Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.11.1990 року, який на даний час розірвано, що стверджується рішенням Чортківського районного суду від 16 листопада 2017 року. Від шлюбу народилось двоє дітей, одна з яких донька [PERSON], [INFO], є неповнолітньою. Перебуваючи в шлюбі вони набули наступне майно: квартиру [ADDRESS] «В» в м. Чорткові Тернопільської області, загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 53, 4 кв.м., що стверджується Свідоцтвом про право приватної власності на квартиру від 10.01.2002 року, зареєстрованим в Чортківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації та записаним в реєстрову книгу 34 за реєстровим № 7925 28 січня 2002 року; транспортний засіб, марки ФОТОН, модель BJ 1043, типу Фургон С, вантажний, рік випуску 2005 року, синього кольору, номер шасі (кузова рами) № Y6JV8E665J000858, транспортний засіб марки ЗИЛ, модель 431410, типу бортовий С, випуск 1992 року, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) 3270163; транспортний засіб марки Опель, модель Віваро, типу пасажирський, рік випуску 2008, білого кольору, даний транспорт знаходиться у користуванні сина [PERSON]; об»єкт нерухомості мала архітектурна форми кіоск «Автозапчастини», що розміщений в м. Чорткові по вул. Князя Володимира Великого, Тернопільської області; грошові кошти, отримані як дохід від реалізації сільськогосподарської продукції в ЗАТ «Агропродукт» та пенсія по інвалідності. Просила визнати за нею право власності на ? частку всього майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. 23.09.2017 року подала суду заяву про уточнення позовних вимог, а 27 січня 2017 року заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить провести поділ спільного сумісного майна подружжя, визнавши за нею - [PERSON], право власності на ? частину квартири [ADDRESS] «В» в м. Чорткові Тернопільської області, загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 53, 4 кв.м., право власності на ? частину транспортного засобу марки ФОТОН, модель BJ 1043, типу Фургон С, вантажний, рік випуску 2005 року, синього кольору, номер шасі (кузова рами) № Y6JV8E665J000858, ? частину виручки від сільськогосподарської продукції, яка отримана відповідачем [PERSON], як заготовачем ЗАТ «Агропродукт» за адресою: с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, в сумі 76415,92 гривні та ? частину пенсії по інвалідності, яка нараховувалась відповідачеві за період з 03.06.2013 року по 13.09.2016 року в сумі 19240,36 гривень, ? частину об»єкту нерухомості малої архітектурної форми кіоск «Автозапчастини», що розміщений в м. Чорткові по вул. Князя Володимира Великого, Тернопільської області та всі судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, відмовившись від ? частини отримуваної відповідачем пенсії в сумі 19240,36 гривень. Уточнені позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав частково, не визнав в частині визнання об»єкту нерухомості малої архітектурної форми кіоску «Автозапчастини», що розміщений в м. Чорткові по вул. Князя Володимира Великого, Тернопільської області, так як вважає його своєю особистою власністю. Вислухавши сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до повного задоволення виходячи з наступного: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.11.1990 року та від шлюбу народилось двоє дітей, одна з яких - донька, [PERSON], [INFO], є неповнолітньою. Шлюб між сторонами було розірвано, що стверджується рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2017 року. Перебуваючи в шлюбі сторони набули наступне майно: квартиру [ADDRESS] «В» в м. Чорткові Тернопільської області, загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 53, 4 кв.м., що стверджується Свідоцтвом про право приватної власності на квартиру від 10.01.2002 року, зареєстрованим в Чортківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації та записаним в реєстрову книгу 34 за реєстровим № 7925 28 січня 2002 року; транспортний засіб, марки ФОТОН, модель BJ 1043, типу Фургон С, вантажний, рік випуску 2005 року, синього кольору, номер шасі (кузова рами) № Y6JV8E665J000858, об»єкт нерухомості малу архітектурну форму кіоск «Автозапчастини», що розміщений в м. Чорткові по вул. Князя Володимира Великого, Тернопільської області; а також грошові кошти, отримані як дохід від реалізації [PERSON] сільськогосподарської продукції в ЗАТ «Агропродукт» на суму 139076, 98 гривень, що вбачається з листа № 72 від 13.09.2016 року генерального директора ЗАТ «Агропродукт» [PERSON], при цьому суд вирахував із суми 152831, 85 гривень, яка вказана в довідці як сума заготовлених 16 голів ВРХ суму організаційних витрат13754, 87 гривень (152831, 85 13754, 87 = 139076, 98 гривень; ? частина якої становить 69538, 06 гривень). При цьому, суд зазначає, що доказів того, що отриманий відповідачем дохід від реалізації ВРХ був використаний в інтересах сім»ї, суду не подано. Суд не приймає, як належний доказ, ксерокопію розписки від 20.06.2016 року про позику [PERSON] 6000 євро у [PERSON], оскільки відповідачем не подано суду доказів про те, що вказані грошові кошти позичались в інтересах сім»ї, їх позика була погоджена з позивачкою [PERSON] та вказані грошові кошти були витрачені в інтересах сім»ї, в той час, як відповідач проживав на дві сім»ї та від іншої жінки в нього народилась дитина, чого не заперечив в судовому засіданні відповідач. Відповідно до Постанови Пленуму верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділі спільного майна подружжя»- майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і або державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя є обов»язковою та повинна бути подана в письмовій формі. Будучи допитаним в судовому засіданні під час розгляду справи відповідач [PERSON] визнавав, що спільно нажитим майном подружжя є : квартира № 21 по вул. Кн. Вол. Великого, 2В, і транспортний засіб ФОТОН, модель BJ 1043, типу Фургон С, вантажний, рік випуску 2005 року, синього кольору, і об»єкт нерухомості мала архітектурна форма кіоск «Автозапчастини», що розміщений в м. Чорткові по вул. Князя Володимира Великого, Тернопільської області, однак вважав експертну оцінку його завищеною, тому за клопотанням відповідача судом було винесено ухвалу про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи. Згідно висновку за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 605/17-22 від 05.10.2017 року вбачається, що дійсна (ринкова) вартість об»єкту нерухомості малої архітектурної форми кіоску «Автозапчастини», що розміщений в м. Чорткові по вул. Володимира Великого, станом на день проведення обстеження становить з заокругленням - 147560 гривень. Рішення тридцять третьої сесії п»ятого скликання Чортківської міської Ради від 28.01.2009 року № 31 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки СПД ФО [PERSON] по вул. Кн. Вол. Великого в м. Чорткові загальною площею 50 кв.м. для встановлення малої архітектурної форми кіоску за рахунок земель Чортківської міської ради (41 кв.м зем , не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту: забудовані землі (землі громадського призначення); 9 кв.м. землі загального користування (забудовані землі (вулиць, набережних, площ). Вказана земельна ділянка надано СПД ФО [PERSON] в оренду терміном на 49 років для встановлення малої архітектурної форми кіоску. Згідно правової позиції, викладеної в Постанові № 6-1752 цс 15 Верховним Судом України системний аналіз статей 57,60 та 61 СК України дозволяє дійти до висновку про те, що майно фізичної особи підприємця може бути об»єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним із подружжя. Майно ФОП, яке використовується для її господарської діяльності вважається спільним майном подружжя, як і інше майно,набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Доказів того, що мала архітектурна форма кіоск була придбана відповідачем за особисті кошти, набуті ним ще до укладення шлюбу з позивачкою, суду не подано, а оскільки вона придбана відповідачем [PERSON] під час шлюбу з позивачкою [PERSON], суд вважає вказане майно спільною сумісною власністю подружжя. Згідно свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 10 січня 2002 року, зареєстрованого в Чортківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу 34 за реєстровим № 7925 - 28 січня 2002 року вбачається, що квартира [ADDRESS], загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 53, 4 кв.м., зареєстрована за [PERSON]. Однак, вказана квартира набута в шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, чого не заперечує і сам відповідач [PERSON] Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ФОТОН, модель BJ 1043, типу Фургон С, вантажний, рік випуску 2005 року, синього кольору, номер шасі (кузова рами) № Y6JV8E665J000858 від 14.02.2014 року вбачається, що даний транспортний засіб зареєстрований на [PERSON], а оскільки він придбаний під час шлюбу з [PERSON], суд вважає, що він є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд зазначає, що судові витрати по справі при поділі майна при розірванні шлюбу становлять 1% ціни позову, в даному разі позивачкою сплачено 4134, 00 гривні (551, 20 гривень + 3582, 80 гривень), які підлягають до стягнення з відповідача. Оскільки позивачкою було сплачено ще й витрати в сумі 1500 гривень за проведення оцінки майна з метою встановлення його вартості для оплати суми судового збору, що стверджується рахунком № 05/09/Р1-5 від 15.09.2016 року, тому вказані витрати підлягають стягнення з відповідача в користь позивачки. Витрати по оплаті праці представників сторін адвокатів суд покладає на них в межах ними понесених.

Outcome: approved