Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ Позивачі\~звернулися до суду з позовом, в якому просять визначити їм додатковий тримісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 17.09.2010 року, посилаючись на те, що 17.09.2010 року померла їх мати [PERSON], її смерть зареєстровано Виконкомом Клинівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис №16. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки на території Клинівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, інших спадкоємців не має. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивачі не звернулися вчасно до нотаріальної контори через те, що вимушені були тривалий час відновлювати документи на спадщину через втрату необхідних документів і ця обставина позбавила їх можливості вчасно звернутися до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про спадщину. Нотаріус з цього питання видала позивачам відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивачі вважають, що ними припущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, у звязку із чим звернулися до суду із дійсним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, на підставі викладених у позовній заяві обставин, просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та зазначила, що згодна подати нотаріусу заяву щоб спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, подали заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.\~\~\~\~\~ Судом установлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 травня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори, спадкоємцем 1/3 частки майна [PERSON], [INFO], яка померла 17.09.2010 року є її дочка [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], мешкає: село Відродження, Артемівський район, Донецька область, вул. Нова, 13. Спадкове майно, на яке в указаній частині видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 2,2942 га., передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клинівської сільської ради Артемівського району Донецької області, належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ДН №169120, виданого Артемівською райдержадміністрацією 30 листопада 2004 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації актів за №869. Кадастровий номер 1420984500:01:057:0513; 1420984500:01:060:0486; 1420984500:01:070:0486; земельної ділянки площею 6,8697 га., передана для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Клинівської сільської ради Артемівського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ДН № 141291 виданого Артемівською райдержадміністрацією 30 листопада 2004 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за №832. Кадастровий номер 1420984500:01:064:0462; 1420984500:01:059:0438; 1420984500:01:070:0438. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини, ще не видано (а.с.5). Згідно копії свідоцтва серії 1-НО №488083 виданого 17 вересня 2010 року Виконкомом Клинівської сільської ради Артемівського району Донецької області, [PERSON] померла 17 вересня 2010 року (а.с.9). Постановою державного нотаріусу Другої бахмутської державної нотаріальної контори від 29 листопада 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 17 вересня 2010 року, оскільки громадянка [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала та не прописана зі спадкодавцем за вказаною адресою, тобто спадщину не прийняла (а.с.7). Постановою державного нотаріусу Другої бахмутської державної нотаріальної контори від 29 листопада 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 17 вересня 2010 року, оскільки громадянка [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала та не прописана зі спадкодавцем за вказаною адресою, тобто спадщину не прийняла (а.с.9). Як вбачається з листа Другої бахмутської державної нотаріальної контори №1827/01-16 від 20.12.2017 року, 15.03.2011 року згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], яка померла 17.09.2010 року (а.с.55). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №20306304 від 15.12.2017 року, 15.03.2011 року Другою бахмутською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті [PERSON], померлої 17.09.2010 року (а.с.30). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк не звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Згідно з ч. 3ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому законодавством не передбачено переліку причин, які в такому разі можуть визнаватися поважними, в зв'язку з чим вирішення вказаного питання й віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає конкретний цивільно-правовий спір. Відповідно до змісту ст. 1272\~ЦК\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач, яка прийняла спадщину згодна подати нотаріусу заяву, щоб спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, подали заяву про прийняття спадщини нотаріусу, суд прийшов до висновку про відсутність спору, тож в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed