Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначили, що житловий будинок № 2 по вул. Нова (колишня назва Попудренка) в с. Володькова Дівиця (колишня назва [PERSON]) Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були вони (позивачі), [PERSON] та [PERSON]. Після ліквідації колгоспних дворів вони в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на нього. 2 травня 2004 року помер [PERSON], спадщину після смерті якого в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли син [PERSON] та дружина [PERSON] 18 серпня 2014 року померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв син [PERSON] З метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку вони (позивачі) зверталися до відділу державної реєстрації Носівської РДА, але в реєстрації права власності їм було відмовлено. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивачі не зявилися, їх представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивачів. У судове засідання представник Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області також не з'явився, в.о. сільського голови подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову [PERSON] та [PERSON], просив справу розглянути без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 2 по вул. Нова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради № 1510 від 19 вересня 2016 року (а.с. 9). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/4 частині житлового будинку № 2 по вул. Нова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. 2 травня 2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 листопада 2016 року (а.с. 32), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копій свідоцтв про одруження та народження (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, в силу ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 408/2005 (а.с. 33-35) та копією довідки Володьководівицької сільської ради № 1508 від 19 вересня 2016 року (а.с. 8). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/8 частині житлового будинку № 2 по вул. Нова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 18 серпня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 листопада 2016 року (а.с. 32) та листом Володьководівицької сільської ради № 06-06/941 від 18 листопада 2016 року (а.с. 39), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 2310/01-16 від 15 листопада 2016 року (а.с. 30) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку № 2 по вул. Попудренка в с. Червоні Партизани Носівського району був зареєстрований та проживав [PERSON], що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради № 1509 від 19 вересня 2016 року (а.с. 9). Таким чином, [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, успадкував після смерті [PERSON] 3/8 частини житлового будинку № 2 по вул. Нова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини вищезазначеного житлового будинку, які належали померлим [PERSON] та [PERSON], в звязку із відсутністю на будинок чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується копіями постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дій № 2133/02-31 та № 2134/02-31 від 25 жовтня 2016 року (а.с. 17; 18). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до відділу державної реєстрації Носівської РДА з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено в звязку з тим, що відділ не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням (а.с. 16). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 2 по вул. Нова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 10-14). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved