Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначили, що 30.03.2016 між ними та відповідачем, був укладений договір позики грошей в розмірі 21000 доларів США із терміном повернення до 31 травня 2016 року. Вони передали відповідачу кошти в обумовленій сумі, а саме: [PERSON] передала 16000 доларів США, а [PERSON] 5000 доларів США. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. У звязку з тим, що відповідач борг не повернув, просять суд стягнути з відповідача на користь [PERSON], заборгованість за договором позики в розмірі 16000 доларів США, що еквівалентно 429920 грн. та 3 % річних від простроченої суми в сумі 718 доларів США, що еквівалентно 19292 грн., а всього 16718 доларів США, що еквівалентно 449212 грн. та на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 134350 грн. та 3 % річних від простроченої суми 224 доларів США, що еквівалентно 6018 грн., а всього 5224 доларів США, що еквівалентно 140368 грн. Представник позивачів [PERSON], який діє на підставі Договору про надання правової допомоги № 16/17 від 22.08.2017, у судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно оригіналу розписки (а.с. 42) вбачається, що 30.03.2016, [PERSON] отримав в борг кошти в сумі 21000,00 доларів США у [PERSON] та [PERSON], зобовязався повернути протягом двох місяців до 31.05.2016. Як зазначено позивачами в позовній заяві, то вони передали відповідачу кошти в обумовленій сумі, а саме: [PERSON] передала 16000 доларів США, а [PERSON] 5000 доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначенні родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Судом встановлено, що станом на день звернення до суду 04.12.2017 відповідачем заборгованість по Договору позики від 30.03.2016 не сплачена. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, а також якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На даний час розмір заборгованості відповідача перед позивачами становить 21000 доларів США. [PERSON] долара США до гривні, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на день звернення до суду 04.12.2017 становить 26,87 грн. за 1 долар США. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачів, борг в сумі 21000 (16000 +5000) х 26,87 = 564270 грн. ([PERSON] 429920 грн., [PERSON] 134350 грн.) У ч. 2 ст. 625 ЦК визначено правові наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання, а саме, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має сплатити кредиторові три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки при простроченні виконання боржником грошового зобов'язання має місце неправомірне користування чужими грошовими коштами, вбачається, що проценти від простроченої суми (у розмірі трьох процентів річних або іншому розмірі, встановленому договором або законом) є різновидом неустойки і міри цивільно-правової відповідальності. Згідно розрахунку трьох відсотків річних, наданого позивачами, за період прострочення виконання грошового зобовязання: позивачу [PERSON] 16000 х3%/365х546 днів = 718 доларів США ( 19292 грн.), позивачу [PERSON] 5000 х3% /365 х 546 днів = 224 доларів США ( 6018 грн.). Суд вважає, що позивачами було надано достатньо доказів та обґрунтувань на підтвердження позовних вимог, щодо стягнення боргу за основним зобовязанням з відповідача на користь позивача [PERSON], заборгованість за договором позики 16000 доларів США, що еквівалентно 429 920 грн. та 3% річних від простроченої суми 718 доларів США, що еквівалентно 19292 грн., що разом складає 16718 доларів США, що еквівалентно 449 212 грн. та на користь позивача [PERSON], заборгованість за договором позики 5000 доларів США, що еквівалентно 134350 грн. та 3% річних від простроченої суми 224 доларів США, що еквівалентно 6018 грн., що разом складає 5224 доларів США, що еквівалентно 140368 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає, що на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі, що понесені позивачами при зверненні до суду з позовом. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачами понесені витрати: а саме, [PERSON] за подання позову сплатила судовий збір в розмірі - 1403,69 грн. (а.с.1) та за правничу допомогу, згідно розрахунку, в розмірі - 2400 грн. (а.с.27), [PERSON] за подання позову сплатила судовий збір в розмірі - 4492,12 грн. (а.с.2) та за правничу допомогу, згідно розрахунку, в розмірі - 2700 грн.( а.с. 28), оскільки вимоги позивачів задоволено повністю, суд вважає, що вимоги в частині відшкодування відповідачем судових витрат позивачам повинні також бути задоволені повністю.

Outcome: approved