Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП і вої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить автомобіль «Chevrolet lacetti» д.н. [NUMBER] . 02.11.2018 року автомобіль знаходився в нерухомому стані в районі КПП по [ADDRESS] Герасима Кондратьєва, 165 м. Суми. О 14-10 год. Відповідач [PERSON] , керуючи своїм автотранспортним засобом автомобілем Honda-CR-V н.з. [NUMBER] , вчинив ДТП, в результаті якого допустив наїзд на два транспортні засоби , в тому числі і на її автомобіль. Внаслідок ДТП її автомобілю завдані збитки, вартість відновлювального ремонту склала 37507 грн. 43 коп., вартість ремонту з врахуванням фізичного зносу склала 23689 грн. 90 коп., з врахуванням 500 грн. франшизи страховою компанією їй було виплачено 19241 грн. 58 коп.. Різниця невідшкодованої шкоди склала 5867 грн. 42 коп.. В добровільному порядку відшкодувати вказану суму відповідач відмовляється. Крім невідшкодованої матеріальної шкоди залишилась невідшкодованою і моральна шкода, яку вона оцінює в 10000 грн.. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що вона є інвалідом 2-ої групи, тому постійно користується автомобілем, з часу ДТП протягом 5 місяців вона не мала можливості користуватись автомобілем, це призвело до додаткових витрат, зайві нервування призвели до погіршення стану її здоров`я, а тому просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5867 грн.42 коп. та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник позивачки [PERSON] адвокат Маслова О.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Вдовіченко О.Л. в судовому засіданні позов не визнав повністю, просить суд в позові відмовити, вважає, що відсутні підстави для стягнення грошових коштів з відповідача. 3-тя особа: ПАТ «Сумська страхова компанія «Провідна» про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, представник до суду не з`явився. 04.06.2019\~ року\~ухвалою Зарічного\~районного суду\~м.\~Суми було\~відкрито провадження\~у справі\~і призначено\~до судового\~розгляду на\~20.08.2019\~року.\~Слухання справи\~відкладалося у\~зв`язку з\~неявкою відповідача\~та відсутністю\~доказів його\~належного сповіщення.\~02.03.2020\~року подано\~уточнену позовну\~заяву. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної справи в їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Chevrolet lacetti» д.н. [NUMBER] (а.с.9). 02.11.2018 року автомобіль «Chevrolet lacetti» д.н. [NUMBER] знаходився в нерухомому стані в районі КПП по [ADDRESS] Герасима Кондратьєва, 165 в м. Суми. Близько 14-10 год. відповідач [PERSON] , керуючи своїм автотранспортним засобом автомобілем Honda-CR-V н.з. [NUMBER] , вчинив ДТП , в результаті якого допустив наїзд на два транспортні засоби, в тому числі і на автомобіль «Chevrolet lacetti» д.н. [NUMBER] . Постановою Зарічного\~районного \~суду м.Суми\~від 09.11.2018\~року \~ [PERSON] \~визнано винним\~у скоєнні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП та\~накладено на\~нього \~адміністративне стягнення\~у вигляді\~штрафу на\~користь держави\~в розмірі\~340\~грн.(а.с.8). Позивачці [PERSON] були завдані збитки в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача [PERSON] .. Дана обставина встановлена судом. Внаслідок ДТП автомобілю завдані збитки, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 03.04.2019 року вартість відновлювального ремонту склала 37507 грн. 43 коп., вартість ремонту з врахуванням фізичного зносу склала 23689 грн. 90 коп. (а.с.12-20). З врахуванням 500 грн. франшизи страховою компанією «Провідна» [PERSON] було виплачено 19241 грн. 58 коп. (а.с.21-25). Різниця невідшкодованої шкоди складає 5867 грн. 42 коп., в добровільному порядку відповідач відшкодувати вказану суму відмовляється (а.с.32-37). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відшкодування шкоди саме винною особою потерпілому кореспондується з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.92року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», та п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Частиною 1 ст. 22 ЦК України позивачам, як особам, якій завдано збитків у зв`язку із пошкодженням майна, гарантовано право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч.2. ст.22 ЦК України визначено, що, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Ст. 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. У відповідності до правових висновків, викладеним Верховним Судом у справі №910/9029/17 від 27.04.2018 року потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1192\~ЦК України підстав. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] майнової шкоди в сумі 5867,42 грн., який винний в скоєнні ДТП. Крім того, згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені також ст.1167 Цивільного кодексу України. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Неправомірними діями відповідача [PERSON] майну та здоров`ю Позивачки була завдана шкода. Відповідно до довідки МСЕК позивачці [PERSON] встановлена 2 група інвалідності (а.с.26). Відповідно до виписки №9333 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] перебувала на лікуванні в терапевтичному відділенні КУ СМКЛ № 1 з 18.11.2018 року по 27.11.2018 року (а.с.27-28). Пошкодження автомобіля обмежило Позивачку у користуванні майном на деякий час та зайняла багато часу і зусиль для його повернення. Наслідки ДТП потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовила необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Суд виходить з того, що встановлено вину [PERSON] у пошкодженні автомобіля позивача внаслідок ДТП, та [PERSON] було завдано душевних страждань у зв`язку з ушкодженням її майна. Моральну шкоду позивач оцінив у 10000 грн., суд з урахуваннями ступеню вини [PERSON] , тривалості та глибини страждань позивача, а також зусиль, які необхідно докласти для усунення негативних наслідків після ДТП, враховуючі вимоги розумності та справедливості, задовольняє вимоги позивача у розмірі 5000 грн.. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самої їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства»(Abdulaziz, Cabalesand Balkandaliv. the United Kingdom) від 28.05.1985р., серія А, №94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує відшкодування. В зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed