Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що позивач - [PERSON] являється власницею частини будинку [ADDRESS], згідно договору дарування. ЇЇ дочка [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] та дітьми: сином [PERSON] та донькою [PERSON] також, зареєстровані в даному будинку. 18.06.2016 року дочка позивача з відповідачем по справі [PERSON] розірвали шлюб. В даному будинку на сьогоднішній день проживає позивач зі своєю дочкою [PERSON] та онуками [PERSON] та [PERSON], а з жовтня 2015 року, відповідач не проживає у зазначеному житловому приміщенні, забрав свої особисті речі, добровільно залишив житло, не приймає участі в утриманні житла, реєстрація відповідача в помешканні позивача перешкоджає їй оформити субсидію, а тому позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування будинком. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач до суду не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивачів, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивачів, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] являється власником частини будинку [ADDRESS], згідно договору дарування від 06.03.1999 року. Згідно довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 6014 від 08.12.2016 року в зазначеній квартирі зареєстровані - позивач [PERSON] з 28.10.2004р., [PERSON] з 28.05.2002 р., [PERSON], 18.08.2011 р., [PERSON] з 10.10.2010 р., [PERSON] з 21.01.2010 р. Позивач [PERSON] суду пояснила, що її бувший зять [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] з жовтня 2015 року, забрав свої особисті речі, не підтримує ніяких відносин з її дочкою, шлюб між ними розірвано. Реєстрація відповідача в квартирі спричиняє додаткові витрати і перешкоджає оформленню субсидії. Відповідач ніколи не утримував житло, не надавав кошти на комунальні платежі. Відсутність відповідача за зареєстрованим місцем проживання підтверджується, також, висновком Білоцерківського відділу поліції №2 ГУНП в Київській області від 15.12.2016 року, щодо факту не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації по б-у Олександрійський, 91 кв.2, рішенням про розірвання шлюбу позивача [PERSON] з відповідачем. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка є сусідкою позивачів, вказала, що знає сімю більше 7 років, в даний час з позивачами відповідач [PERSON] не проживає. Свідок думала, що він виїхав на заробітки, але рік тому зустріла [PERSON] в місті, гуляв з іншою жінкою. В помешканні позивача [PERSON] свідок не зустрічала відповідача з осені 2015 року. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По справі встановлено, що позивач є власником частини зазначеного будинку, відповідач був зареєстрований в будинку, як зять позивача [PERSON], а не проживає у вказаному житлі більше року. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним будинком, суду не надано. Вдповідач жодних заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проаналізувавши надані суду докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку більше року, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню помешкання, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з [PERSON] на корсить [PERSON] судові витрати в сумі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved