Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визнання за ними, як спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 01.02.2016 року, права власності на спадкове майно двох земельних ділянок, які знаходяться на території [PERSON] сільської ради Ярмолинецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що у встановлений законом строк звернулись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON], який також є представником позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив слухати справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив слухати справу без його участі. Представник третьої особи відділ Держгеокадастру в Ярмолинецькому районі в судове засідання не зявився, заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.198 ЦПК України одночасно з проведенням фіксування технічними засобами секретарем судового засідання ведеться журнал судового засідання. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та без ведення журналу судового засідання. Дослідивши матеріали справи, та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, як окремо так і взаємний їх звязок, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 01.02.2016 року. Померлій за життя належали земельні ділянки площею 1,5543 га. та 1,5543 га., які знаходяться на території [PERSON] сільської ради Ярмолинецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №001776 виданого Ярмолинецьким районним відділом земельних ресурсів 10.12.2008 року на підставі розпорядження Ярмолинецької райдержадміністрації від 06.12.2007 року №837/2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №010876500496, кадастровий номер земельної ділянки 6825882800:03:026:0017; серії ЯИ №018067 виданого Ярмолинецьким районним відділом земельних ресурсів 11.01.2010 року на підставі розпорядження Ярмолинецької райдержадміністрації від 06.12.2007 року №837/2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №011076500001, кадастровий номер земельної ділянки 6825882800:04:026:0018. Позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] на вказані земельні ділянки. Дані обставини підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №274796 від 03.02.2016 року; паспортом серії НЕ №820712 виданого 15.10.1997 року; паспортом серії НВ №616566 виданого 09.11.2011 року; заповітом посвідченого 09.12.2015м року секретарем Глушковецької сільської ради Ярмолинецького району [PERSON]; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №44719562 від 09.08.2016 року; державним актом на право власності на земельну ділянку від 10.12.2008 року; державним актом на право власності на земельну ділянку від 11.01.2010 року; витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (сільськогосподарських угідь) №99-2221-99.4-1787/0/26-16 від 16.08.2016 року; витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (сільськогосподарських угідь) №99-2221-99.4-1788/0/26-16 від 16.08.2016 року; копією спадкової справи №108-2016 заведеної після смерті [PERSON], яка померла 01.02.2016 року. Відповідно до листа приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу №418/02-31 від 09.08.2016 року позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку. Позивачі опублікували оголошення в газеті «Вперед» про те, що втрачені державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯД №001776 та серії ЯИ №018067, виданих на імя [PERSON] слід вважати недійсним, що підтверджується копією газети, яка є у матеріалах справи. Державні акти на право власності на земельну ділянку втрачені, а тому позивачі лише в судовому порядку можуть захистити свої права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачі доводять, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачі є спадкоємцями за заповітом, право спадкодавця не припинено відповідно до ст.346 ЦК України, а відповідно до ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє права на спадщину, а згідно із ст.16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. За наведених обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved