Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом та просять суд визначити порядок користування квартирою №\~124 в будинку № 53 по пр. Перемоги у м. Кривому Розі, виділити їм - [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату площею 11,9 кв.м., а відповідачу [PERSON] та її малолітньому синові - [PERSON] - житлову кімнату площею 17,5 кв.м., решту допоміжних приміщень квартири кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, балкон, вбудовану шафу залишити у спільному користуванні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що позивачам та відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 квітня 1994 року, виданого ІнГЗК згідно з розпорядженням № 299 від 15 грудня 1993 року, на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира загальною площею 49,0 кв.м, розташована на 5-ому поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: [ADDRESS]. Кімнати у квартирі ізольовані, одна має площу 17,5 кв.м., друга 11,9 кв.м., крім того є кухня площею 7,0 кв.м., вбиральня 1,0 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., коридор 7,6 кв.м., балкон площею 1,0 кв.м., вбудована шафа 0,4 кв. м. Крім сторін у справі квартирою користується також малолітній син відповідача [PERSON], [INFO]. Фактичний порядок користування квартирою в сімї склався вже дуже давно, зокрема позивачі займають меншу кімнату квартири, а відповідач з сином проживають у більшій кімнаті. Але останні місяці відповідач перестала сплачувати кошти за спожиті нею та її сином житлово-комунальні послуги, на звернення позивачів надавати допомогу по утриманню житла, відповідач категорично відмовляється надавати кошти на оплату послуг. Позивачі зазначають, що у разі визначення судом порядку користування квартирою вони самі зможуть розподілити нараховані суми за оплату спожитих житлово-комунальних послуг відповідно до фактичного порядку користування житлом. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивачі надали суду письмові заяви, в яких просять суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити /а.с. 49,51/. Відповідач, яка також є законним представником малолітнього [PERSON], [INFO], в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій просить розглядати праву за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує /а.с. 52/. Представник третьої особи Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради як органу опіки та піклування, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, своїх заперечень суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира загальною площею 49,0 кв.м, розташована на 5-ому поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Інгулецьким гірничо-збагачувальним комбінатом від 25.04.1994 року, згідно з розпорядженням органу приватизації № 299 від 15.12.1993 року. Квартира зареєстрована за ними на праві приватної спільної сумісної власності у Криворізькому бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 8ПВШ-216-3216 /а.с. 12/. 07 березня 2003 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с. 9/. Згідно з довідкою № 482, виданої 16.05.2016 року Відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровано три особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]К, [INFO] /а.с.15/. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, спірна квартира складається з 2-х кімнат житловою площею 29,4 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 17,5 кв.м, 2-а кімната 11,9 кв.м, кухні -7,0 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., коридору 7,6 кв.м., вбудованої шафи 0,4 кв.м, квартира обладнана балконом площею 1,0 кв.м /а.с. 14/. Судом встановлено, що позивачі [PERSON]П та [PERSON] фактично проживають в кімнаті площею 11,9 кв.м, а відповідач [PERSON]К разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO], користуються кімнатою площею 17,5 кв.м, що не заперечується відповідачем, яка також є законним представником малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Таким чином, позивачі та відповідач, яка є також законним представником неповнолітньої дитини, мають право володіти та користуватися належним їм на праві спільної приватної власності майном, яким є квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ч.3 ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України, а отже дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Нормою ст.162 ЖК України встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Оскільки з позову вбачається, що сторони у справі не досягли угоди стосовно розміру та своєчасності внесення ними плати за користування спільним житлом, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивачів та визначити сторонам порядок користування спірною квартирою. При цьому суд враховує, що сторони вже тривалий час користуються квартирою у визначеному ними порядку, який зазначено в позові, що не заперечується відповідачем. До того ж, відповідач погодилася на задоволення позовних вимог, про що надала письмову заяву. У звязку з тим, що позовна заява оплачена судовим збором, а позивач не просить стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved