overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . На час смерті [PERSON] перебувала у позивачки в м.Дзержинськ Нижньогородської області РФ, так як важко хворіла і вона здійснювала за нею догляд. Але мати являлася громадянкою України, постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , де і знаходиться належне їй майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, на яке позивачка являється спадкоємцем як за заповітом та і за законом, однак в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки хвору мати забрала до себе в м.Дзержинськ Нижньогородської області в грудні 2019 року, а через три тижні померла, крім того запроваджений карантин з 12.03.2020 року на всій території України. На даний час нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку, тому і звертається до суду. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області у визначений судом строк подав до суду відзив, у якому позовні вимоги визнав повністю, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~ звернулася\~в суд\~з позовом\~про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини,\~мотивуючи тим,\~що [INFO] померла її мати [PERSON] , після якої спадщину переоформила. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно: сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ХМ №0306718 від 22 квітня 1997 року, на яке позивачка являється спадкоємцем за заповітом, однак в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача їй не було відомо про існування заповіту на її користь. Крім неї згідно заповіту спадкоємцем є її сестра [PERSON] .. На даний час нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку, тому і звертається до суду. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Дунаєвецької міської\~ради у визначений судом строк подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив, розгляд справи просив проводити без його участі. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла її сусідка - [PERSON] , мешканка с.Тернова Дунаєвецького району Хмельницької області після смерті якої відкрилась спадщина на майно, на яке позивачка являється спадкоємцем за заповітом, однак, в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача її не було відомо про існування заповіту на її користь. На даний час приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу відмовив її у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку, тому і звертається до суду. Позивачка [PERSON] до підготовчого засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підтвердження позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно. Вона є спадкоємцем за законом на спадкове майно померлого. Крім неї в померлого, більше нікого не було. Однак, в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася з заявою в Дунаєвецький районний нотаріальний округ по тій причині, що хворіла, знаходилася на лікуванні. В даний час Дунаєвецький районний нотаріальний округ з цих підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому і звернулася до суду. В поданій заяві позовні вимоги підтримала повністю і просить справу розглянути без її участі. Представник Тинянської сільської ради Дунаєвецького району подав до суду заяву, в якій просять справу слухати у їх відсутності, з позовом згідні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутності сторін. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який проживав в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті матері залишилось спадкове майно і позивачка являється спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження, випискою погосподарської книги. Позивачка пропустила строк, необхідний для прийняття спадщини, оскільки хворіла, що підтверджується епікризами Дунаєвецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини, що є поважною причиною пропуску строку. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 1216, 1261, 1270, 1272 ЦК України. Згідно ст. ст. 1216, 1261 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, згідно зі ст. 1269 ЦК України, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1270,1272 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і якщо спадкоємець протягом цього строку не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд, може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, якщо строк пропущено з поважної причини. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позову є обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про продовження строку прийняття спадщини мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , після смерті якої відкрилась спадщина на майно, зокрема земельну частку (пай), на яке вона являється спадкоємцем за заповітом, однак, в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла і знаходилась на лікуванні. На даний час нотаріус відмовив її у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку, тому і звертається до суду. Представник позивачки [PERSON] до підготовчого засідання подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача-\~Дунаєвецької міської ради Хмельницької області у визначений судом строк направив до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 01 лютого 2005 року проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Старогутянській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницкої області, актовий запис № 2. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. В червні 2015 року припинили спільне проживання та шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, тому просить шлюб розірвати. Рішенням Дунаєвецького райсуду від 21 грудня 2015 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Однак в судовому рішенні по даній справі помилково не було стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 487,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 п.4 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, що не позбавляє суд права розглянути дане питання у їх відсутність . Дослідивши рішення суду по справі, суд приходить до висновку, що питання про винесення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтоване і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 01 лютого 2010 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в виконавчому комітеті Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, часто в сім'ї виникали сварки та скандали, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків взаємоповагу один до одного. З цих підстав в жовтні 2014 року припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутноті, на розірванні шлюбу наполягає, оскільки з 2014 року разом не проживають, за наданий судом строк для примирення не помирились, також просить судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач, до судового засідання подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 01 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 03 грудня 1996 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Рачиецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 5. Від спільного проживання є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання жили погано, головною причиною розпаду сім'ї стало, те що під час спільного проживання відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження і матеріальне забезпечення сім'ї, зраджував в подружній вірності, часто виникали сварки, не було поступок, взаєморозуміння. А тому 14 серпня 2014 року припинили спільне проживання, відповідач забрав свої речі і пішов жити до свого будинку, таким чином сім'я розпалась остаточно, а подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Крім того з серпня 2014 року позивач знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутноті, позов задовольнити. Відповідач також подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без нього, проти задоволення позову не заперечує, оскільки має іншу жінку, а тому сім'я розпалась остаточно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України.. Судом встановлено, що 03 грудня 1996 сторони зареєстрували шлюб у Рачинецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від спільного проживання є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]., що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] відповідно. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі 487,20 грн., що підтверджується квитанцією від 11.12.2015 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 03 лютого 2007 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Маківській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №1. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося. Головними причинами розпаду сім'ї стали часті сварки та негаразди, відсутність взаємоповаги, зловживання відповідачем алкоголем та не виконання ним своїх обов'язків як батька та чоловіка, що в результаті призвело до того, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, оскільки сім'я розпалась остаточно, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заяву позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 03 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Маківській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, примирення неможливе, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердила в поданій заяві. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 04 квітня 2002 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі РАЦС Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №21. Від спільного проживання є донька [PERSON], [INFO]. Основними причинами розпаду сім'ї стали відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного, що привело до того, що спільне життя не склалося, а тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, на своїх позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, примирення не можливе, оскільки має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] також подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без нього, проти задоволення позову не заперечує, на розлучення згоден, оскільки сім'я розпалась остаточно, на даний час позивачка проживає з іншим чоловіком, примирення не можливе, в тому збереження шлюбу суперечить його інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 04 квітня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Від спільного проживання є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved