Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначили, що у 2010 році [PERSON] та [PERSON] звернулись в порядку ст. 118 Земельного кодексу України до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області із клопотаннями про надання їм у власність земельних ділянок в межах смт. Козин Обухівського району Київської області. Рішеннями №18/17 та № 18/19 Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 31.05.2010 року Позивачам було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. На підставі розроблених проектів відведення з позитивними висновками відповідних органів Рішеннями 37 сесії V скликання Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №5/11 та 5/12 від 30.10.2010 року було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність Позивачеві 1 земельну ділянку площею 1,6441га та Позивачеві 2 - земельну ділянку площею 1,7014га. Позивачі отримали державні акти на право власності на земельні ділянки. Державні акти зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі. В результаті поділу та зміни цільового призначення земельних ділянок Позивач 1 є власником земельної ділянки площею 0,8000га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0013, та земельної ділянки площею 0,8441га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0012. Позивач 2 є власником земельної ділянки площею 1,000га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0011, та земельної ділянки площею 0,7015га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0010. В позовних вимогах зазначають, що, Відповідач не визнає право власності на земельні ділянки Позивачів і намагається визнати протиправними та скасувати Рішення №5/11 та 5/12 про затвердження проектів землеустрою та надання у власність земельних ділянок Позивачам, через те, що раніше Відповідач мав право постійного користування земельною ділянкою площею 10,0 га на підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 401 від 10.09.2002 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки Національному медичному університету ім. О.О. Богомольця та надання її в постійне користування під розміщення спортивно-оздоровчого табору «Медик». Відповідач не зважає на Постанову Вищого господарського суду від 01.10.2010р. по справі №10/124-09, якою визнано недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 401 від 10.09.2002 року, а земельну ділянку площею 10,0 га було повернуто до земель запасу Козинської селищної ради, оскільки у Відповідача відсутні правові підстави користуватися земельною ділянкою. Також зазначають, що Відповідач до цього часу безпідставно користується земельними ділянками Позивачів без будь-якої згоди власників земельних ділянок. Через неправомірні дії Відповідача Позивачі не можуть користуватись належними їм земельними ділянками, тобто право власності на земельні ділянки Позивачів є порушеним та підлягає поновленню, у зв'язку з чим позивачі просять: визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,8000га, кадастровий номер 3223155400:05:018:0013, та на земельну ділянку площею 0,8441га, кадастровий номер 3223155400:05:018:0012, що розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,000 га, кадастровий номер 3223155400:05:018:0011, та на земельну ділянку площею 0,7015га, кадастровий номер 3223155400:05:018:0010, що розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області; зобов'язати Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця повернути [PERSON] та [PERSON] самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,8000га, 0,8441га, та площею 1,000га, 0,7015га відповідно, розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивачі просили: зобов'язати Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця повернути [PERSON] самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,8000га, кадастровий номер 3223155400:05:018:0013 та площею 0,8441га, кадастровий номер 3223155400:05:018:0012 розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області шляхом звільнення від майна Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця; зобов'язати Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця повернути [PERSON] самовільно зайняті земельні ділянки площею 1,000га кадастровий номер 3223155400:05:018:0011, та площею 0,7015га кадастровий номер 3223155400:05:018:0010, розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області шляхом звільнення від майна Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця; зобов'язати Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця усунути перешкоди в користуванні [PERSON] земельною ділянкою площею 0,8000га, кадастровий номер 3223155400:05:018:0013 та площею 0,8441га, кадастровий номер 3223155400:05:018:0012 розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області та [PERSON] земельною ділянкою площею 1,000га кадастровий номер 3223155400:05:018:0011, та площею 0,7015га кадастровий номер 3223155400:05:018:0010, розташовані в смт. Козин Обухівського району Київської області, шляхом демонтажу трьох крайніх секцій металевого паркану (сітка рабиця на залізобетонних стовпчиках) загальною довжиною 11, 93 метрів, по вулиці [ADDRESS] та залізобетонного паркану ( плити посекційні, бетонний фундамент паркану, бетонні опори) загальною довжиною 183,39 метра, уздовж провулку Дачного від перехрестя з вулицею [ADDRESS] якими відгороджено землі загального користування площею 0,0918 га, що є частиною проїзду. Крім того, Національний медичний університет ім. О.О.Богомольця звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] третя особа: Козинська селищна рада Обухівського району Київської області про визнання права постійного користування та визнання недійсними державних актів про право власності на землю в якій зазначив, що земельна ділянку, на яку претендують позивачі, є частиною земельної ділянки площею 10,0 га, яка перебуває у постійному користуванні відповідача та право на яку посвідчено державним актом. В позовних вимогах зазначає, що в 1957-1959р.р. Київському медичному інституту, правонаступником якого є Позивач, для розміщення спортивно-оздоровчого табору було виділено земельну ділянку в Обухівському районі Київської області на підставі рішень Виконкому Київської обласної ради. На цій ділянці було побудовано комплекс студентського спортивно - оздоровчого табору, який складається з будиночків відпочинку, їдальні, спортивного комплексу, кінотеатру, дитячого містечка, танцмайданчика, радіовузлу, трансформаторної, підстанції, насосної, адмінкорпусу, складських приміщень, медсанчастини тощо і функціонує протягом 50 років безперервно до сьогоднішнього дня. Межі земельної ділянки площею 10,0 га, яка перебуває у користуванні Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця, встановлено в натурі (Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 25.06.97р., Акт про встановлення на місцевості та погодження межі земельної ділянки від 20.09.2002р., Акт про перенесення в натуру проекту відведення та про передачу на зберігання межових знаків від 20.09.2002р., копії яких додаються), цільове призначення земельної ділянки не змінюється. Земельна ділянка саме площею 10,0га використовується Національним медичним університетом ім. О.О.Богомольця, як добросовісним користувачем, за цільовим призначенням безперервно протягом багатьох років, вона підтримується в належному стані, огороджена парканом, на утримання земельної ділянки та покращення її корисних властивостей Університетом витрачаються значні кошти, на земельній ділянці розташовано споруди спортивно-оздоровчого призначення, які перебувають у державній власності. В зустрічних позовних вимогах просить визнати право постійного користування позивача земельною ділянкою площею 10,0га, розташованою на території Козинської селищної ради, якій присвоєно державний кадастровий номер 3223155400:05:018:0007. Визнати недійсними державні акти про право власності на земельні ділянки, видані , відповідачам за зустрічним позовом, а саме: державний акт про право власності на земельну ділянку площею 1,6441га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в смт. Козин Обухівського району Київської області, виданий [PERSON] на підставі рішення Козинської селищної ради № 5/11 від 30.10.10р.; державний акт про право власності на земельну ділянку площею 1,7014га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в смт. Козин Обухівського району Київської області, виданий [PERSON] на підставі рішення Козинської селищної ради № 5/12 від 30.10.10р.; державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,800га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в смт. Козин Обухівського району Київської області, виданий [PERSON] на підставі рішення Козинської селищної ради № 11/1 від 17.02.12р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного ; користування землею, договорів оренди землі за № 322310001004132, державний кадастровий номер-3223155400:05:018:0013; державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,841га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в смт. Козин Обухівського району Київської області, виданий [PERSON] на підставі рішення Козинської селищної ради № 11/1 від 17.02.12р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322310001004133, державний кадастровий номер 3223155400:05:018:0012; державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,7015га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в смт, Козин Обухівського району Київської області, виданий [PERSON] на підставі рішення Козинської селищної ради № 11/2 від 17.02.12р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322310001004131, державний кадастровий номер-3223155400:05:018:0010; державний акт про право власності на земельну ділянку площею 1,0000га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в смт. Козин Обухівського району Київської області, виданий [PERSON] на підставі рішення Козинської селищної ради № 11/2 від 17.02.12р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322310001004130, державний кадастровий номер-3223155400:05:018:0011. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, посилаючись на його безпідставність. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав зустрічну позовну заяву та просив її задовольнити з викладених у ній підстав, а в задоволенні первісного позову - відмовити. Представник третьої особи просив задовольнити первинну позовну заяву та відмовити в задоволені зустрічних позовних вимог. Суд, заслухавши представника позивачів, представника відповідача що з'явились в судове засідання, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в зустрічному позові потрібно відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, яка може вимагати виконання такого обов'язку від інших осіб. Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність, чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права, або відмовляє позивачу у захисті встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. Статтею 17 Земельного кодексу України встановлено, що «передача земельних ділянок у колективну та приватну власність проводиться Радами, на території яких розташовані земельні ділянки. Згідно статті 118 даного кодексу встановлено, що «громадянин, зацікавлений у одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної державної адміністрації або ради за місцем знаходження земельної ділянки; у заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання; відповідна адміністрація або рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки надає дозвіл на розробку проекту її відведення». Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, а згідно ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як вбачається з матеріалів справи Позивачі отримали державні акти на право власності на земельні ділянки. Державні акти зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі. В результаті поділу та зміни цільового призначення земельних ділянок Позивач 1 є власником земельної ділянки площею 0,8000га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0013, та земельної ділянки площею 0,8441га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0012. Позивач 2 є власником земельної ділянки площею 1,000га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0011, та земельної ділянки площею 0,7015га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0010. Згідно статей 125,126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації; право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається, своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 373 ч. 2 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України, право власності на землю набувається і здійснюється відповідно до закону. Як встановлено судом з матеріалів справи Позивачі за первинним позовом звернулись до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області із заявами про встановлення фактів вчинення перешкод у користуванні земельними ділянками. Відповідно до акту земельної комісії Козинської селищної ради обухівського району Київської області від 30.08.2013 року встановлено, що парканом, яким загороджена колишня територія СОТ «Медик», яка в 2010 році була повернута до земель запасу Козинської селищної ради, збоку провулку Дачного відгороджена частина проїзду загального користування провулку дачного загальною площею 0,0918га, крім того зазначеними парканами ізольовано земельні ділянки позивачів збоку провулку Дачного,що унеможливлює заїзд (прохід) до земельних ділянок. Відповідно до викопіювання з детального плану території смт Козин Обухівського району Київської області земель загального користування, які пригороджені парканом, пригороджена металевим та залізобетонним парканом Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця частина проїзду загального користування від вул. Солов'яненка вздовж провулку Дачного повністю унеможливлює заїзд (прохід) Позивачів до земельних ділянок, що належать їм на праві власності. Відповідно до ст. 152 ЗК України, встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою; захист прав здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом, способів. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачами була порушена значна кількість нормативно-правових актів у сфері захисту права власності. А відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Що стосується зустрічних позовних вимог суд вважає що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Постановою Вищого господарського суду України від 01 жовтня 2010 року по справі №10/124-09 розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 10.09.2002 року №401 яким надано в постійне користування Національному медичному університету імені О.О. Богомольця земельну ділянку загальною площею 10 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] під розміщення спортивно оздоровчого табору «Медик» визнано недійсним. Повернуто земельну ділянку площею10 га до земель запасу Козинської селищної ради Обухівського району Київської області. [PERSON] та [PERSON] звернулись в порядку ст. 118 Земельного кодексу України до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області із клопотаннями про надання їм у власність земельних ділянок в межах смт. Козин Обухівського району Київської області. Рішеннями №18/17 та № 18/19 Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 31.05.2010 року Позивачам було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. На підставі розроблених проектів відведення з позитивними висновками відповідних органів Рішеннями 37 сесії V скликання Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №5/11 та 5/12 від 30.10.2010 року було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність Позивачеві 1 земельну ділянку площею 1,6441га та Позивачеві 2 - земельну ділянку площею 1,7014га. В подальшому Позивачі отримали державні акти на право власності на земельні ділянки. Державні акти зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі. В результаті поділу та зміни цільового призначення земельних ділянок Позивач 1 є власником земельної ділянки площею 0,8000га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0013, та земельної ділянки площею 0,8441га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0012. Позивач 2 є власником земельної ділянки площею 1,000га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0011, та земельної ділянки площею 0,7015га, розташованої в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер 3223155400:05:018:0010. Згідно статей 125,126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації; право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог чинного процесуального законодавства, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved