Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 23.12.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції зареєстровано шлюб з відповідачем по справі [PERSON], актовий запис № 1159. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини фактично припинені з відповідачем з вересня 2015 року із-за несумісності характерів, що приводило к виникненню постійних сварок. Примирення вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 23.12.2011 року, актовий запис № 1159. Позивачка в судове засідання не з»явилась, просила справу слухати без її участі ( а. с. 3). Відповідач в судове засідання не з»явився. Просив справу слухати без його участі , позовні вимоги визнав у повному обсязі.( а.с. 4). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 23.12.2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 1159 ( а.с. 8). Від сумісного проживання мають дитину - сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, сторони фактично припинили Сімейно-шлюбні відносини з вересня 2015 року із-за несумісності характерів, що приводило к виникненню постійних сварок. Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з»ясовувати фактичні взаємини відносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами, суд вважає примирення між сторонами неможливим. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved