Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась 06.10.2014р. до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, в обґрунтування позову вказала, що сімейне життя між сторонами не склалося, кожен має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, життя, плани на майбутнє, а також відсутність таких складових, як любов, повага, взаємодопомога, дружба. Отже спільне життя з відповідачем не склалось, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин, а також до припинення ведення сумісного господарства. Від шлюбу з відповідачем народилась двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливо, крім того майнового спору між подружжям не має. Позивачка [PERSON] у судове засідання 09.12.2014 року не з'явилася, але надала до суду заяву від 13.11.2014, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити та залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання 09.12.2014 року не з'явився, але надав до суду заяву від 14.10.2014 року , в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 03 вересня 2004 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, згідно оригіналу свідоцтва про одруження серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 1189.(а.с.10) Від шлюбу у сторін народилась двоє дітей - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження від 14.12.2005 року,(а.с. 8) та [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження від 11.03.2010 року (а.с. 9). Фактичні шлюбні відносини припинені, однією сім'єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала наявність протилежні поглядів на шлюб, сім'ю, життя, плани на майбутнє, а також відсутність таких складових, як любов, повага, взаємодопомога, дружба. Майнового спору між сторонами не має. Відповідач визнав позов та не заперечував проти винесення судового рішення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і тому підлягає розірванню.

Outcome: approved