Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивачі Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять зобов`язати відповідача [PERSON] демонтувати самочинно встановлену на землях комунальної власності міста біля [ADDRESS] збірно-розбірну бетонну огорожу довжиною 9,5 м. Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до п. 5.1 Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові., затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011р. №834, Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011р. №835, п.14 Правил благоустрою і утримання території м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011р. №376 особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт.Однак всупереч зазначеним відповідачем на землях комунальної власності міста біля [ADDRESS] самочинно встановлено збірно-розбірну бетонну огорожу довж.9,5, що встановлено актом ЛКП «Скнилівок» від 12.03.2015р. Згідно висновку комісії від 21.04.2015р який затверджений розпорядженням районної адміністрації від 18.05.2015р.№268 гр. [PERSON] рекомендовано у термін до 01.06.2015р. демонтувати огорожу, також було скеровано попередження про виконання вимог розпорядження про демонтаж самочинного будівництва. Однак відповідач ухиляється від добровільного виконання зазначеного розпорядження. Встановлена огорожа порушує право співвласника будинку [PERSON] , який не має доступу до зовнішніх стін будинку та вікон, оскільки огорожею перекритий до них доступ, чим порушуються його права власності, також під загрозою протипожежна безпека. Представники позивача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - Зварич В.М., Леськів Г.М. в судовому засідання підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, зазначили, що дії [PERSON] самочинні, дозвільні документи на встановлення такої огорожі відсутні, а тому вона підлягає демонтажу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов, врахувати, що він є співвласником будинку, він не має доступу до стіни своєї частини будинку, порушуються його права власності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що вказану огорожу вона встановила в зв`язку з необхідністю ремонту старої металевої сітки ще у 2008р., а згідно з Переліком будівельних робіт затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009року №1104 на влаштування, ремонту, заміни парканів дозволів не вимагається. Просила у позові відмовити . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову, вважає, що встановлена огорожа не є самочинним будівництвом, а тому у позові слід відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, він також співвласник будинку, його право власності порушується діями відповідача. Суд, вислухавши пояснення сторін, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Стаття 144. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном. Судом встановлено, що згідно до довідки ЛКП «Скнилівок» від 3.06.2015р. будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності сім`ї [PERSON] та сім`ї [PERSON] , при цьому [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 5/18 часток будинку кожному . Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідач [PERSON] встановила на землі комунальної власності міста біля [ADDRESS] збірно-розбірну бетонну огорожу, довжиною 9,5 м. Як вбачається з заяви до Залізничної районної адміністрації від 20.02.2015 року звернувся [PERSON] , якою просив перевірити та прийняти міри щодо самочинно встановленої [PERSON] бетонної огорожі. 12.03.2015 року комісією в складі працівників ЛКП «Скнилівок» складено акт -попередження відносно [PERSON] про здійснення нею самовільного будівництва у виді самочинно влаштованої бетонної огорожі біля будинковолодіння [ADDRESS] . Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджене наказом Держбуду України від 05.12.2000 року № 273, згідно його пункту 1, встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об`єктів. Пункт 4.9 Положення № 273 встановлює перелік будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл, зокрема згідно з пунктом 4.9, це тимчасові будівлі та споруди, зведення яких не потребує виконання робіт з улаштування фундаментів. Відповідно до п. 5.1 Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові., затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011р. №834, Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011р. №835, п.14 Правил благоустрою і утримання території м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011р. №376 особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна гримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт. Як вбачається з Витягу з протоколу №13 засідання міжвідомчої комісії від 21.04.2015 року на розгляді комісії перебувала заява [PERSON] , [PERSON] , співвласників будинку [ADDRESS] , та інформація ЛКП «Скнилівок» щодо самочинно встановленої гр. [PERSON] . збірно-розбірної бетонної огорожі, довжиною 9,5 м2 біля житлового будинку зі сторони вул. Зоряна. Вирішено рекомендовано [PERSON] демонтувати огорожу. Згідно до Розпорядження за №268 від 18.05.2015 року затверджений висновок міжвідомчої комісії від 21.04.2015 р., рекомендовано [PERSON] співвласниці буд. [ADDRESS] в термін до 01.06.2015 року демонтувати збірно-розбірну бетонну огорожу, довжиною 9,5 м, самочинно встановлену на землях комунальної власності міста біля частини житлового будинку [ADDRESS] . З метою добровільного виконання зазначеного розпорядження ЛКП «Скнилівок» 23.05.2015р. та 28.05.2015 р. направляло відповідачу попередження про добровільне виконання вимог розпорядження Залізничної районної адміністрації №268 від 18.05.2015 року . Однак відповідач [PERSON] в зазначений термін добровільно не виконала вимоги розпорядження. На підставі вказаного протоколу, 30.03.2015 року Адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради прийнято постанову № 47 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. на [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2019 року встановлено, що [PERSON] було влаштовано огорожу без відповідного дозволу (розпорядження) районної адміністрації зі сторони вул. Зоряна, яка є житловою вулицею місцевого значення у м.Львові. Враховуючи те, що у [PERSON] був відсутній дозвіл Залізничної районної адміністрації на встановлення нової огорожі біля будинковолодіння [ADDRESS] зі сторони вулиці, у адміністрації були правові підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності. Таким чином, оскільки зазначеним судовим рішення вже встановлений факт самочинного будівництва [PERSON] . збірно-розбірної огорожі та така обставина не потребує доказуванню, суд не приймає заперечення відповідача щодо правомірності її дій по встановленню огорожі та вважає заявлені позовні вимоги щодо демонтажу огорожі обґрунтованими. При розгляді справи суд також враховує позицію співвласників будинку, позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , які не згодні з встановленням відповідачем [PERSON] огорожі, оскільки їх права власників порушуються та потребують захисту у відповідності до вимог 391 ЦК. Суд вважає, що відповідач, як власник самочинно встановленої огорожі, зобов`язана її демонтувати. Заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved