Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту. В позові посилаються на те, що після смерті їх тітки [PERSON], вони, як спадкоємці пятої черги, своєчасно звернулися до першої Чернівецької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщині, звідки дізналися про існування заповіту на користь відповідача [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Вважають смерть спадкодавця [PERSON]І результатом неправомірних дій з боку сторонніх осіб, зацікавлених в отриманні спадкового майна, заповіт укладений під фізіологічним та психологічним насильством сторонніх осіб, підписаній у той час, коли спадкодавець була хворою набряком мозку, у звязку з чим не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому особисто не підписала заповіт і не могла розуміти прочитаного у нотаріуса тексту заповіту. На основі зазначеного просять, суд, визнати недійсним заповіт [PERSON] складений на користь [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1813. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити, визнати недійсним заповіт [PERSON] складений на користь [PERSON] Посилалися на те, що вони є онуками спадкодавця [PERSON], за життя дбали про померлу, піклувалися про неї. Вважають, що [PERSON] та її син [PERSON], які зацікавлені в отриманні спадщини, перед складення заповіту застосували фізіологічне насильство до спадкодавця, про що на їх думку свідчить аудіо запис бесіди з [PERSON] та те, що спадкодавець [PERSON] особисто не підписала заповіт у нотаріуса. Представник позивачів підтримав позов, та пояснив, що припускає насильницьку смерть спадкодавця, підтверджену оглядом місцем події та судово-медичною експертизою, а також важкий стан здоровя спадкодавця, обумовлений набряком мозку, що виключав її здатність усвідомлювати значенні своїх дій та керувати ними при укладенні заповіту. Крім цього, відсутність письмового доручення спадкодавця на підписання заповіту [PERSON] на його думку є однією з підстав визнання недійсним заповіту. Представник відповідача позов не визнав та надав до суду письмові заперечення пояснивши, що відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, знаходиться на обліку у психіатра та не може особисто надати пояснення в судовому засіданні. На спростування твердження позивачів про їх піклування за життя про спадкодавця, надав суду рішення судів про майнові спори між ними та заяви померлої до правоохоронних органів про скоєнні позивачами стосовно неї майнових злочинів. Покази свідків - осіб, які були присутніми при оформлені заповіту, покази нотаріуса та заповіт, на думку представника відповідача, свідчать про законність оформлення заповіту і те, що це було свобідним волевиявленням спадкодавця. Крім цього вказує, що у висновку експерта № 623 набряк мозку зазначено тільки як один із ознаків, якій вказує на причину смерті, а саме на ускладнення наявної при житті бактеріальної пневмонії, тобто як результат ускладнення пневмонії, а не окрема хвороба померлої, тому на його думку невірним є ствердження представника позивачів про те, що спадкодавець хворіла набряком мозку і не могла усвідомити значення свої дій та керувати ними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є матірю позивачів [PERSON] та [PERSON], особисто спілкувалася з відповідачем [PERSON], однак, враховуючи його стан здоровя сприймала як жарт його вислови про те, що він до оформлення заповіту ударив померлу [PERSON] статуеткою по голові, тому порадила йому так не жартувати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є матірю відповідача [PERSON], який в період навчання в університеті, в результаті отриманої травми голови став інвалідом другої групи. За життя померла [PERSON] висловлювала бажання залишити все своє майно у спадок [PERSON] Жодного фізичного та психологічного тиску на померлу [PERSON] при оформленні заповіту ніхто не чинив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що працює приватним нотаріусом і особисто посвідчила оспорюваний заповіт. Передбачені законом підстав для відмови у посвідчені заповіту у неї не було. Особисто перевірила по наданим документам особу [PERSON], встановила її дієздатність та виявила, що спадкодавець будучи особою похилого віку, фізично не могла особисто підписати заповіт, тому було запропоновано викликати для цього свідків. За бажанням спадкодавця були викликані свідки її сусіді, особи яких були встановлені за наданими ним документами та встановлена їх дієздатність. Заповіт був складений у відповідності до законів України, він відповідав свобідному волевиявленню спадкодавця [PERSON], був прочитаний в голос та підписаний зазначеними в ньому особами. Тілесних ушкоджень на обличчя спадкодавця [PERSON] не бачила, спадкодавець спілкувалася вільно, без будь якого тиску з боку сторонніх осіб. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що померла [PERSON] була її сусідкою, добре знала її, зі слів померлої за життя було відомо, що остання бажала своє майно залишити у спадщину своєму внуку [PERSON], якій є інвалідом. За бажанням померлої [PERSON] особисто була присутня та підписала заповіт. Ніхто на [PERSON]І не чинив жодного тиску, це було її волевиявлення, вона вільно спілкувалася і за станом здоровя розуміла значення своїх дій . Аналогічні покази про обставини підписання заповіту та стан здоровя померлої [PERSON] дали суду свідки [PERSON] і [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що померла [PERSON] була її сусідкою, за життя часто спілкувалися, за станом здоровя померла розуміла значення своїх дій, за її характером на неї неможливо було чинити будь який тиск та змусити чинити дії всупереч її волі. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши у сукупності досліджені докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а відповідно до п. 3 с. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст.207 ЦК України. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими службовими особами. Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст.1248 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст.1253 ЦК України). Судом встановлено, що 19.09.2014 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] був оформлений та нотаріально посвідчений заповіт за реєстровим № 1813, відповідно до якого громадянка [PERSON], [INFO], яка проживала та була зареєстрована в [INFO], все своє майно заповіла [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що заповіт від 19.09.2014 року підписаний [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. Відповідно до п.17 постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, право на пред'явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Позивачі, у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надали жодних доказів, які б вказували на те, що оспорюваний заповіт є недійсним з підстав, визначених ст. 1257 ЦК України. Судом встановлено, що порушень Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при оформленні та посвідченні оспорюваного заповіту судом не встановлено. Посилання позивачів та їх представника на відсутність письмового доручення спадкодавця [PERSON]І на підписання заповіту [PERSON], суд до уваги не приймає, оскільки заповіт підписаний в присутності спадкодавця [PERSON], свідків та нотаріуса, текст заповіту до його підписання зачитаний вголос запрошеними [PERSON] свідками [PERSON] та [PERSON], про що свідчить запис в заповіти, що не суперечить вимогам чинного законодавства України. Посилання позивачів та їх представника на те, що у [PERSON] при нотаріальному посвідчені заповіту був критичний стан здоровя обумовлений набряком головного мозку, у звязку з чим вона не памятала як її звати, де вона знаходиться і що саме їй читають, спростовані показами свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та висновком № 623 від 22.12.2014 року судово-медичної експертизи, відповідно до якого смерть [PERSON] настала від легеневої недостатності, яка розвинулась як ускладнення наявної при житті лівої бактеріальної пневмонії, про що свідчать дані аутопсії: блідість шкірних покрій; характер трупних плям; набряк головного мозку, виражений набряк легень та інші. Крім цього, судом встановлено, що твердження позивачів про доброзичливі стосунки та піклування за померлою [PERSON] спростовуються заявами та скаргами [PERSON] до правоохоронних органів на незаконні дії позивачів відносно неї. Аналізуючи доказі по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заповіт був оформлений з дотриманням вимогам чинного законодавства України та не суперечить йому, спадкодавець [PERSON] при його оформленні усвідомлювала значення своїх дій та керували ними, заповіт був оформлений та нотаріально посвідчений за волею спадкодавця [PERSON] без фізичного та психологічного тиску сторонніх осіб.

Outcome: dismissed