Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулась до суду із спільною позовною заявою про визнання за кожним з них права власності на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та за [PERSON] право власності на гаражний бокс [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO]. Заява мотивована тим, що позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] були власниками квартири [ADDRESS]. До стіни вказаного будинку був прибудований багатоквартирний житловий будинок за новою адресою [ADDRESS]. Після введення вказаного будинку в експлуатацію в 2008 року спадкодавець [PERSON] прийняв прибудове житлове приміщення до їх квартири [ADDRESS] площею - 16,6 кв.м., що було прийнято в експлуатацію та дозвіл на приєднання вказаного прибудови був наданий розпорядженням №139 Шевченківської райдержадміністрації. Також, [PERSON] був власником гаражного боксу в [ADDRESS], оскільки був членом вказаного кооперативу та вніс усі пайові внески за вказаний гараж. Між тим, [PERSON] помер [INFO] та за життя не встиг оформити право власності на вказану квартиру із урахуванням цієї прибудови та на гараж і не отримав відповідних документів в БТІ. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після померлого, а відтак набув право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно: ? частина квартири та гараж. Між тим, позивач отримав відмову від нотаріуса, оскільки право власності на нерухоме майно за померлим зареєстровано не було. Позивач [PERSON] набула право власності на новостворене майно згідно ст.331 ЦК України, оскільки до прибудови до вказаної квартири вона була власником ? її частини. З урахуванням викладеного, посилаючись на вимоги ст.331, 1218, 1268 ЦК України позивачі просили суд задовольнити викладені ними в позові вимоги, визнавши за ними право власності по ? частини квартири [ADDRESS] та за [PERSON] право власності на гаражний бокс [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, але надав суду письмові пояснення на позовну заяву, де просив суд вирішити справи на підставі наявних доказів та у відповідності до вимог законодавства. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, хоча про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази і спадкову справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була зареєстрована за позивачем [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.08.1996 року (а.с.5-7). За умов п.1.1, 2.1 договору №5/4-10-2003 від 04.10.2003 року, що був укладений між ГДП «Укрбудпромсервіс», ТОВ концерн «ЕКОП» та [PERSON], то останній повинен був отримати безкоштовно у приватну власність житлове приміщення площею - 17,84 кв.м. на 2-му поверсі новозбудованого будинку [ADDRESS], з врахуванням погіршення його житлових умов та ліквідацію вікна в його квартирі [ADDRESS] у зв»язку з будівництвом нового будинку по [ADDRESS] (а.с.8-9). Після закінчення будівництва згідно акту прийому-передачі від 25.04.2008 року [PERSON] отримав у власність житлове приміщення прибудову на 2-му поверсі по [ADDRESS] площею - 16,6 кв.м., що побудоване за існуючими житлово-будівельними нормами і прийняте в експлуатацію Державною комісією 30.03.2007 року за №407 (а.с.10). При цьому, дозвіл на приєднання вказаної кімнати до квартири спадкодавця і позивача 2 було надано розпорядженням №139 від 23.02.2009 року Шевченківського райдержадміністрації (а.с.11). Також, судом встановлено, що на вказану квартиру і прибудову до неї було складено відповідні обміри та документи , видано технічний паспорт Київським бюро технічної інвентаризації вже яке на 3-х кімнатну із збільшеною площею з урахуванням прибудови загальною площею 64,2 кв.м. та житловою - 46,6 кв.м. (а.с.12-17). Як вбачається з огляду матеріалів спадкової справи, то [PERSON] помер [INFO] і за життя не він, ні власник іншої ? частини цієї квартири - позивач [PERSON] не зареєструвати право власності на квартиру в цілому з урахуванням прибудови. Розглядаючи вимоги позивача [PERSON] про визнання за нею право власності на ? частини новозбудованої квартири, судом враховано, що остання була власником відповідної частини вказаної квартири, але до приєднання до неї прибудови. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 182 та ст. 331 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на новостворене нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 182 ЦК України визначено, що порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Також, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону. При цьому, згідно з ч.ч. 2, 13 ст. 15 та п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок такої реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили. Враховуючи вищезазначене та зважаючи на те, що позивач [PERSON] вже була власником 1/2 квартири [ADDRESS] до добудови до неї нової кімнати, яка проведена у відповідності до вимог законодавства і погодження відповідними службами, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на ? частину вказаної 3-х кімнатної квартири із врахуванням прибудови загальною площею - 64,20 кв.м., житловою площею - 46,60 кв.м., оскільки єдиним можливим способом для захисту її цивільних прав на новостворене нерухоме майно є визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно. Вирішуючи позовні вимоги позивача [PERSON] судом враховано, що у відповідності до свідоцтва про народження останнього [NUMBER] від 15.11.1960 року (наявне в матеріалах спадкової справи), то батьками останнього записані: матір позивач [PERSON] та батьком [PERSON]. При цьому, як зазначено вище, батько позивача [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на рухоме і нерухоме майно, в тому числі і те, що підлягає поділу згідно позовних вимог у цій справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Як встановлено судом з огляду матеріалів спадкової справи №2/2015, то заповіту померлий після себе не залишив. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням того, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], то саме це майно є спадщиною, право на спадкування якої за законом мають спадкоємці - позивачі за цим позовом [PERSON] та [PERSON], оскільки інших спадкоємців після смерті спадкодавця не було, що підтверджують матеріали спадкової справи. При цьому, положеннями ч. 2 ст. 1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. З врахуванням наведеного, спадкоємець першої черги за законом дружина померлого - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщина на користь сина - позивача [PERSON]. Як встановлено судом, позивач після смерті батька [PERSON] подав заяву до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. Між тим, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка належала померлому, в зв'язку з тим, що право власності на вказану квартиру згідно збільшеної прощі з урахуванням прибудови у померлого не виникло, оскільки зареєстровано у встановлено порядку не було. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що судом достовірно встановлено, померлим [PERSON] було правомірно набуто право власності на прибудову до квартири та він вже на той час мав право власності на №? частину квартири [ADDRESS], тому позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги повинен успадкувати після смерті свого батька належне йому за життя нерухоме майно, а саме на ? частину вказаної 3-х кімнатної квартири загальною площею - 64,20 кв.м., житловою площею - 46,60 кв.м. Також, судом встановлено, що померлий [PERSON] був власником гаражного боксу гаражний бокс [ADDRESS], вніс пайовий внесок в повному обсязі та займав вказаний, будучи членом авто кооперативу з 12.02.2002 року, що підтверджується довідкою№6, ордером №145 (а.с.19-22). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику застосування судами цивільних справ, пов»язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» та ст.15 Закону України «Про власність» член ГБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Як вже встановлено вище, спадкодавець [PERSON] помер та не зареєстрував за собою вказаний гараж на праві власності у реєстраційних органах БТІ та реєстраційної служби і правовстановлюючі документи не отримав. Якщо спадкодавець повністю вніс свій пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідна квартира, гараж, дача і інші будівлі (постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За умовами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки інший спадкоємець за законом першої черги дружина померлого [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь сина позивача - [PERSON], тому останній набуває право власності на гаражний бокс [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON]. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved