Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовами до Селянського (фермерського) господарства «Діоніс» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують наступним. Від 11.02.2008 року позивачі набули статусу членів СФГ «Діоніс»,та 9.11.2009 року набули право власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства площею 6,4934 га та 6,5168 га. відповідно,які розташовані на території Дем`янівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. Жодних договорів між сторонами по справі не укладалися .Відповідач здійснював використання вказаних земельних ділянок. 10.05.2018 року позивачка [PERSON] , а 14.05.2018 року позивач [PERSON] направили відповідачу нотаріально завірені заяви про добровільний вихід зі складу учасників СФГ «Діоніс» та повідомили про припинення усіх взаємовідносин з СФГ та про відсутність у відповідача права на оброблення земельної ділянки зі спливом 3 місяців після отримання заяви. Голова СФГ- Лавренко М.Г. отримавши заяви ,продовжив використовувати земельні ділянки позивачів. Відповідач не вніс зміни до Статуту СФГ «Діоніс»,відповідно до якого позивачи є його членами.Закон України «Про фермерське господарство» не регулює порядок припинення членства в фермерському господарстві, а тому просить застосувати аналогію закону та права відповідно до ст. 8 ЦК України та усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] шляхом заборони СФГ «Діоніс» чинити будь-якідії,що перешкоджають володіти,користуватися та розпоряджатись позивачам належними їм земельними ділянками. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В судовому засіданні представники позивачів повністю підтримали позовні вимоги позивачів. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги позивачів не визнав,та просив відмовити у їх задоволенні зважаючи на наступне. Позивачі по справі, які є племінниками голови СФГ «Діоніс» М.Г. Лавренка , є членами цього господарства і рішення про їх вихід із членів СФГ не приймалося. Рішення голови СФГ «Діоніс» про відмову у скасуванні членства позивачів в СФГ в судовому порядку не оскаржувалося . Причини написання заяв позивачів про вихід із членів СФГ «Діоніс» не відомі. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Відповідно до Статуту СФГ «Діоніс» господарство є юридичною особою з 2000 року (а.с.11 т.1). Розділом 3 Статуту СФГ «Діоніс» зазначено органи управління -голова СФГ- Лавренко Микола Григорович,який самостійно вирішує питання діяльності Господарства і має право приймати в члени Господарства інших осіб на його розгляд (а.с.13 т.1). Відповідно до змін та доповнень до Статуту СФГ «Діоніс» позивачі є членами цього підприємства (а.с.17,18 т.1). Позивачка [PERSON] відповідно Державного акту серії ЯИ №133260 є власницею земельної ділянки розміром 6,4934 га.,яка розташована на території Дем`янівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області для ведення фермерського господарства (а.с.24 т.1). Позивач [PERSON] відповідно Державного акту серії ЯИ №133259 є власником земельної ділянки розміром 6,5168 га.,яка розташована на території Дем`янівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області для ведення фермерського господарства (а.с.149 т.1). Позивачка [PERSON] 10.05.2018 року направила відповідачу нотаріально завірену заяву про добровільний вихід зі складу учасників СФГ «Діоніс» та повідомила про припинення усіх взаємовідносин з СФГ та про відсутність у відповідача права на оброблення земельної ділянки зі спливом 3 місяців після отримання заяви (а.с.25-27 т.1). Позивач [PERSON] 14.05.2018 року направив відповідачу нотаріально завірену заяву про добровільний вихід зі складу учасників СФГ «Діоніс» та повідомив про припинення усіх взаємовідносин з СФГ та про відсутність у відповідача права на оброблення земельної ділянки зі спливом 3 місяців після отримання заяви (а.с.150,151 т.1). Головою СФГ Лаврінком М.Г. було відмовлено у задоволенні заяв позивачів про вихід зі складу СФГ «Діоніс» на підставі ст.. 17 «Про державну реєстрацію юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» . Відповідно до ч.4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» зміни до установчих документів юридичної особи проводяться через державну реєстрацію шляхом надання необхідних для цього документів. Таким чином,тільки після державної реєстрації зміни складу членів СФГ позивачі вважаються такими,що припинили членство в СФГ,що також узгоджується з положеннями ч.2 ст.3 Закону України « Про фермерське господарство» відповідно до якого при створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його установчого документа. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України « Про фермерське господарство» голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Таким чином на голову фермерського господарства покладається обов`язок внести зміни в Статут підприємство про зміну складу членів СФГ. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України « Про фермерське господарство» права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство. Таким чином ,до державної реєстрації виходу особи з членів СФГ,її земельною ділянкою володіє та користується фермерське господарство. Відповідно ч.1 ст.32 Закону України « Про фермерське господарство» держава гарантує дотримання і захист майнових та інших прав і законних інтересів фермерського господарства. Згідно ст.13 Закону України «Про підприємництво» держава гарантує недоторканність майна і забезпечує захист права власності підприємця. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Судом з`ясовано , що фактично позивачі оскаржують відмову голови СФГ «Діоніс» у державній реєстрації змін в Статут підприємства про зміну складу членів СФГ, тобто вимагають припинення правовідношення, а не перешкоджання у користуванні земельними ділянками. Суд з`ясував характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Суд прийшов до висновку,що позивачі обрали неналежний спосіб захисту. При цьому виходити за межі позовних вимог і застосувати інший спосіб захисту порушеного права не заявлений позивачем суд не має права. Навіть якщо порушення права позивачів очевидне. За таких підстав у задоволенні позовних вимог позивачів слід відмовити в повному обсязі, як заявленим безпідставно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed