Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі в її вихованні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка безпідставно стала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], батьку та бабі - позивачам у справі. Просили усунути перешкоди з боку відповідачки у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], встановивши періодичність спілкування та активної участі у вихованні дитини батька та баби кожну неділю з відвідуванням дитиною місць мешкання батька та баби. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили встановити час виховання та спілкування батька [PERSON] та баби [PERSON] з сином (онуком) [PERSON], [INFO], кожної неділі кожного тижня з 17.00 години до 20.00 години, із відвідуванням дитиною місць проживання батька та баби. Відповідачка [PERSON] до суду надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Представник органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради Донецької області [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, оскільки позиція позивачів цілком узгоджується з позицією органу опіки та піклування, викладеною у висновку від 18 липня 2014 року. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивачки [PERSON], представника органу опіки та піклування [PERSON], дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 18 січня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 13). Від шлюбу позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають сумісну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 15), і останні вказані у даному свідоцтві батьками дитини. Позивачка [PERSON] є бабою малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що було доведено учасниками судового засідання та не заперечувалося. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з початку 2014 року не мешкають однією сім'єю, спільне господарство не ведуть, що також було доведено у судовому засіданні і не заперечувалося сторонами по справі. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю [PERSON] Висновком № 529/12 від 18 липня 2014 року орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради вважає доцільним інтересам малолітньої дитини встановити наступні способи спілкування [PERSON] та [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO]: систематичні побачення в середу, суботу та неділю кожного тижня, тривалістю 3 години в ранкові та денні часи, за виключенням часу годування дитини груддю, з можливістю зустрічей батька та бабусі з дитиною без участі матері (а.с. 38). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Стаття 153 СК України передбачає право матері, батька та дитини на безперервне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини, Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Вирішуючи цей спір, суд виходить з того, що мати і батько як власники права на виховання дитини, не мають будь яких переваг один перед одним і під час розгляду спорів та розбіжностей, що виникають між ними з приводу виховання дитини, виступають як рівні суб'єкти права. Це положення закріплено в ст. 51 Конституції України, відповідно до якої «Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» чітко визначені задачі та напрямки у вихованні неповнолітніх дітей їх батьками - «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Як передбачено ст. 257 СК України, баба, дід мають право спілкуватися зі своїми онуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з яким проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків, якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід має право на звернення до суду про їх усунення. Досліджуючи ситуацію, яка виникла між позивачами та відповідачкою з приводу спілкування з дитиною та участі у її вихованні, суд вважає, що відповідачка дійсно перешкоджає позивачам спілкуватися та приймати участь у вихованні дитини із можливістю відвідування дитиною місць мешкання позивачів. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням даних щодо особи позивачів і відсутності підстав для позбавлення останніх спілкування з дитиною, а також інтересів та віку дитини, суд вважає за доцільне позов задовольнити: встановити час виховання та спілкування батька [PERSON] та баби [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO], кожної неділі кожного тижня з 17.00 години до 20.00 години без присутності матері із відвідуванням дитиною місць проживання батька та баби.

Outcome: approved