Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем по наявній справі 26.08.2011 року у виконавчому комітеті Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 02. Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося з причини взаємного непорозуміння, різних характерів, втрати почуття любові та поваги один до одного, постійних сварок на цьому ґрунті. В теперішній час сторони проживають окремо. З урахуванням наведеного, зазначаючи, що подальше збереження сімї неможливо, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони у судове засідання не зявились. Від позивачки [PERSON] надійшла письмова заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, у випадку неявки відповідача просила суд винести заочне рішення, а також після припинення шлюбу залишити за нею те ж саме прізвище «Мірошниченко». Відповідач [PERSON] повторно не зявився в судове засідання (викликався на 12.12.2016 р. та 18.01.2017 р.). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, оскільки судові виклики йому надсилались на адресу місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», отже [PERSON] не зявився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим. Відповідно ж до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем судову повістку про виклик до суду на 18.01.2017 року 09:00 годинку отримано особисто. Про причину своєї неявки відповідач суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, в звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Спільне життя між сторонами не склалося з причини взаємного непорозуміння, різних характерів, втрати почуття любові та поваги один до одного, постійних сварок на цьому ґрунті. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони дійсно перебувають у шлюбі з 26 серпня 2011 року, однак він носить формальний характер. Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили відносини як подружжя, відносин не підтримують. Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у них немає. Між ними досягнута згода про місце проживання дитини. У звязку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо та шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб у звязку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «Скалозуб». Позивачка виявила бажання після припинення шлюбу іменуватися цим же прізвищем, що і зараз, а саме «Мірошниченко». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved