Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , у якому із вархуванням уточнень до позову просила прийняти рішення зщодо поділу спільно нажитлого майна, а саме передати їй у власність автомобіль FORD FUSION - 2011 року випуску, д.н.з [NUMBER] , відступивши від начала рівності часток при поділі майна подружжя. Свою заяву мотивує тим, що 20.08.2016 року подружжям [PERSON] був придбаний за 7000 $ США легковий автомобіль FORD FUSION - 2011 року випуску, д.н.з [NUMBER] , який зареєстрований на [PERSON] та на даний час перебуває у його використанні. Згоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю, подружжям не досягнуто. Оскільки у позивачки на утриманні та вихованні перебуває неповнолітня дитина - донька [PERSON] , 2016 року народження, автомобіль їй потрібен для задоволення потреб дитини, яка хворіє і часто потребує консультацій у лікарів. А тому просить відступити від засад рівності та виділити їй автомобіль в цілому. У судовому засіданні позивачка та її представник ствердили позовні вимоги та дали пояснення, аналогічні змісту позову. Представник відповідача позовні вимоги заперечив та пояснив, що у 2011 році дійсно подружжям [PERSON] був придбаний автомобіль FORD FUSION - 2011 року випуску, д.н.з [NUMBER] за 7 тис. дол. США, який за згодою позивачки був зареєстрований на відповідача .Вартість автомобіля на даний час невідома .Окрім цього ,відповідач заперечує щодо передачі автомобіля позивачці, вважаючи це неналежним способом поділу майна подружжя. Заслухавши доводи сторін та вивчивши докази, які позивачка надала в підтвердження своїх вимог, суд прийшов до переконання, що позов до задоволення не підлягає за наступних мотивів. Ст.76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин \\фактів\\, що обгрутовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявністть або відсутність обставин справи, які виходять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до змісту ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів .Жодні докази не мають ля суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суду не надано жодного доказу, який би підтверджував факт придбання подружжям [PERSON] під час шлюбу майна - автомобіля FORD FUSION - 2011 року випуску, д.н.з [NUMBER] та реєстрації вказаного автомобіля за відповідачем. Не надано доказів вартості такого майна на момент розгляду справи судом. Скріншоти із Інтернету щодо вартості аналогічних автомобілів, надані позивачкою, суд не вважає належним доказом вартості спірного автомобіля, оскільки, як ствердила у судовому засіданні сама позивачка та її представник, автомобіль був пошкоджений у ДТП. У судовому засіданні представник позивачки пояснив, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 19.02.2013 року, водія автомобіля «КІА MAGENTIS», який скоїв ДТП, було визнано винним та зобов`язано судом сплатити кошти потерпілим, зокрема, [PERSON] - 20 000. 00 грн. Всі отримані на виконання вироку кошти були вкладені [PERSON] у придбання автомобіля для сім`ї. При цьому, представником на підтвердження своїх пояснень надано копію вироку без резолютивної частини та ніким не завірені копії квитанцій про перерахування коштів за невідомі послуги невідомим адресатам, що суд вважає неналежними доказами та не приймає їх до уваги. Окрім цього, позивачка ставить питання про відступлення від засад рівності при поділі спільного майна подружжя з тих підстав, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини. Жодного доказу на підтвердження такого пояснення позивачкою та її представником не надано. Відтак, у ході судового розгляду спору судом були вичерпані способи отримання доказів, оскільки клопотання про їх витребування в порядку, передбаченому ЦПК, від учасників процесу не поступали. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо однин із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України - майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд повинен брати до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Безспірно, що позивачка ,у разі придбання майна спільно з відповідачем під час перебування у шлюбі, має право на поділ цього майна, якщо доведе факт його придбання та вартість цього майна. Однак, суд вважає, що спосіб захисту своїх прав у вигляді вимоги про виділення спірного автомобіля в цілому, обраний позивачкою, суперечить змісту ст.5 ЦПК України.

Outcome: dismissed