Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку № 24 розташованого по вул. Лугова в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вказали, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17 лютого 1993 року № 24, їм, [PERSON] та [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в м. Підгородне по вул. Луговій на земельних ділянках площею 1000 кв.м. для будівництва житлового будинку на 4 кімнати площею 56 кв.м., загальною 121 кв.м. по індивідуальному проекту. Позивачами було отримано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24 по вул. Лугова в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, відповідно до якого було встановлено самочинне об'єднання двох земельних ділянок за адресами вул. Лугова № 22 та № 24. Посилаючись на ст. 319, 392, 355, 356 та 370 ЦК України, позивачі звернулися до суду за захистом своїх майнових прав. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі, зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17 лютого 1993 року № 24 «Про виділення земельних ділянок для будівництва житлових будинків з держземфонду міської Ради, дозвіл на будівництво житлових будинків на землях р-пу «Підгородній», та дозвіл на будівництво нових житлових будинків замість старих» було дозволено будівництво індивідуальних житлових будинків м. Підгородне з держземфонду [PERSON] по вул. Луговій на земельній ділянці площею 1000 кв.м. для будівництва житлового будинку на 4 кімнати площею 56 кв.м., загальною 121 кв.м. по індивідуальному проекту (а.с.8). Також, вищевказаним рішенням було дозволено будівництво індивідуальних житлових будинків м. Підгородне з держземфонду [PERSON] по вул. Луговій на земельній ділянці площею 1000 кв.м. для будівництва житлового будинку на 4 кімнати площею 56 кв.м., загальною 121 кв.м. по індивідуальному проекту (а.с.9). Рішенням [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області XXXV сесії VI скликання від 06 вересня 2013 року «Про надання дозволу на розробку проекту детального плану частини території кварталу по вул. Лугова, 24, в м. Підгородне було надано дозвіл на розробку детального плану частини території кварталу по вул. Лугова, 24 м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 0,1000 га, щодо розміщення жилого будинку, з внесенням змін детального планування території міста з урахуванням інтересів власників земельних ділянок, які є суміжними землекористувачами; замовником проектних робіт щодо детального плану частини території кварталу по вул. Лугова,24 в м. Підгородне затвердити - [PERSON] міську раду; фінансування робіт по розробці містобудівної документації відповідно до вимог чинного законодавства, покладено на інвестора - [PERSON]; зобов'язано [PERSON] виготовити та затвердити містобудівну документацію згідно вимог чинного законодавства (а.с.11). Рішенням [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області XXXV сесії VI скликання від 6 вересня 2013 року «Про надання дозволу на розробку проекту детального плану частини території кварталу по вул. Лугова, 22, в м. Підгородне було надано дозвіл на розробку детального плану частини території кварталу по вул. Лугова, 22 м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 0,1000 га, щодо розміщення жилого будинку, з внесенням змін детального - планування території міста з урахуванням інтересів власників земельних ділянок, які є суміжними землекористувачами; замовником проектних робіт щодо детального плану частини території кварталу по вул. Лугова,22 в м. Підгородне затверджено - [PERSON] міську раду; фінансування робіт по розробці містобудівної документації відповідно до вимог чинного законодавства, покладено на інвестора - [PERSON]; зобов'язано [PERSON] виготовити та затвердити містобудівну документацію згідно вимог чинного законодавства (а.с.10). В липні 2014 року позивачі отримали технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24 по вул. Луговій в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який побудовано у 1994 році та складається з літ. «А-2» житловий будинок загальною площею 293,6 кв.м., житловою площею 101,9 кв.м., а саме 1 поверх: І - веранда площею 11,9 кв.м., 1 - кухня площею 20,7 кв.м., 2 - житлова площею 26,5 кв.м., 3 - коридор площею 2,2 кв.м., 4 - гараж площею 27,3 кв.м., 5 - кладова площею 2,7 кв.м., 6 - житлова площею 11,9 кв.м., 7 - туалет площею 1,4 кв.м., 8 - санвузол площею 6,4 кв.м., 9 - хол площею 37,8 кв.м., всього по 1 поверху загальна площа 148,8 кв.м., житлова 38,4 кв.м., 2 поверх: II - веранда площею 12,7 кв.м., 10 - хол площею 23,9 кв.м., 11 - житлова площею 13,2 кв.м., 12 - житлова площею 12,5 кв.м., 13 - житлова площею 26,5 кв.м., 14 - зимовий сад площею 27,5 кв.м., 15 - кабінет площею 11,3 кв.м., 16 - гардеробна площею 9,6 кв.м., 17 - туалет площею 1,2 кв.м., 18 - санвузол площею 6,4 кв.м., всього по 2 поверху загальна площа 144,8 кв.м., житлова площа 63,5 кв.м., відповідно до якого було встановлено самочинне об'єднання двох земельних ділянок за адресами вул. Лугова № 22 та № 24 (а.с.12-18), що перешкоджає без поділу майна оформити за кожним із позивачів право власності на земельні ділянки. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки право власності позивача на споруди є невизнаним правом, а тому позивач має право на звернення до суду з даними вимогами. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема - визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності, яке набувається у визначеному законом порядку, є непорушним. Статтею 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, не заборонених законом, а згідно ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Стаття 392 ЦК України вказує, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно із ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Право спільної сумісної власності внаслідок такого поділу припиняється. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/2 частину житлового будинку № 24 розташованого по вул. Лугова в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved