Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 11 лютого 2020 року звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2012 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З моменту стягнення аліментів з відповідача пройшло 8 років, стягнутий розмір грошових коштів знецінився, крім цього дитина підросла і разом з нею підростають матеріальні грошові потреби для дитини, то ж присуджених судом коштів явно не вистачає на її утримання. Крім цього, інтересам дитини на сьогодні не відповідає стягнення з відповідача коштів у твердій грошовій сумі, так як через постійне підвищення цін та значну інфляцію в Україні сума аліментів знецінюється, потреби дитини з віком ростуть. Посилаючись на зазначені обставини, просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , встановлений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2012 року по справі № 1805/8296/2012 та стягувати з відповідача кошти (аліменти) на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2020 року відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи та призначенням судового засідання на 07 квітня 2020 року о 14 год. 30 хв. В зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання 07 квітня 2020 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладене до 15 травня 2020 року о 15 год. 15 хв. В судове засідання сторони не з`явилися, від позивачки надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2012 року у справі № 1805/8296/2012 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13 липня 2012 року. Аліменти виплачувати на користь матері дитини [PERSON] (а.с. 6). Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. При цьому суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач, не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. 17 травня 2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що в законодавстві відбулися зміни стосовно мінімального розміру аліментів на одну дитину, тобто визначено мінімально необхідний розмір, який має забезпечувати мінімальний рівень матеріального забезпечення дитини, а розмір, визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2012 року не відповідає законодавству та не сприяє рівню матеріального забезпечення дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2012 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову про зміну способу стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved