Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення часток на праві спільної сумісної власності та визнання права власності за [PERSON] 9/10 частки, а за [PERSON] 1/10 частки квартири № [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явилися, на розгляд суду від них надійшли заяви про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про згоду з позовними вимогами позивачів та з проханням розглянути справу у їх відсутності. Ці обставини відповідають вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації житла, на підставі розпорядження від 02 вересня 1993 року №275, [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності була надана квартира [ADDRESS] (а.с.31). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO] року помер (а.с. 33). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO] року померла (а.с. 35). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO] року помер (а.с. 32). З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що її батьками є «[PERSON]» та «[PERSON]» російською мовою (а.с.21). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 25 квітня 1997 року уклали шлюб, після укладення якого остання отримала прізвище «[PERSON]» (а.с.21). З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що її батьками є «[PERSON]» та «[PERSON]» російською мовою (а.с.20). Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 12 березня 1983 року уклали шлюб, після укладення якого остання отримала прізвище «[PERSON]» (а.с.14), яка від прийняття спадщини за законом відмовилась, що підтверджується її заявою до нотаріуса за № 425 від 05.07.2016 року . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Тарутинської районної державної нотаріальної контори від 01 грудня 2016 року вбачається, що заявнику було відмовлено і видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про право власності на житло не відповідає вимогам законодавства, а саме в графі «прізвище, ім'я, по батькові» членів сім'ї зазначені лише прізвище та ініціали та у вищезазначеному свідоцтві про право власності на квартиру не зазначені частки, які належать кожному з них, тобто квартира належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності, що не дає можливості визначити склад майна належного спадкодавцям та право власності на вказану квартиру не зареєстроване до набрання чинності Закону України від 11.02.2010 N1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.24). Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 30.01.2017 року встановлено, що вищезазначене Свідоцтво про право власності на житло, видане Тарутинським агентством по приватизації 11.09.1993 року належить [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 38-39). Згідно довідки Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 31.01.2017 року за № 305 вбачається, що згідно рішення сесії Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 3 від 15 квітня 1996 року, будинку № [ADDRESS] Тарутинського району Одеської області, проведена зміна нумерації та присвоєний № 219 (а.с. 26). Відповідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Також, ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи, що співвласники спадкового майна домовились між собою про розмір часток, що є їх спільною сумісною власністю та обставини справи, суд вважає за необхідне визначити, що 9/10 частки квартири під номером 4, розташованої по [ADDRESS] належить [PERSON], а 1/10 частка належить [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved