Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати договір іпотеки від 11.05.2012 року, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Акціонерним товариством «Дельта Банк», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]- таким, що припинений на підставі ст. 17 закону України «Про іпотеку». В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.05.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «САПФІР» було укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-2010427. Згідно п. 1.1.1 вказаного договору банк надав у строкове, оплатне, тимчасове вористування Товариству з обмеженою відповідальністю «САПФІР» грошові кошти в межах відновлювальної лінії з максимальним лімітом заборгованості 209 000 грн. з річною мвідсотковою ставкою в 25,99%. В якості забезпечення виконання ТзОВ «САПФІР» своїх зобовязань 11.05.2012 року між ними та Пат «Дельта Банк» було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира №92, по вул. Полуботка у м.Львові. Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.03.2016 року визнано припиненим договір кредитної лінії №ВКЛ-2010427 від 11.05.2012 р., що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Сапфір», вказане рішення набрало законної сили. 24.03.2016 р. [PERSON] звернувся з заявою на імя Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» про зняття обмеження із заставного майна. Однак, банк повідомив, що він не вбачає законних підстав для припинення договору іпотеки, предметом якого є квартира №92 оскільки на сьогоднішній день існує інше кредитне зобовязання по котрому наявна прострочена кредитна заборгованість. Інший кредитний договір № КЮ-ВКЛ-2010427/1 від 05.10.2012 року має інший вид забезпечення нерухомим майном, а саме нежитлові приміщення і жодного відношення не має до даного кредиту та іпотеки. З огляду на викладене, просять позов задоволити. Позивачі в судове засідання не зявилися, подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, в якій позов підтримали та просили такий задоволити. Представник відповідача, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов не визнала та пояснила, що 11.05.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «САПФІР» було укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-2010427, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові юшти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 209 000 грн., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 25,99 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 10 травня 2015 року включно. Відповідно до п. 3.3.5. позичальник зобовязаний повернути кредитору у повному обсязі кредит, сплатити проценти та комісії, а також можливі штрафні санкції, у порядку та терміни визначені договором. Пунктом 3.3.12.2. передбачено, що протягом 3 місяців з моменту надання кредиту позичальник зобовязаний перевести обороти пропорційно кредитній заборгованості оборотів ТОВ «Сапфір» по поточним рахункам в Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». Для підтвердженння виконання своїх зобовязань позичальник повинен щоквартально надавати довідки про обороти в інших банках, в яких обслуговується позичальник. Однак, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги иро виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак, станом на 28.09.2016 року у позичальника наявна заборгованість в розмірі 18 915 грн. 76 коп. Відповідно до ст.17 Закону України «Поро іпотеку» іпотека може бути припинена у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення переданої в іпотеку будівлі , якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля, в разі знищення будівлі іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Пунктом 10.1 Іпотечного договору встановлено чинність даного договору з моменту його підписання сторонами та його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, та іпотекодавцями за цим договором. Одночасно з нотаріальним посвідченням даного договору за згодою сторін заборона відчуження предмета іпотеки. Договір діє до повного виконання позичальником основного зобовязання чи настання одного з випадків пепедбачених ст.17 Закону України «Про іпотеку». З огляду на те, що ТзОВ «Сапфір» допущено порушення умов укладеного кредитного договору та невиконання в повному обсязі взятих на себе за кредитним договором обовязків у встановлені кредитним договором строки, підстави для визнання припиненим договору іпотеки відсутні, а тому просить відмовити задоволенні позову. Представник третьої особи ТзОВ «Сапфір» в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні змісту позову, просить такий задоволити. Заслухавши пояснення представника відповідача, представника третьої особи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Судом встановлено, що 11.05.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Сапфір» було укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-2010427, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти з максимальним лімітом заборгованості 209 000 грн., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 25,99 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 10 травня 2015 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань ТзОВ «Сапфір», що випливають з договору кредитної лінії №ВКЛ-2010427, 11.05.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Предметом договору іпотеки є квартира [ADDRESS], належна на праві спільної сумісної власності іпотекодавцям [PERSON], [PERSON], [PERSON] Судом встановлено, що рішенням Господарського суду м.Києва від 16.03.2016 року частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САПФІР» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання припиненими договорів та вирішено визнати припиненим договір кредитної лінії № ВКЛ-2010427 від 11.05.2012 р., що укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапфір»; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапфір» 1 218 грн. витрат на сплату судового збору; припинити провадження щодо вимог про визнання таким, що припинив свою дію договору іпотеки № б/н від 11.05.2015 р, укладеного між Публічним акціонерним товариством «[PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON],зареєстрований за № 228, предметом іпотеки за яким є квартира № 92 (девяносто два), що складається з 3-х житлових кімнат та кухні, комори в підвалі площею 1,15 кв.м., загальна площа 72,2 кв.м., житлова площа 42,0 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, м. Львів, вулиця Гетьмана Полуботка,7. Як вбачається із мотивувальної частини вказаного судового рішення судом було встановлено, що зобов»язання за кредитним договором ТзОВ «Сапфір» виконані в повному обсязі. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Відтак, враховуючи положення ч.4 ст.61 ЦПК України обставина щодо припинення основного зобовязання ТзОВ «Самфір» за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010427 не підлягає доказуванню. Як вбачається із заяв [PERSON] останній 24.03.2016 року та 11.05.2016 року звертався до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявами про знання обмежень із заставного майна у звязку із прийняттям рішення про припиненим договору кредитної лінії № ВКЛ-2010427 від 11.05.2012 р. Однак, листам від 21.04.2016 року № 3581 та від 09.06.2016 р. №5007 йому було повідомлено, що під час перевірки стану заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТзОВ «Сапфір» та банком було встановлено наявність заборгованості за договором № КЮ-ВКЛ-2010427/1 від 05.10.2012 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відтак, суд вважає, що договір іпотеки від 11.05.2015 року укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати припиненим в порядку ст. 17 Закону України «Про іпотеку», з огляду на припинення основного зобов'язання за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010427, що встановлено рішення суду, яке набрало законної сили, а тому позов слід задоволити. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на наявність у ТзОВ «Самфір» заборгованості за договором № КЮ-ВКЛ-2010427/1 від 05.10.2012 року, оскільки, договір іпотеки від 11.05.2015 року було укладена на виконання зобовязань ТзОВ «Самфір» саме за договором кредитної лінії №ВКЛ-2010427. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивачів слід стягнути по 1 746 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 1, 11, 17, 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 509, 526, 575 ЦК України, та

Outcome: approved