overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивачка 21.08.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що укладений ними 27.02.2013 року шлюб розпався через постійні сварки та непорозумінь на побутовому грунті. Сімейно-шлюбні відносини припинили з травня 2018 року , проживають окремо, тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Від шлюбу не мають дітей. Майнового спору не мають. Відповідач не бажає розірвати шлюб в позасудовому порядку. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. ( а. с. 16, 20 ). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за місцем проживання про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень з відміткою про отримання судової повістки ( а. с. 15, 31) та повернутої на адресу суду адресованої йому кореспонденції з відміткою пошти «адресат відсутній» ( а.с. 23-24, 25-27). Опубліковано оголошення про його виклик до суду на сайті Полтавського районного суду Полтавської області ( а. с. 30 ), що згідно вимог чинного законодавства є належним його повідомленням. Від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи та позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 27.02.2013 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 136 ) ( а. с. 4 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь, сімейне життя у сторін не склалося, тому сторони не підтримують шлюбно сімейні стосунки та проживають окремо з травня 2018 року, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спорів про поділ майна не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивачка 21.08.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 01.03.2002 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь , внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та проживають окремо з жовтня 2018 року, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею. Майнового спору не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. ( а. с. 14, 17 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони укладали шлюб 01.03.2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м. Полтави ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного господарства з жовтня 2018 року та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 6), який проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею. Спорів про майно не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка 21.09.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина. Свій позов обґрунтовувала тим, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.04.2016 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 650 грн. щомісячно. Розмір аліментів, що їх відповідач сплачує згідно рішень суду, є меншим від мінімального розміру аліментів, який встановлений у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не може забезпечити гармонійний розвиток дитини. Тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1200 грн. на дитину щомісячно до повноліття сина. Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, у поданій суду заяві представник позивачки просив справу розглянути в його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, у якому народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 26.04.2016 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 650 грн. щомісячно. Відповідач регулярно сплачує аліментні платежі, заборгованість відсутня. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції Закону України від 17.05.2017 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні спору суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, стан здоровя відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, а саме стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на одну дитину у розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому слід припинити стягнення за виконавчим листом № 352/207/16-ц Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, відкликавши вказаний виконавчий лист з Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. З відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору в дохід державного бюджету. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 183, ч.1 ст.192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачка 21.09.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2014р. Від шлюбу мають сина [PERSON], 30.10.2013р.н. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обовязки, перестали бути повязані спільним побутом, не проживають разом з серпня 2015 року, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти обставин, викладених у позові. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.04.2014р., актовий запис №30. Сторони мають малолітню дитину: [PERSON], 30.10.2013року народження. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з серпня 2015 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивачка 21.09.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 26.03.2016 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з червня 2016 року вони припинили щлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майнового спору не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. ( а. с. 9, 16 - 17 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони укладали шлюб 26.03.2016 року в виконавчому комітеті Надержинської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з червня 2016 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки і проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спорів про майно не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачка 21.10.2014 року звернулась в суд із позовом до відповідача про про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням-квартирою [ADDRESS], про виселення відповідача із вказаної квартири та зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою, оскільки вона є власником вказаної квартири, а відповідач чинить їй перешкоди у користування її власністю. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю і викладених у ньому підстав. Відповідач судове засідання неодноразово не з'являвся, про час і місце слухання справи судом повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.169 ЦПК України приймає рішення у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується договором купівлі-продажу будинку від 05.10.2014 року та витягом з державного реєстру про державну реєстрацію права власності за № 169720 від 05.10.2014 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивачем під час подання позову та в судовому засіданні не було надано суду доказів того, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] та чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаною квартирою. Суд, не вправі винести рішення, яке грунтується на припущеннях. Враховуючи викладене вимоги позивача щодо визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням-квартирою [ADDRESS], про виселення відповідача із вказаної квартири та зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивачка 21.10.2019 звернулась до суду з вказаним вище позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що не досягли з відповідачем згоди щодо утримання дитини. 07.11.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги про стягнення аліментів, зазначивши, що рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.12.2019 шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо. Відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнав у повному обсязі, заявивши, що згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду 21.10.2019 і до повноліття дитини. Наслідки прийняття судом визнання позову йому зрозумілі. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, розірваному рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 16.12.2019, яке набрало законної сили 17.01.2020. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком у свідоцтві про народження якої вказано відповідача. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, розмір аліментів є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, аліменти у цій справі слід стягнути з 21.10.2019. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір із позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі ставок станом на час звернення з позовом до суду - 21.10.2019. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка 21.11.2013 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 19.12.2007 року розпався через не складення сімейного життя по причині постійних різних частих побутових непорозумінь та сварок, а також, проживання останнього року відповідача з іншою жінкою, внаслідок чого після спільного проживання разом перших п»яти років вони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею та залишаться проживати із нею. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Крім цього, відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала розірвати між ними шлюб та стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, стягнути судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 25 ). А відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має, не є інвалідом та довідку про код ( а. с. 26 - 27 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони 19.12.2007 року в Центральному ВРАЦС Полтавського МУЮ уклали шлюб ( актовий запис № 2401 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишаться проживати із нею. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося після проживання разом перших 5 років, тому, сторони проживають окремо, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Позивач з 2012 року утворив фактично нову сім»ю. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач відсутні, також не має утриманців, не є інвалідом ( а. с. 26 - 27 ). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір стягнення відповідає вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

\~\~\~\~ Позивачка 21.12.2015 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, та просила справу розглянути без її участі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати без його участі. Дослідивши докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження І-НО № 157820, виданого 13.07.2000 року відділом реєстрації актів громадського стану м. Селидове Донецької області, актовий запис № 99, та свідоцтва про народження І-НО № 111418, виданого 17.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 54, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки від 07.12.2015 року, виданої КП «Службою єдиного замовника м.Селидове» та акту про проживання від 04.12.2015 року, складеного депутатом Селидівської міської ради, [PERSON] мешкає за адресою м.Селидове, вул. Советська, 109/57 разом із донькою [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO]. Суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 21.12.2015 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 21.12.2015 р. Згідно ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачка 21.12.2015 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 17.02.2000 року виконкомом Іскрівської сільської ради Новосілківського району Донецької області, актовий запис № 3, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку із реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтво про шлюб [NUMBER], виданого 10.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 21.12.2015 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 21.12.2015 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved