Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до адвоката Грачова А.В., треті особи: [PERSON], Вінницька кваліфікаційна дисциплінарна комісія адвокатури про визнання договору про надання адвокатських послуг недійсним та визнання дій (бездіяльності) адвоката протиправними, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.05.2011 року між позивачем [PERSON], та адвокатом Грачовим А.В., укладена угода №12 про захист прав і інтересів [PERSON], як позивача під час розгляду справи в Ленінському районному суді м. Вінниці до 25.11.2011 року (консультації, поради, складання процесуальних документів). У позові наведено, що відповідач в порушення п.п. 1, 2 Правил адвокатської етики не пересвідчився, чи має він право укладати угоду з [PERSON], оскільки на момент укладення спірної угоди у [PERSON], були відсутні будь-які повноваження на укладення цієї угоди від імені [PERSON] та [PERSON] (правонаступником якої є [PERSON].). Також в змісті спірної угоди №12 від 24.05.2011 року в порушення ст. 17 Правил адвокатської етики, відсутні чітко і недвозначно визначені всі головні умови, на яких адвокат приймає доручення клієнта, а також прізвище, ім'я та по батькові, адреса фізичних осіб клієнтів - [PERSON], та [PERSON] Крім того, відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки за Угодою, оскільки не інформував позивачів про розгляд справи, забороняв їм повідомляти суд про дійсні обставини спадкової справи. На підставі вищенаведеного позивачі звернулись до суду із вказаним позовом та просили визнати дії (бездіяльність) адвоката Грачова А.В., в справі по наданню адвокатських послуг [PERSON], [PERSON], [PERSON], протиправними, а угоду № 12 від 24.05.2011 року про надання адвокатських послуг, укладену адвокатом Грачовим А.В., та [PERSON], - недійсною. Перед початком розгляду справи по суті, після роз'яснення визначених процесуальним законом прав в судовому засіданні, судом на виконання ч. 4 ст. 10 ЦПК України позивачам роз'яснено, що вони мають право користуватись кваліфікованою правовою допомогою, зокрема наполягати на присутності у судовому засіданні їх представника, який приймав участь у попередніх судових засіданнях, однак позивачі одноголосно повідомили, що можуть захищати свої інтереси самостійно, та користуватись правовою допомогою вони не бажають. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що наведено у позовних заявах, та вказала, що не дивлячись на наявність висновків експертів про те, що вона підписувала з відповідачем по справі спірну Угоду, вона категорично незгодна з вказаними висновками. Вказала, що експертизи проведені з порушенням Закону, однак на запитання відповідача по справі не змогла повідомити в чому саме полягає порушення Закону експертами. Вказала, що спірна Угода не відповідає вимогам Закону, оскільки в ній не зазначено всі істотні умови. Відповідач по справі Грачов А.В. під час укладення спірної Угоди не пересвідчився в тому, чи має вона право укладати таку Угоду від імені [PERSON] та [PERSON] На запитання відповідача по справі Грачова А.В. не змогла повідомити, в чому саме полягає порушення ним Закону під час надання їй правової допомоги. Також повідомила, що вона не зверталась до КДКА у Вінницькій області з приводу неправомірних дій адвоката Грачова А.В. Позивач [PERSON], в судовому засіданні повідомив, що позов він підтримує з тих підстав, що у ньому наведено, також повідомив, що він не був присутній під час укладення [PERSON], спірної Угоди з відповідачем по справі. Вважає, що неправомірні дії відповідача по справі полягають у тому, що він неякісно надавав правову допомогу в судовому засіданні, під час розгляду справи № 2 - 1582/11 Ленінським районним судом Вінницької області, у якій 02.11.2011 року винесено рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] Такі дії відповідача зокрема полягали у тому, що адвокат Грачов А.В., забороняв їм в суді говорити про дійсні обставини справи, зокрема про існування договору про спільну діяльність. На запитання відповідача по справі Грачова А.В., чому вони не представили вказаний договір в суді апеляційної інстанції під час перегляду рішення, пояснити нічого з цього приводу не зміг. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов також підтримав з наведених в позові підстав та повідомив, що Грачов А.В. в суді під час розгляду справи заборонив говорити про існування договору про спільну діяльність. Відповідач по справі не має належної юридичної кваліфікації, не має оргтехніки, комп'ютера, або хоча б печатної машинки, Інтернету, що і явилось наслідком надання їм некваліфікованої правової допомоги. В суді відповідач не задавав професійних питань, щоб підловити свідків на брехні, не захищав належним чином інтересів позивачів. Зі скаргою на його дії до КДКА він особисто не звертався, бо він знає, що там усі пов'язані між собою, та таке звернення було б безрезультатним. Через те, що у вказаній справі приймав участь Грачов А.В., він не взяв собі професійного адвоката з Києва. Відповідач Грачов А.В. в судовому засіданні повідомив, що в задоволенні позову він просить відмовити у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Вказав, що спірну Угоду він укладав виключно з [PERSON], та будь - якої допомоги [PERSON] та [PERSON] він під час розгляду цивільної справи № 2 - 1582/11 не надавав. Угода укладена відповідно до діючого на той час законодавства. Вказав, що він не несе відповідальності за негативне вирішення справи. Вважає, що він якісно та у відповідності до вимог Закону представляв інтереси [PERSON] під час вирішення згаданої цивільної справи, однак негативний її для позивача результат обумовлено поведінкою самої [PERSON] в судовому засіданні. Він жодним чином не забороняв позивачам повідомляти суду будь - які обставини. Позивачі як у позові так і в судовому засіданні не повідомили суду про визначені законом підстави, наведені в ст. 203, ст. 215 ЦК України, які б могли стати підставою для визнання спірної Угоди недійсною. Просив суд звернути увагу не те, що відповідно до двох висновків почеркознавчих експертиз у категоричній формі встановлено, що підпис від імені [PERSON] в спірній Угоді виконано саме [PERSON], а тому це також не може бути підставою для визнання Угоди від 24.05.2011 року № 12 - недійсною. Позивачі вирішили після перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному, касаційному порядку, а також після прийняття рішення Європейським судом по правам людини, всі свої негаразди «звалити» на нього. Треті особи [PERSON] та представник Вінницької кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури в судове засідання не з'явились, надіслали на адресу суду заяви в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, в задоволенні позову просили відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Судом встановлено, що 24.05.2011 року між позивачем [PERSON], та адвокатом Грачовим А.В., була укладена угода №12 про захист прав і інтересів [PERSON], як позивача під час розгляду справи в Ленінському районному суді м. Вінниці до 25.11.2011 року (консультації, поради, складання процесуальних документів) (а.с. 109 т.1). Позивач [PERSON], була ознайомлена з умовами даної Угоди, погодилася з нею, поставивши свій підпис на тексті Угоди. Висновками експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 2465/2466/14-32 від 28.05.2014 року та додаткової судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи №15714/15715/14-32 від 15.01.2015 року, підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис» (особи, що звернулася) в угоді №12 від 24.05.2011 року, укладений між [PERSON], та Грачовим А.В., виконаний [PERSON] (а.с. 10-16, 171-176 т.2). Відповідно до розділу «Судово - технічне дослідження» висновку додаткової судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи №15714/15715/14-32 від 15.01.2015 року встановлено, що досліджуваний підпис виконано рукописним способом за допомогою пишучого приладу - ручки, тобто при виконанні підпису копіювально - множна техніка (у тому числі копіювальний папір) не використовувались. Барвна речовина синьо - фіолетового кольору в штрихах підпису розташовується на поверхні паперу без проникнення в його товщу та без утворення розпливів вздовж волокон. Розподіл барвної речовини в штрихах підпису нерівномірний - у вигляді інтенсивно та слабко - забарвлених ділянок що чергуються. При косо спрямованому освітленні в штрихах спостерігається втиснений рельєф у вигляді борозенки, який характерний для штрихів, виконаних рукописним способом. У висновку також зазначено, що сліди механічного впливу на папір аркушу наданого документа - відсутні. Встановлене свідчить про те, що досліджуваний підпис від імені [PERSON] в оригіналі Угоди № 12 від 24.05.2011 року, укладеної між [PERSON] та адвокатом Грачовим А.В. у графі «Підпис (особи, що звернулася)», виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і використання технічних засобів (у тому числі копіювального паперу). (а.с. 174 т. 2). Наведений вище висновок додаткової судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи №15714/15715/14-32 від 15.01.2015 року складено експертом в частині судово - технічного дослідження - Прокопенком М.А., в частині судово - почеркознавчого дослідження експертом - Лисенковою В.В., які не приймали участі в складені первинного висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2465/2466/14-32 від 28.05.2014 року, а тому суд вважає, що вказаним висновком достовірно та у встановлений законом спосіб встановлено обставину, яка заперечується позивачами по справі. Враховуючи наведене судом не приймаються до уваги заперечення позивача [PERSON], що вона не підписувала вказаної спірної Угоди. Будь - яких підстав сумніватись в достовірності висновку експертів у суду відсутні, оскільки такий висновок узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи та достовірно відтворює ті обставини, які зазначались під час розгляду справи відповідачем - Грачовим А.В., а саме те, що він підписав вказану Угоду з позивачем [PERSON] Відповідно до ст. 15 Правил адвокатської етики від 01.10.1999 року № 6, діючими на той час, підставами для надання адвокатом правової допомоги згідно з чинним законодавством є угода з клієнтом про надання правової допомоги. Статтею 16 Правил, визначено, що у випадках надання правової допомоги таких видів, як консультації та роз'яснення з правових питань, довідки щодо законодавства, складення окремих правових документів, угода може укладатися в спрощеній письмовій формі (рядок у відомості, тощо) або усній формі, коли правова допомога надається безкоштовно. Стаття 17 Правил містить умови Угоди, які в будь - якому випадку мають міститися в такій угоді. В Угоді № 12 від 24.05.2011 року, укладеній між позивачем [PERSON], та відповідачем Грачовим А.В., зазначено, що адвокатом має бути надана правова допомога у вигляді консультацій, порад, складання процесуальних документів, вказано й інші умови, відповідно до ст. 16, 17 наведених вище Правил (адреси, гонорар, підписи осіб, що уклали таку угоду), тобто чинному на той час законодавству укладена Угода - не суперечить. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Звертаючись до суду позивачі просять визнати Угоду № 12 від 24.05.2011 року недійсною з підстав, передбачених ст. 230 ЦК України, оскільки відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки, шляхом не інформування позивачів про розгляд справи, заборони своїм довірителям повідомляти суд про дійсні обставини спадкової справи. Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у разі навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. У цьому зв'язку суд зважає на те, що в судовому засіданні позивачами не доведено того факту, що зі сторони відповідача по справі відносно них чинились будь - які неправомірні дії, чинився будь - який обман, чи здійснювалась інша неправомірна діяльність. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У даному випадку, саме позивачі повинні довести наявність умислу з боку відповідача і сам факт обману. Суд вважає, що позивачі не довели жодними доказами застосування обману з боку відповідача при укладенні Угоди № 12 від 24.05.2011 року, чи вчинення відповідачем відносно позивачів будь - яких неправомірних дій під час розгляду справи в суді першої інстанції (при перегляді рішення суду першої інстанції від 02.11.2011 року в апеляційному порядку відповідач - Грачов А.В. участі не приймав). Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів; нікчемні правочини, та оспорюванні - якщо їх недійсність прямо не встановлена але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах встановлених законом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним рішенням суду. Відповідно до п. п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. На підставі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1 - 3, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Судом встановлено, що волевиявлення учасників спірної Угоди станом на час її укладення було вільним і відповідало їх внутрішній волі, про що свідчить підпис позивача [PERSON] в Угоді № 12 від 24.05.2011 року та відповідно послідуюча реалізація умов вказаної угоди під час розгляду вказаної справи в суді першої інстанції. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, як вимагає ст. 203 ЦК України. Посилання позивачів в обґрунтування позову, щодо того, що однією з підстав визнання Угоди недійсною є те, що відповідач в порушення п.п. 1, 2 Правил адвокатської етики не пересвідчився, чи має він право укладати угоду з [PERSON], оскільки на момент укладення спірної угоди у [PERSON], були відсутні будь-які повноваження на укладення цієї угоди від імені [PERSON], та [PERSON], та те, що зі змісту спірної Угоди №12 від 24.05.2011 року в порушення ст. 17 Правил адвокатської етики, в спірній угоді відсутні чітко і недвозначно визначені всі головні умови, на яких адвокат приймає доручення клієнта, а також прізвище, ім'я та по батькові, адреса фізичних осіб клієнтів - [PERSON], та [PERSON], суд не бере до уваги, оскільки Угоду №12 про захист прав і інтересів [PERSON], як позивача під час розгляду справи в Ленінському районному суді м. Вінниці до 25.11.2011 року (консультації, поради, складання процесуальних документів), відповідач Грачов А.В., укладав безпосередньо із [PERSON], яка діяла від свого імені та в своїх інтересах, тому жодних дозволів та перевірки повноважень [PERSON], діяти в інтересах інших осіб, на відповідача Грачова А.В., законом не покладено. Під час судового розгляду справи судом відмовлено в задоволенні клопотання позивачів про призначення у справі повторної почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документу, у зв'язку з тим, що під час проведення додаткової експертизи усунуто всі неточності первинної експертизи, та відповідно констатовано, що наведені у висновку експерта «збіжні ознаки суттєві, у своїй сукупності індивідуалізують підпис певної особи та дають підстави для висновку про те, що досліджуваний підпис виконано [PERSON] Щодо встановлених розбіжних ознак, то вони в даному випадку не є суттєвими, на категоричний позитивний висновок експерта про тотожність не впливають та пояснюються природною варіаційністю підписного почерку [PERSON], що не виявилась у наданих для порівняльного дослідження зразках її підпису». Щодо посилання позивачів на неналежне виконання своїх обов'язків відповідачем, як на підставу визнання угоди недійсною, то слід зазначити, що відповідно до ст. 16 діючого на той час Закону України «Про адвокатуру», за порушення вимог цього Закону, інших актів законодавства України, що регулюють діяльність адвокатури, Присяги адвоката України, рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії до адвоката можуть бути застосовані дисциплінарні стягнення. Згідно із ст.17 Закону України «Про адвокатуру» від 19.12.1992 року № 2887-XII, адвокатська діяльність може бути припинена рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а видане свідоцтво анульоване у випадках: засудження адвоката за вчинення злочину - після набрання вироком законної сили; обмеження судом дієздатності або визнання адвоката недієздатним; грубого порушення вимог цього Закону та інших актів законодавства України, які регулюють діяльність адвокатури, Присяги адвоката України. Позивачі не зверталися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури з приводу грубого порушення вимог цього Закону та інших актів законодавства України, які регулюють діяльність адвокатури, Присяги адвоката України, та по відповідачу судом не приймалися будь-які рішення щодо засудження адвоката за вчинення злочину, обмеження дієздатності або визнання адвоката недієздатним. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed