Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як [INFO] помер [PERSON] та [INFO] померла [PERSON]. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] були співвласниками земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належали їм на підставі договору купівлі-продажу. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається із вищевказаної ділянки, позивачі не можуть у нотаріальній конторі отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки не був зареєстрований відповідно до чинного законодавства, про що отримали постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивачі у судове засідання не з'явився, надали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність та на позовних вимогах наполягали. Представник відповідача надав заяву про слухання справи у їх відсутність та позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Суд, при дослідженні доказів, якими позивач обґрунтував позов встановив, що [INFO] помер [PERSON] та [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею другої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки є його рідною сестрою, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується копією заповіту, що міститься в матеріалах спадкової справи, копії якої додані до справи. Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 0,091 га, що розташована за адресою : [ADDRESS], яка належить їм в рівних частинах кожному на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого 26 квітня 2007 року приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Одеської області Дучко В.М. За життя спадкодавці не зареєстрували своє право власності на вказану земельну ділянку. Зареєструвати право власності на майно після смерті не можливо, оскільки цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи відповідно до ст.25 ЦК України. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом в якості доказу, що належності вказаної земельної ділянки спадкодавцям досліджено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою : [ADDRESS] посвідчений 26 квітня 2007 року приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Одеської області Дучко В.М.. Задовольняючи позовні вимоги суд, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід , як з боку батька так і з боку матері. Відсутність державної реєстрації права власності спадкодавців на частку у майні не дає підстав для висновку про те, що останні не були власниками даного майна. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалися позивачі, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Outcome: approved