Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2005 року на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі по 700,0 гривень щомісяця, до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що у відповідача змінився матеріальний стан, а також сума мінімального розміру аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин позивач вимушена звернутися з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких просив позов позивача задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти в розмірі 300,0 грн., розраховуючи на державну допомогу відповідно до ч. 3 ст. 184 Сімейного кодексу України, зазначивши, що виплата аліментів у сумі 700,0 грн. поставить у скрутне становище його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та всю його сім'ю. Крім того, його син [PERSON] перебуває на обліку в Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні, був два рази прооперований і знову потребує оперативного лікування, лікування потребує значних коштів. У наступне судове засідання позивач надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму, а також просила слухання справи за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Судом встановлено, що з 1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 23 березня 2006 року було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23 березня 2006 року, запис № 100. Від цього шлюбу є син [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 березня 1998 року, актовий запис № 476. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2004 року по справі № 2-6741/2004 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 400,0 грн. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2004 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2005 року по справі №2-5939/2005 року був змінений розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2004 року, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 200,0 грн. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2004 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. З матеріалів справи вбачається, що відбулась зміна сімейного стану платника аліментів, оскільки [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], від якого є двоє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 2011 року, актовий запис № 11), та [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03 липня 2012 року, запис № 07), де батьками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Згідно із виписки з медичної картки амбулаторного стаціонарного хворого від 24 жовтня 2013 року, виписки з медичної картки амбулаторного стаціонарного хворого від 2011 року, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 22 жовтня 2014 року за № 879, вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] (не власник житла), [PERSON] (співмешканка), [PERSON] (син), [PERSON] (син). В той же час, необхідно відзначити, що матеріальний стан платника аліментів не є стабільним. Так, згідно довідки № 873 від 21 жовтня 2014 року та довідки № 952 від 14 листопада 2014 року, вбачається, що [PERSON] постійно працює з 04 липня 2014 року на посаді підсобного робітника у Філії «Переробний комплекс» товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика», отримує заробітну плату кожний місяць у нестабільному розмірі, з липня 2014 року по жовтень 2014 року отримав заробітну плату у розмірі 11385,24 грн. (в середньому по 2846,31 грн. в місяць). Таким чином, у позивача змінився сімейний та матеріальний стан. Змінюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст. 180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Згідно зч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. Визначаючи розмір аліментів, суд має врахувати визначений законом прожитковий мінімум на 2014 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років в розмірі: з 1 січня - 1286 гривні, з 1 липня - 1320 гривні, з 1 жовтня - 1373 гривні, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1373,0 грн.), суд має вимоги про збільшення аліментів задовольнити, збільшивши розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], що сплачуються [PERSON] з 200,0 грн. до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно від дня набрання рішенням законної сили й до досягнення повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] року. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, та встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є суттєво обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved