overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачка 27.12.2019 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що від укладеного ними 21.07.2001 року шлюбу, який розірвано згідно рішення суду, мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Донька на даний час проживає з позивачкою та навчається на 1 курсі в Полтавському професійному ліцеї на денній формі навчання , термін навчання до 15.02.2021 року, знаходиться на неповному державному забезпеченні та потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча має таку можливість. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання [PERSON] , [INFO] щомісячно до досягнення нею 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання, аліменти у розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку,. В судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивачка та третя особа [PERSON] позов підтримали, надали можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 27, 28 ). А відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має ( а. с. 24-26 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в судовому засіданні у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 21.07.2001 року шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] ( а. с. 3 ). Згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2011 року шлюб розірвано ( а. с. 4 ). [PERSON] , яка проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, навчається на 1 курсі в Полтавському професійному ліцеї на денній формі навчання , термін навчання до 15.02.2021 року, знаходиться на неповному державному забезпеченні ( а. с. 5, 7, 9, 10 ). Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач не має, також не має утриманців, не є інвалідом. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 199-200 СК України, оскільки якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка, 27 березня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 31 жовтня 1998 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №856. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого на початку 2015 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі 31 жовтня 1998 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №856. (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. /а.с.4 на звороті/ Встановлено також, що на початку 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачка 27 вересня 2017 року звернулась до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем 24 жовтня 2009 року, сторони мають трьох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він зловживає алкогольними напоями та дебоширить, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та залишити їй існуюче прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 10 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони уклали шлюб 24 жовтня 2009 року (а.с.5), та мають трьох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). Зважаючи на взаємні відносини сторін, які наміру зберігати подружні відносини не мають, проживають у різних населених пунктах, тобто спільне господарство не ведеться, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітніх дітей, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка 27 грудня 2013 року звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на наступні обставини. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який навчається у на денному відділенні Ясинуватського будівельного технікуму транспортного будівництва за спеціальністю БЕБС, самостійного заробітку не має. Відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання, у зв'язку з чим просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісяця до закінчення навчання та стягнути витрати пов'язані з юридичною допомогою у розмірі 350 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач також надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який навчається у на денному відділенні Ясинуватського будівельного технікуму транспортного будівництва за спеціальністю БЕБС, строк закінчення навчання 30.06.2015 року (а.с.9). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання зупиняється у зв'язку припиненням навчання. Оскільки визнання відповідачем позову є безумовним, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у відповідності до ст.174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд, постановляючи рішення, допускає негайне його виконання у випадку стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка 27 грудня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1998 року по 03 жовтня 2016 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей Царик Дар`ю Дмитрівну, [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину до їх повноліття Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1998 року по 03 жовтня 2016 року (а.с.5), мають двох неповнолітніх дітей Царик Дар`ю Дмитрівну, [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.3,4/, які проживать з матірю і знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення При цьому ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обовязок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинна утримувати не лише її мати, а й батько. Аналізуючи здобуті по справі докази, враховуючи матеріальний стан позивача, відповідача, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дітей до їх повноліття, починаючи з 27 грудня 2016 року, оскільки відповідач будучи батьком дітей, зобов`язаний їх матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України Про судовий збір, судовий збір в розмірі 640 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивачка 27 грудня 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, перестали бути пов`язані спільним побутом, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 листопада 2010 року, актовий запис №1143. Сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка 27 жовтня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1997 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1997 року (а.с.5), мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.6/, яки проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 27 жовтня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивачка 27 жовтня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 листопада 2005 року з відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 923. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем та ведення сумісного господарства припинено з серпня 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив задовольнити. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами 26 листопада 2005 року укладено шлюб, який зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 923./а.с. 4/ Від спільного подружнього життя дітей не мають. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з серпня 2014 року, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачка 27 липня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що шлюб між нею та відповідачем був укладений 08 червня 2013 року, який було зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №237. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та поваги. Подальше спільне життя суперечить їх інтересам, шлюбні стосунки між ними припинені. Примирення та зеберження сімї не можливі. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 червня 2013 року, який було зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №237 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини оскільки в них різні характери, різні погляди на життя. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Подальше спільне життя суперечить їх інтересам. Судом надавався строк для примирення тривалістю чотири місяці, однак сторонами за цей час примирення не досягнуто. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved