Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

позивачі звернулися в суд із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування заявленого позову зазначають, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі, які проживають поверхом вище неодноразово затоплювали квартиру позивачів, останній раз залиття мало місце 12.03.2015 року, у звязку з чим позивачам було завдано матеріальну шкоду. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 19.01.2005 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно висновку №037/16 судової будівельно-технічної експертизи від 7 вересня 2016 року, залиття квартири [ADDRESS] відбулося з вище розташованого приміщення квартири [ADDRESS]. Вартість майнової шкоди відновлювального ремонту стелі в житловій кімнаті 1-4 квартири [ADDRESS] становить 5490 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина вказаної особи. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на викладене, суд що вимоги про стягнення матеріальної шкоди з відповідачів є підставними, відповідачами не надано жодних доказів, які б вказували на відсутність їх вини у завданні матеріальної шкоди позивачам, відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved