Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати договори оренди землі, укладені від їх імені з відповідачем 20 липня 2011 року недійсними, зобов»язати відповідача повернути належні їм на праві власності земельні ділянки та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити. Пояснив суду, що позивачі є власниками оспорюваних земельних ділянок. Під час розгляду цивільної справи про витребування у відповідача їх земельних ділянок позивачі довідались, що від їх імені 20 липня 2011 року було укладено договори оренди, про існування яких вони на знали. Як пояснили позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вони не підписували ці договори, тому вважають, що відповідачем порушені їх права як власників. Їм відомо що відповідач користувався їх земельними ділянками після розпаювання, тому вони не заперечили, що отримували орендну плату. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що із позивачами були укладені 20 липня 2011 року договори оренди землі, які підписані та виконувались сторонами. Позивачі отримували весь час орендну плату. Крім того, позивачі підписали акти прийму передачі земельних ділянок, які знаходяться в користуванні відповідача. Тому позов заявлений безпідставно. Також просив застосувати строк позовної давності до вимог позовачів. Суд, вислухавши пояснення позивачів та представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позови [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають до задоволення повністю, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а в задовленні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,73 га на території Драбово-Барятинської сільської ради на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 09 квітня 2004 року та власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7257 га на території Драбово-Барятинської сільської ради на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2015 року. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,73 га на території Драбово-Барятинської сільської ради на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06 квітня 2004року. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8101 га на території Драбово-Барятинської сільської ради на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17червня 2004 року. Позивач [PERSON]. є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,84 га на території Драбово-Барятинської сільської ради на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 8 квітня 2004 року. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,84 га на території Драбово-Барятинської сільської ради на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 8 квітня 2004 року. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7633 га на території Драбово-Барятинської сільської ради на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 81 га на території Драбово-Барятинської сільської ради на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 8 квітня 2004 року. Відповідачем суду надані примірники договорів оренди землі підписані від імені позивачів 20 липня 2011 року, згідно яких відповідач отримав у платне строкове користування земельні ділянки, належні позивачам, на 10 років (п.8 договорів) для виробництва товарної сільськогосподарської продукції. Зокрема від імені [PERSON] укладено договір оренди землі №101 від 20 липня 2011 року з Приватним Акціонерним Товариством «Драбівське» який був зареєстрований відділом Держкомзему у Драбівському районі за №712060004001087 29 грудня 2011 року. Предметом договору є земельна ділянка площею 3, 73 га, тому вимога позивача [PERSON] в частині повернення їй також іншої (успадкованої нею) земельної ділянки площею 3,7257 га не може бути задоволена, оскільки вона не була предметом оспорюваного нею договору. Від імені [PERSON] укладено договір оренди землі №264 від 20 липня 2011 року з Приватним Акціонерним Товариством «Драбівське» який був зареєстрований відділом Держкомзему у Драбівському районі за №712060004000854 29 грудня 2011 року. Від імені [PERSON] укладено договір оренди землі №181 від 20 липня 2011 року з Приватним Акціонерним Товариством «Драбівське» який був зареєстрований відділом Держкомзему у Драбівському районі за №712060004000888 29 грудня 2011 року. Від імені [PERSON] укладено договір оренди землі №7 від 20 липня 2011 року з Приватним Акціонерним Товариством «Драбівське» який був зареєстрований відділом Держкомзему у Драбівському районі за №712060004001054 29 грудня 2011 року. Від імені [PERSON] укладено договір оренди землі №8 від 20 липня 2011 року з Приватним Акціонерним Товариством «Драбівське» який був зареєстрований відділом Держкомзему у Драбівеькому районі за №712060004001055 29 грудня 2011 року. Від імені [PERSON] укладено договір оренди землі №188 від 20 липня 2011 року з Приватним Акціонерним Товариством «Драбівське» який був зареєстрований відділом Держкомзему у Драбівському районі за №712060004000894 29 грудня 2011 року. Від імені [PERSON] укладено договір оренди землі №250 від 20 липня 2011 року, укладений між [PERSON] та Приватним Акціонерним Товариством «Драбівське» який був зареєстрований відділом Держкомзему у Драбівському районі за № 712060004000917 29 грудня 2011 року. Як встановлено із висновку комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи № 74/286-302/16-23 від 29.04.2016 року, оспорювані договори підписувались рукописним способом не позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а іншими особами, а тому є всі правові підстави визнати їх недійсними та застосувати реституцію, передбачену ч.1 ст.216 ЦК України, зобов»язавши відповідача повернути позивачам їх земельні ділянки. Разом з тим, згідно вказаного висновку експертів, підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі № 8 від 20.07.2011 року, укладеному між [PERSON] та ПрАТ «Драбівське», виконаний ймовірно не самим [PERSON], а іншою особою. Беручи до уваги, що сам позивач в судове засідання за станом здоров»я не з»явився, інших доказів, які б спростовували факт підписання ним оспорюваного договору оренди землі суду не надав, за відсутності ствердного висновку експерта про підписання вказаного договору сторонньою особою, суд вважає, що він цю обставину не довів. Відтак, в задоволенні його позову слід відмовити. Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Відповідно ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі», відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд не вбачає підстав для застосування позовної давності у даному спорі, про що у письмовій заяві просив представник відповідача, оскільки формально договірні стосунки між сторонами тривають на час вирішення спору, крім того, як встановлено під час розгляду справи, про порушення своїх прав позивачі дізнались лише в 2015 році, коли звернулись до суду із позовом про витребування у відповідача своїх земельних ділянок і ознайомились із умовами оспорюваних договорів. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному провадженні судові витрати позивачів, позовні вимоги яких задовлено, становлять 551 грн. 20 коп., які сплачено кожним із позивачів як судовий збір при зверненні до суду та 2239 грн. 78 коп. (за проведення судової почеркознавчої експертизи), які підтверджені документально квитанціями банківської установи та рахунками експертної установи від 19 лютого 2016 року. Тому вони підлягають стягненню з відповідача у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved