Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до суду в якому просить визнати, частки кожного із співвласників квартири [ADDRESS], рівними по ? частки кожному [PERSON] та померлому [PERSON], як співвласникам. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 14 липня 1994 року Козятинською дистанцією цивільних споруд, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] (який помер [INFO]) та їй [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на частку в приватизованій квартирі, що належала спадкодавцю на момент смерті. Спадкоємцем першої черги є вона - дружина померлого [PERSON], інших спадкоємців немає. Вона, як спадкоємиця першої черги фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрована і проживала з ним в одній квартирі. 25.02.2014 року вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус пояснила, що в свідоцтві про право власності на житло не визначені частки спадкодавця в праві спільної сумісної власності і роз'яснила, що вона повинна звернутись до суду, що виділення (визначення) частки, яка належала померлому [PERSON]. Відповідно до змісту ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Домовленості між нею та покійним [PERSON], не існує. Тобто, вони як співвласники квартири за життя мали право на ? частку квартири кожний. Із наведених обставин випливає, що вона [PERSON] та померлий [PERSON] кожен має право на ? частки в квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача - Козятинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, але надіслав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без його участі. Суд, взявши до уваги заяви позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, вважає, що визнання відповідачем позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Судом встановлено, що 30.12.2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Із свідоцтва про право власності на житло виданого 14 липня 1994 року Козятинською дистанцією цивільних споруд, вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] (який помер [INFO]) та [PERSON] (а.с 6). Відповідно до ст..368 ч.1 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Отже, вказана вище квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власностю [PERSON], який помер 30.12.2013 року, та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом, або рішенням суду. Таким чином, частка позивачки [PERSON] та [PERSON], який помер у квартирі, яка знаходиться у їх спільній сумісній власності, є рівними, тобто частка у спільному майні кожного складає 1/2 частину квартири [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved