Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 02.02.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 06.03.2014 року. Від шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з нею. На теперішній час відповідач не виявляє належної уваги до дитини, не приймає участі у вихованні та не надає жодної матеріальної допомоги, яка необхідна для забезпечення дитиною нормальних умов існування, а також для її фізичного, духовного, соціального розвитку. У зв'язку з загостренням ситуації в м.Донецьку, вона разом з дитиною переїхала до м.Одесі, та зареєстровані як переселенці. В судове засідання з'явилася позивачка [PERSON], яка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судове засідання не з'явився відповідач [PERSON]. про день та час розгляду був повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24.04.2010 року перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 28.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області (а.с. 4) В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 06.03.2014 року на підставі рішення Куйбишевського районного суду м.Донецька від 06.03.2014 року (справа № 259/1307/14-ц), що також підтверджується записом в паспорті позивачки (а.с. 3 зв.б.) З пояснень позивачки вбачається, що вони проживали у м.Донецьку, у зв'язку ситуацією на Донбасі, були вимушені переїхати до м.Одеси, грошей на утримання дитини не вистачає, відповідач з лютого 2014 року матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, її намагання зв'язатися з ним ні до чого не привели, відповідач на телефоні дзвінки та у соціальних сітях не відповідає, позивачка самостійно утримувати дитину не в змозі, адже існує необхідність в придбанні одягу, ліків, харчування та ін.. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст.181 СК України, суд визначає аліменти у чітко визначеній частині заробітку (доходу) батька, який не залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може вирівнюватися в залежності від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить ст.184 СК України та принципам такого способу визнання розміру аліментів. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову по досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Outcome: approved