Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно. Посилалася на те, що перебувала у шлюбі з [PERSON], який між ними зареєстровано 13 травня 1982 року. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зазначає, що разом з [PERSON] вони працювали на ВАТ «Вимірювач» та після народження третьої дитини стали на чергу для отримання квартири, як багатодітна сім»я. Згідно рішення загальної та профспілкової конференції робітників ВАТ «Вимірювач» №2 «Про передачу незавершеного будівництва квартирного будинку по [ADDRESS]» у власність Житлово-будівельного товариства №10 було передано 24 квартири У 1994 року [PERSON] став членом ЖБТ №10 і їх сім»ї була виділена квартира [ADDRESS]. Оскільки будівництво було незавершене, вони разом із чоловіком виконували всі покладені Житловим-будівельним товариством №10 на них обов'язки, зокрема, сплачували відповідні платежі для закінчення будівництва будинку. 13 квітня 1998 року Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради народних депутатів [PERSON] було видано ордер, яким надано право на зайняття квартири [ADDRESS]. 28 січня 1997 року Відділом реєстрації актів громадського стану Першотравневого райвиконкому м.Чернівці шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Незважаючи на це, вони продовжували проживати однією сімє»ю та вести спільне господарство. В подальшому, рішеннями Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12 травня 2003 року та 02 червня 2003 року за [PERSON] було визнано право власності на квартиру №101 та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилась спадщина на належне йому майно - квартиру [ADDRESS]. Проте у неї немає жодних прав на спадкування квартири [ADDRESS], оскільки вони з [PERSON] розлучені. Оскільки з 1982 року по 2006 рік вони із померлим проживали однією сімє»ю та вели спільне господарство, просила визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Розгляд справи відбувався у відсутність позивачки [PERSON] та відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. Просив задовольнити його в повному обсязі. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] через канцелярію суду надійшли нотаріально посвідчені заяви, в яких вони позовні вимоги визнали та просили розгляд справи провести у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, а також покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] з 13 травня 1982 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 16 вересня 2006 року змінила дівоче прізвище на «[PERSON]» та [INFO] [PERSON] (а.с.5-7,47). Позивачка та [PERSON] працювали на ВАТ «Вимірювач» та після народження третьої дитини стали на чергу для отримання квартири як багатодітна сім»я. Рішенням загальної та профспілкової конференції робітників ВАТ «Вимірювач» №2 від 27 квітня 1994 року «Про передачу незавершеного будівництва квартирного будинку по [ADDRESS]» у власність ЖБТ №10 було передано двадцять чотири квартири. При цьому зазначено, що подальші роботи у вказаних квартирах будуть виконуватись за рахунок членів ЖБТ-10 з 1994 року по 1997 рік (а.с.10). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] у 1994 року став членом Житлово-будівельного товариства №10, внаслідок чого йому та його сім»ї було виділено квартиру [ADDRESS]. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у шлюбних відносинах, сплачували зі спільного бюджету сім»ї кошти для закінчення будівництва будинку. У 1997 році будівництво будинку було закінчене. Цього ж року, 28 січня [PERSON] та позивачка розірвали шлюб (а.с.11). Однак після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати однією сімє»ю, виховувати дітей та вести спільне господарство. Так, частиною 1 ст.17 Закону України «Про власність» (в редакції 1995 року) передбачено, що майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім»ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. 13 квітня 1998 року Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради народних депутатів [PERSON] та членам його сім'ї, в тому числі й дружині [PERSON], видано ордер на зайняття квартири [ADDRESS]. (а.с.9). В подальшому, 12 травня 2003 року, Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради було прийнято рішення про визнання права власності на невиплачені кооперативні квартири та внесення змін до раніше прийнятих рішень, яким визнано за [PERSON] право власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 37,7 кв.м., загальною площею 61,3 кв.м., яка виплачена повністю у 1997 році(а.с.12). 02 червня 2003 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на вказане вище нерухоме майно (а.с.13). 20 січня 2007 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого її прізвище було змінено на «[PERSON]». Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, виданого 09 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно - квартиру [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи зі змісту ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які і звернулися до приватного нотаріуса Чернівецького нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини (а.с.34-61). У свою чергу, позивачка [PERSON] також має намір отримати право на частку у спадковому майні, однак в силу того, що їх шлюб з покійним [PERSON] розірвано, не має можливості звернутися у встановленому законом порядку до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Слід зазначити, що допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт перебування позивачки [PERSON] у шлюбних відносинах з покійним [PERSON] та спільне придбання ним спірної квартири. Зокрема, свідки пояснили, що є сусідами колишньої сімї [PERSON] по [ADDRESS]. Квартиру позивачка отримала разом з колишнім чоловіком, так як вони разом працювали на ВАТ «Вимірювач». Більше того, за рік до смерті [PERSON] [PERSON] проживала разом з ним у спірній квартирі та доглядала за ним, так як він тяжко хворів. Таким чином, заслухавши покази свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, враховуючи наведені вище вимоги закону, суд вважає, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], оскільки дане майно було ними придбано, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved