Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 21 листопада 2003 року помер їх брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 016907 право на земельну частку (пай) розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Україна». Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його мати [PERSON], яка померла 10 травня 2005 року. Вони (позивачі) є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняли, але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у звязку із відсутністю оригінала сертифіката. Позивачі просили суд визнати за ними в рівних частинах право на земельну частку (пай) розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 016907 належало [PERSON], який помер 21 листопада 2003 року, та було успадковане [PERSON] після його смерті, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивачі та їх представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, представник позивачів подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивачів. Представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, в.о. сільського голови подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON], розгляд справи проводити без їх участі. Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП «Україна», на його імя було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 016907, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 407 від 20 січня 1997 року, що підтверджується листом відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 3 липня 2017 року (а.с. 17). 21 листопада 2003 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29 вересня 2017 року (а.с. 37-38), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 1 вересня 2016 року (а.с. 23) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 2132/01-16 від 29 вересня 2017 року (а.с. 35). З матеріалів справи вбачається, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняла його мати [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Мринської сільської ради № 1095/3-14 від 29 вересня 2017 року (а.с. 40). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що 10 травня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2016 року (а.с. 22) вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли її дочка [PERSON] та син [PERSON]. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 016907, виданий на імя [PERSON], втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 18). Позивачі позбавлені можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у звязку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 016907, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 664/02-31 від 10 лютого 2017 року (а.с. 21). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved