Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] за участю залучених третіх осіб - Служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Управління служб\~ у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, [PERSON], в якому просять визнати укладення договору дарування 1/5 частини квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] на користь її сина [PERSON], таким правочином, що має законні підстави та підлягає нотаріальному посвідченню без надання відповідного дозволу органів опіки та піклування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі договору про визначення часток у спільній сумісній власності від 19.07.2013р.. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належать по 1/5 частини цієї квартири. Відповідачці [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло та договору дарування частини квартири від 19.07.2013р. належать 2/5 частини квартири. Також в зазначеній квартирі зареєстрована малолітня дочка відповідачки [PERSON], [INFO]. Позивачі мають намір укласти договір дарування, яким 1/5 частина квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] буде відчужена на користь позивача [PERSON]. У звязку з тим, що у квартирі зареєстрована малолітня дочка відповідачки, для укладення даного правочину потрібен дозвіл органу опіки та піклування. Оскільки відповідачка відмовилась надати свою згоду, позивачі звернулись з відповідною заявою до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, та отримали відмову. Позивачі вважають, що це є порушенням їх майнових прав, а саме вільно розпоряджатися своєю власністю, та стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачі у судове засідання не зявились, надали суду заяви про слухання справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали\~ у повному обсязі, не заперечували проти винесення рішення у заочному порядку. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією, до суду не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Проте в матеріалах справи є письмові заперечення (Вх. № 34255 від 08.12.2015р), де зазначено, що позов необґрунтований та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що їй на праві спільної часткової власності належить 2/5 частини квартири [ADDRESS], де вона проживає зі своєю малолітньою дочкою та має статус матері одиначки, однак позивачі вже порушують її право та право її малолітньої дочки, оскільки перешкоджають їх проживанню в кімнаті більшої площі. Представники третіх осіб, Служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та Управління служб\~ у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явились. Представником служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР [PERSON], яка діє на підставі довіреності, виданої Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, надана заява (Вх. № 10709 від 05.05.2016), якою просить розглянути справу за відсутності представн6ика органу опіки та піклування. Будь-яких письмових пояснень з приводу позовних вимог суду не надано. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином за зареєстрованою\~ адресою проживання, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією які повернулися на адресу суду з довідкою поштової установи про причини невручення, а саме: «сплив терміну зберігання». У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечують позивачі, що відповідає положенням ст.\~ 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. \~ \~Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. На підставі свідоцтва про право на житло від 15 січня 1997р. реєстраційний № 8-97-79039, виданий Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 7) Відповідно до договору про визначення часток у спільній сумісній власності від 19 липня 2013р., реєстраційний №4128 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві сумісної часткової власності належить по 1/5 частині зазначеної квартири. (а.с.8) На підставі договору дарування частини квартири від 19 липня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстраційний №4131, відповідачці [PERSON] належить 2/5 частини квартири [ADDRESS]. (а.с. 41, 42). Як зазначили позивачі у позові, вони мають намір укласти договір дарування, яким [PERSON] подарує належні їй 1/5 частини вищевказаної квартири [PERSON]. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» № 4844 від 20.10.2015р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] а також її малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. п.п.3.1, глави !, розділу ІІ, у разі укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) права, за якими підлягають державній реєстрації, у тому числі договорів щодо поділу, обміну житлового будинку, квартири за участю малолітніх осіб, а також осіб, над якими встановлено опіку або піклування, нотаріус перевіряє наявність дозволу органу опіки та піклування на укладення таких правочинів. Згідно із частиною шостою\~статті 203 ЦК України\~правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав, у тому числі й відмовлятися від майнових прав дитини (пункт 3 частини другої\~статті 177 СК України). Відповідно до частини третьої\~статті 18 Закону України «Про охорону дитинства»\~органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Пунктом 67\~постанови № 866 від 24 вересня 2008 року Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини» встановлює, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з'ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини. Позивачі просять визнати укладення договору дарування 1/5 частини квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] на користь її сина [PERSON], таким правочином, що має законні підстави та підлягає нотаріальному посвідченню без надання відповідного дозволу органів опіки та піклування. Суд зазначає, що у відповідності до\~ст. 11 ЦПК України\~, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також у відповідності до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на які посилаються позивачі як на підстави своїх вимог. За вказаних обставин відсутні підстави для визнання неіснуючого договору дарування таким правочином, що має законні підстави та підлягає нотаріальному посвідченню без надання відповідного дозволу органів опіки та піклування. Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~ Питання судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed