Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивачі звернулися до Словянського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що вони є власниками квартири №9 в житловому будинку №12, розташованому по вул. Шкільній смт. Черкаське Словянського району Донецької області. Вказана квартира їм належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 17 травня 2005 року та договору дарування від 27 грудня 2002 року. Вказують, що у квартирі також зареєстрований відповідач, [PERSON] З травня 2014 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає. Вказують, що ніколи не чинили відповідачу будь-яких перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням. У той же час, відповідач не приймає участі по сплаті комунальних послуг за вказаною адресою, через це позивачам доводиться з особистих грошових коштів вносити сплату комунальних послуг, з урахуванням тих обставин, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі. У звязку з чим просять суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивачі, [PERSON], [PERSON], не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивачів, [PERSON], який діє на підставі Договору щодо надання правової допомоги та представництва інтересів від 21 червня 2018 року та Ордеру серії ДН №028225 від 21 червня 2018 року, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі та без участі позивачів. Відповідач, [PERSON], у призначений час у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Згідно з ч. 11\~ст. 128 ЦПК України\~«Відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи». Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Оголошення на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області про виклик до судового засідання відповідачів було опубліковано на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області 02 липня 2018 року і тому з 13 липня 2018 року відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с.16). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач [PERSON], своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України\~вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Словянського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 27 грудня 2002 року, належить право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з Витягом КП «БТІ» м. Словянська від 07 червня 2005 року [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 17 травня 2005 року за №724 належить право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] (а.с.6). З Домової книги для прописки громадян вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). 12 червня 2018 року депутатом Черкаської селищної ради [PERSON] було складено [PERSON] про те, що відповідач, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], не проживає та не приймає участі в утриманні квартири з травня 2014 року. Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до\~ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб та будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до положень ч. 2\~ст.\~405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач більше як один рік відсутній за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між учасниками щодо користування квартирою не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідача у квартирі позивачів створює останнім перешкоди у користуванні та розпорядженні належним майном, у зв'язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Позивачі не вимагають компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved