Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визначення додаткового терміну для прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] року помер його дідусь [PERSON], [INFO], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому на підставі державного акту на земельну ділянку. При звернення до нотаріуса з метою прийняття спадщини, йому було відмовлено в цьому, оскільки він пропустив відведений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Даний строк він пропустив з тих причин, що не міг знайти документи на земельну ділянку і знайшов їх та заповіт у 2016 році, коли став робити капітальний ремонт. Тому він просить суд визначити йому додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його дідуся, померлого [INFO] року. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що Представник відповідача Димитровської міської ради [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, оскільки позивач [PERSON] пропустив строки подачи заяви для прийняття спадщини не з поважних причин. Заслухавши стороін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,062 Га, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Димитровської міської ради від 29.12.2004 року № ІУ/27-15, що підтверджується свідоцтвом про смерть, вказаним державним актом, Витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру (а.с.6, 7, 8). Відповідно до заповітів від 29.04.1999 року, посвідчених приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, все своє майно заповіли позивачу [PERSON] Відповідно до інформації державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори від 28.03.2016 року на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.03.2016 року спадкова справа не відкривалася, від імені [PERSON] 29.04.1999 року посвідчено заповіт приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької. Відповідно до інформації державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори від 28.03.2016 року на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.03.2016 року спадкова справа не відкривалася, від імені [PERSON] 29.04.1999 року посвідчено заповіт приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Спірні правовідносини врегульовані ч.3 ст.1272 ЦК України, відповідно до якої за позовом спадкоємця, який пропустив передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З'ясовуючи причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд не встановив, що вони були поважні. Суд виходить з того, що поважними можуть бути визнані причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення дій, пов'язаних з прийняттям спадщини, які не можуть бути визнані такими у випадку з позивачем. Відсутність правовстановлюючих документів не є перепоною для звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини. Отже, вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ч.3 ст.1217 ЦК України,

Outcome: dismissed