Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №69, що знаходиться в будинку №42 по вул. Ковальській у м. Токмаку Запорізької області. В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є співвласниками квартири №69, що знаходиться в будинку №42 по вул. Ковальській у м. Токмаку Запорізької області. У спірній квартирі зареєстрована їх донька [PERSON]. Відповідач з 2001 року у спірній квартирі не проживає. За відсутності відповідача виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, що порушує їх права. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечують. Відповідач у судове засідання 13.11.2018 та 23.11.2018 не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачі є співвласниками квартири №69, що знаходиться в будинку №42 по вул. Ковальській у м. Токмаку Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.11.2006 реєстраційний №8411, витягом про реєстрацію права власності не нерухоме майно, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У спірній квартирі зареєстровані: позивачі та їх донька [PERSON], яка за адресою квартири не проживає з 2001 року. Зазначені обставини підтверджується паспортами сторін, довідкою про реєстрацію місця проживання особи, довідкою про склад сімї. У зв'язку з тим, що відповідач не знялася з реєстрації місця проживання, позивачі змушені нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не можуть розпоряджатися належним їм майном у повному обсязі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням. Суд встановив, що відповідач, яка є членом сім'ї позивачів, відсутня за адресою спірної квартири понад 1 рік, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь кожного позивача сплачений ними судовий збір в сумі 352,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved