Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] о 06 годині 04 хвилини, під час виконання трудових обов'язків на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» загинув чоловік позивачки - [PERSON]. Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, складено Акт №16 від 05.07.2016 року та Акт про проведення розслідування даного нещасного випадку від 04.07.2016 року, відповідно до яких причинами виникнення нещасного випадку, який стався з чоловіком позивачки, з боку відповідача є: незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, території, що відобразилось в наявності незакладених пустот за рамами металевого аркового кріплення між затяжкою та масивом порід покрівлі після ремонту виробки; порушення вимог «Технічного паспорту на ремонт конвеєрного похилого блок №6», п.п. 1.11, 2.5, 2,6 «Інструкції з охорони праці, безпечного виконання робіт і поведінки в шахті гірника з ремонту гірничих виробок» та п. 11 р. 5 гл. VI «правил безпеки у вугільних шахтах» та ст. 14 Закону України «Про охорону праці»; інші порушення правил техніки безпеки, як з боку самого відповідача, так і його посадових осіб керівного складу. Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 28.09.2016 року по справ №223/566/16-ц, встановлено факт проживання однією сім'єю між позивачкою та [PERSON] з 20.09.2014 року по день його смерті. У зв'язку зі смертю на виробництві чоловіка позивачки - [PERSON], позивачці було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у сильному душевному болю, втраті спокою та звичайних життєвих зв'язків, враховуючи, що спричинена позивачці моральна шкода пов'язана зі смертю її рідної людини, з урахуванням обсягу душевних страждань та невідворотних життєвих змін, остання просить суд стягнути з відповідача на її користь маральну шкоду у розмірі 300000,00 гривень. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила суду, що сума спричиненої моральної шкоди, визначена в позові у розмірі 300000,00 гривень є більш-менш прийнятною сумою, яку має змогу виплатити відповідач та узгоджується з судовою практикою, яка склалась на теперішній час в аналогічних справах. Зазначила, що допомогу на поховання чоловіка отримувала не від підприємства безпосередньо, а з коштів зібраних робітниками підприємства. Пояснила суду, що на теперішній час вимушена продовжувати працювати стовбуровим поверхні на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» та кожен раз спускати шахтарів в шахту та підіймати на поверхню, що викликає спогадати про померлого чоловіка, моральні страждання та переживання. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні вимоги позову визнач частково в розмірі 3000,00 гривень, посилаючись на обставини викладені в раніше наданому суду письмову запереченні. Пояснив, що за фактом нещасного випадку, який стався з чоловіком позивачки - [PERSON], було проведено відповідне розслідування за результатами якого встановлено, що причинами виникнення даного нещасного випадку є, зокрема, невжиття гірниками ремонтно-відновлювальних робіт, в тому числі [PERSON], належних заходів для забезпечення власної безпеки при виконанні робіт, порушення технології виконання робіт. Окрім того, зазначив, що підприємство має тяжкий фінансово-матеріальний стан, за підсумками роботи за 2016 рік збитки підприємства склали 182 мільйони гривень, на теперішній час має заборгованість зі сплати заробітної плати, а тому у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, підприємство вимушене частково визнавати позовні вимоги у розмірі 3000,00 гривень. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, розглянувши заперечення представника відповідача на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 28 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2015 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, Акту №16 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, а також Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] о 06 год. 04 хв., на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» [PERSON] помер [INFO] (а.с.6, 8-12, 13-16). Відповідно до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] померлий був прийняти на роботу до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» 02.06.2014 року наказом №88к від 02.06.2014 року, а робота останнього була завершена [INFO] у зв'язку з його смертю наказом №70к від 25.04.2016 року (а.с. 7). Відповідно до Акту №16 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, а також Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] о 06 год. 04 хв., на ДП «Шахтоуправління «Південнодобаське №1» причинами нещасного випадку з [PERSON], який стався [INFO] на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», визнано: - незадовільний технічний стан виробничих об'єктів,будівель, споруд, інженерних комунікацій, території, що відобразилося в наявності незакладених пустот за рамами металевого аркового кріплення між затяжкою та масивом порід покрівлі після ремонту виробки; - порушення вимог «Технологічного паспорту на ремонт конвеєрного похилу блоку №6» п.п. 1.11, 2.5, 2.6 «Інструкції з охорони праці, безпечного виконання робіт і поведінки в шахті гірника з ремонту гірничих виробок» та п. 11 р. 5 гл. IV «правил безпеки у вугільних шахтах» та ст. 14 Закон України «Про охорону праці»; - конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва, що відобразилося в: відсутності металевих між рани натяжок та дерев'яних розпорок в кількості передбаченій технологічним паспортом на виконання робіт; недостатній щільності встановлення стійок посилюючого кріплення як під перекріпленими рамами, так і на всій ділянці ведення робіт з ремонту виробки; - недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки, що відобразилося в порушенні послідовності виконання технологічних операцій при ремонті виробки, а саме передчасному демонтажі рами, що видаляється після звершення циклу робіт з ремонту виробки, що призвело до зменшення несучої здатності встановленого тимчасового кріплення; - невиконання посадових обов'язків: майстром гірничим дільниці ремонтно-відновлювальних робіт, який не прийняв належних заходів щодо першочергового усунення порушень вимог нормативних та технологічних документів; в.о. помічника начальника дільниці, який видав наряд на роботи в місцях, що мали порушення вимог нормативних актів з охорони праці; начальником дільниці ремонтно-відновлювальних робіт, який допустив видачу наряду на роботи в місця, що мали порушення нормативних документів з охорони праці; - невиконання вимог інструкції з охорони праці, а саме: особиста необережність постраждалих, що відобразилась у не вжитті ними належних заходів для забезпечення власної безпеки при виконанні робі, першочергового усунення порушень нормативних документів з охорони праці, вчиненні дій та застосуванні прийомів праці, які призвели до нещасного випадку з ними (а.с. 8-12, 13-16). Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі з нарахуваннями по ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» станом на 12.06.2017 року, сума заборгованості по заробітній платі з нарахуваннями станом на 12.06.2017 року складає 52432 тисяч гривень (а.с. 31). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №53075620 від 11.02.2016 року, Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №50605473 від 26.10.2016 року на ряд об'єктів рухомого та нерухомого майна ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» накладено обтяження у вигляді арешту з забороною його відчуження (а.с. 32-33, 34-40). Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не оспорюється та не підлягають доказуванню факт смерті чоловіка позивачки - [PERSON] від нещасного випадку на виробництві, який стався на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», а також завдання позивачці у зв'язку із смертю чоловіка моральної шкоди. Однак, спірним є питання лише щодо розміру грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивачці [PERSON]. В ході судового засідання судом неодноразово роз'яснювалось сторонам, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до статей 1167, 1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], яка є дружиною померлого [PERSON], відноситься до кола осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Окрім того, вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача, але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України. Враховуючи ступінь моральних страждань, яких зазнала та зазнає позивачка після смерті чоловіка, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у житті, що позбавляє її звичних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, приймаючи до уваги матеріальний стан відповідача, ступінь його вини у настанні нещасного випадку з [PERSON], а також те, що нещасний випадок стався в тому числі і з причин, які залежали від самого [PERSON], виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю чоловіка, підлягає 200000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивачка пережила, переживає та буде переживати, а в задоволенні іншої частини позову позивачці слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивачки, звільненої від сплати судового збору у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, 426, 67 гривень (200000,00 грн.*640,00грн./ 300000,00 грн. = 426, 67грн.). Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: partial