Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Тарутинського відділення Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 02 квітня 1998 року її дід [PERSON] на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 березня 1998 року №101/98 отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] згідно якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Тарутинський» розміром 6.59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 15 лютого 2001 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований у спадковому реєстрі за №10, яким на випадок його смерті заповідав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий 02 квітня 1998 року, реєстраційний номер 464 своїй онуці [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось вказане вище спадкове майно. При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачці було відмовлено у зв'язку з тим, що [PERSON] заповідав документ, а не майно. Враховуючи вище викладене позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право на спадкове майно, а саме право на земельну ділянку розміром 6.59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало її діду [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивачка в судове засідання не з'явилась. На розгляд суду надійшла заява від позивачки з проханням розглянути справу в її відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с.37). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, з позовними вимогами згодна (а.с.38), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, з позовними вимогами згодна (а.с.43), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідачка Тарутинського відділення Арцизької ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області - головний державний інспектор з питань юридичної роботи [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с.36), в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, з позовними вимогами згодна (а.с.35), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Розглядаючи вимоги позивачки, суд користується нормами Цивільного Кодексу /в редакції 1963 року/, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася з його смертю, а саме [INFO] року, тобто до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України /в редакції 2004 року/. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 527 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ регламентовано, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ передбачено, що при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Так, з матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 1998 року [PERSON] на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 березня 1998 року №101/98 отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] згідно якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Тарутинський» розміром 6.59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.10). 15 лютого 2001 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований у спадковому реєстрі за №10, яким на випадок його смерті заповідав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий 02 квітня 1998 року, реєстраційний номер 464 своїй онуці [PERSON] (а.с.8). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 04 вересня 2003 року Серпневською селищною радою Тарутинського району Одеської області (а.с.9). Після його смерті залишилось вказане вище спадкове майно. При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачці було відмовлено у зв'язку з тим, що [PERSON] заповідав документ, а не майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 жовтня 2016 року (а.с.6). Позивачка [PERSON] є онукою померлого [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим 08 квітня 1985 року (а.с.7); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 17 грудня 1960 року (а.с.13). Відповідачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим 17 грудня 1960 року (а.с.13). Відповідачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим 26 червня 1971 року (а.с.16); свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 24 жовтня 1992 року (а.с.17). Позивачка [PERSON] належним чином прийняла спадщину. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не звертались. Таким чином, позивачка, як спадкоємиця за заповітом, фактом подання заяви до нотаріальної контори своєчасно прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її діда. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, а саме право на земельну ділянку розміром 6.59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало її діду [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved