Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про скасування усиновлення. Вимоги позову обґрунтовано тим, що діти зростали у доброзичливих умовах та батьківській любові, вони, як батьки, приділяли багато уваги дітям, сприяли їх навчанню, фізичному здоров`ю, проводили вільний час, їздили на відпочинок, однак в подальшому стосунки між дітьми та її усиновлювачами почали різко погіршуватися, тому що діти стали некеровані, погано себе поводять, не слухаються. Між ними, усиновлювачами, і дітьми склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання і виконання своїх батьківських обов`язків. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями вказана цивільна справа 04 вересня 2019 року розприділена судді Саламон О.Б. 09 вересня 2019 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву залишено без руху. 09 жовтня 2019 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва по справі відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні залучено в якості третьої особи - Міністерство соціальної політики України. Відповідач - представник Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надав відзив на позов, де підтримано вимоги позову у повному обсязі, посилаючись на те, що усиновлення може бути скасоване, оскільки між усиновлювачами і дітьми склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків. Зазначають про те, що діти, які є громадянами України, перебувають під посиленим захистом держави України, у зв`язку з чим мають першочергово захищати їх права та інтереси. З інформацією, отриманою від особистого спілкування з посольством України в США, особистим спілкуванням з дітьми було чітко артикульовано, що діти хочуть повернутися в Україну та вже тривалий час через інтернет - зв`язок постійно спілкуються зі своєю біологічною матір`ю. Також, відповідно до спілкування з дітьми та батьками - усиновлювачами стало зрозуміло, що між ними склалися стосунки, які роблять неможливим належне виконання батьківських обов`язків. Постійні конфлікти з боку дітей (небажання слухатися усиновлювачів), постійне спілкування з біологічною матір`ю, яка бажає повернути своїх дітей, та бажання повернутися на батьківщину до України, спричиняє ситуацію, коли батьки - усиновлювачі не мають об`єктивної можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Окрім цього, на дітей негативно впливає той факт, що у дітей існує мовний та культурний бар`єр, який діти не хочуть подолати. Сторонами зазначено, що ними подані всі докази, на які вони посилаються у позові, повідомлено всі обставини справи, які їм відомі, інших клопотань, заяв, крім тих які заявлені в підготовчому засіданні, не мають, не заперечували щодо розгляду справи по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги позову, просили скасувати усиновлення, посилаючись на те, що діти перестали слухатись, стали неконтрольованими і вони, як батьки, не мають в собі жодного ресурсу продовжувати виконувати свої батьківські обов`язки відносно дітей. Склалася така ситуація, що вони не взмозі в подальшому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Вони вживали всіх заходів щодо виховання дітей, маючи надію на виправлення та встановлення добрих родинних відносин, однак жодних позитивних результатів не дало. Якби діти не були такі категоричні у своєму прагненні повернутися до України та небажанні проживати у їх сім`ї, вони б продовжували спроби їх соціалізації та адаптації у родині. Вимушені констатувати, що вже тривалий час між ними та усиновленими дітьми, незалежно від їх, батьків, волі, склалися стосунки, які роблять неможливе спільне проживання і виконання ними своїх батьківських обов`язків. Стосунки є вкрай конфліктними, що має безпосередній вплив на відношення між ними та усиновленими дітьми. Чужа культура та мова негативно впливають на їх психологічний стан. Підтримують зв`язок зі своїми біологічними батьками за допомогою соціальних мереж та не бажають проживати у Сполучених Штатах Америки. Відповідач - представник Органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримала вимоги позову, зазначивши, що відповідачі виконували батьківські обов`язки на належному рівні, при цьому скасування усиновлення першочергово захистить інтереси та права дітей. Представники третіх осіб - Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Міністерство соціальної політики України до суду не з`явилися, однак про розгляд справи повідомлялися належним чином. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо скасування усиновлення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є громадянами Сполучених Штатів Америки. У вересні 2016 року Міністерством соціальної політики України було надано направлення [PERSON] та [PERSON] для знайомства з дітьми - [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. На час встановлення контакту діти проживали у Центрі соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). В подальшому для продовження знайомства та встановлення дружніх відносин позивачі відвідували дітей разом зі своїми біологічними дітьми - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в результаті чого брати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] висловили свою згоду бути усиновленими та виявили бажання називати їх, [PERSON] та [PERSON] - батьками, а їх дітей - сестрами, при цьому висловили згоду змінити прізвище та по батькові. Міністерством соціальної політики було надано згоду на усиновлення. На момент усиновлення подружжя [PERSON] були ознайомлені зі станом здоров`я дітей. Згідно з медичними висновками, [PERSON] мав діагноз: неврозоподібний енурез; [PERSON] [PERSON] мав діагноз: збіжна косоокість, лігатурний свищ, розумова відсталість; [PERSON] мав діагноз: хвороба Гіршпрунга, ректальна форма, затримка психомоторного розвитку, легка пірамідна недостатність, дальнозоркість. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року вирішено усиновити громадянам США - подружжю [PERSON] та [PERSON] хлопчиків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Змінено прізвище дітей з « [PERSON] » на «[PERSON]», ім.»я з « [PERSON] » на « [PERSON]», ім.»я «[PERSON]» на « [PERSON] », ім.»я «[PERSON]» на « [PERSON] », по батькові вирішено не вказувати, дату і місце народження дитини залишити без змін. Зобов`язано Деснянський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести вищезазначені зміни до актових записів № 2636 від 18.12.2003, № 3055 від 22.12.2005, № 1994 від 18.07.2008, складених даним Відділом, про народження [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], та вилучити по батькові дитини відповідно до національних традицій батьків, дату та місце народження залишити без змін. Батьком дітей записано [PERSON] , громадянина Сполучених Штатів Америки, матір`ю - [PERSON] , громадянку Сполучених Штатів Америки. Встановлено, що з перших днів проживання дітей в сім`ї [PERSON] , останні намагалися покращити їх стан здоров`я та звернулися до медичного центру для надання їм кваліфікованої медичної допомоги. З початку проживання дітей, родина сподівалася на педагогічну запущеність дітей і процес деривації після Центрів Соціально - психологічної реабілітації дітей, приділяли і приділяють багато уваги вихованню, намагаючись роз`яснювати основні елементарні правила поведінки, прививали повагу до ближніх, проводили з ними багато часу, а саме намагалися своїми зусиллями компенсувати дітям те, чого вони не мали до усиновлення, однак намагання зводилися нанівець. Діти були направлені на навчання до кращого приватного навчального закладу «Victory Baptist». З перших днів знаходження дітей у навчальному закладі на них постійно скаржилися вчителі. Так, відповідно до психологічної оцінки [PERSON] від 24.05.2018, зробленої доктором психології [PERSON] , [PERSON] постійно влаштовує істерики у навчальному закладі, непристойно торкався виховательки дитячого садка, а також дівчинки зі свого класу, закликаючи іншого учня непристойно торкатися, в подальшому двічі ( в різні дні) дав хлопчикові ляпаса, ніби то за те, що потрапив під гарячу руку, штовхнув іншого хлопця, бо той не хотів цілувати дівчину, коли йому веліли, навчив вульгарних слів та ідей. Брат [PERSON] , [PERSON] повідомив, що зі слів [PERSON] відомо, що останній хоче займатися сексом з дівчатами у своєму класі. Дирекція навчального закладу стурбована безпекою інших учнів, тому рекомендувала перевести дітей до державного навчального закладу. В той же час, подружжя неодноразово зверталося за допомогою до психологів для надання консультацій та лікування дітей. Діти відвідували регулярні зустрічі з психологом, що підтверджується документами: психологічною оцінкою [PERSON] , від 24.05.2018, зробленої доктором психології [PERSON]; комплексною оцінкою [PERSON] від 04.04.2018, зробленою Центром «Viev Point Health»; консультування з психологом раз на тиждень з 01.07.2018, яке проходить [PERSON] . Відповідно до комплексної оцінки Центру «Viev Point Health» [PERSON] проходив лікування у психіатричній лікарні м. Пічфорд. Був госпіталізований до лікарні після того як розбив кілька скляних чаш і бігав по склу, намагаючись порізатися та нашкодити собі, а також намагався нашкодити своїм батькам, сподіваючись, що його відправлять назад в Україну. Після виписки проходив індивідуальне консультування з психологом. Відповідно до психологічної оцінки [PERSON] , від 24.05.2018, зробленої доктором психології [PERSON] , [PERSON] повідомив, що йому не подобається жити з Сажіними, мріє про те, як його біологічна мати приїде, щоб забрати додому в Україну. У березні 2018 року було виявлено, що [PERSON] піддавав [PERSON] та [PERSON] сексуальному насильству, при цьому за час перебування у сім`ї виявляв ознаки агресивної поведінки, погрожував вбити батьків, залякував інших дітей та псував речі. На даний час [PERSON] проживає у будинку батьків [PERSON] , штат [PERSON] . Проти нього порушено кримінальне провадження у суді у справах неповнолітніх округу Гвіннет, штат Джорджія. Поведінка останнього непередбачувана і може становити загрозу його життю та життю оточуючих. Він має бути постійно під наглядом дорослих. Як з`ясувалося, діти приблизно з початку 2018 року спілкуються кожного дня з біологічною матірю за допомогою засобів зв`язку інтернет. Під час розмови з консульською посадовою особою (за допомогою засобів зв`язку) діти повідомили, що хочуть повернутися в Україну до біологічної матері, яка має намір поновити батьківські права щодо дітей. Спілкування дітей з біологічною матір`ю та бажання повернутися до України, де вони б мали вільну можливість спілкуватися з батьками, зруйнувало всі зусилля та не дало жодних результатів, які хоча б трохи покращили відношення дітей як до батьків, так і до оточуючих. Згідно з висновками Посольства України у Сполучених Штатах Америки щодо доцільності скасування усиновлення та відповідності його інтересам дитини від 21.02.2019. враховуючи інтереси усиновлених дітей, а також у зв`язку з виникненням обставин передбачених ст. 238 СК України - усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує сімейному вихованню, між усиновлювачами і дітьми склались, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливими їх спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, скасування усиновлення та повернення дітей до України вбачається доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. У відповідності до чинного законодавства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Вирішуючи даний спір, судом першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: - батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. - батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. - батьки зобов`язані поважати дитину. - передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. - забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. - забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Зокрема ст. 155 СК України закріплено: - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; - батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; - відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; - ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; - батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У позові про скасування усиновлення позивачі посилаються на ст. ст. 238-240 СК України, а саме між усиновлювачами та дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності з ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами; у разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.239 СК України, у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно ч.5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по-батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по-батькові, які вона мала до усиновлення. В силу ст. 241 СК України, після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Враховуючи зазначене та те, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебували на первинному обліку та на обліку з усиновлення в Службі у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, тому суд вважає, що усиновлені діти повинні бути поновлені на місцевому та регіональному обліку дітей. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що стосунки, які формувалися між усиновлювачами і дітьми з перших днів після усиновлення дітей можна назвати незалежними від волі усиновлювачів, адже ці стосунки не на всі 100% визначалися, будувалися, корегувалися, планувалися, заявлялися, приймалися з волі подружжя Сажіних. Впродовж років проживання дітей в родині Сажіних, останні робили все можливе, щоб діти мала все необхідне (фізичний та духовний розвиток), але обставини, які не залежать від їх волі унеможливлюють подальше проживання дітей з ними. Таким чином, враховуючи те, що між усиновлювачами та дітьми склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання ними своїх батьківських обов`язків, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved