Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

позивачі звернулись до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики від 05.03.2009 року, укладеним між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розмірі 5 438 750,59 грн., звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] та передано в іпотеку згідно договору іпотеки від 05.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 913, 914 зі змінами від 16 вересня 2009р., а саме: будинок № 26, за адресою м.Львів-Винники, вул.Сагайдачного, літера № за планом земельної ділянки А-2- житловий будинок; п/п д- підвал, Б - сарай, В- вбиральня, № - 1 хвіртка; № 2 - огорожа ; № 3- хвіртка, № 4 огорожа, К- колодязь; І - замощення, житловою площею 69,3 кв.м. Загальна площа будинку складає 217,7 кв.м. Реєстраційний № 23520497; земельну ділянку площею 0,0435га. З цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Кадастровий номер 4610160300:07:006:0148, яка знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Сагайдачного, 26 шляхом продажу на електронних торгах за початковою ціною реалізації встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна , на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності - незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій про звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки задоволити вимоги [PERSON] в загальній сумі 81383,09 дол. США. (гривневий еквівалент по курсу НБУ 25,8226 становить 2101522,98 грн.) За рахунок предмета іпотеки задоволити вимоги [PERSON] в загальній сумі 129236,70 дол. США (гривневий еквівалент по курсу НБУ 25,8226 становить 3337227,61 грн.). З метою забезпечення збереження та належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначеним, просять передати [PERSON] та [PERSON] в управління на період до його реалізації предмет іпотеки згідно Договору іпотеки від 5 березня 2009р., посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 913, 914 зі змінами від 16 вересня 2009р, що належить на праві власності [PERSON]: Будинок № 26 (двадцять шість), який знаходиться за адресою м.Львів-Винники, вул. Сагайдачного, літера № за планом земельної ділянки А-2- житловий будинок; п/п д- підвал, Б - сарай, В- вбиральня, № - 1 хвіртка; № 2огорожа ; № 3- хвіртка, № 4 огорожа, К-колодязь; І-замощення, житловою площею 69,3 кв.м. Загальна площа будинку складає 217,7 кв.м. Реєстраційний № 23520497; Земельну ділянку площею 0,0435га. З цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Кадастровий номер 4610160300:07:006:0148, яка знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Сагайдачного, 26. Позовні вимоги мотивують тим, що 05.09.2009 року між позивачами та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно якого останньому було надано кошти в сумі 106\~200 доларів США. Окрім цього, між позивачами та відповідачем [PERSON] на забезпечення виконання зобовязань [PERSON] було укладено договір іпотеки від 05.03.2009 року, згідно якого [PERSON] передав у іпотеку будинок за адресою м. Львів-Винники, вул. Сагайдачного, 26 та земельну ділянку, площею 0,0435 га. За вказаною адресою. Відповідач [PERSON] свої обовязки за договором позики не виконав належним чином, у звязку із чим утворилась заборгованість в розмірі 210\~619,79 доларів США. Позивачами надсилались листи відповідачам із вимогами про погашення заборгованості, проте такі були залишені останніми без належного реагування. Оскільки відповідачі добровільно кошти не повертають, умови договір не виконують, позивачі змушені звернутись до суд із позов для захисту свої порушених прав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідачі в судові засідання не зявились повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку та через засоби масової інформації, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подали З врахуванням представлених доказів, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається із договору позики (а.с.11), що посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №911 та зі змінами від 16 вересня 2009 року, відповідно до п.1 якого позикодавці позивачі [PERSON], [PERSON] передали відповідачу [PERSON] 34 700 та 71 500 доларів США відповідно, а позичальник прийняв грошові кошти строком до 05.10.2010 року. Відповідно до п.4 даного договору, грошові кошти в сумі 106 200,00 доларів США передані позичальнику в момент погодження договору та його підписання сторонами. Відповідно до положень ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду і такої ж якості Відповідно до положень ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.2 договору позики, позичальник зобовязаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцями) згідно умов цього договору в повній сумі в строк, передбачений п.1 даного договору, що підтверджується розпискою позикодавців. Відповідно до умов договору позики відповідач зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення позики та сплачувати усі інші, передбачені цим договором платежі у визначеному договорами порядку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Окрім цього, на виконання зобовязання за договором позики між позивачами та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки від 05.03.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 913, 914 зі змінами від 16 вересня 2009 року. Згідно п. 1.2 договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку будинок № 26, який знаходиться за адресою м.Львів-Винники, вул. Сагайдачного, літера № за планом земельної ділянки А-2- житловий будинок; п/п; д- підвал, Б сарай, В- вбиральня, № - 1 хвіртка; № огорожа ; № 3- хвіртка, № 4 огорожа, К- колодязь; І замощення, житловою площею 69,3 кв.м. Загальна площа будинку складає 217,7 кв.м. Реєстраційний № 23520497; та земельну ділянку площею 0,0435га. З цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Кадастровий номер 4610160300:07:006:0148, яка знаходиться адресою: м. Львів-Винники, вул. Сагайдачного, 26. Відповідно до положень ч.ч.6,7 ст.3 Закону України „Про іпотеку, у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України „Про іпотеку, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору позики та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне повернення позики, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачами. Також встановлено, що останній платіж за договором позики від 05.03.2009 року, відповідачем було здійснено 30 липня 2014 року, що підтверджується розпискою про отримання коштів (а.с.13). Вказані обставини відповідачі не спростували. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ц.2. ст.551 ЦК України). Відповідно до п.3 договору позики, у випадку прострочення повернення грошових коштів в сумі і в строк передбачений п.1 даного договору позичальник зобовязаний сплачувати позикодавцям 0.05% штрафних санкцій за кожен день прострочення платежу. Враховуючи вищенаведене, у відповідача [PERSON] станом на 25 липня 2017 року утворилась заборгованість, зокрема, перед [PERSON]: борг по основній сумі 34639,00 дол. США, штрафні санкції 46744,09 дол. США; перед [PERSON]: борг по основній (умі 48240,78 дол. США, штрафні санкції 80995,92 дол. США. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України „Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у . не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї- вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення /стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини, першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час, за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Як вбачається із матеріалів справи, позивачі звертались до відповідача [PERSON] із вимогою про повернення коштів та про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.18, 19). Окрім цього, позивачі також звертались до відповідача [PERSON] із вимогою про повернення коштів та про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.20-21) Відповідно до п. 6.1 договору іпотеки - «Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобовязання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за позикою та у випадках передбачених договором, штрафними санкціями, незалежно від настання строку виконання боргового зобовязання, який зазначено в договорі позики, у випадку якщо в момент настання строку виконання зобовязання за Договором позики вони не будуть виконані». Згідно ст. 41 Закону України „Про іпотеку, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закону України „Про виконавче провадження, з втриманням вимог цього Закону. Згідно із ст. 34 Закону України «про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено обовязки за зобовязанням, кошти не повернуто, на письмові вимоги відповідачі не відреагували, у звязку зі чим позивачами як іпотекодержателями прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки останні набули право задовольнити свої грошові вимоги за рахунок реалізації предмета іпотеки у спосіб, що передбачений Законом України «Про іпотеку». А тому, з врахуванням наведеного вище, суд вважає, що слід позов задоволити. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності дост.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів слід стягнути в рівних частках понесені останніми і документально підтверджені судові витрати в розмірі 8 000 грн.

Outcome: approved