Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем вони проживали у шлюбі, який зареєстровано 07.11.2006 року у виконкомі Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №22. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що на даний момент вона в судовому порядку звернулася для вирішення питання про розірвання їхнього шлюбу, при цьому вони припинили проживати як подружжя, спільного господарства не ведуть і вона повністю виховує та утримує дітей. Не дивлячись на те, що вони фактично проживають в спільному домоволодінні, відповідач повністю усунувся від матеріального забезпечення дітей, почав вживати спиртні напої та постійно затіває сімейні сварки, свідками яких стають їхні неповнолітні діти. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення своїх дітей необхідними умовами виховання, коштів на утримання дітей не надає. Вона працює продавцем у приватного підприємця, та отримує заробітну плату в розмірі 4800 грн., і цих коштів не вистачає щоб утримувати житло та двох неповнолітніх дітей. Відповідач не має жодних утриманців, забезпечує лише свої особисті потреби і не платить ніяких аліментів іншим особам. Регулярних доходів відповідач не має, інколи працює у приватних осіб і надати докази про його доходи вона не має можливості, тому вона просить суд стягувати кошти на утримання їх неповнолітніх дітей з відповідача у твердій грошовій сумі по 3000 гривень на кожну дитину до досягнення повнолітнього віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, хоча належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади (Хустського районного суду від 22.10.2020 року та врученням рекомендованого повідомлення від 10.11.2020 р.) з викликом до суду. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі, який зареєстровано 07.11.2006 року у виконкомі Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №22. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Відповідач [PERSON] є молодим за віком, працездатний, не надав заперечення щодо позову та щодо обставин викладених позивачкою. Сторонами не надано доказів щодо доходу відповідача чи його надмірних витрат, тому суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.ст.75,80,84 СК України, дружина (чоловік) повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатний, або потребує матеріальної допомоги. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя, або у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, тому суд вважає вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її утримання коштів на період перебування у відпустці по догляду за дитиною обґрунтованими та доведеними. Разом з цим, виходячи з визначеного розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на утримання дитини та відсутності у нього постійного місця праці та стабільних доходів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840, 80 гривень.

Outcome: partial