................... На підставі наведеного, постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Закону України «Про інформацію», ст.ст. 277, 297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 79, 88, 209, 224-226 ЦПК України,суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що 04 вересня 1992 року вона вступила в шлюб з [PERSON], про що в Народичцькому райвідділі РАГСу, Житомирської області, було зроблено запис за N29. При переїзді в смт. Гусятин, Тернопільської області, як особи які постраждали від Чорнобильської катастрофи, 4.03.1994 року на їхню сім'ю видали ордер N4 на право заняття 3-х кімнатної квартири в будинку [ADDRESS], їх сім'єю до складу якою тоді входив - [PERSON], вона, [PERSON] та їх син [PERSON], про що зазначе в ордері. 17 березня 1994 року на підставі рішення виконкому Гусятинської селищної Ради №30 від 4 березня 1994 року приміщення, яке було їм надано для проживання, було передано їм у приватну власність, про свідчить ксерокопія свідоцтва на право приватної власності на жилий будинок, [ADDRESS], яке було в той час виписане на [PERSON], її бувшого чоловіка, і в якому вона проживає по даний час. 16.12.2003 року шлюб із відповідачем було розірвано, майнових притензій один до одного вони не не мали і не ставили питання про поділ майна. [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті залишилося вище зазначене майно. На даний час вона немає ніяких правовстановчих документів на свою частку у спірному майні, і відповідно не може оформити її в нотаріуса. Просить визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], поскільки дана частка є її особистою власністю. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує просить задовольнити та розглядати справу у її відсутності в попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутності, та не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов про визнання права власності на майно підлягає до задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за позивачкою право власності на 1/3 частки вище зазначеного житлового будинку , що розташований в [ADDRESS], тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову заперечив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2016 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Буського РУЮ Львівської області, актовий запис № 13, що стверджується свідоцтвом про шлюб, оригінал якого мається в матеріалах справи. Від шлюбу дітей не мають. Майнового спору між сторонами немає, збереження сім`ї і примирення неможливе, шлюб існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. На примирення не згідна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Вважає, що зберегти сім`ю вже не можливо, а тому прийшла до висновку, що найкращий вихід для них обох буде розлучення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову заперечив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 2019 року у Франківському районному у місті Львові відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 806, що стверджується свідоцтвом про шлюб, оригінал якого мається в матеріалах справи. Від шлюбу дітей не мають. Майнового спору між сторонами немає, збереження сім`ї і примирення неможливе, шлюб існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. На примирення не згідна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Вважає, що зберегти сім`ю вже не можливо, а тому прийшла до висновку, що найкращий вихід для них обох буде розлучення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання прізвище змінити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Гусятинського району про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що 02.01.2006 року померла її мати [PERSON] після її смерті відкрилася спадщини на все належне їй майно в тому числі земельна ділянка розміром 1.36 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сертифікат на земельну частку (пай) серія ТР №0083682 від 20.02.1997 року. Відповідно до закону вона є єдиним спадкоємцем майна покійної. В управління спадковим майном вступила одразу ж після смерті матері і фактично прийняла спадщину. Оформити право власності на спадкове майно вона не може тому що втрачено оригінал державного акту. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно її матері [PERSON] після її смерті а саме на вище зазначену земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Гусятинського району подали заяву, в якій позовні вимоги визнають, проти задоволення не заперечують. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Як вбачається із копії паспорта серії МС 299766 [PERSON] народилася 12.10.1969 року, (а.с.3) Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АГ №556406 [PERSON] народилася 12.10.1969 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5) Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 02.01.2006 року. (а.с.6) Відповідно до копії Сертифіката про право на земельну ділянку (пай) серії ТР №0083682 від 20.02.1997 року, [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 1,36 га. (а.с.7) Як вбачається із листа Копичинецької ДНК від 21.04.2015 року №213/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с. 12) Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] право власності на спадкове майно її матері [PERSON] після її смерті, а саме на земельну ділянку загальним розміром 1.36 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved