Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Лубенської міської ради, третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , про встановлення права власності в порядку спадкування. В позові вказали, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача [PERSON] та колишній чоловік позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину трикімнатної квартири загальною площею 71, 7 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] та позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності як майно, яке набуте під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3549. Після розірвання шлюбу в 2012 році питання виділення 1/2 квартири за [PERSON] і 1/2 за [PERSON] не вирішувалося, оскільки не було потреби. На даний час [PERSON] і [PERSON] проживають і зареєстровані в даній квартирі від часу її придбання. [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , є спадкоємцями за законом на майно померлого [PERSON] . Коли в листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, то постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не виділена(визначена) частка спадкодавця у спільному майні. За таких обставин позивачі змушені звернутися до суду для визначення розміру часток кожного співвласника квартири у праві спільної сумісної власності та прохали суд визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 45, 1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становила 1/2 (одну другу) її частини. Визнати за [PERSON] у праві спільної сумісної власності право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири, загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 45, 1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 (одну четверту) частину квартири загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 45, 1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачів адвокат Головань О.І. звернулась до суду з заявою в якій прохала розглядати справу без участі позивачів та без її участі. Позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розголядати без його участі, позов визнає. Представник третьої особи по справі адвокат Коряк А.В. звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі та без участі [PERSON] , проти позову не заперечував. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30.12.1999 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.18). На момент придбання квартири [PERSON] та [PERSON] переребували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23.12.1995 року, серія [NUMBER] ( а.с.16). Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, подружжю на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте за нас шлюбу. Вказана квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 30 грудня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М. зареєстрованого в реєстрі за № 3549. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в 2012 році питання щодо виділення кожному з них по 1/2 частини квартири не вирішувалося. [INFO] помер [PERSON] - батько позивача [PERSON] та колишній чоловік позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину трикімнатної квартири загальною площею 71, 7 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] і [PERSON] проживають і зареєстровані в даній квартирі від часу її придбання, даний факт підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання(а.с.19, 20). Позивач [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , є спадкоємцями за законом на майно померлого [PERSON] . В листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не виділена(визначена) частка спадкодавця у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників), належить їм на праві спільної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Зі змісту ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. За таких обставин, слід вважати, що [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині вищевказаної квартири. На теперішній час у позивачів виникла необхідність у визначенні часток у даній спільній квартирі в зв`язку з оформленням спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] . Зважаючи на положення ст.357 ЦК України, суд вважає, що позивачу [PERSON] у спільній власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] , а померлому [PERSON] за життя також належала1/2 частина вищевказаної квартири. Оскільки спадкоємцями на майно померлого [PERSON] є позивач [PERSON] та [PERSON] , то кожному із спадкоємців належить по ? частині квартири [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved