Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме - що [PERSON], який помер [INFO] є сином [PERSON], яка померла [INFO]; [PERSON], який помер [INFO] є дідом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на праві власності належав будинок [ADDRESS], однак після її смерті [INFO] відкрилася спадщина на вищезазначений будинок по [ADDRESS] та її спадкоємцями відповідно до заповіту від 13.12.1947 року стали - її син [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON] та онук [PERSON] Крім того, [INFO] помер [PERSON], і його спадкоємцями стали: син [PERSON], дочка [PERSON] та дружина [PERSON] 20.09.1975 року [PERSON] одружився з позивачкою [PERSON], у цьому шлюбі народились їх спільні діти - позивачки [PERSON] та [PERSON] 28.12.1974 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], у цьому шлюбі народилась їх спільна дочка - позивачка [PERSON] Вказують, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] померли, у зв'язку з чим вони є спадкоємцями частки будинку по [ADDRESS], яка переходила у спадщину після смерті [PERSON] - сина [PERSON] Зазначають, що треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями частки вищезазначеного будинку після [PERSON] - сина [PERSON], який у свою чергу є спадкоємцем після [PERSON] Звертають увагу суду на те, що відповідач [PERSON] претендує на спадщину після [PERSON] - онука [PERSON] У зв'язку з вищевикладеним, оскільки документи на підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та його матір'ю - [PERSON] відсутні, що унеможливлює визнання права власності за ними на будинок за адресою [ADDRESS] як на спадкове майно після смерті [PERSON], змушені звернутись до суду з даним позовом та просять встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON], який помер [INFO] є сином [PERSON], яка померла [INFO] та що [PERSON], який помер [INFO] є дідом [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки не можливо достеменно встановити факт прийняття спадщини самим [PERSON] на підставі заповіту після смерті [PERSON], яка стала спадщиною [PERSON] та [PERSON] Представник позивачів - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов за обставин, викладених у ньому та просив його задоволити повністю. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що він необґрунтований та такий, що не підтверджується належними та допустимими доказами. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання 31.07.2014 року не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м.Києві у судове засідання 31.07.2014 року не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, однак направив до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності та постановити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст.57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.1947 року [PERSON] було складено заповіт (а.с.41, том 1), за яким остання заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та онуку [PERSON] в рівних частинах кожному усе своє майно а саме - право забудови у [ADDRESS], що перейменовувалась на [ADDRESS] та [ADDRESS], а домоволодіння з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Відповідно до запису акта про смерть №258 від 08.04.1950 року (а.с.50, том 1) [PERSON] померла [INFO], після чого відкрилась спадщина на належний їй будинок по [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що за даними Центрального державного історичного архіву України запису про народження [PERSON] за період з 1898 року по 1902 рік не виявлено, що підтверджується листом від 06.10.2008 року №02-1131 (а.с. 48,том 1). Однак, відомості про [PERSON], як про сина [PERSON] містяться у заповіті [PERSON] від 13.12.1947 року, в якому останній зазначений як її син (а.с.41, том 1). Як вбачається із свідоцтва про одруження [NUMBER] від 25.03.1950 року, актовий запис №478, 25.03.1950 року, у графі «рік народження» [PERSON] зазначено - [INFO] (а.с.52, том 1). Також, слід зазначити, що допитані у судовому засіданні 16.07.2014 року як свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що пам'ятають сім'ю [PERSON], [PERSON], та підтвердили те, що [PERSON], який помер [INFO] є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Що стосується підтвердження обставин того, що [PERSON], який помер [INFO] є дідом [PERSON], [PERSON], [PERSON] - свідки [PERSON] та [PERSON] не підтвердили та зазначили, що ці обставини їм невідомі. У зв'язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивачів щодо встановлення факту, що [PERSON], який помер [INFO] є сином [PERSON], яка померла [INFO] є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України, тому підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивачів щодо встановлення факту, що [PERSON], який помер [INFO] є дідом [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід зазначити наступне. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з встановлених обставин справи та положень законодавства України, яким регламентовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що підстави для їх задоволення відсутні, оскільки встановлено, що позивачі своїм правом на представлення доказів у підтвердження позовних вимог у частині встановлення факту, що [PERSON], який помер [INFO] є дідом [PERSON], [PERSON], [PERSON] не скористалась, а тому суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. В зв'язку з вищевикладеним, суд, з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, дослідженими в судовому засіданні доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів у частині встановлення факту, що [PERSON], який помер [INFO] є дідом [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки відомості, які містяться у свідоцтвах про народження позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] не доведені належними доказами, тому вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, є такими, що не грунтуються на вимогах чинного законодавства, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed