Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка 01.10.2013 року звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що їй на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане 08.05.2013 року державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори [PERSON], належить будинковолодіння [ADDRESS]. У вищевказаному будинку, зареєстрована вона - [PERSON], її чоловік - [PERSON], син -[PERSON], дочка - [PERSON], внук - [PERSON] та відповідач по справі, зять - [PERSON], який не проживає у зазнаеному будинковолодінні більше року. В будинку речей відповідача не має, формальна його реєстрація створює певні труднощі у користуванні будинком, він не бере участі у сплаті комунальних послуг, не утримує будинок, не дбає про збереження майна. Так, як відповідач у добровільному порядку знятись із реєстрації не бажає, тому вона просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Відповідач у судове засідання повторно не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в зв'язку з цим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачці на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане 08.05.2013 року державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори [PERSON], належить будинковолодіння [ADDRESS]. У вищевказаному будинку, зареєстрована вона - [PERSON], її чоловік - [PERSON], син -[PERSON], дочка - [PERSON], внук - [PERSON] та відповідач по справі, зять - [PERSON], який не проживає у зазнаеному будинковолодінні більше року. В будинку речей відповідача не має, формальна його реєстрація створює певні труднощі у користуванні будинком, він не бере участі у сплаті комунальних послуг, не утримує будинок, не дбає про збереження майна. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, показами свідків [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.9-10), довідкою виконавчого комітету Підпечерівської сільської ради від 23.09.2013 року № 1063 (а.с. 3) та неспростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у належному позивачці, на підставі договору дарування, будинку № 23 по вул. Незалежності, в с. Підпечери Тисменицького району Івано-Франківської області. На підставі наведеного, відповідно до ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved