Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21.03.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 4. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що з відповідачем не проживають однією сім»єю на протязі одного місяця, спільне господарство не ведуть. Причиною розладу сімейних стосунків позивачка вважає відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на життєві ситуації, неможливість знайти компромісного рішення. Всі спільні розмови закінчуються скандалами, тому позивачка зробила висновок, що не відчуває до відповідача почуття любові та поваги, які були спочатку їх відносин, а навпаки почуття неприязні.Примирення з відповідачем та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим.Просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з нього на її користь понесені судові витрати. До початку слухання справи позивачка через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, судовою повісткою та СМС повідомленням Причини неявки відповідач суне не повідомив. Будь-яких заяв не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи справи та оцінивши їх у сукупності, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність малолітньої дитини, а також той факт, що сторони тривалий час, майже з лютого 2014 року не проживають разом, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, не намагалися примиритися для збереження сім»ї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], укладеного 20 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); копією свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. В зв»язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] понесені нею судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення . На підставі викладеного,

Outcome: approved