Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулась до суду з вказаним позовом до Управління майном виконкому Полтавської міської ради, третя особа, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням на законних підставах, в якому просила визнати за нею право постійного користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] із 22.06.1983р. на законних підставах, у зв`язку із втратою ордеру на житлове приміщення. В обгрнутвання позову вказувала, що вона зареєстрована і постійно проживає в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира перебуває в комунальній власності, особові рахунки оформлені на позивача. Вона вирішила приватизувати зазначену квартиру. З цією метою вона звернулась до управління майном комунальної власності міста із заявою від 27.04.2021р. Одночасно мала намір з`ясувати можливість приватизації житла за відсутності ордера на житлове приміщення. Згідно листа №Г01-05/01.1-12/201-157 від 05.05.2021р. повідомлено щодо процедури приватизації житла, а також перелік необхідних документів для цього. Одночасно повідомлено, що у разі відсутності ордера на жиле приміщення та відповідного рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування про надання жилого приміщення, питання щодо користування житловим приміщенням на законних підставах вирішується в судовому порядку. Ухвалою суду від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі. 16.08.2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника Управління майном виконкому Полтавської міської ради відповідно до якого останні просили розглянути справу без їх участі при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 02.12.2021 року від представника позивача надійшла заява з прохання слухати справу у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України,кожна особа має правов порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно дост.1Першого ПротоколуКонвенції прозахист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Судом встановлено, [PERSON] , зареєстрована і постійно проживає в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира перебуває в комунальній власності, особові рахунки оформлені на позивача. В квітні 2021р. [PERSON] вирішила приватизувати зазначену квартиру. З цією метою вона звернулась до управління майном комунальної власності міста із заявою від 27.04.2021р. Одночасно заявник мав намір зясувати можливість приватизації житла за відсутності ордера на житлове приміщення. Згідно листа №Г01-05/01.1-12/201-157 від 05.05.2021р. повідомлено щодо процедури приватизації житла, а також перелік необхідних документів для цього. Одночасно повідомлено, що у разі відсутності ордера на жиле приміщення та відповідного рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування про надання жилого приміщення, питання щодо користування житловим приміщенням на законних підставах вирішується в судовому порядку. В обґрунтування позову вказувала, що позивач [PERSON] [INFO] зареєстрована і фактично проживає у квартирі [ADDRESS] із 26.11.1964р. Попереднім квартиронаймачем вказаної квартири була її мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті позивач по справі звернулась до виконкому Октябрської районної ради народних депутатів з приводу переоформлення особових рахунків, як на члена сім`ї квартиронаймача, а саме - на доньку. Разом із заявою було подано копія свідоцтва про смерть [PERSON] та погодження ЖЕУ №4. За наслідками розгляду вказаної заяви 22.06.1983р. Октябрською районною радою народних депутатів було прийнято рішення №341 «Про переоформлення особових рахунків на житлову площу» згідно якого було переоформлено особові рахунки на квартиру [ADDRESS] із [PERSON] на [PERSON] . Саме з цього моменту слід відраховувати строк виникнення права як квартиронаймача у позивача. Прізвище [PERSON] змінилось із [PERSON] у зв`язку із одруженням, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Згідно довідки КП ЖЕО №2 від 08.08.2018р. №3263 видана [PERSON] зазначено, що ордер за даною адресою відсутній, квартира не службова. За наслідками звернення позивача до Державного архіву Полтавської області вона отримала відповідь, що в Державному архіві Полтавської області відповідних рішень про надання житла - не збереглись. Згідно ч..1,3,5 ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Частинами 4 і 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ч.ч.1-4, 7, 10-11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Приватизація житлового фонду комунальної власності міста здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 року № 396 )зі змінами). Пунктом 18 вказаного Положення врегульовано питання щодо переліку документів, які громадяни подають до органу приватизації, одним із яких є копія ордеру про надання житлової площі. Таким чином, уповноваженим органом для проведення приватизації є Управління майном комунальної власності міста, яке роз`яснило позивачу , про подання переліку документів необхідних для приватизації квартири у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved