Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просять: усунути перешкоди у користуванні їм квартирою № 4 у будинку № 11 по вул.К.Пелехатого в с.Опори Дрогобицького району Львівської області, шляхом вселення їх до вказаної квартири; зобов»язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON], [PERSON], [PERSON] у користуванні квартирою № 4 у будинку № 11 по вул. К. Пелехатого у с.Опори Дрогобицького району Львівської області шляхом видачі їм ключів від вхідних дверей вказаної квартири; зобов'язати [PERSON] не чинити їм перешкоди в користуванні даною квартирою, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 24 листопада 1990 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія ІІ-СГ № 402975 від 24 листопада 1990 року. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. У порядку ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» сторонами у справі було набуто у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. Вищенаведене підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 15.09.2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12206020 від 18.10.2006 року. На протязі останніх років відносини між ними та відповідачем погіршилися, через що вони змушені проживати в [INFO]. [PERSON], як співвласник квартири, створив неможливі умови проживання для інших співвласників. Забороняє їм навіть заходити до квартири, вчиняє насильство у сім»ї, внаслідок чого завдається шкода їхньому психологічному здоров»ю, внаслідок тривалих конфліктів вони перебувають у стресовому стані, що негативно впливає на стан їхнього здоров»я; зловживає спиртним; систематично вчиняє сварки, чим позбавляє житла інших співвласників, а тому для захисту порушених прав вони змушені звернутися з даним позовом в суд. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоч був своєчасно та належним чином, повідомленим про час та місце судового засідання, рекомендованою коресподенцією. Отже виходячи з вищенаведеного, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачів та їх представника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія ІІ-СГ № 402975 від 24 листопада 1990 року. (а.с. 3) Від даного шлюбу у них народилося дві дочки: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. (а.с. 4, 5) 15 серпня 2006 року Опарівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області було видане свідоцтво про право власності на квартиру (будинок), згідно із яким, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 7-8) Відповідно до ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод щодо здійснення ним права користування своїм майном. Стаття 155 Житлового кодексу України визначає, що власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених законодавством. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відповідач чинить перешкоди позивачам у здійсненні їх права володіти, користуватися та розпоряджатися належними їм частками спірної квартири, то суд вважає позов, обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved