Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 18 серпня 2016 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що 04 вересня 2015 року померла їх баба, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,3695 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біліївської сільської ради, Володарського району Київської області та земельна ділянка 4,370 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біліївської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначені спадкові земельні ділянки, після смерті [PERSON], яка померла 04 вересня 2015 року. Представник позивачів подала до суду заяву, в якій вказала, що в позовні вимоги підтримує та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 04 вересня 2015 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 351643 (а.с.21). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,3695 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біліївської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 925663 (а.с.23) та земельна ділянка площею 4,370 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біліївської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 113683 (а.с.24). Позивачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є онуками померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами. Відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дітьми померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.14-20) тож є спадкоємцями першої черги. Відповідно до довідок, виданих Державним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 04 вересня 2015 року [PERSON] не заводилась. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змогли у звязку з тим, що державні акти на спадкові земельні ділянки було втрачено, тож приватним нотаріусом [PERSON] їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, тому позивачі змушені звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved