Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Кольчугинської сільської ради Сімферопольського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON], померлого [INFO] року, на частку житлового будинку [ADDRESS], а саме позивач [PERSON] на 13/16 частки, позивач [PERSON] на 3/16 частки. Позивачі обґрунтовують позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В установлений строк позивачі звернулися до нотаріальної контори, але отримали відмову в оформлені документів на право власності на будинок. Позивачі вважають, що за ними можливо визнати право власності на зазначені частки житлового будинку. У судове засідання позивачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви, у яких просили справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Кольчугинської сільської ради Сімферопольського району АР Крим, в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року. Померлому [PERSON] згідно із довідкою виконавчого комітету Кольчугинської сільської ради Сімферопольського району за № 3352 від 07.11.2013 року належить право власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі запису у погосподарчій книзі Кольчугинської сільської ради № 54, арк. 23. Згідно з довідкою СРБТІ за № 1-6/470 від 26.06.2013 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], не зареєстроване. Також згідно з технічним паспортом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], інвентаризаційна вартість даного будинку, станом на 23.04.2013 рік складає 155788 грн.. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року та в графі «батько» вказаний [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя [PERSON] заповіту не складав, після його смерті позивачі є спадкоємцями. Також спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] та доньки [PERSON] Але відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2013 року, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], - позивачам було відмовлено. З відповіді державної нотаріальної контори за № 353/01-16 від 27.01.2014 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, була заведена спадкова справа №740/2012 та позивачі [PERSON], [PERSON]. звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON]. В свою чергу [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] Цивільний кодекс України встановлює, що прийняття спадщини, це: постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; подання спадкоємцем, який бажає прийняття спадщини, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Також згідно з ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з чинною на той час Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконкомами міських, сільських і селищних Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ УРСР № 115 від 19.06.1976 року, право власності на житловий будинок підтверджувався записом у погосподарській книзі. Разом з тим, як вбачається з позовної заяви [PERSON], будинок був наданий її чоловіку, коли вони проживали разом та були у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується актом від 07.12.1978 року. Всю вартість переселенського будинку вони сплачували разом, обидва працювали, що не спростовувалось сторонами. Згідно до вимог ст. 22 КЗпШС, діючого на той час, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування, розпорядження цим майном. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS], дійсно належав на праві спільної приватної власності спадкодавцю [PERSON] та [PERSON], і не зважаючи на відсутність документів, які посвідчують право власності на спірний будинок ? частки спірного будинку, входить до складу спадщини і є спадковим майном у розумінні ст. 1218 ЦК України. Разом з тим, оскільки після смерті [PERSON] спадкоємцями були - [PERSON] (дружина); [PERSON] (мати), яка відмовилася від своєї частки на користь дітей померлого; [PERSON] (донька померлого) та [PERSON] (син померлого), частина житлового будинку, яку спадкує [PERSON] складає 1/8 +1/16 = 3/16. Частина, що належить позивачу [PERSON] становить: ? + 1/8 + 3/16 = 13/16. У зв'язку з чим, позовні вимоги засновані на законі, що відповідають добутим у справі доказам і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 1218, ст.1261 ЦК України

Outcome: approved