Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який мотивують тим, що понад п`ять років зареєстровані в гуртожитку по [ADDRESS] . 3 моменту вселення та до теперішнього часу позивачі фактично проживають в кімнаті [ADDRESS] . 19.08.2014 Рішенням Виконкому Сумської міської ради № 399 затверджено Акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] 76 від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради № 3607-МР було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, власником гуртожитку є територіальна громада м. Суми. 05.10.2016 р. Сумська міська рада своїм рішенням № 1225-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] . В лютому місяці 2017 року [PERSON] звернулась до управління обліку, розподілу та приватизації житла, яке було на той час уповноваженою особою щодо приватизації майна, з заявою щодо приватизації за нею та синами кімнати [ADDRESS] за нею та позивачами. Листом від 20.02.2017 року управління обліку, розподілу та приватизації житла повідомив [PERSON] про відмову у приватизації кімнати, в якому причиною відмови було зазначено: 1) відсутність ордеру про надання житлової площі у позивача; 2) відсутність реєстрації позивачів та третьої особи саме в кімнаті № [ADDRESS] гуртожитку. На думку позивачів така відмова в приватизації є необґрунтованою та не законною. Просять визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] наймачами кімнати [ADDRESS] гуртожитку [ADDRESS] адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Сумську міську\~раду в\~особі Управління\~«Центр надання\~адміністративних послуг\~м.\~Суми» Сумської\~міської ради вчинити дії щодо приватизації за ними кімнати [ADDRESS] , без надання ордера про надання житла. Позивачі, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідачів, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що понад п`ять років позивачі зареєстровані в гуртожитку по [ADDRESS] . 3 моменту вселення та до теперішнього часу позивачі фактично проживають в кімнаті М 62, що підтверджується копією паспорта [PERSON] , довідкам про реєстрацію місця проживання позивача [PERSON] та [PERSON] довідкою з місця проживання та протоколом загальних зборів мешканців гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-21). Такі доводи відповідачем належними доказами не спростовані. 19.08.2014 Рішенням Виконкому Сумської міської ради № 399 затверджено Акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (а.с. 21). 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради № 3607-МР було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Таким чином, власником гуртожитку є територіальна громада м. Суми. 05.10.2016 р. Сумська міська рада своїм рішенням № 1225-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] . В лютому місяці 2017 року [PERSON] звернулась до управління обліку, розподілу та приватизації житла, яке було на той час уповноваженою особою щодо приватизації майна, з заявою щодо приватизації за нею та синами кімнати [ADDRESS] за нею та позивачами. Листом від 20.02.2017 року управління обліку, розподілу та приватизації житла повідомив [PERSON] про відмову у приватизації кімнати, в якому причиною відмови було зазначено: 1) відсутність ордеру про надання житлової площі у позивача; 2) відсутність реєстрації Позивачів та третьої особи саме в кімнаті № [ADDRESS] гуртожитку (а.с. 24). Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними однокімнатні квартири. Судом достовірно встановлено, що позивач на законних підставах займає спірне житлове приміщення у гуртожитку і його право на це приміщення ніким не оспорюється, що зокрема підтверджено письмовим відзивом та іншими матеріалами по справі. Також судом встановлено, що кімната [ADDRESS] , підлягає приватизації і ніяких обмежень щодо її приватизації не має. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо) розглядається у порядку цивільного судочинства. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб`єкта владних повноважень. З огляду на викладене, оспорюване відповідачем право позивачів, що виникло із житлових правовідносин, підлягає захисту в обраний ним спосіб. Таким чином, суд вважає необхідним позов [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання\~особи наймачами\~приміщення та\~зобов`язання вчинити\~певні дії задовольнити.

Outcome: approved