Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який уточнила під час судового розгляду, і згідно якого вимагає стягнути з відповідачки заборгованості за договором позики в розмірі 80790 гривень. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, 03.10.2014 року між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики шляхом складення розписки, відповідно до умов якого [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000,00 (п'ять тисяч) доларів США та 1940,00 (одна тисяча дев'ятсот сорок) гривень, які зобов'язалась повернути 10 жовтня 2014р. Зобов'язання повернути позикодавцеві грошові кошти [PERSON] не виконала, у зв?язку з чим позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, 03 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики шляхом складення розписки, відповідно до умов якого [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000,00 (п'ять тисяч) доларів США та 1940,00 (одна тисяча дев'ятсот сорок) гривень, які зобов'язалась повернути 10 жовтня 2014 року. Зобов'язання повернути позикодавцеві грошові кошти [PERSON] не виконала. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Національним банком України, станом на 24.12.2014 року (дату подання позову) встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти долару США: 1 долар США - 15,77 грн. Отже заборгованість [PERSON] в частині повернення грошових коштів у розмірі 5000,00 (п'ять тисяч) доларів США, складає 78 850 (сімдесят вісім тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. Загалом заборгованість [PERSON] перед [PERSON] складає 80 790 (вісімдесят тисяч сімсот дев'яносто) грн. 00 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги [PERSON], є обґрунтованими та мають бути задоволені у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦК України судові витрати, понесені позивачем по справі, стягуються на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved