Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказала, що 27 листопада між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був вчинений запис за № 142 . За час перебування в шлюбі мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка має уроджене захворювання та стоїть на обліку в лікарні. [PERSON] з відповідачем прожили у спільному шлюбу майже 8 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. На жаль, все вище вказане стосувалося перших років спільного життя, але останні роки вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні повсякденні питання, постійно сперечаються, відповідач принижує честь і гідність позивачки. Ці конфлікти, ініціатором яких був [PERSON], відбувалися в присутності їх дитини. Оскільки дитина являється ще маленькою за віком і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психічний і фізичний розвиток, погляди на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо щодо відносин між чоловіком та жінкою, які є основою будь-якої сім'ї. [PERSON] неодноразово звертала на це увагу свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорує та негативно реагує на її зауваження. [PERSON] віддалився від сім'ї, став постійно вживати алкогольні напої, матеріальної допомоги а ні позивачці, ні дитині не надавав, участі в її вихованні не брав. Їх стосунки стали ворожими. На підставі наведених вище обставин збереження сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Крім того, їх спільна дитина, що була народжена за час шлюбу, проживає та буде проживати разом з [PERSON] З моменту фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON] позивачці та дитині взагалі не допомагає, участі в вихованні не бере, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати малолітню дитину [PERSON] Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природнім обов'язком батьків, зокрема у ст. 100 Сімейного кодексу України вказано,що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч таким вимогам відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини. Між [PERSON] та відповідачем на момент пред'явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. [PERSON] має постійне місце роботи і працює в ТОВ «Люстдорф» на посаді оператора автоматичної лінії виробництва молочних продуктів та отримує фіксовану заробітну плату. Як відомо позивачці, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчих документах не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків у нього немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу слухати у його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався та існує формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між ними слід розірвати, а позов - задоволити. Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.6) її батьком записаний відповідач, тому він зобов'язаний утримувати доньку, в тому числі шляхом сплати аліментів на її утримання. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище отримувача аліментів, платника аліментів та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved