Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області про встановлення факту належності земельних ділянок та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до розпорядження голови Кролевецької РДА від 26.09.2003 року №459 [PERSON] було видано державний акт серії ЯЗ №353534 на право власності на три земельні ділянки загальною площею 2,1782 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області. 20 листопада 2015 року [PERSON] помер. За свого життя він склав заповіт на рухоме і нерухоме майно на її імя та на імя [PERSON]. Вона прийняла спадщину після [PERSON], подавши відповідну заяву до Кролевецької державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа №474/2015. [PERSON] від прийняття спадщини після [PERSON] відмовився на її користь, подавши нотаріально завірену заяву до Кролевецької нотаріальної контори від 21 грудня 2015 року. З метою оформлення спадкових прав на земельні ділянки вона звернулася до державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки державний акт, виданий на імя [PERSON], втрачений. Про втрату державного акта вона зробила відповідне повідомлення в газеті «Кролевецький вісник» за 17.06.2016 р. Позасудовим шляхом оформити своє право на спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючого документа на успадковані земельні ділянки. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд встановити факт належності на праві власності [PERSON], який помер 20 листопада 2015 року, земельних ділянок: площею 1,2609 га, кадастровий номер 5922686300:08:002:0811; площею 0,4916 га, кадастровий номер 5922686300:09:002:0078; площею 0,4257 га, кадастровий номер 5922686300:08:002:0225, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області і визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] Позивачка та її представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують повністю та просять його задовольнити (а.с.98, 99). Відповідач [PERSON] сільська рада Кролевецького району, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради. Проти позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с. 97). Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №358534, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010963000858, [PERSON] на підставі розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 26.09.2003 р. №459 є власником земельної ділянки площею 2,1782 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно плану меж земельної ділянки вказаного державного акта земельна ділянка розмежована на три ділянки: площею 1,2609 га, кадастровий номер 5922686300:08:002:0811; площею 0,4916 га, кадастровий номер 5922686300:09:002:0078; площею 0,4257 га, кадастровий номер 5922686300:08:002:0225. Зазначені обставини також підтверджуються витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с.24, 9-11, 12-14, 15-17) Реєстрація вказаного державного акта за №010963000858 підтверджуються копією Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (Розділ 1) (а.с. 20-23). Як зазначає позивачка, оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №358534, виданого на імя [PERSON], втрачений, про що в районній газеті «Кролевецький вісник» розміщене відповідне повідомлення (а.с.8). На сьогоднішній день отримати новий державний акт неможливо у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінено видачу державних актів, що підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Кролевецькому районі від 27.09.2016 року (а.с.19). Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, наведений у ЦПК України, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Виходячи з вимог ст.41 Конституції України, ст.4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом встановлення факту належності на праві власності [PERSON] земельних ділянок загальною площею 2,1782 га (1,2609 га +0,4916 га +0,4257 га). для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Мутинськоїї сільської ради Кролевецького району Сумської області. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 20 листопада 2015 року в селі Мутин Кролевецького району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис № 23 (а.с.26). Із довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Кролевецького району за №05 убачається, що [PERSON], [INFO], на день смерті 20.11.2015 року був зареєстрований і постійно проживав один в [INFO]. (а.с.6) Зі спадкової справи №474/2015 після померлого [PERSON], заведеної 17 грудня 2015 року Кролевецькою державною нотаріальною конторою і інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що 30 липня 1999 року за р.№906 державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори Сумської області був посвідчений заповіт від імені [PERSON], згідно з яким він все своє майно заповів [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах. Позивачка прийняла спадщину, подавши у визначений законом строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом, а від спадкоємця [PERSON] 28 січня 2016 року до Кролевецької державної нотаріальної контори надійшла заява від 21 грудня 2015 року про відмову від усієї належної частини спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], на користь [PERSON] (а.с.92, 93, 94). Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину не прийняли. Позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, які належать [PERSON] з тих підстав, що втрачений правовстановлюючий документ на землю державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом встановленим законом. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Суд враховує, що позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки ґрунтуються на даних про прийняття спадщини, даних про передачу в приватну власність [PERSON] земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,1782 га (1,2609 га + 0,4916 га + 0,4257 га), розташованих на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області, що надає підстави відповідно до ст.ст.328, 1225, 1268 ЦК України, ст.81 ЗК України визнати за позивачкою право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. ст. 15, 16, 328, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved