Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони доводяться онуками [PERSON], матірью якої, а також їхньою прабабусею була [PERSON], яка померла [INFO]. На випадок смерті прабабка заповіт не залишила. На момент смерті [PERSON], була зареєстрована та проживала [ADDRESS]. Проживала вона разом з бабусею позивачів, [PERSON], що підтверджується довідкою з сільради та після смерті фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Ще до смерті їх бабусі [PERSON], помер [INFO] їх батько, а також син їхньої покійної бабки [PERSON] На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт також не залишила. Після смерті бабусі позивачів відкрилась спадщина, яка складалась із земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, грошового вкладу в ПАТ «Державний ощадний банк України», які належали на праві власності [PERSON] та житлового будинку по [ADDRESS] Крім них, спадкоємцями на майно, що залишилось після смерті [PERSON] є їх рідна тітка [PERSON], яка є власником спадкового майна за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 12.02.2015р. та за нею вже визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину спадкового майна. У встановленому законом порядку, 12.11.2014 року, тобто до спливу шести місяців з дня смерті [PERSON], сторони подали приватному нотаріусу Балаклійського районного нотаріального округу [PERSON] заяви про прийняття спадщини. 12.12.2014 року у нотаріуса було укладено Договір про поділ спадкового майна на вищевказані земельну ділянку та грошовий вклад, які позивачі та відповідач успадкували у вказаних долях після смерті [PERSON] Однак, в оформлені прав на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки вищевказаний будинок не був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Спірний житловий будинок [PERSON], придбала за Договором купівлі-продажу, посвідченим 22.12.1988 року секретарем Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області і зареєстрованому в реєстрі за №41. На той час назви вулиць в селі не було, але в даний час вказаний житловий будинок розташований за адресою: по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Залиманської сільської ради за вих.№499 від 12.11.2014 року. Тобто, вказаний житловий будинок [PERSON] придбала на законних підставах відповідно до всіх діючих на той момент правил, встановлених для укладання договорів купівлі-продажу. Проте, із невідомої причини, до моменту своєї смерті право власності на куплений житловий будинок прабабка [PERSON] за собою так і не дооформила, тобто не зареєструвала договір купівлі-продажу в установленому порядку в Балаклійському БТІ. Залиманська сільська рада, в справах якої залишився другий примірник договору купівлі-продажу, так само не передала його на реєстрацію в установленому порядку в БТІ. Зважаючи на наведене, за захистом своїх прав та інтересів позивачі змушені звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачі не з»явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та в яких позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] також до суду не з'явилась, надала заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та вирішення справи на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази, беручі до уваги визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав: За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивачів до суду стали захист їх невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктом нерухомого майна - часткою житлового будинку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] /а.с.26,27/ [PERSON] є сином [PERSON] Отже позивачі є онуками [PERSON] [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Іванчуківським бюро ЗАГС Савинського району Харківської області, і свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.10.1957 року, виданим Іванчуківською с/радою Савинського району Харківської області (а.с.11,12). [PERSON], прабабка позивачів померла [INFO] На момент смерті [PERSON], була зареєстрована та проживала [ADDRESS] разом з [PERSON], що підтверджується довідкою з сільради вих. №472 від 05.11.2014 року (а.с.14). [INFO] батько позивачів [PERSON] помер /а.с.9/ [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22.05.2014 року Виконавчим комітетом Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с.13). Відповідач [PERSON] за рішенням Балаклійського районного суду від 12.02.2015р. є власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] /а.с.10/ 12.12.2014 року було укладено Договір про поділ спадкового майна на вищевказані земельну ділянку та грошовий вклад між сторонами :[PERSON] та [PERSON] і [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з відповіді нотаріуса №547/02-14 від 20.12.2014 року (а.с.18), оскільки будинок [ADDRESS] не був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому було відмовлено в оформленні права власності. В зв'язку з тим, що на момент своєї смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], та заповіт не залишала, то в силу ст. 1261 ЦК України, позивачі, як онуки померлої, мають право на спадкування за законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідач позов визнала. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved