Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивачі, від імені та в інтересах яких діє адвокат Кулеба І.І., звернулися до суду із позовом до Скалатської об`єднаної територіальної громади (Скалатської міської ради) Підволочиського району Тернопільської області, про визнання за ними права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , зокрема за [PERSON] просять визнати право власності на 2/5 частки будинковолодіння, за [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] по 1/5 частці. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що зазначене будинковолодіння відносилось до колгоспного двору і складалось з 5 членів сім`ї: [PERSON] - голови двору, разом з яким у відповідності до довідки, виданої Підволочиським державним архівом 23 жовтня 2019 року №849 проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та, виходячи з рівності часток членів двору, їм належало по 1/5 частці майна. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , дружина [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , який спадщину прийняв, проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права на мають можливості, просять позов задовольнити. В судове засідання позивачі не з`явилися, їх представник - адвокат Кулеба І.І. подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності. Крім того подала заяву про збільшення позовних вимог та, окрім раніше заявлених, просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , архівної довідки № 849, виданої архівним відділом Підволочиської районної державної адміністрації 23 жовтня 2019 року, в якій як член колгоспного двору вказаний [PERSON] . Представник відповідача Скалатської міської ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації 16 жовтня 2019 року № 270 та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 16 жовтня 2019 рокужитловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , загальною площею 70,7 м.кв., житловою площею 51,4 кв.м. зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності, виданого 30 вересня 1992 року згідно рішення Остап`євської сільської ради. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 вересня 1992 року, на підставі рішення виконкому Остап`євської сільської ради народних депутатів № 34 від 29 вересня 1992 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з 5-х членів, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 23 жовтня 2019 року № 849 по документах архівного фонду «Остапївська сільська рада» у погосподарських книгах с. Остап`є станом на 1991 рік значиться господарство [PERSON] , 1947 р.н., голова двору, разом з яким проживали: дружина [PERSON] ,1953 р.н., син [PERSON] , 1973 р.н., син [PERSON] , 1974 р.н., син [PERSON] , 1981 р.н. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б)розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, у відповідності до даних положень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належало по 1/5 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , як членам колгоспного двору. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Остап`ївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 18 вересня 2009 року. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Остап`ївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 15 квітня 2009 року, № 21, [PERSON] заповів все належне йому майно де б воно не було і з чого б не складалося, та все те, що буде належати йому на час смерті - [PERSON] , [INFO] . Як убачається роз`яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області №89/01-16 від 17 жовтня 2019 року згідно даних спадкової справи № 137/2018 , заведеної після смерті [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , [INFO] , подала заяву про відмову від спадкування та від оформлення спадщини. Син померлого [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини . 01 жовтня 2018 року на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Проте, при розгляді документів, поданих гр. [PERSON] для видачі свідоцтва про право на житловий будинок [ADDRESS] , виявлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок зазначене будинковолодіння є колгоспним двором, який складався з 5-х членів. У зв`язку з тим, що законодавством України така форма власності не передбачена та через відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майне, що є необхідним для вчинення нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є членами колгоспного двору, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, а тому мають право власності у розмірі по 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , виходячи з рівності часток усіх членів двору, проте не можуть у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їм майна. Крім того, позивачу [PERSON] належить 1/5 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого18 вересня 2009 року, однаку зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того судом встановлена невідповідність запису прізвища позивача [PERSON] зазначеного в архівній довідці № 849, виданій архівним відділом Підволочиської районної державної адміністрації 23 жовтня 2019 року, до запису його прізвища [PERSON] зазначеному в інших належних йому документах. Згідно п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я і по батькові якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові і прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 13 березня 1995 року №5 із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 на підставі п.6 ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За вказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності архівної довідки № 849, виданої архівним відділом Підволочиської районної державної адміністрації 23 жовтня 2019 року, в якій як член колгоспного двору вказаний [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п.23Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30травня 2008року за № 7свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved