Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка 20.10.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем вони перебуває у шлюбі від якого мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON] [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Зазначила, що в даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, працює і має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] - трьох років. Просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі по 1/6 частини від доходу відповідача щомісячно на кожну дитину починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини та на її утримання у розмірі 1/6 від заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Позивач у судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належно, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 28.08.2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.08.2010 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.11.2010 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] року, її батьком є [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.08.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини не надає. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якої проживає дитина, має незалежно від того чи працює вона й незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має двох неповнолітніх дітей, має змогу виплачувати аліменти на утримання дітей. Інших осіб на утримані не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у частковому співвідношенні до його заробітку (доходів) у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 20.10.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 20.10.2014 р. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved