overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка 20.11.2013 р. звернулась в суд з позовом до відповідачки про поділ майна, що є у спільній частковій власності. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідно до рішення Тисменицького районного суду від 29.12.2010 р. за нею та відповідачкою визнано право власності у порядку спадкування за законом на ? частину за кожною будинковолодіння [ADDRESS] та будинковолодіння [ADDRESS]. Позивачка належно зареєструвала свої права, що підтверджується відповідними витягами про державну реєстрацію прав від 01.07.2011 р. Маючи законне право на половину кожного з двох будинковолодінь вона не може користуватись жодним з них, оскільки відповідачка не надає їй доступу до будинковолодіння [ADDRESS], а друге будинковолодіння потребує капітального ремонту. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про реальний розподіл майна, що належить їй та відповідачці на праві спільної часткової власності. Оскільки відповідачка проживає у будинковолодінні [ADDRESS], позивачка не заперечує щодо виділення відповідачці цього будинковолодіння, а собі просить виділити будинковолодіння [ADDRESS], при цьому не вимагає грошової компенсації від відповідачки, якій виділяється будинковолодіння значно більшою вартістю. Вважає, що такий розподіл спадкового майна та припинення спільної часткової власності дасть можливість кожному із співвласників користуватися та розпоряджатися своїм майном незалежно один від одного. Представники позивачки у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони - позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] є співвласниками на праві спільної часткової власності будинковолодіння [ADDRESS] та будинковолодіння [ADDRESS] на підставі рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2010 р., згідно якого за кожною з них визнано право власності у порядку спадкування за законом на ? частину обох будинковолодінь. Право власності позивачки належно зареєстровано, що підтверджується відповідними витягами про державну реєстрацію прав від 01.07.2011 р. (а.с.5, 9). Оскільки сторони не можуть дійти згоди щодо порядку володіння та користування майном, яке належить їм на праві спільної часткової власності, вказане нерухоме майно слід поділити між ними в натурі згідно запропонованого позивачкою варіанту, з яким погодилась відповідачка. Позивачці слід виділити у власність будинковолодіння [ADDRESS] вартістю 40144 грн. згідно технічного паспорту (а.с.6-8), а відповідачці - будинковолодіння [ADDRESS] вартістю 116093 грн. згідно технічного паспорту (а.с.10-12). Оскільки позивачка відмовилась від стягнення з відповідачки грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки, суд таку компенсацію не стягує. На підставі наведеного, відповідно до вимог ст.ст. 356, 358, 367 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка 20.11.2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві вказала, що 17 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 62. 21.08.2013 року шлюб розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій формі на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення та просив суд визначити розмір аліментів у сумі 350 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.03.2009 по 21.08.2013 рік. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO],яка проживає з матір'ю. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не має постійного місця роботи, не отримує доходів, має скрутне матеріальне становище ,суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій формі в сумі 500 грн. щомісячно починаючи з 20.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка 20.11.2013 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 26.10.2002 року. Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з тим , що він на неї піднімає руки,і шлюбні відносини між ними припинені, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. 23 грудня 2013 року судом сторонам було надано строк на примирення в 6 місяців, і провадження по справі зупинено. 04 квітня 2014 року провадження по справі було відновлено за заявою позивачки, мотивоване протиправною поведінкою відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він на неї піднімає руки. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами позивачки погодився, просив шлюб між ним та позивачкою розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 26.10.2002 року (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивачка 20.11.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, мотивуючи тим, що з 1998 року по 2013 рік вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюб між нею та відповідачем розірвано у 2013 році, донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду на утримання дочки було стягнуто аліменти до досягнення нею повноліття. Дочка навчається у медичному коледжі ВДНЗУ «Українська медична стоматологічна академія» на умовах контракту. [PERSON] є повнолітньою, власних доходів не має, мешкає з матір»ю та перебуває на її утриманні, тому потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/5 частини доходу відповідача до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка та представник позивачки - адвокат Процай В.М. позов підтримали повністю, а відповідач позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. ( а. с. 36, 40, 41-42 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.07.1998 року, який розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2013 року ( а. с. 11 ). Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні ( а. с. 8, 12-16, 26 ). [PERSON] навчається згідно наказу № 341-у від 12.08.2016 року на денній контрактній формі навчання в медичному коледжі ВДНЗУ «Українська медична стоматологічна академія», стипендії не отримує, термін навчання - до 30.06.2019 року ( а. с. 10, 43 ). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 198 - 200 СК України, підлягають стягненню аліменти з відповідача в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку, так як відповідач повністю визнав позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивачка 20.11.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що від укладеного ними 14.07.2015 року шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та залишаться проживати із нею. Сторони проживають окремо на даний час. Позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку, отримує одноразову допомогу при народженні дитини, перебуває в тяжкому матеріальному становищі. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на її утримання. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на своє утримання в розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку з дня предявлення позову та до досягнення дитиною 3-річного віку. В судове засідання сторони не з»явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження позовних вимог ( а. с. 16 ). Відповідач не заперечував щодо стягнення аліментів, але прохав їх стягнути в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, враховуючи, що він сплачує аліменти на утримання 2 дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку(а.с.17). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 14.07.2015 року шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та залишаться проживати із нею. ( а. с. 3,4, 7 ). Позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідач сплачує аліменти на утримання 2 неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, не має інших утриманців, не є інвалідом. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~84\~СК України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років.\~ Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка 20.12.2013 року звернулася до відповідача із зазначеним позовом та просила постановити судове рішення, яким стягнути на її користь аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Закон - ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України - встановив таке: - Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS]. Судом також встановлено, що мати дитини самостійно опікується його матеріальним становищем, у той час як батько у добровільному порядку цього не робить. При визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, врахував, як стан здоров'я та матеріальне становище батька та дитини, так і ті обставини, що відповідач, окрім неповнолітнього сина, немає інших утриманців. У зв'язку з цим з відповідача мають бути стягнуті аліментні платежі судовим рішенням у розмірі 1/4 частки від його доходів, оскільки він за своїм матеріальним станом та станом здоров'я може виплачувати аліментні платежі у заявленому розмірі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивачка 20.12.2018 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 11.04.1987 року розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого шлюбно-сімейні стосунки фактично припинено приблизно 20 років тому, внаслідок чого спільне життя та збереження сім»ї є неможливим. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог, не заперечувала про розгляд справи у відсутності відповідача та в заочному порядку ( а. с. 16 ). Відповідач в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, про що мають докази в матеріалах справи ( а. с. 15 ). Від нього не надійшло відзиву на позов та позивач погодився на заочний розгляд справи. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку та в порядку спрощеного провадження згідно ст. 279, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 11.04.1987 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського райвиконкому Полтавської області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 1) ( а. с. 4 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони з близько 20 років не підтримують шлюбно сімейних стосунків, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім»ї є неможливим. Спорів про поділ майна не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивачка 20.12.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 08.07.2011 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки та зловживання відповідача алкоголем. Внаслідок чого, сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та поживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Майновий спір в разі виникнення буде вирішуватись окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала ( а. с. 27 ), а відповідач позов не визнав, заперечував щодо розірвання шлюбу, посилаючись на таке рішення позивачки передчасним ( а. с. 70 ). Представник відповідача адвокат Пащенко В.В. надав заяву про розгляд справи без його участі ( а. с. 69 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.07.2011 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ( а. с. 4 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спорів щодо поділу майна на даний час не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка 20 березня 2014 року звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що за рішенням Віньковецького районного суду від 17.08.2007 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення повноліття. Присуджений судом розмір аліментів не забезпечує потреби дітей, що стало підставою звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до 770 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви та до моменту досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задоволити. Зауважила, що присудженої судом суми аліментів не вистачає на потреби дітей. На утриманні відповідача перебуває одна дитина, тоді як на моменту винесення судом рішення від 17.08.2007 року було дві. [PERSON] померла в 2008 році. Відповідач має неофіційні доходи. Визнаючись з розміром аліментів, виходила з розрахунку прожиткового мінімуму на дитину, який складає 1286 грн. Відповідач подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з утриманням неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] (ст.180 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.ст.180,182,184,192СК України- батьки несуть обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує……матеріальне становище платника аліментів…..інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду….у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З копії свідоцтв про народження видно, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] 1997 р.н. та [PERSON] 1999 р.н. Згідно з рішенням Віньковецького районного суду від 17 серпня 2007 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], , на утримання дітей [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO] стягуються аліменти у розмірі 200 гривень до досягнення повноліття. За довідкою Відділу державної виконавчої служби у [PERSON] існує заборгованість по аліментам 4270 грн. Відповідач погодився сплачувати аліменти в більшому розмірі-770 грн. щомісячно до досягнення повноліття дітьми. Беручи до уваги згоду відповідача про сплату аліментів в більшому розмірі, зважаючи на інтереси дітей, розмір прожиткового мінімуму 1286 грн., суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково, виходячи із змісту ст.184 СК щодо визначення розміру аліментів у твердій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивачка 20 вересня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2016 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], 22.03.2016р.н. Сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння, байдужості до життя та проблем один одного. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, внаслідок чого його збереження суперечитиме її інтересам. В звязку з цим, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити їй прізвище «Шаповал». Справу розглянуто\~згідно ч.3\~ст.211\~ЦПК України\~у відсутності\~позивачки,\~яка заявою\~просила розглянути\~справу за\~її відсутності,\~позовні вимоги\~підтримала та\~просила позов\~задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 лютого 2016 року, актовий запис №2. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 216915. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тривалий час спільно не проживають, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved