Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд з позовом про визнання права власності на майно подружжя, визнання заповіту недійсним до відповідачів Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що 01.10.1948 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Лопушнянською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №14. За час перебування у шлюбі, ними було збудовано житловий будинок та належні до нього надвірні господарські будівлі та споруди (домоволодіння), що знаходиться, в [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області. Даний житловий будинок був зареєстрований на ім'я її чоловіка [PERSON] і 13.10.2008 року було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Згідно витягу із реєстру нерухомого майна загальна вартість нерухомого майна становить 84373,00 грн. Згідно договору дарування від 08.11.2008 року її чоловік подарував житловий будинок зазначений у плані під літерою «Б», загальною площею 46,10 кв.м. та підвал під літерою «Пд», що по розрахунку становить 47/100 ідеальної частки домоволодіння вартістю 39321,00 грн. їхній внучці - [PERSON]. Дане дарування відбулось за її згоди, будь-яких претензій до подарованого немає. Після укладення договору дарування у їхній спільній сумісній власності залишилось наступне нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 84,00 кв.м., зазначений у плані під літерою «А», сарай (літера «В»), сарай (літера «Г»), сарай (літера «Г»), сарай (літера «Д»), сарай (літера «Е») та убиральня (літера «Є»), що становить 53/100 домоволодіння загальною вартістю 45052,00 грн. [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Оскільки, дане нерухоме майно було набуте ними за час шлюбу, вона звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину у майні подружжя, однак через те, що нею не були подані оригінали правовстановлюючих документів на дане майно у видачі свідоцтва їй було відмовлено. На даний час у неї дійсно відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок, вона звернулась до Вижницького РБТІ із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок, однак їй надали лише завірені копії правовстановлюючих документів та роз'яснили, що у разі смерті власника, дублікати даних документів не видаються. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається із 53/200 ідеальних частки домоволодіння (53/100:2), що знаходиться за адресою [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області та земельної ділянки площею 0,1677 га, що знаходиться в с.Лекечі, урочище «Мижиброди». Загальна вартість спадкового майна складає 23414,75 грн., із них вартість 53/200 домоволодіння - 22526,00 грн., вартість земельної ділянки - 888,75 грн. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] крім неї є їхні діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вона своєчасно у встановлений законом шестимісячний термін прийняла спадщину, оскільки звернулась із заявою про прийняття спадщини до Вижницької державної нотаріальної контори. Крім неї, спадщину прийняли їхні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, про що подали відповідні заяви до Вижницької державної нотаріальної контори. Крім того, при оформленні спадщини у нотаріуса дізналась про наявність заповіту від 23.03.2010 року, посвідченого секретарем виконкому Долішньошепітської сільської ради [PERSON], згідно якого все майно заповів сину - [PERSON] Її чоловік [PERSON], ніколи не висловлював наміру заповісти своє майно сину - [PERSON], а навпаки завжди повторював, що всі діти для нього одинакові і він не хоче вирізняти будь-кого з них. Однак на час посвідчення заповіту секретар [PERSON] не мала повноважень на вчинення нотаріальних дій, оскільки виконком Долішньошепітської сільської ради не делегував їй таких повноважень. Згідно відповіді Долішньошепітської сільської ради вбачається, що на секретаря Долішньошепітської сільської ради [PERSON] було покладено обов'язки на вчинення нотаріальних дій лише згідно рішення Долішньошепітської сільської ради від 08.12.2010 року №03-р, тобто через вісім місяців після посвідчення заповіту [PERSON], в період з 01.01.2010 року по 07.12.2010 року рішень про надання повноважень на вчинення нотаріальних дій секретарю Долішньошепітської сільської ради та виконавчого комітету, [PERSON], виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради не приймалося. Відповідно до архівної довідки№07-04-144 від 20.10.2014 року зазначається, що за період з 2006 року по 2009 роки включно інформації про надання повноважень на вчинення нотаріальних дій секретарю Долішньошепітської сільської ради [PERSON], а також на будь-яку іншу особу немає. Просить визнати заповіт від 03 березня 2010 року зареєстрований за №64, посвідчений секретарем Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, від імені [PERSON], [INFO] - недійсним, визнати за нею право власності на 12 частину спільного майна подружжя, а саме, 1/2 житлового будинку, загальною площею 84,00 кв.м. зазначений по плану забудови під літ. «А», 1/2 сараю під літ. «В», 1/2 сараю під літ. «Г», 1/2 сараю під літ. «Д», 1/2 сараю під літ. «Е», 1/2 убиральні під літ. «Є», що складає 53200 частки домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, в повному об'ємі, посилались на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. До початку розгляду справи від представника відповідача Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають частково, а саме в частині визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя за громадянкою [PERSON] Що стосується визнання заповіту посвідченого секретарем Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, від імені [PERSON], [INFO] недійсним не визнають, просять справу розглядати без їх участі. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення. До початку розгляду справи від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Суд, заслухавши позивачку, представників позивачки, відповідачів, представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданим 14.10.2014 року виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02, копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], виданого 31.10.1960 року Лопушнянською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №14 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014737480 від 19.11.2014 року, копією паспорту. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САС №213666 від 13.10.2008 року [PERSON] належало домоволодіння, загальна площа 130.10 кв.м., житлова площа 61,80 кв.м.: житловий будинок, А, 84,00 кв.м.; житловий будинок Б, 46,10 кв.м, сарай В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, Убиральня Є, підвал Пд. За договором дарування, посвідченим [PERSON], нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу 08.11.2008 року, реєстровий номер №9354, [PERSON] подарував [PERSON] 47/100 (сорок сім сотих) ідеальної частки домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] За життя, [PERSON], а саме 08.11.2008 року безоплатно передав у власність онуці [PERSON] належні йому на праві приватної власності 47/100 (сорок сім сотих) ідеальної частки домоволодіння з належним до нього підвалом, що знаходяться в [ADDRESS]. У власність [PERSON] за цим договором перейшов житловий будинок зазначений в плані літерою «Б», загальною площею 46,10 кв.м., в тому числі житловою площею 25,10 кв.м. та підвал літ. «Пд», що по розрахунку становить 47/100 (сорок сім сотих) ідеальної частки домоволодіння, що підтверджується копією договору дарування, складеного нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] 08.11.2008 року, зареєстровано в реєстрі за №9354. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, загальною площею 84,00 кв.м. зазначений по плану забудови під літ. «А», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», убиральня під літ. «Є», яке складає домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області. З копії технічного паспорту на домоволодіння, складеного 23.10.2014 року Вижницьким БТІ, вбачається, що власниками домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області є [PERSON] - 53/100 ідеальних частки, [PERSON], 47/100 ідеальних частки, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» 1957 року побудови, житловий будинок під літ. «Б», 1984 року побудови. За життя, [PERSON] залишив заповіт, який був посвідчений 23.03.2010 року секретарем виконавчого комітету Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №64, згідно якого все його майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що він за законом матиме право заповів своєму сину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією заповіту. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами , визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно ст.1251 ЦК України, (в редакції 16.01.2003 року) якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» в редакції від 11.06.2009 року, до нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів віднесено і посвідчення заповітів. Відповідно до ст.1257 ч.1, 2, 4 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. З довідки Долішньошепітської сільської ради №388 від 04.11.2014 року вбачається, що за період з 08.12.2010 року по 24.01.2013 року виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради приймалось рішення «Про покладання обов'язків на секретаря виконавчого комітету сільської ради про вчинення нот ареальних дій», обов'язки по вчиненню нотаріальних дій покладались на секретаря виконавчого комітету Долішньошепітської сільської ради, [PERSON] З рішення Долішньошепітської сільської ради №03-р від 08.12.2010 року вбачається, що на секретаря виконкому сільської ради [PERSON] покладено обов'язки про вчинення нотаріальних дій в сільській раді. З архівної довідки вбачається, що в рішеннях виконкому, Долішньошепітської сільської ради в період з 2006 по 2009 роки інформації про надання повноважень на вчинення нотаріальних дій секретарю Долішньошепітської сільської ради [PERSON], а також на будь-яку іншу особу немає. З довідки Долішньошепітської сільської ради №394 від 11.11.2014 року вбачається, що за період з 01.01.2010 року по 07.12.2010 року включно рішень щодо надання повноважень на вчинення нотаріальних дій секретарю Долішньошепітської сільської ради та виконавчого комітету [PERSON], виконавчим комітетом Долішньошепітської сільської ради не приймалось. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний заповіт посвідчено 23.03.2010 року секретарем виконавчого комітету Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області [PERSON], однак рішення виконавчого комітету сільської ради, яке б надавало саме цій особі право на вчинення нотаріальних дій прийнято тільки 08.12.2010 року, а тому зазначений заповіт, виданий на ім'я [PERSON] відповідно до ст.1257 ЦК України є недійсним. Крім того, позивачка в межах строку визначеного ст.1270 ЦК України, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, але в зв'язку з тим що не були надані оригінали документів, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно та надано документ, що посвідчує шлюбні відносини, який не відповідає вимогам законодавства, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку та свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя, на майно, що складається із 53/100 часток у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] було відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18.11.2014 року №1110/02-31. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім позивачки спадкоємцями за законом є діти померлого - [PERSON], [PERSON], які від прийняття спадщини відмовилися, про що подали відповідні заяви до Вижницької державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] Інших осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №186/2014 року. Згідно довідки Долішньошепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області №354 від 15.10.2014 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, дійсно був власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області. Згідно запису в по господарській книзі №2, номера об'єкта по господарського обліку [NUMBER], рік побудови даного житлового будинку зазначено 1957. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], [INFO]. Спадкоємцями першої ти черги є дружина - [PERSON] та діти померлого - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На даний час згідно запису в по господарській книзі №22, номера об'єкта по господарського обліку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області зареєстрована та проживає [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. В силу ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 70 СК України частки майна дружини і чоловіка є рівними. Згідно із ст.71 Закону України «Про нотаріат» разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.12 за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Розглядаючи спори, пов'язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на майно подружжя та визнання заповіту від 03 березня 2010 року зареєстрований за №64, посвідчений секретарем Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, від імені [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. Також з відповідача Долішньошепітської сільської ради необхідно стягнути на користь позивачки понесені судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 243,60 грн. Також з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки понесені судові витрати, а саме, судовий збір в сумі по 40,60 грн. з кожного.

Outcome: approved