Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за ними права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON], померлої [INFO] року, на кооперативну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що їх тітка [PERSON], яка померла [INFO] року, була власником кооперативної квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК «Україна» та ордером №16905 від 03.05.1967 року, повна вартість квартири останньою була сплачена повністю. Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири, належної померлій. 09.04.1996 року [PERSON] залишила заповіт, згідно якого, заповідала [PERSON] та [PERSON] належну їй по праву власності квартиру [ADDRESS] у рівних частках. Після смерті [PERSON] позивачі у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріальною конторою було відмовлено позивачам в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що реєстраційне посвідчення щодо вказаної квартири не входить до переліку документів, що визначаються правовстановлюючими документами. Просять визнати за ними право власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування за заповітом. Позивачі надали суду письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Треті особи надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та на розсуд суду. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до ордеру №16905 від 03 травня 1967 року, виданого виконавчим комітетом Жданівської міської ради депутатів трудящих на підставі списку ЖБК «Україна», [PERSON] із сім'єю з 2 чоловік - чоловіком [PERSON] передана у користування двокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки ЖБК «Україна» від 21.12.1991 року, [PERSON] була членом кооперативу, вартість квартири [ADDRESS] виплачена у повному обсязі. Згідно з технічним паспортом Маріупольського БТІ, складеним 25.04.1994 року, двокімнатна квартира [ADDRESS] має житлову площу 30,5кв.м., загальну площу 43,9кв.м. Згідно з Реєстраційним посвідченням [NUMBER], виданим Маріупольським БТІ 10.05.1994 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка знаходиться у ЖБК «Україна». Відповідно до заповіту від 09 квітня 1996 року, посвідченого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою, [PERSON] на випадок її смерті розпорядилась: належну їй квартиру [ADDRESS] заповідає [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному. [PERSON] померла [INFO] року у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №1765 від 07.10.2013р. зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області. Згідно постанови Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 08.04.2014 року №740/02-31, в їх провадженні знаходиться спадкова справа №7/2014 до майна померлої [PERSON] за заявою [PERSON], та йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки реєстраційне посвідчення щодо вказаної квартири не входить до переліку документів, що визначаються правовстановлюючими документами. Згідно постанови Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 08.04.2014 року №741/02-31, в їх провадженні знаходиться спадкова справа №7/2014 до майна померлої [PERSON] за заявою [PERSON], та йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки реєстраційне посвідчення щодо вказаної квартири не входить до переліку документів, що визначаються правовстановлюючими документами. З матеріалів спадкової справи №7/2014 Першої маріупольської нотаріальної контори до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що з заявами про прийняття спадщини зверталися [PERSON] та [PERSON] Інші особи не зверталися. Відповідно до ч.3 ст.384 Цивільного Кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, належала на праві власності квартира [ADDRESS]. Позивачі є спадкоємцями за заповітом, а тому мають право звернутися до суду з вимогою про визнання за ними права власності за правом спадкування на майно, яке належало померлій. В зв'язку з викладеним суд вважає необхідним захистити права позивачів та визнати в судовому порядку за ними право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved