Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . При цьому позивачка посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують більше трьох років, ведуть окреме господарство, у теперішній час сім`я існує лише формально. Позивачка також зазначила, що відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дитини, у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Також позивачка просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 705 гривень. Позивачка у судове засідання не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 30 жовтня 2010 року, реєстрація шлюбу зроблена Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №802. Від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] (актовий запис №2051 Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 22 листопада 2011 року). Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.ч.1,2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути, сплачений нею судовий збір у розмірі 705 гривень (квитанція №160-1251Е/1 від 14 грудня 2018р.). При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved