Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначили, що 20 лютого 2004 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому на підставі державного акта серії ЧН № 142087 земельні ділянки площами 2,7534 га, кадастровий номер 7423882500:02:001:1534, та 3,7311 га, кадастровий номер 7423882500:02:001:0440. Спадщину після смерті [PERSON] в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла його дружина (мати позивачів) [PERSON], яка померла 5 квітня 2010 року. Вони (позивачі) прийняли спадщину після смерті матері, отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу земельну ділянку. Нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки. Позивачі просили суд визнати за ними право власності на земельні ділянки площами 2,7534 га, кадастровий номер 7423882500:02:001:1534, та 3,7311 га, кадастровий номер 7423882500:02:001:0440, на які на імя [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 142087, по 1/2 частині за кожною в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 5 квітня 2010 року. У судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі. Представник Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову [PERSON] та [PERSON], просив справу розглянути без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними в справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки площами 2,7534 га, кадастровий номер 7423882500:02:001:1534, та 3,7311 га, кадастровий номер 7423882500:02:001:0440, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Лихачівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 142087 (а.с. 15) та копіями витягів № 796, № 797 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 16; 17). 20 лютого 2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів справи вбачається, що 8 травня 1998 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповів в рівних долях позивачам, що підтверджується його копією (а.с. 14) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 грудня 2016 року (а.с. 33). У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 2667/01-16 від 20 грудня 2016 року (а.с. 31). Враховуючи те, що позивачі, як спадкоємці [PERSON] за заповітом, спадщину після його смерті не прийняли, то спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції, що діяла на час смерті [PERSON]І.) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. Разом з ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON], що підтверджується копією довідки виконкому Лихачівської сільської ради № 374 від 5 серпня 2016 року (а.с. 18) та копією свідоцтва про одруження (а.с. 19). Таким чином, [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та успадкувала належні йому на підставі державного акта серії ЧН № 142087 земельні ділянки загальною площею 6,485 га. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку, успадковану нею після смерті чоловіка. 5 квітня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20). З копій свідоцтв про народження (а.с. 6; 11), про одруження (а.с. 7) та про укладення шлюбу (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], у нотаріуса отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 142146, що підтверджується копією зазначеного свідоцтва (а.с. 21) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 22). Державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки в звязку з тим, що державний акт серії ЧН № 142087 виготовлений у порушення вимог ст. 25 ЦК України, тобто виданий на імя [PERSON] після його смерті, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 8 листопада 2016 року (а.с. 23). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved