Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка проживає разом з сином окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але направила до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає в повному обсязі і просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає повністю і просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя сторін не склалося, тому шлюб між ними був розірваний, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02.11.2015 року (а.с.2). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 055620, виданого Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с.3). Відповідач [PERSON] записаний батьком. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1817, виданою Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області 08.12.2015 року. Судом встановлено, що відповідач допомоги на утримання дитини позивачці не надає, у звязку з чим вона звернулась з даним позовом до суду. Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як розяснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, ч. 1 ст. 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України. Крім цього, судом також враховується, що батьки мають рівні права щодо дитини, у звязку з чим мають утримувати дитину порівну (ст. 141 СК України). Ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved