Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка 22.11.2016 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і доводи мотивує тим, що 24.04.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, шлюб реєструвався Новотроїцькою селищною радою Волноваського району Донецької області, актовий запис №7. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає і не приймає участі у його вихованні, оскільки пішов з помешкання де спільно жили з дружиною та сином, тому позивачка звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки [PERSON] неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 24.04.2004 року уклали шлюб, що вбачається з ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу, що є наявною у справі, згідно якого [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, зроблено відповідний запис № 7 після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища, чоловікові Гулак, дружині Гулак, шлюб зареєстровано виконкомом Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області. Про те, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], вбачається з копії свідоцтва про народження, що є наявним у справі, і в графі батьки вказано: батько [PERSON], мати [PERSON] в установленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоровя та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. На підставі статті 191 ч.1 СК України, аліменти присуджуються з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що сторони однією родиною не мешкають, неповнолітній син мешкає з позивачкою і знаходяться на її матеріальному утриманні, з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулася до суду 22.11.2016 року, тому позовна заява позивачки згідно зі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 гривень. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України і

Outcome: approved