Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах та з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх 3 років вони спільно не проживають, будь-яких відносин не підтримують. З моменту припинення фактичнх шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, аліментів не сплачує та не бере участі у витратах, пов`язаних з її вихованням. В зв`язку із тим, що донька перебуває на утриманні позивачки, вона не спроможна в повній мірі забезпечити її усім необхідним: продуктами харчування, предметами вжитку, одягом тощо. З цих підстав просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивачка [PERSON] та її представниця [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтували вищенаведеним та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] а також його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від представника відповідача надійшла заява, згідно якої останній просив справу розглянути без його участі та участі відповідача. Просив при вирішенні позовних вимог врахувати те, що розмір аліментів, які позивачка просить стягувати на свою користь є не співмірним з доходами відповідача та вкрай обтяжливим для нього. Крім того, представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач страждає на тяжке психічне захворювання. В зв`язку із чим просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 34-35, 41). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За вказаних обставин справу розглянуто без участі відповідача та його представника. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивачки та її представниці вважає, що позовна заява обґрунтована, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.\~184\~СК України,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі.\~ Розмір\~аліментів,\~визначений судом\~або за\~домовленістю між\~батьками у\~твердій грошовій\~сумі,\~підлягає індексації\~відповідно до\~закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Наведене вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 8). Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, разом вони не проживають, що підтверджується довідкою виконкому Малокучурівської сільської ради №835 від 19.11.2018 року (а.с. 11) та актом обстеження матеріально побутових умов проживання від 19.11.2018 року (а.с. 10). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що до складу сім`ї позивачки [PERSON] входить донька [PERSON] - [PERSON] , яка перебуває на її утриманні, позивач не працює. Наведене підтверджується вищевказаними довідкою та актом обстеження (а.с. 10-11). Також з висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини (а.с. 9) видно, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] перебуває на лікуванні в невролога в Заставнівській ЦРЛ з діагнозом Цереброастенічний синдром Енурез. З довідки Глибоцької рай поліклініки №595 від 06.03.2019 року (а.с. 35) вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на «Д» обліку в психіатра з діагнозом органічний афективний розлад змішаний тип. Відповідачем та його представником суду не надано доказів щодо матеріального становища відповідача, а тому з урахуванням викладеного, вимог статті 182 СК України та інших обставин, що мають істотне значення суд вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивачки з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів не погіршить матеріальне становище відповідача, а також є мінімальним гарантованим розміром аліментів. Крім того, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» №2246-VIII\~від 07.12.2017\~року розмір\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~віком від\~6\~до 18\~років станом на 26.12.2018 року (дату звернення до суду із позовом) становив 2027 гривень, забезпечення якого є в рівній мірі обов`язком, як матері так і батька. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., а позов задоволено частково, а саме в розмірі 33,78%, то суд вважає, що з відповідача на користь держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, належить стягнути судовий збір в розмірі 238,08 грн. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, 180, 181, 182, 184, 191,

Outcome: partial