Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Позивачі зазначили, що відповідач [PERSON] є матір»ю їхньої підопічної дитини, [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. [INFO] року відповідач народила доньку, яку 14.07.2014 року письмово відмовилася забрати з пологового будинку в м. Бердянську, про що було складено відповідний акт закладу охорони здоров»я та органу внутрішних справ України про дитину, яку батьки (матір або батько) інші родичі відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров»яя від 14.07.2014 року, засвідчений Бердянським МВ ГУМВС України Запорізькій області та комунальною установою Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об»єднання», заява [PERSON] про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров»я від 14.07.2014 року. Реєстрацію народження новонародженої дитини [PERSON] було здійснено за заявою представника служби у справах дітей на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 12.08.2014 року № 279, відділом ДРАЦС по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO] ([NUMBER] від 19.08.2014 року., актовий запис про народження № 815.) Службою у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради дитину 26 серпня 2014 року було взято на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та рішенням виконкому Бердянської міської ради від 09.09.2014 року малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Дитини з 18.07.2014 року по 23.10.2014 року перебувала у педіатричному відділенні дитячої лікарні КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об»єднання». Згідно з медичним висновком про стан здоров»я від 13.08.2014 року, наданим КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об»єднання», [PERSON] має діагноз: вроджений порок серця: дефект між шлункової перетинки, серцева недостатність 0-I ст. (Q21.0). Рішенням виконавчого комітету БМР від 20.10.2014 року № 344 над малолітньою [PERSON], було встановлено опіку та її опікунами призначено позивачів. З 23.10.2014 року дитини проживає разом з позивачами, вони виховують її, піклуються про її здоров»я, дитині створені всі умови для повноцінного розвитку. Позивачі зазначили, що за весь час перебування дитини в лікувальному закладі та знаходження дитини у них під опікою, мати дитини [PERSON] дитиною не цікавилася, цей факт підтверджується актом К УБМР « Бердянське територіальне медичне об»єднання»., про невідвідування дитини, покинутої у пологовому будинку або лікувальному закладі,батьками та родичами від 02.09.2014 року та позивачами особисто. Таким чином, відповідач більше шести місяців, з часу залишення дитини у пологовому будинку і за період перебування під опікою позивачів, не виявляла батьківського піклування щодо доньки, не цікавилася її станом здоров»я потребами, подальшою долею. Позивачі в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання, суд на підставі ст.. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що позивачі не заперечували, вважав можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради в судовому засіданні вважав позов підлягаючим задоволенню. Суд, заслухав позивачів, свідків, вислухавши думку прокурора, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дитини - [PERSON] в свідоцтві про народження дитини вказані за вказівкою матері відповідно до ч.1ст. 135 СК України. Відповідно до акту від 14.07.2014 року, засвідченого Бердянським МВ ГУМВС України в Запорізькій області та комунальною установою Бердянської міської ради « Бердянське територіальне медичне об»єднання», [PERSON], яка [INFO] року народила доньку - [PERSON], письмово відмовилася забрати її з пологового будинку м. Бердянська. Цей факт також підтверджуються письмовими заявами - [PERSON] від 17.07.2014 року № 849 про відмову забрати свою дитину - [PERSON], [INFO] у зв»язку з матеріальними проблемами та письмовою заявою бабусі - [PERSON] - матері, [PERSON], в якій вона також вказує, що матеріально незабезпечена у зв»язку з чим не може забрати дівчинку, заяви посвідчені уповноваженими особами. Судом встановлено, що реєстрацію новонародженої дитини - [PERSON] було здійснено за заявою представника служби у справах дітей на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 12.08.2014 року № 279, відділом ДРАЦС по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення виконкому Бердянської міської ради від 09.09.2014 року № 314 малолітній - [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Судом встановлено, що з 18.07.2014 року по 23.10.2014 року дитина перебувала у педіатричному відділенні дитячої лікарні КУ БМР « Бердянське територіальне медичне об»єднання» і за цей час ні мати, ні інші близькі родичі дитини її не відвідували , її долею не цікавилися. Відповідно до рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 20.10.2014 року № 344 над малолітньою - [PERSON], [INFO] року, було встановлено опіку та її опікунами призначені позивачі - [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що і за час перебування малолітньої - [PERSON] під опікою - з 23.10.2014 року по теперішній час мати дитини не виявляла батьківського піклування щодо доньки, не цікавилася станом її здоров»я, потребами, подальшою долею. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради від 30.04.2015 року № 01-2503/48 орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки, [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач- [PERSON] - мати дитини , стосунків із донькою не підтримує, не піклується, як мати про свою дитину, не цікавиться станом її здоров'я, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, не виконує своїх батьківських обов'язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь опікунів законними і обґрунтованими. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved