Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

позивачі звернулись до суду із позовною заявою, в якій просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачу [PERSON] видано ордер на право зайняття жилого приміщення - вищевказаної квартири, у якій зареєстровані сторони у справі. З 2000 року відповідач залишив квартиру та з цього часу не проживає у ній, що підтверджено актами ОСББ «Сихівчани-106». Оскільки реєстрація відповідача за зазначеною адресою покладає на позивачів додаткові витрати, в тому числі оплату за житлово-комунальні послуги, просить у відповідності до ст.ст.71, 72 ЖК УРСР визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусово зняти з реєстраційного обліку. Позивачі у судове засідання не з'явились, хоча подали суду заяву про слухання справи у їх відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі повторної неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідач повторно не з'явиласьт у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди позивачів, що викладені у поданих заявах, суд, згідно із вимогами ст.ст.224, 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно з ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджено довідкою ОСББ «Сихівчани-106» від 15.09.2014 № 46. Згідно з актів ОСББ «Сихівчани-106» від 14.06.2011, 27.02.2012, 10.04.2013, 04.08.2014 №6 відповідача у квартирі не було та така не проживає більше десять отсанніх років, тобто понад встановлені строки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач добровільно залишив квартиру [ADDRESS], не проживає у ній понад встановлений строк збереження права користування такою без поважних причин; оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює, а тому суд приходить до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], а позовну вимоги задовольнити у повному обсязі. Щодо позовної вимоги про примусове зняття з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, суд приходить до наступного. Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Таким чином, оскільки зняття з реєстрації місця проживання є похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, а його відсутність унеможливлює таке зняття, суд приходить до висновку про відмову у даній позовній вимозі за безпідставністю. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд виходить із такого. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцій, наявною у матеріалах справи, позивачем [PERSON] при подачі позову до суду сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК УРСР та

Outcome: partial