Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачі звернулись до суду в жовтні 2013 року з позовом, в якому зазначили, що є власниками квартири [ADDRESS]. Зазначене помешкання позивачі отримали в порядку спадкування після смерті їх батька - [PERSON] За вищевказаною адресою зареєстрована відповідач - [PERSON], яка відмовляється у добровільному порядку знятись з реєстрації, чим чинить перешкоди власникам у користуванні майном. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, уточнивши, просила визнати особу такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Представник Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивачі [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в розмірі ? частини кожна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого виступили спадкоємцями вищевказаного майна [PERSON], який помер [INFO]. Судом встановлено, що 05.06.2002 року між [PERSON] як власником квартири [ADDRESS] та [PERSON] укладено договір оренди житлового приміщення строком на 3 роки. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України позивачі, як власники спірної квартири, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення дії договору оренди, відомості про продовження якого суду не надано. Як роз»яснив Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільний і кримінальних справ України у «Практиці застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Не підлягає до задоволення вимога в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача. Так, відповідно до п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 405/2011, ДМС України відповідно до покладених на неї завдань: здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, веде відповідні реєстраційні обліки. Орган міграційної служби не визначено відповідачем у справі, залучення даної особи за ініціативою суду не допускається. Суд також зауважує, що відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.

Outcome: partial