Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка 19 грудня 2013 року звернулась із позовом до суду та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача, її колишнього чоловіка, на її користь аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що на теперішній час їх син навчається в 11 класі середньої загальної школи №3 ім. Островського в м. Жовті Води Дніпропетровської області, а тому потребує допомоги з боку батька і в зазначений час. Позивачка у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Проти постановлення заочного рішення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України - встановив, що: - Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. - Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. - Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, або самі дочка та син, які продовжують навчання. - Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. - При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, із аналізу перелічених вимог закону, необхідно зробити висновок, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за умови, якщо вони мають таку можливість. У судовому засіданні із досліджених копії свідоцтва про народження, довідки з навчального закладу, ЖРЄУ встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], який на момент пред'явлення позову до суду навчається у 11 класі середньої загальної школи №3 ім. Островського в м. Жовті Води Дніпропетровської області. Із пояснень позивачки судом встановлено, що до повноліття дитини відповідач сплачував на її користь аліменти за судовим рішенням, а на теперішній час матеріальним утриманням дитини вона займається сама. Вона є інвалідом 2-ї групи і її заробіток не дозволяє забезпечити надання сину достатньої матеріальної допомоги. Син також має захворювання, які потребують лікування. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] під час свого навчання потребує матеріальної допомоги з боку свого батька і останній повинен і може надавати йому таку допомогу. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів. Приходячи до такого висновку, суд взяв до уваги ті обставини, що позивачка є інвалідом 2-ї групи, але працює, відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійне місце роботи та сталий заробіток. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити в судовому рішення, що син позивачки та відповідача є повнолітньою, працездатною особою, що набула повної право та дієздатності, а тому за станом свого здоров'я та віком має можливість і повинна самостійно опікуватися своїм матеріальним утриманням. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 і ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: approved