Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачі звернулися до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні колодязем загального користування шляхом демонтажу вигрібної ями, мотивуючи свої вимоги тим, що вони проживають по [ADDRESS] та мають у власності і користуванні житлові будинки, що розміщенні на зазначеному провулку. З 1949 року на їхній частині провулку функціонує криниця загального користування, яка була побудована на спільні кошти предків, для постачання питної води жителям прилеглих будинків. Вони утримували криницю в належному стані, проводили її ремонти, змінювали кільця для того щоб постійно мати джерело питної води. Але вже більше двох років позивачі криницею користуватися не можуть, оскільки вода з криниці неякісна, має посторонні смаки, запахи. Вважають, що якість питної води з криниці змінилась після того, як [PERSON] збудував біля своєї частини будинку вигрібну яму. Листом Держсанепідемслужби від 13.08.2014 року позивачів було повідомлено про те, що каналізація квартири будинку [ADDRESS], власником якої є [PERSON], здійснюється на вигріб, при цьому вигрібна яма споруджена на відстані 9 м. від криниці загального користування, що є порушенням п. 2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць», затверджених наказом МОЗ України від 17.03.2011 року № 145. При цьому магістраль централізованого водопостачання та водовідведення проведена по провулку, проходить безпосередньо біля квартири [PERSON] на відстані одного метра. Усі прохання позивачів щодо демонтажу стічної ями, для того щоб вода в криниці не забруднювалась і вони мали змогу її вживати, відповідач ігнорує. Просили суд демонтувати вигрібну яму, що розміщена за адресою: [ADDRESS] та належить на праві користування та володіння [PERSON] за рахунок останнього. Позивачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, за обставин, викладених в позові, просили суд позов задовольнити. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила суд демонтувати вигрібну яму, оскільки вона споруджена на відстані 9 метрів від криниці загального користування, що є порушенням п. 2.22 державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні вище зазначеного позову, оскільки вигрібна яма була споруджена попередніми власниками, витікань з вигрібної ями не виявлено, сторонніх запахів не має, а тому відсутній причинний зв»язок погіршення стану вони в криниці з нечистотами вигрібної ями. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, інвентарної справи №1528, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 02.06.2003 року, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] належить 53/100 частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 68 інвентарної справи № 1528). Відповідно до матеріалів інвентарної справи №1528, а саме у схематичному плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS] від 11.05.2011 року зазначено господарські будівлі та споруди, а також вигрібна яма (а.с. 109 інвентарної справи № 1528). Договором дарування від 12.10.2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дарунок 53/150 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 142 інвентарної справи № 1528). Тобто, вигрібна яма, яка відповідно до матеріалів інвентарної справи зареєстрована в технійчній документації 11.05.2011 року, належить [PERSON] Факт того, що з 1949 року по [ADDRESS] функціонує криниця загального користування сторонами не оспорувався. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно до відповіді № 21 від 09.09.2014 року Асоціації органів самоорганізації населення «Квартального комітету «Царина» криниця, що розташована біля будинку № 9 по першому [ADDRESS] є в загальному користуванні, зі слів мешканців по першому [ADDRESS] проведений водогін приблизно в 2005,2006 році. До проведення водогону криницею користувались [PERSON], на даний час не користується, так як вода не придатна для користування, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] користуються власними криницями, [PERSON] та [PERSON] споживали би воду з криниці, однак вода не придатна для користування (а.с. 9). У Відповідді Державної санітарно - епідеміологічної служби України Головного управління Держсанепідслужби у Вінницькій області від 13.08.2014 року, зазначено, що водопостачання квартири, власником, якої є [PERSON], здійснюється децентралізовано від громадської криниці, каналізація на вигріб, вигрібна яма споруджена на відстані 9 метрів від криниці загального користування, що є порушенням п.2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць», затверджених наказом МОЗ України від 17.03.2011 року № 145 (а.с. 11). Відповідно до акту перевірки дотримання санітарного законодавства від 12.08.2014 року, на момент обстеження яма була наповнена нечистотами, стіни забетоновані, дно замулене, вигрібна яма розташована біля квартири [PERSON], а квартира [PERSON] розташована за квартирою [PERSON] Квартира [PERSON] підключена до централізованих мереж водопостачання та каналізації. На момент перевірки різкого запаху каналізації не відчувалось, витікань з вигрібної ями не виявлено. По першому [ADDRESS] проходить мережа водопостачання та каналізації, тому враховуючи вищевикладене було рекомендовано вирішити питання про підключення квартири [PERSON] до централізованих мереж. Вигрібна яма внесена в технічний паспорт на будинок (а.с. 35). Свідок [PERSON], яка є лікарем санітарно - епідеміологічної служби, в судовому засіданні суду показала, що дійсно була при обстеженні вигрібної ями по першому [ADDRESS], на момент перевірки різкого запаху каналізації не відчувалось, витікань з вигрібної ями не виявлено, вигрібна яма знаходиться на відстані 9 метрів від криниці загального користування, що є порушенням, однак такий випадок в м. Вінниці не поодинокий. Вода з криниці, на момент огляду вигрібної ями не перевірялась, однак пізніше відповідно до протоколу обстеження питної води було встановлено, що вода не відповідає вимогам, тобто її не можна використовувати. Вигрібна яма на якість води можливо могла повпливати, однак існують також інші фактори, як то щільність забудови приватного сектору, густота населення, мінеральні добрива, забрудненість криниць, тощо. А тому важко сказати, що саме вплинуло на якість води. Однак, враховуючи те, що по першому [ADDRESS] проходить магістраль водопостачання та водовідведення, було рекомендовано [PERSON] вирішити питання про підключення квартири [PERSON] до централізованих мереж. Свідок [PERSON] суду показав, що після того, як [PERSON] була побудована вигрібна яма, воду з криниці загального користування просто не можливо вживати, вода не якісна, має сторонні смаки, запахи. Свідок [PERSON] суду показав, що вигрібна яма розташована на території домоволодіння з дня побудови будинку і зафіксована у технічному паспорті на домоволодіння. Під час перевірки вигрібної ями було встановлено, що яма наповнена нечистотами, стіни забетовані, дно замулено, витікань з вигрібної ями не виявлено, запахів не має. Відсутні будь - які докази, що саме вигрібна яма забруднює колодязь. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON], з приводу того, що яма розташована на території домоволодіння з дня побудови будинку, оскільки відповідно до матеріалів інвентарної справи № 1528, вперше про вигрібну яму вказано у схематичному плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS] від 11.05.2011 року. Самому свідку будинок було подаровано, відповідно до договору дарування 02.06.2003 року. Будь-яких інших даних, які б спростовували б твердження показів свідка, або підтверджували, суду надано не було. Відповідно до протоколу № 531 дослідження питної води від 25.11.2014 року, вода не відповідає вимогам ДСанПІН 2.2.4 - 171-10 (а.с. 65). Згідно результату №2802 санітарно - мікробіологічного дослідження від 28.11.2014 року кринична вода не відповідає вимогам ДСанПІН 2.2.4 - 171-10 (а.с. 66). Відповідно до п. 2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. Враховуючи вище викладене, а також те, що по першому [ADDRESS] проходять централізовані мережі водопостачання та каналізування, які згідно роз'яснень та рекомендацій Головного управління Держсанепідслужби у Вінницькій області необхідно підключити до частини будинку [PERSON], з метою усунення порушень п.2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць», суд приходить до висновку про демонтаж вигрібної ями, з метою збереження джерела питної води. Враховуючи те, що позивачі сплатили судовий збір, його згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved