overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.02.1995 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями. З вересня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору щодо поділу спільного майна немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов підтримав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб вбачається, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 21.02.1995 року укладено шлюб, зареєстрований в м.Шепетівка міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №51. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, збереження сім'ї неможливе, заходи щодо примирення подружжя не призвели до позитивного результату, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.10.1989 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та відсутність спільних інтересів, між ними постійно виникають непорозуміння, конфлікти та сварки, втратили почуття поваги та любові один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що бажає зберегти сім'ю. Ухвалою суду від 10 лютого 2015 року сторонам надавався строк для примирення у 2 місяці. По закінченню строку на примирення сторони примирення не досягли, позивачка подала до суду заяву, де наполягала на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON]. 21.10.1989 року укладено шлюб, зареєстрований Шепетівським міськвідділом ЗАГС Хмельницької області, актовий запис №482. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, збереження сім'ї неможливе, заходи щодо примирення подружжя не призвели до позитивного результату, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.12.1978 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач здійснив державну реєстрацію розірвання шлюбу, звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області з відповідною заявою та рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області. У вказаній справі була відповідачем, але рішення суду не отримала. Сумісне проживання з відповідачем припинено. Вважає подальше спільне життя та ведення господарства неможливим та таким, що суперечитиме її інтересам та їхніх дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 23.12.1978 року було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС адміністрації Цетрального районного міста Челябінськ, актовий запис №1992. Згідно актового запису про розірвання шлюбу №148 від 16.08.1996 року наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано на підставі рішення Ізяславського міського суду від 02.08.1996 року. Таким чином, враховуючи, що шлюб між сторонами розірваний на час розгляду справи, підстав для його повторного розірвання не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 27.06.2003 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, з причини того, що вони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що бажає зберегти сім`ю, однак його дружина проти. Представник відповідача у судовому засіданні звернув увагу суду на принцип добровільності шлюбу. Заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 27.06.2003 року у відділі РАГС Оболонського РУЮ у м. Києві, про що зроблено актовий запис №727. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Крім того, судом за клопотанням відповідача у судовому засіданні 12.06.2020 року сторонам було надано строк на примирення, після спливу якого позивачка продовжила наполягати на розірванні шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідності їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.12.2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх 6 місяців сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та спричиняє душевні страждання. Крім того, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, не піклується про побудову сімейних відносин між членами сім`ї.. Вважає, що шлюб фактично розпався, ведення спільного господарства та сумісного проживання припинено, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення вважає неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з відповідачем проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, дитина проживає і проживатиме з нею, після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \\~ \\~ \\~ \\~Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2\\~ ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 27.12.2011 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 485. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, від 08.08.2013 року, актовий запис №399, сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дитини, що має істотне значення. Дитина фактично проживає разом з позивачкою, спору щодо цього у сторін немає. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 30.04.2003 р. вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Широківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 03. 03 лютого 2004 року у них народилась дитина [PERSON]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2004 року з причин взаємного непорозуміння, розбіжностей поглядів на сімейне життя. Збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, відзиву на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 30.04.2003 р. Широківською сільською радою Запорізького району Запорізької області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС №\~100309, виданим 30.04.2003 р. Широківською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 358858, видане Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, 22.05.2018 р.) Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст.\~110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини з 2004 року, досягнути їхнього примирення не вдалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 06.08.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхньої дитини та у неї, позивачки, не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Спільне господарство не ведеться, примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Подальше спільне життя її і відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також інтересам їхньої дитини. Позивачка просить шлюб розірвати, покласти на відповідача судові витрати. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та винести рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив винести рішення у попередньому судовому засіданні. Позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ст.112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб [NUMBER], виданого 06.08.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, [PERSON] [INFO], і [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 06.08.2005 року зроблено відповідний актовий запис №68 (а.с.9). Згідно свідоцтву про народження [NUMBER], виданого 01.03.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON] [INFO], його батьками вказані: [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя, які проживають за різними адресами, і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, які виказали взаємне бажання припинити шлюб; питання про прізвище відповідачки після розірвання шлюбу не ставилось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що в шлюбі перебувають з 09 лютого 1980 року, мають двох дорослих дітей, однак на даний час та протягом останніх 15 років спільно не проживають. Сім»я розпалась по тій причині, що відповідач не працював, застосовував в сім»ї фізичне насилля. В судовому засіданні представник позивачки підтримала вимоги позову, пояснивши, що подружжя не проживає разом років 15; сім»я розпалась через неналежну поведінку чоловіка, який вчиняв сварки, застосовував фізичне насилля як до дружини так і до дітей, не працював, ніякої матеріальної допомоги сім»ї не надавав. Відповідач покинув сім»ю і виїхав у невідомому напрямку, родичів на території району він не мав. [PERSON] також поїхала на заробітки до Іспанії, пізніше до неї поїхали і діти. Тому вирішити питання про розірвання шлюбу вона не мала змоги. Позивачка в судове засідання не з»явилась, в позові просить розглянути справу без її участі. Відповідач, будучи належним чином, відповідно до вимог закону, повідомленим за останнім відомим місцем проживання (реєстрації) до суду не з»явився, заяви про відкладення розгляду справи не направив. Вислухавши представника позивачки, дослідивши подані матеріали суд вважає, що є підстави для задоволення позову. З пояснень та копії свідоцтва про шлюб І-КБ № 289685 від 21.03.2000р. вбачається, що подружжя перебуває у шлюбі з 09.02.1980р. Неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст.110 ч.2 СК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі якщо він за станом здоров»я чи з інших поважних причин не може виїхати до місця проживання відповідача. Відповідно до ст.122 ЦПК України у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження. Подальший виклик такої особи здійснюється через оголошення у пресі. В даному випадку для позивачки місце проживання відповідача невідоме. Воно є невідомим навіть після звернення до адресного бюро. За таких обставин позов розглядався за місцем реєстрації позивачки з повідомленням відповідача згідно вимог закону. Як пояснила представник позивачки, сторони не проживають однією сім»єю 15 років. Тобто, шлюб існує формально, не виконуються права та обов»язки притаманні подружжю. Його збереження не відповідає інтересам сторін бо протирічить дійсним обставинам справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11.02.1998 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO]. На даний час між ними існують неприязні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та виховання дітей. В сімї часто виникають сварки та конфлікти. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим. Позивачка просить: розірвати шлюб, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 640.00 гривень. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справуиу його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, не заперечував проти їх задоволення. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ст.112 СК України, якими передбачено, щошлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Встановлено, що згідно свідоцтву про одруження серії І-ВК №166262, виданого 11.02.1998 року Кодрянською селищною радою Макарівського району Київської області, [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], одружились 11.02.1998 року, про що зроблено відповідний запис №2. Прізвища після одруження: чоловіка «Павловський», дружини «Павловська»(а.с.7). Згідно свідоцтву про народження серії ІІ-БК №250460, виданого 08.04.1998 року Кодрянською селищною радою Макарівського району Київської області, [PERSON] народився 05.03.1998 року, про що зроблено відповідний запис №5. Його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтву про народження серії І-ОК №004633, виданого 05.03.2005 року виконкомом Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, ПавловськаЄлизавета Володимирівна народилась08.02.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис №04. ЇЇ батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони виказали взаємне бажання припинити шлюб. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме 640.00 гривень судового збору (квитанція від 23.05.2017 року, а.с.1).

Outcome: approved