overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Але вони протягом тривалого часу вже не є з відповідачем однією сім'єю, оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а [PERSON] вийшла заміж, отримала прізвище [PERSON] і має нову сім'ю. [PERSON] всіляко перешкоджає їм користуватися спільною квартирою, самовільно замінює замки у вхідних дверях, ховає документи на право власності на житло, створює конфліктні ситуації у побуті. Наразі вони не взмозі користуватися своїми частинами квартири, які не визначені. Внаслідок неприязнених стосунків, що склалися між ними і відповідачем, вони не змогли самостійно вирішити питання визначення розміру часток у спільній сумісній власності. Просить суд відповідно ст.ст. 317, 319, 355, 357, 358, 368, 372 ЦК України визначити ідеальні частки у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] в розмірі по 1/3 частині кожному. У судовому засіданні позивачі позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1998 квартира [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що частки сторін у праві власності на квартиру визначені по 1/3 частині, квартира їм належить на праві спільної часткової власності, а не на праві спільної сумісної власності, підстав для додаткового визначення часток не має, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на їхню користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 04 січня 1999р.н. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав заяву в якій просив розглянути даний позов без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (серії 1-ФП № 029931 від 21.07.2006 року). З копії свідоцтва про зміну імені вбачається, [PERSON], змінила імя 17.04.2015 року. Прізвище, власне імя, по батькові після державної реєстрації змінено на - [PERSON]. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2007 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04.01. 1999р.н. Розпорядженням голови Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] та [PERSON], надано статус прийомної сімї, та влаштовано на виховання і спільне проживання неповнолітню, [PERSON], 04.01.1999р.н., (№76\~ від 31.01.2008 року). Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України (надалі СК України) передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідач не працює та не отримує постійний регулярний дохід, однак є працездатним, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню у частці від його заробітку в розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на їхню користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 04 січня 1999р.н. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив та клопотань про перенесення справи не надходило. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (серії 1-ФП № 029931 від 21.07.2006 року). З копії свідоцтва про зміну імені вбачається, що прізвище дитини змінено з «Щекіної» на «Романенко». Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.01.2007 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] Розпорядженням голови Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] та [PERSON], надано статус прийомної сімї, та влаштовано на виховання і спільне проживання неповнолітню, [PERSON], 04.01.1999р.н., (№76\~ від 31.01.2008 року). Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України (надалі СК України) передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідач не працює та не отримує постійний регулярний дохід, однак є працездатним, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню у частці від його заробітку в розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків у вигляді фіксованої суми 1000 грн. на кожного з позивачів, тобто 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 07.06.1969 року вони уклали шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], який проживає спільно з ними. Відповідач є працездатною повнолітньою особою, працевлаштований та має стабільний дохід. Під час спільного проживання відповідач самоусунувся від участі у веденні спільного домашнього господарства. Позивачі є непрацюючими пенсіонерами та самостійно виконувати вказані функції не в змозі. Представник позивачів в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без фіксації технічними засобами за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Матеріали справи свідчать, що відповідач визнав позов. Відповідно до свідоцтва про народження серія ІІ КЕ № 277647, видане 01.09.1978 р., актовий запис № 9390, відповідач є сином позивачів (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є не працездатними і потребують матеріальної допомоги. Позивачі є пенсіонерами, про що свідчить посвідчення серії ААБ № 108243 (а.с.15) та посвідчення серії АВ №461606 (а.с. 16). Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) - ч. 1 ст. 205 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави судові витрати . Суд вважає за необхідне, допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків у вигляді фіксованої суми 1000 грн. на кожного з позивачів, тобто 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 07.06.1969 року вони уклали шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], який проживає спільно з ними. Відповідач є працездатною повнолітньою особою, працевлаштований та має стабільний дохід. Під час спільного проживання відповідач самоусунувся від участі у веденні спільного домашнього господарства. Позивачі є непрацюючими пенсіонерами та самостійно виконувати вказані функції не в змозі. Представник позивачів в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без фіксації технічними засобами за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутністю. Третя особа у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи не надала. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Матеріали справи свідчать, що відповідач визнав позов. Відповідно до свідоцтва про народження серія ІІ КЕ № 277647, видане 01.09.1978 р., актовий запис № 9390, відповідач є сином позивачів (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є не працездатними і потребують матеріальної допомоги. Позивачі є пенсіонерами, про що свідчить посвідчення серії ААБ № 108243 (а.с.15) та посвідчення серії АВ №461606 (а.с. 16). Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) - ч. 1 ст. 205 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави судові витрати . Суд вважає за необхідне, допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов обгрунтовуючи тим, що 02.02.2016 року [PERSON], як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції було призначена щомісячну адресну допомога у розмірі 868,76 грн., відповідно до вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року\~(для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] має у власності ? частки нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 19-А. Внаслідок надання недостовірних даних незаконно отримано державні кошти у розмірі 868,76 грн., які позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання представники позивачів не зявилися, направили до суду заяви, в якій просили розглянути справу без їх участі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився. Судова повістка йому була направлена за місцем його реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно дост.74 ЦПК Українисудова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов обгрунтовуючи тим, що 13.01.2015 року [PERSON], як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції було призначена щомісячну адресну допомога у розмірі 884 грн., відповідно до вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року\~(для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг). Згідно витягу з верифікаційних списків, які надані Міністерством Фінансів України [PERSON] в АТ «Сбербанк» 01.10.2014 року відкритий депозитний рахунок у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а саме 40 тис. гривень. Внаслідок надання недостовірних даних незаконно отримано державні кошти у розмірі 5968,43 грн., які позивачі просять стягнути на свою користь. В судове засідання представники позивачів не зявилися, направили до суду заяви, в якій просили розглянути справу без їх участі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явилася. Судова повістка їй була направлена за місцем її проживання, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно дост.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов обгрунтовуючи тим, що 17.12.2014 року [PERSON], як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції було призначено щомісячну адресну допомога у розмірі 442 грн., відповідно до вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року (для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг). Згідно витягу з верифікаційних списків, які надані Міністерством Фінансів України [PERSON] в ПриватБанку 29.12.2015 року відкритий депозитний рахунок у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Внаслідок надання недостовірних даних незаконно отримано державні кошти у розмірі 1723,80 грн., які позивачі просять стягнути на свою користь. В судове засідання представники позивачів не з'явилися, направили до суду заяви, в якій просили розглянути справу без їх участі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився. Судова повістка йому була направлена за місцем його проживання, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно дост.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов обгрунтовуючи тим, що 19.05.2015 року [PERSON], як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції було призначена щомісячну адресну допомога у розмірі 884 грн., відповідно до вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року\~(для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг). Згідно листа від 06.03.2017 року в ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» [PERSON] у період з 01.10.2014 року по 05.04.2016 року мала вкладні (депозитні) рахунки, залишки коштів на яких перевищували 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Внаслідок надання недостовірних даних незаконно отримано державні кошти у розмірі 10550,01 грн., які позивачі просять стягнути на свою користь. В судове засідання представники позивачів не зявилися, направили до суду заяви, в якій просили розглянути справу без їх участі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явилася. Судова повістка їй була направлена за місцем її проживання, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно дост.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі ј від його доходів щомісячно до закінчення навчання. Суд, з урахуванням складності справи, відповідно до ч.6 ст.259, ч.1 ст.268 ЦПК України проголошує лише вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкладає на п`ять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], мешканців [ADDRESS] , про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном ( житловим будинком ) шляхом виселення . Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася та звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність та задоволення позову у повному обсязі ( а.с.27 ) . В судовому засіданні позивачка - [PERSON] позов підтримала з підстав в ньому зазначених і просить його задовольнити в повному обсязі . При цьому під присягою показала , що після смерті батька , [PERSON] , який помер [INFO] року , разом з матір'ю - [PERSON] успадкували за законом по 1/6 частці у 1/3 частці житлового будинку розташованого в [ADDRESS] . Однак реалізувати своє право власності на нерухоме майно не мають змоги , оскільки 15.06.2017 року у належну їм частку житлового будинку самовільно вселилися відповідачі . Відповідачі не бажають самовільно виселитися з будинку і тому вона разом з матір'ю вимушена була звернутися до суду . Відповідачі в судове засідання не з'явилися , хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи , не повідомили суд про поважні причини неявки в судове засідання .Тому суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідачів в заочному порядку , про що не заперечувала позивачка . Судом встановлено , що позивачі у встановленому законом порядку є власниками по 1/6 частці у 1/3 частці житлового будинку розташованого в [ADDRESS] ( а.с. 5-12 ) . Громадяни , які мають у приватній власності будинок / частину будинку / , квартиру , користується ним / нею / для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд : продавати , дарувати , заповідати , здавати в оренду , обмінювати , закладати , укладати інші не заборонені законом угоди зазначено , в ст.150 ЖК України . Жилі будинки / квартири / , що є у приватній власності громадян , не може бути в них вилучено , власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком / квартирою / , крім випадків , установлених законодавством СРСР і Української РСР зазначено в ст.155 ЖК України . Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном . Суд розглянувши матеріали справи , дослідивши письмові докази , які є в справі , заслухавши показання позивачки , приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення так , як є обґрунтованим . Як убачається в матеріалах справи , та з показань позивачки , відповідачі не бажають виселитися у добровільному порядку , тому суд приходить до висновку , що позов слід задовольнити в повному обсязі і усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні позивачами своєю приватною власністю , а саме частками житлового будинком на свій власний розсуд . Таке рішення суду не порушує прав та законних інтересів відповідачів .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олена Вікторівна, Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Представник позивача [PERSON] подав заяву про забезпечення позову, а саме просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явились. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved