Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулись в суд з позовом в якому просили визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.10.2002 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-2667, видане відповідачці [PERSON] в частині включення до складу успадкованого майна у вигляді глинобитного будинку літ. «Б Б1 Б2» кв. № 2 житловою площею 16,4 кв.м по [ADDRESS] м. Кіровограда та стягнути з відповідачки на їх користь судові витрати по справі. Позов обґрунтовують тим, що вони є рідними дітьми [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], який помер [INFO] року. Померлі батьки за життя проживали у домоволодінні по [ADDRESS]. Дане домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А» житловою площею - 18,3 кв.м., житлового будинку «ББ1Б2б1б2», який складається з двох квартир № 2 житловою площею 16,4 кв.м. та кв.№ 3 житловою площею 21,3 кв.м. та господарських будівель: сараю літ.«Е,З», погреба літ. «Г», душу «Д» та гаражу «Ж». При цьому квартира № 2 в будинку «ББ1Б2б1б2» була збудована батьками позивачів - [PERSON] та [PERSON] ще в 1968 році. Рішенням виконкому Кіровоградської міської ради № 149 від 26.02.1993 року було вирішено залишити на праві особистої власності громадян [PERSON] та [PERSON] житловий будинок «ББ1Б2б1б2» житлова площа по кв. № 2 - 16,4 кв.м.; по кв. № 3 - 21,3 кв.м. в домоволодінні по [ADDRESS]. Згідно рішення виконкому Кіровоградської міської ради № 232 від 30.03.1993 року було доповнено рішення виконкому від 26.02.1993 року № 149 словами: «з закріпленням квартири № 2 (житлова площа 16,4 кв.м.) за гр. [PERSON] та квартири № 3 (житлова площа 21,30 кв.м.) за гр. [PERSON]. Їх батько - [PERSON], помер [INFO] року, після його смерті спадщину прийняли: дружина померлого [PERSON], та вони, але враховуючи той факт, що кв. № 2, яку будували батьки так і не була здана в експлуатацію, отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не мали можливості. Їх мати - [PERSON] після смерті чоловіка намагалась оформити право власності на спадкове майно, а саме [ADDRESS]. З цією метою вона, спочатку, провела дії по введенню квартири в експлуатацію із затвердженням акту введення в експлуатацію виконкомом Кіровоградської міської ради, а потім звернулася до Кіровоградського ООБТІ для отримання витягу з Єдиного державного реєстру для вступу в право наслідування, на що їй було надано висновок від 09.08.2003р. № 4-830, згідно якого витяг з реєстру прав власності для оформлення спадщини надати неможливо тому, що ідеальні частки не відповідають дійсності. Житловий будинок «А» зруйнувався, погріб «Г», сарай «З», сарай «Е», вбиральня «В» теж зруйновані. В житловому будинку «Б» друга квартира не здана в експлуатацію. Згідно цих обставин необхідно «гасити» документи, що є у власників на старий будинок «А», перерахувати частки і видати свідоцтва про право власності, за наявності згоди всіх власників домоволодіння, але в даному домоволодінні згода між власниками відсутня. Отже, оформити права на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] за життя мати не змогла. [INFO] року померла мати - [PERSON], після смерті якої, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини вони і звернулись, але оформити права на спадщину не мають можливості, так як їм стало відомо, що [PERSON], після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.10.2002 року зареєстроване в реєстрі за № 3-2667 де до складу успадкованого відповідачкою після смерті матері майна було включено і спірну кв.№ 2 у будинку «Б Б1 Б2», яка померлій не належала та на момент смерті [PERSON] не була введена в експлуатацію, а тому вони вимушені звернутись в суд за захистом своїх порушених прав. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просять задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивачів підтримала позов та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила в задоволенні позову відмовити. Надала суду заперечення та заяву про застосування строків позовної даності і посилаючись на викладені в них обставини, просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив. Заслухавши пояснення представника позивачів, пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2667 виданого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гарською В.В. на ім`я [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, спадкове майно складається з ? частин домоволодіння по [ADDRESS], яке складається з двох жилих будинків: дерев`яномазаного і глинобитного, загальною площею 34,8 кв.м. Згідно даних короткої технічної характеристики КООБТІ домоволодіння складається з двох жилих будинків: дерев`яномазаного «А» площею 18,3 кв.м. і глинобитного «Б Б1 Б2» площею 16,4 кв.м. (по кв.2). При цьому, житловий будинок «Б» кв.2 площею 16,4 кв.м затверджено акт введення в експлуатацію рішенням Кіровоградського міськвиконкому від 26.04.2002 року № 502. Батько позивачів - [PERSON], помер [INFO] року, після його смерті спадщину прийняли: дружина померлого [PERSON], та діти: [PERSON], [PERSON], які 29.09.1999 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 3-1796 на спадкове майно у вигляді 1/8 частини жилого будинку [ADDRESS], цей будинок дерев`яномазаний загальною площею 18,3 кв.м. З даного свідоцтва вбачається, що спірна кв. № 2 у будинку «Б Б1 Б2» до складу спадщини включена не була. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.10.2012 року вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом було визнано частково недійсним в частині розподілу долей майна [PERSON], померлого [INFO] року та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/32 частину будинку [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року, яка прийняла, але не оформила спадщину після смерті сина [PERSON]. Враховуючи той факт, що кв.№ 2 у будинку «Б Б1 Б2» так і не була здана в експлуатацію, отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не мали можливості. За зверненням дружини померлого, [PERSON] як спадкоємця - рішенням виконкому Кіровоградської міської ради № 502 від 26.04.2002 року вирішено: затвердити акт від 01.04.2002 року про введення в експлуатацію квартири № 2 загальною площею - 20,9 кв.м. (в т.ч. житловою площею -16,4 кв.м.) з добудованими верандою площею 5,9 кв.м. та літньою кухнею площею 9,1 кв.м., збудованої [PERSON] в домоволодінні по [ADDRESS] та оформити право власності [PERSON] на введені в експлуатацію житлові будинки та господарські будівлі. Фактично даним рішенням було вирішено питання про оформлення права власності за померлою особою. Всі вищезазначені обставини перевірялися судами при розгляді справи № 405/8795/14-ц за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, треті особи [PERSON] та [PERSON] про скасування рішення міськвиконкому Кіровоградської міської ради № 502 від 26.04.2002 року, а тому в силу ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Так рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22.04.2015 року у справі № 405/8795/14-ц в задоволенні позову [PERSON] про скасування рішення виконкому Кіровоградської міської ради № 502 від 26.04.2002 року було відмовлено. Рішення набрало законної сили. Згідно з вимогами ч.2 ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В Україні прийняття до експлуатації житлових будинків, будівель, споруд, тощо є обов'язковим і регулюється, незалежно від джерел фінансування будівництва, постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. № 1243 (із змінами, внесеними постановою КМ України № 88 (88-2007 П), якою затверджений «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів». Таким чином, з урахуванням наведеної постанови, яка неодмінно передбачає прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, а також відповідно до частини 2 пункту 2 статті 331 ЦК України щодо моменту виникнення права власності, якщо договором або законом передбачено прийняття в експлуатацію новоствореної речі, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що забудовником кв.2 у будинку «ББ1Б2» по [ADDRESS] являвся [PERSON], який помер [INFO] року. На момент смерті [PERSON], померлої [INFO] року, вищезазначена квартира 2 у будинку «ББ1Б2» по [ADDRESS] не була введена в експлуатацію, а тому не входила до складу спадкового майна. З урахуванням наведеного до спадкового майна визначеного в свідоцтві про право на спадщину за законом від 14.10.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2667 виданого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гарською В.В. на ім`я [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, було неправомірно включено глинобитний будинок площею 16,4 кв.м., а тому в даній частині свідоцтво є недійсним. В зв»язку з тим, що лише після смерті матері, тобто після [INFO] року, позивачі звернулись за оформленням своїх спадкових прав і їм стало відомо про наявність свідоцтва від 14.10.2002 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідачки про застосування строків позовної давності та вважає, що даний строк ними не пропущено. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідачки на користь позивачів підлягають судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і ст. ст. 331, 1218, 1268, 1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved