Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачка 22 березня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2012 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, та просила стягнути на її користь витрати на отримання правової допомоги в розмірі 3000 грн. Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Від представника відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву визнала частково, вказала, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2012 року (а.с.6), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.6 на звороті/, який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.11). Згідно із ст..27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998, яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення ч.2 ст.51 Конституції України та ст..180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 22 березня 2016 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 551,20 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved