overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивачка 20 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Ніяких заяв від нього не надходило. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с.3,4,5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дітей до їх повноліття, починаючи з 20 лютого 2017 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей, зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 640 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка 20 серпня 2013 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 08 жовтня 2011 року. Шлюб зареєстровано, Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний запис №677, серія [NUMBER]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з вересня 2012 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 жовтня 2011 року. Шлюб був зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний запис №677 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Встановлено, що з вересня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивачка 20 серпня 2014 року звернулася до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи позов тим, що вони з відповідачем з 3 червня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON]. 28 жовтня 2005 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина повністю знаходяться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, а саме по 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги змінила, а саме просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в розмирі 1/4 частиниз усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визнав. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 3 червня 2005 року. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Згідно ріщення Білозерського районного суду Херсонської області від 29 жовтня 2012 шлюб між сторонами розірвано. Із наданих позивачкою доказів, вбачається, що вони з відповідачем припинили сумісне проживання, досягти домовленості між собою про утримання сина не змогли. Відповідно до ст. ст. 180,181,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу ) матері або батька. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний та може надавати допомогу, так як є працездатним, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачка 20 січня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 21 листопада 2015 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1007. Від шлюбу спільних дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорузуміння, різних характерів, у зв'язку з чим з 03 грудня 2015 року сторони проживають окремо, припиненні шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав та просив суд задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 листопада 2015 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1007 (а.с.4). Від шлюбу спільних дітей не мають. Встановлено також, що причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорузуміння, різних характерів, у зв'язку з чим з 03 грудня 2015 року сторони проживають окремо, припиненні шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Майновий спір відсутній. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивачка 20 січня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2008 року по 30 грудня 2015 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2008 року по 30 грудня 2015 року (а.с.3,4,5), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.4/, який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення При цьому ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обовязок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинна утримувати не лише її мати, а й батько. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 20 січня 2017 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 640 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка 20 травня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 16 липня 2005 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Гвардійською селищною радою , Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, серії [NUMBER], актовий запис №58. Від подружнього життя мають сина - [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з липня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 16 липня 2005 року. Шлюб був зареєстрований Гвардійською селищною радою , Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, серії [NUMBER], актовий запис №58 /а.с.7/ Від подружнього життя мають сина - [PERSON] [INFO]. /а.с.8/ Встановлено, що сторони з липня 2013 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивачка 20 травня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 28 квітня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №330. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. За час перебування в шлюбі їх стосунки з чоловіком зіпсувалися, у зв'язку з тим, що в них різні інтереси та погляди на життя, різні характери, що призвело до того що останні десять місяців вони проживають окремо, припинили шлюбні відносини. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28 квітня 2007 року, який був зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №330 /а.с.5/. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання на кінці 2015 року, внаслідок того, що в них різні інтереси та погляди на життя, різні характери. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що збереження шлюбу неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачка 20 червня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до їх повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. 28.08.2014 року до суду надійшла письмова заява від позивачки про уточнення позовних вимог та просила розглянути справу у її відсутність та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. 28.08.2014 року надійшла письмова заява від відповідача з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2008 року (а.с.5), мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.4,6,8/, які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно, на утримання кожної дитини до їх повноліття, починаючи з 20 червня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей, зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивачка 21.01.2015 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 22.05.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх декількох років їхні стосунки погіршились, що призвело до їх фактичного припинення. З 2012 року проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей просить залишити їй на виховання. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. подала Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.05.2004 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], Відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області, а/з № 125 У шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Судом встановлено, що сторони з 2012 року проживають окремо, не ведуть спільного побуту, не підтримують сімейних стосунків. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам. З врахуванням думки позивачки та інтересів неповнолітніх дітей та враховуючи те, що останні проживають із матір'ю, тому слід визначити їх місце проживання разом із позивачкою. Враховуючи вищенаведене, прихожу до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved