Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Третя полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на домоволодіння від 29 жовтня 1981 року. Вказане свідоцтво видане взамін договору купівлі-продажу від 07 березня 1969 року. На час посвідчення договору купівлі-продажу 07 березня 1969 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За життя [PERSON] не отримала свідоцтва про право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] як на частку майна, набутого подружжям за час шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті заведено спадкову справу № 169 на підставі заяв про прийняття спадщини від імені: [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), в той час як [PERSON] (дружина) фактично прийняла спадщину, що підтверджується записами в домовій книзі про реєстрацію. При цьому частки кожного зі спадкоємців склали: [PERSON] 1/2 частка у спільному майні подружжя, 1/6 частка успадкованого майна, а всього 2/3 частини домоволодіння; [PERSON] - 1/6 частка успадкованого майна; [PERSON] - 1/6 частка успадкованого майна. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті заведена спадкова справа № 145/2013, в якій знаходяться заяви про прийняття спадщини від [PERSON] ; від [PERSON] про те, що вона не претендує на обов`язкову частку у спадщини після смерті матері. Постановою нотаріуса Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 234/02-31 від 20.06.2020 р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на частку у спільному майні подружжя, що змушує позивачів звертатися до суду. З наведених підстав просили суд, задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 75,8 кв. м. житловою площею 38,6 кв. м., погрібу літ. «а-1», вбиральні літ. «Б», гаражу літ. «В», літнього душу літ. «Г», сараю літ. «Д», огорожі № 1, воріт огорожі № 2 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 75,8 кв. м. житловою площею 38,6 кв. м., погрібу літ. «а-1», вбиральні літ. «Б», гаражу літ. «В», літнього душу літ. «Г», сараю літ. «Д», огорожі № 1, воріт огорожі № 2 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явились. Представник позивачів подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивачів. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наданих суду доказів. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2021 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на домоволодіння від 29 жовтня 1981 року, яке видане взамін договору купівлі-продажу від 07 березня 1969 року (а.с. 11). Також судом встановлено, що на час укладення договору купівлі-продажу 07 березня 1969 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 12). Відповідно до ст. 22 КпШС УРСР, майно, придбане у зареєстрованому шлюбі є спільним майном подружжя. За життя [PERSON] не отримала свідоцтва про право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , як на частку майна, набутого подружжям за час шлюбу, що підтверджується змістом постанови нотаріуса про відмову у в чиненні нотаріальної дії. [PERSON] помер [INFO] . Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії судом встановлено, що після померлого [INFO] [PERSON] в Третій полтавській державній нотаріальній конторі 28 липня 2010 року заведено спадкову справу, в якій знаходяться заяви [PERSON] (дочки померлого) про прийняття спадщини за законом, [PERSON] (дочки померлого) про прийняття спадщини за законом, [PERSON] (дружини померлого), яка фактично, відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину за законом шляхом проживання та реєстрації зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, що також підтверджується відомостями домової книги. На підставі викладено, судом встановлено, що частки кожного спадкоємця на момент смерті [PERSON] склали: [PERSON] 1/2 частка у спільному майні подружжя + 1/6 частка успадкованого майна, а всього 2/3 частини домоволодіння; [PERSON] - 1/6 частка успадкованого майна; [PERSON] - 1/6 частка успадкованого майна. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися, про що зазначено у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті заведена спадкова справа № 145/2013, в якій знаходяться заяви про прийняття спадщини від [PERSON] ; від [PERSON] про те, що вона не претендує на обов`язкову частку у спадщини після смерті матері. Постановою нотаріуса Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 234/02-31 від 20 червня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Буленко М.М. 27 липня 2010 року на 2/3 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за зазначеної вище адресою, після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки за життя нею не було отримано свідоцтво про право власності на підставі ст. 63 СК України на 1/2 частку в спільній сумісній власності подружжя. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, враховуючи надані суду докази, суд визнає заявлені позовні вимоги законними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved