overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка 25.07.2014 року звернулась у суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві послалась на те, що з 05.08.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя у них народилось дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем припинились 2 років тому, вона із дочкою проживають окремо. Вважає, що їхня сім'я з відповідачем розпалась остаточно, оскільки на даний час проживає разом із [PERSON], від якого вагітна. Просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, а відповідач повністю визнав заявлені позовні вимоги, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Як встановлено судом, сторони на протязі двох років проживають окремо, позивачка проживає з іншим чоловіком від якого завагітніла. Згідно поданої заяви [PERSON] вказав, що проживає з [PERSON] у цивільному шлюбі. Зазначив, що позивачка вагітна від нього і що він визнає себе батьком даної дитини. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків на протязі 2 років, не ведуть спільного сімейного господарства, проживають окремо, а також те, що позивачка має іншу сім'ю, вагітна від іншого чоловіка, з яким планує укласти шлюб, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивачка 25.07.2016 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила задовольнити позов, проводити розгляд справи без її участі, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб І-НО №224353, виданого 04.09.2010 року виконкомом Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області. Відповідно свідоцтва про народження І-НО № 400340, виданого 10.06.2011 року виконкомом Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 19, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 25.07.2016 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 25.07.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачка 25.07.2016 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила задовольнити позов, проводити розгляд справи без її участі, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2001 року, який рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29.08.2013 року розірвано. Рішення набрало законної сили 10.09.2013 року. Відповідно свідоцтва про народження І-НО № 309958, виданого 26.01.2010 року виконкомом Цукуринської селищної ради м.Селидове Донецької області, актовий запис № 03, та свідоцтва про народження І-НО №060149, виданого 15.03.2006 року виконавчим комітетом Цукуринської селищної ради м.Селидове, Донецької області, актовий запис №03 батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 25.07.2016 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 25.07.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивачка 25.07.2019 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 04.08.2017 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь два місяці тому, внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімйні стосунки, спільного господарства не мають, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею. Майнового спору не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав, а відповідачка позов визнала. ( а. с. 22, 23 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.08.2017 року в Шевченківському районному у м. Полтава відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] ( а. с. 4 ), який проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею. Спорів про майно не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачка 25.08.2015р. звернулась до суду з позовною заявою , а 19.11.2015р. уточнила позовні вимоги та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в сумі 500грн, щомісячно, починаєчи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не дає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить стягувати з відповідача аліменти на утриманні сина [PERSON] в сумі 500грн. щомісячно. Відповідач позов визнав , згідний сплачувати аліменти в сумі 500грн. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка відповідно до закону підлягатиме індексації. Судом також враховано положення ч.2 ст.181 СК України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIІI встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років у розмірі 1032 грн.00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка 25.09.2015 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача,мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те що, відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальну допомогу добровільно не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. В судове засіданні позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121,122,133,141 СК України є народження від нього дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6) і не оспорюється ним, а також те, що проживання його окремо від дитини, не впливає на обсяг його прав та не звільняє його від обов'язку щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він на своєму утриманні інших дітей не має. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка 25.09.2016 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина у зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/3 частини його доходу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком її сина [PERSON], [INFO], який сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини згідно рішення Тисменицького районного суду від 22.09.2006 р. Після досягнення повноліття син продовжує навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі «Івано-Франківський професійний ліцей автомобільного транспорту і будівництва», у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на користь сина у розмірі 1/3 частини доходу щомісячно до закінчення ним навчання, але не пізніше ніж до досягнення двадцяти трьох років Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, після досягнення повноліття продовжує навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі «Івано-Франківський професійний ліцей автомобільного транспорту і будівництва» та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Він перебуває на утриманні матері. У відповідності з вимогами ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Суд вважає, що відповідач, стан здоров'я якого задовільний, який є пенсіонером третьої групи, може надавати сину, який навчається, належне матеріальне утримання. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачка 25.09.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 10.11.2007 року розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого шлюбно-сімейні стосунки фактично припинено, вони проживають окремо з червня 2018 року, внаслідок чого спільне життя та збереження сім»ї є неможливим. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 37 ). Відповідач повторно в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання за місцем реєстрації його проживання ( а. с. 26-27, 33-34, 35-36 ). Від нього не надійшло відзиву на позов та позивачка погодилася на заочний розгляд справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 10.11.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зареєстрували шлюб ( актовий запис № 2118 ) ( а. с. 20 ). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6 ), які проживають з позивачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони з червня 2018 року не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім»ї є неможливим. Спорів про утримання і місце проживання дітей та про поділ майна не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивачка 25.09.2020 року звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 листопада 2001 року Малорязанцівською селищною радою Попаснянського районну Луганської області, актовий запис №06. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинено з травня 2020, спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна відсутній. 20.10.2020, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд. У судове засідання позивачка не з`явилася, у письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 листопада 2001 року Малорязанцівською селищною радою Попаснянського району, Луганської області, актовий запис №06 (а.с.8). Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначила позивачка у позовній заяві та визнано відповідачем, спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна не заявлено. Отже, надані сторонами заяви свідчать, що збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. 104, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка 25.11.2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те що, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засіданні позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання ним позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121,122,133,141 СК України є народження від нього дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3) і не оспорюється ним, а також те, що проживання його окремо від дитини, не впливає на обсяг його прав та не звільняє його від обов'язку щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він на своєму утриманні інших дітей не має. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved