Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовними вимогами до ПАТ «Бобринецька сільгосптехніка» про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати за договорами оренди землі. Позов обґрунтовано тим, що між матір'ю позивачів [PERSON] та ПАТ «Бобринецька сільгосптехніка» були укладені договори оренди земельних ділянок: 15.06.2009 року договір оренди земельної ділянки [NUMBER], площею 7,1 га, що зареєстрований 16.07.2009 року у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №04093600007, строком на 10 років. 26.08.2010 року договір оренди земельної ділянки [NUMBER] площею 7,07 га, зареєстрований 15.09.2010 року у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №041036500023, строком на 10 років. 26.03.2012 року договір оренди земельної ділянки [NUMBER] площею 6,8211 га, зареєстрований 19.04.2012 року у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №352088804001876, строком на 5 років. [INFO] року мати позивачів [PERSON] померла. Позивачі після смерті матері успадкували вищевказані земельні ділянки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.12.2016 року. У порушення умов п.11 договорів оренди землі відповідач не сплачував орендну плату за користування землею після смерті орендодавця, а саме за період з 2015 року по квітень 2017 року заборгував позивачам 30348 грн. 04.04.2017 року відповідачем була виплачена заборгованість з орендної плати в сумі 30348 грн. Відповідно до п.14 вказаних договорів оренди землі у разі не внесення орендної плати не в строки визначені договором справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення. Позивачі вважають, що внаслідок несвоєчасної сплати орендної плати з відповідача підлягає стягненню на їх користь пеня за 2014 рік в сумі 1355,28 грн., за 2016 рік - 2080,43 грн., за 2017 рік - 512,98 грн., а всього в сумі 3948,70 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Представник позивачів Туровський С.К. позов підтримав з обставин, викладених в позовній заяві. Уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 3619 грн.20 коп. як уточнену суму пені. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що після смерті [PERSON] її сини [PERSON] та [PERSON] зволікали з прийняттям спадщини та оформленням відповідних спадкових прав та правовстановлюючих документів на право власності на земельні ділянки. Керівником ПАТ «Бобринецька сільгосптехніка» позивачі були попереджені про те, що їм не буде виплачуватися орендна плата без пред'явлення документів, які підтверджують, що вони успадкували земельні ділянки та отримали правовстановлюючі документи, проте позивачі не надавали ПАТ «Бобринецька сільгосптехніка» вказані документи, що було перепоною для нарахування та виплати їм орендної плати. Відсутність вказаних документів не дозволяло ПАТ «Бобринецька сільгосптехніка» провести повний розрахунок по виплаті орендної плати, оскільки невідомо в яких частинах успадкували земельні ділянки обидва сини, в яких розмірах, тощо. 04.04.2017 року адвокат позивачів Туровський С.К. надав ПАТ «Бобринецька сільгосптехніка» документи на підтвердження факту успадкування позивачами земельних ділянок після смерті [PERSON] та цього ж дня останньому було видано орендну плату в повному обсязі в сумі 30348 грн. Також 04.04.2017 року (в день виплати орендної плати) стало відомо, що позивачі 20.12.2016 року отримали свідоцтва про право на спадщину, а 21.12.2016 року витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак протягом 3 місяців і 25 днів зволікали з наданням відповідачу спадкових документів та документів, що підтверджують їх право власності на вказані земельні ділянки. Отже, затримка з виплати орендної плати позивачам відбулася не з вини ПАТ «Бобринецька сільгосптехніка», а з вини позивачів, а тому позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими (а.с.39-45). Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 15 червня 2009 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ВАТ «Бобринецька сільгосптехніка» в особі [PERSON] укладено договір оренди землі терміном на 10 років, що зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 липня 2009 року за №04093600007, за яким об'єктом оренди є земельна ділянка, загальною площею 7,10 га, належна орендодавцю на підставі Державного акту серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно п.п. 9, 11 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 31.01. поточного року. 26 серпня 2010 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ВАТ «Бобринецька сільгосптехніка» в особі [PERSON] укладено договір оренди землі терміном на 10 років, що зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 вересня 2010 року за №041036500023, за яким об'єктом оренди є земельна ділянка, загальною площею 7,0700 га, належна орендодавцю на підставі Державного акту серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно п.п. 9, 11 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 31.01. поточного року. 26 березня 2012 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ПАТ «Бобринецька сільгосптехніка» в особі [PERSON] укладено договір оренди землі терміном на 5 років, що зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.04.2012 року за №352088804001876 (а.с.8). Відповідно до п.п. 9, 11 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 31.12. поточного року. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10 грудня 2014 року (а.с.26). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З пояснень представників сторін встановлено, що спадщину після смерті орендодавця [PERSON], у тому числі і на вищевказані земельні ділянки, прийняли її сини [PERSON] та [PERSON], та оскільки вказана обставина визнається сторонами, а тому в силу вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Крім того, вказана обставина також підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2016 року (а.с.27). Згідно ч.1 ст.148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Згідно з положеннями вимог ч.3 ст. 148-1 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Пунктом 14 вищевказаних договорів визначено, що у разі невнесення орендної плати у строк, визначений цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення. За змістом статті 610 ЦК України цивільне законодавство розрізняє наступні порушення зобов'язання: невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Пунктом 41 вищевказаних договорів оренди передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Натомість пунктом 42 договорів оренди визначено, що сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Судом встановлено, що 04.04.2017 року, після пред'явлення позивачами документів на підтвердження факту успадкування земельних ділянок після смерті [PERSON], відповідачем було здійснено позивачам виплату орендної плати за вищевказаними договорами оренди землі в повному обсязі за 2015-2017 роки в сумі 30348 грн., що не заперечується стороною позивача. Посилаючись на п.14 договорів оренди землі сторона позивачів просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату орендної плати за договорами оренди землі, проте, як вставлено під час розгляду справи, прострочення виплати орендної плати відбулося не з вини відповідача, а з вини позивачів, які зволікали з наданням відповідачу спадкових документів та документів на підтвердження права власності на земельні ділянки, до пред'явлення яких у відповідача не було правових підстав для нарахування та виплати позивачам орендної плати. За викладених обставин, суд вважає, що позивачами не доведені обставини, на які вони посилаються як на обґрунтування позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed