Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS], яка є спільною власністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка покликається на те, що вона є власницею 4/5 частини квартири [ADDRESS], з яких 1/5 частина належить їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 12 січня 1998 року, 1/5 частини квартири згідно свідоцтва про право на спадщину від 26 листопада 2013 року за реєстром № 2092, виданим Радехівською державною нотаріальною конторою, як спадщина після смерті її батька [PERSON], та 2/5 частини квартири належать - згідно договору дарування від 23 квітня 2015 року за реєстром № 530, посвідченим Радехівською державною нотаріальною конторою, які подарувала їй сестра [PERSON] та мати [PERSON]. І лише 1/5 частини квартири, належить на праві власності її сестрі, відповідачці по даній справі, [PERSON]. Згідно з технічним паспортом, виготовленим Червоноградським МБТІ станом на 26.12.1997 року на квартиру, квартира загальною площею 67,7 кв.м, складається із 3-х кімнат жилою площею 43,2 кв.м., а саме: 1-а кімната площею 21,4 кв.м, 2-а кімната площею 11,4 кв.м, 3-я кімната площею 10,4 кв.м., кухні площею 9,0 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м, вбиральні площею 1,9 кв.м, коридору площею 11,0 кв.м. Вона із сім»єю, яка складається із 4-х чоловік та маючи у власності 4/5 квартири, займаємо 2 кімнати житловою площею 11,4 кв.м та 10,4 кв.м, а відповідачка маючи право власності на 1/5 квартири зайняла кімнату площею 21,4 кв.м. Просить позов задовольнити та встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у її користування виділити житлові кімнати площею 21,4 кв.м та площею 11,4 кв.м, що відповідає 4/5 частці у праві власності на квартиру. У користування відповідачки [PERSON] залишити житлову кімнату площею 10,4 кв.м, що навіть перевищує розмір її 1/5 (8,64 кв.м) частки у праві власності на квартиру. В загальному користуванні залишити кухню площею 9,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, коридор площею 11,0 кв.м та вбиральню площею 1,9 кв.м. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повній мірі й дала пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Крім того,додатково пояснила, що вона разом із чоловіком та двома малолітніми дітьми проживає у 2-х кімнатах житловою площею 11,4 кв.м та 10,4 кв.м. Разом з нею проживає також її мати [PERSON], яка тяжко хворіє і потребує окремої кімнати. Її сестра - відповідачка по справі [PERSON] будучи власником лише 1/5 частки квартири проживає у кімнаті площею 21,4 кв.м. Тому просить позов задовільнити в повній мірі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала, проти нього заперечила і пояснила, що вона є власником 1/5 частки кв.[ADDRESS]. У даній квартирі вона проживає разом із чоловіком та двома малолітніми дітьми, і займає кімнату площею 21,4 кв.м. Відносно позову заперечує із цією підстави, що у запропонованій їй позивачкою кімнаті розміром 10,4 кв.м їй буде мало місця для нормального проживання разом із своєю сім»єю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власницею 4/5 частини квартири [ADDRESS], з яких 1/5 частина належить їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 12 січня 1998 року (а.с.7), 1/5 частини квартири - згідно свідоцтва про право на спадщину від 26 листопада 2013 року за реєстром № 2092, виданим Радехівською державною нотаріальною конторою, як спадщина після смерті її батька [PERSON] (а.с.11), та 2/5 частини квартири належать - згідно договору дарування від 23 квітня 2015 року за реєстром № 530, посвідченим Радехівською державною нотаріальною конторою, які подарувала їй сестра [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.9-10). Будучи власником 4/5 частки квартири позивач разом із чоловіком та двома малолітніми дітьми проживає 2-х кімнатах житловою площею 11,4 кв.м та 10,4 кв.м. Крім того, разом із позивачкою проживає її мати [PERSON]. Відповідач по справі, [PERSON] будучи власником 1/5 частки квартири [ADDRESS](а.с.7), проживає разом із своєю сім»єю у кімнаті площею 21,4 кв.м. даної квартири. Відповідно до вимог ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із вимог ст.41 Конституції України вбачається, що право власності є непорушне. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Згідно ч.1. ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох чи кілька осіб, належать їм на праві спільної власності. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи кількох осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, є спільною частковою власністю. Згідно з ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яке відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю може підлягати розподілу в натурі, якщо є можливість виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійним виходом. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення в повній мірі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати.

Outcome: approved