Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивували тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами по [ADDRESS], та земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №005364, яка знаходиться на території с. Лаврів Луцького району. Зазначають, що з метою прийняття спадщини звернулися до приватного нотаріуса [PERSON], однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та невідповідності у прізвищах спадкодавця та спадкоємців. Вказують, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №005364 значиться [PERSON], в той час як у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця - [PERSON]. Крім того, є розбіжності прізвищ позивачів у свідоцтвах про їх народження з прізвищем їхньої матері, зазначеним у свідоцтві про смерть, а саме: у свідоцтві про народження [PERSON] її прізвище вказано «[PERSON]», у свідоцтві про народження [PERSON] - «[PERSON]», у свідоцтві про народження [PERSON] - «[PERSON]». А тому, просять визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті матері в рівних частках, а саме: по 1/3 частин житлового будинку та земельної ділянки. Позивачі подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Представник Лаврівської сільської ради подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2012 року, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Факт родинних відносин позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та спадкодавця [PERSON] як дітей і матері визнаний та не заперечувався стороною відповідача. А тому в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України, даний факт не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачі зверталися з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини в установлений законом строк, однак свідоцтва про право на спадщину їм видані не були. Натомість, нотаріусом було роз'яснено позивачам необхідність подання оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.10), які у позивачів відсутні. З довідки Лаврівської сільської ради від 09.04.2013 року №276 (а.с. 7), витягу з господарської книги №04 за 2012 рік (а.с. 8) вбачається, що за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. З виготовленої в порядку забезпечення доказів у справі технічної документації на спадкове будинковолодіння вбачається, що будинковолодіння в [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-1», веранди «а», сходів «а1», літньої кухні «Б-1», погреба з шийкою «В», вбиральні «Г», сараю «Д-1, д», сараю «Е-1», огорожі « 1,2». Все будинковолодіння 1977 року побудови. Крім того, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №005364 виданого 06.12.2001 року на підставі рішення Лаврівської сільської ради від 13.07.2001 року №19/9, спадкодавцю [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,89 га для ведення травного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лаврівської сільської ради (а.с. 26). Отже, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами по [ADDRESS], земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №005364, які знаходиться на території с. Лаврів Луцького району. Позивачі прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що за позивачами слід визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved