Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачі звернулися з цивільним позовом до суду про відшкодування збитків, завданих неправомірним використанням земельних ділянок. У позовній заяві вказували, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,3487 га, 0,3488 га та 1,4490 га, а [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,8695 га. Земельні ділянки знаходяться на території Нехайківської сільської ради Драбівського району Черкаської області. До кінця 2011 року вказані земельні ділянки перебували в оренді ФГ «Віта-Макс». З початку 2012 року вони мали намір самостійно здійснювати обробіток землі, а тому жодних пропозицій орендарю стосовно продовження дії договору оренди земельних ділянок не надсилали. Не надходило таких пропозицій і від орендаря. Однак, на початку 2012 року голова ФГ «Віта-Макс» Сорока В.А. вмовив їх передати йому земельні ділянки, пообіцявши сплатити за користування землею орендну плату у розмірі 6% від нормативної вартості земельних ділянок. На їхню пропозицію укласти договір оренди земельних ділянок відповідач зіслався на брак часу та пообіцяв протягом місяця виготовити договори оренди та врегулювати всі умови оренди земельних ділянок. Однак, ні через місяць, ні через рік договори оренди так і не були їм передані. В цей час відповідач користувався їхніми земельними ділянками та отримував прибуток. Зустрічей з ними Сорока В.А. уникав. Коли ж випадково їм вдавалось з ним зустрітись, вони вимагали звільнити їхні земельні ділянки, проте відповідач жодних дій не вчинив, а продовжував відкрито користуватися землею, вирощуючи на земельних ділянках зернові культури. Вимоги про повернення земельних ділянок, якими відповідач користувався без законних підстав, залишились без задоволення. Незважаючи на їхні заперечення, фермерським господарством було зібрано урожай з їхніх земельних ділянок та отримано прибуток від їх використання. Оскільки відповідач фактично самовільно і безпідставно використовував земельні ділянки, перешкодив їм отримати дохід, який могли б отримати, коли б їхнє право не було порушене відповідачем. У 2012 та 2013 роках вони не отримали доходів, які б реально могли б отримати, самостійно обробляючи землю або передавши її в оренду іншим особам. Оскільки їм не було відшкодовано втрачений дохід навіть у розмірі орендної плати за землю, вони звернулися до відповідача з листами про проведення розрахунків за фактичне користування їхніми земельними ділянками. Відповідач на неодноразові звернення відповіді не давав. Оскільки відповідач не є землекористувачем ні за законом, ні за договором, він фактично користувався землею без жодних правових підстав, тобто використання відповідачем земельних ділянок було самовільним. Відповідно, з врахуванням даних про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, сума збитків [PERSON] за кожен рік становить: - за користування земельною ділянкою розміром 1,4490 га - 1742,03 грн.; - за користування земельною ділянкою розміром 0,3487 га - 419,29 грн.; - за користування земельною ділянкою розміром 0,3488 га - 419,29 грн. всього на суму - 2580,61 грн.; а [PERSON]: - за користування земельною ділянкою розміром 1,8695 га - 2246,62 грн. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити [PERSON] за 2012-2013 роки за користування земельними ділянками 5161,22 грн., а [PERSON] - 4493,24 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свій позов та як представник [PERSON] підтримала його позов, пояснила суду, що відповідач у 2012-2013 роках незаконного використовував земельні ділянки позивачів, коштів за користування їм не сплачував, тому вони звернулися до суду про стягнення нанесених збитків, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, тому суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до наступного. Відповідно до копій державних актів на право власності на земельну ділянку від 27.09.2004 ЯБ № 156470, від 27.03.2009 року ЯЖ № 113585 та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.12.2014 року № 6326 Відділу Держземагенства у Драбівському районі Черкаської області [PERSON] є власником земельних ділянок в розмірі 1,4490 га, 0,3488 га та 0,3478 га відповідно. [PERSON] є власником земельної ділянки в розмірі 1,8695 га, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку від 27.03.2009 року ЯЕ № 626233. На думку суду позивачі не надали належних та допустимих доказів користування відповідачем їх земельними ділянками. З наданої на запит суду інформації Реєстраційної служби Драбівського районного управління юстиції Черкаської області (інформаційних довідок з реєстру речових прав на нерухоме майно) та Відділу Держземагенства у Драбівському районі Черкаської області від 14.01.2015 року № 51 вбачається, що інформація про реєстрацію договорів оренди землі між позивачами та ФГ «Віта Макс» відсутня. Як доказ користування відповідачем земельними ділянками, які належать позивачам, останні надали суду довідку Нехайківської сільської ради від 12.01.2015 року № 19, уточнену довідкою Нехайківської сільської ради від 27.01.2015 року № 44, відповідно до якої вищевказані земельні ділянки позивачів у 2012-2013 роках перебували у користуванні ФГ «Віта-Макс». Проте, суд не може на підставі неї встановити факт користування землями позивачів відповідачем. Так, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280 не передбачено наявність повноважень у сільської ради щодо контролю за використанням земельних ділянок, які перебувають у приватній власності. На запит суду щодо походження інформації зазначеної у довідці Нехайківської сільської ради від 12.01.2015 року № 19, Нехайківська сільська рада в уточненій довідці від 27.01.2015 року № 44 не надала відповіді. Натомість ч.1 ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року № 963 визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 року № 459 таким органом є Державна інспекція сільського господарства України. Наданий позивачами суду лист Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 26.06.2014 року № Ш-174вих не містить даних про користування ФГ «Віта Макс» земельними ділянками позивачів у 2012-2013 роках. Інших доказів, які б підтверджували факт використання земельних ділянок позивачів ФГ «Віта Макс» у 2012-2013 роках суду не надано. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оскільки позивачі не надали суду доказів про користування відповідачем у 2012-2013 роках їх земельними ділянками, тому підстав для стягнення збитків, на які посилаються позивачі, не має. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов є необґрунтованим і в його задоволенні потрібно відмовити.

Outcome: dismissed