Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачі, звернувшись з позовом, просять суд визнати недостовірною інформацію відносно їх, поширену [PERSON] у листі від 12.02.2014 року до Міністерства юстиції України та зобов'язати відповідача [PERSON] спростувати інформацію, вказану у даному листі, шляхом направлення відповідних листів до Міністерства юстиції України та до Головного управління юстиції у Київській області із зазначенням, що інформація щодо начальника реєстраційної служби Богуславського РУЮ у Київській області [PERSON] та начальника Богуславського районного управління юстиції у Київській області [PERSON] являється видуманою та не відповідає дійсності, посилаючись на те, що відповідачем [PERSON] 12 лютого 2014 року до Міністерства юстиції України був направлений лист, в якому вона вказує на те, що «голова ПОСП «Берегиня» [PERSON] за хабарі, які надає Реєстраційній службі [PERSON], в якої відкритий рахунок в банку, куди [PERSON] вкладає гроші на цей рахунок, а потім [PERSON] знімає ці гроші і ділиться зі своєю начальницею [PERSON] За ці хабарі [PERSON] заключила з нею договір, про який вона нічого не знала, взнала лише тоді коли до неї прийшов орендар [PERSON] та приніс їй з реєстраційної служби відмову, тому що [PERSON], яка підробила її підпис у договорі, якого вона в очі не бачила, тому вона просила провести слідство проти [PERSON] за підробку документів, а також вияснити в якому розмірі вона давала хабар [PERSON] та [PERSON], скільки коштують шафи, які вона їм передала та яке вона мала право розписуватися за неї та укладати договір оренди землі. Крім того, вона просила притягнути до кримінальної відповідальності [PERSON] за підробку документів і реєстрацію договору за хабар, а також притягнути до відповідальності [PERSON] за хабарництво. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини та просив суд позов задовольнити частково, не стягуючи з відповідача на користь позивачів моральну шкоду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась та не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча судом була належним чином повідомлена про час слухання справи та відмовилась отримати судову повістку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять суд визнати недостовірною і такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] та [PERSON], інформацію, яка була поширена публічно [PERSON] в її листі від 12 лютого 2014 року до Міністерства юстиції України та до Головного управління юстиції у Київській області; спростувати відомості, викладені в даному листі щодо службової діяльності начальника Реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області [PERSON] та начальника Богуславського районного управління юстиції у Київській області [PERSON], як такі, що являються видуманими і не відповідають дійсності та стягнути з відповідача на їхню користь судові витрати. Із копії листа [PERSON] від 12.02.2014 року вбачається, що вона звернулась до Міністерства юстиції України з проханням «провести слідство проти [PERSON] за підробку документів і в якому розмірі вона надавала хабар [PERSON] і [PERSON], скільки коштують її шафи, що вона їм дала, як взятку... Притягнути до кримінальної відповідальності [PERSON] за підробку документів і реєстрацію підробних документів за хабар. Притягнути до кримінальної відповідальності начальника реєстраційної служби [PERSON] за хабарництво... Прошу Вас допоможіть і захистить мене в моїй ситуації одна надія на Вас, щоб анулювати той договір у реєстраційній службі...». Відповідно до ч.4 ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Із ч.1 ст.68 Конституції України видно, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Із ч.3 ст.277 ЦК України видно, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Суд вважає, що вказана інформація є недостовірною, оскільки, крім інформації, викладеної відповідачем у своєму листі щодо зловживань [PERSON] та [PERSON] під час своєї роботи, [PERSON] не надала суду відповідних доказів, які б свідчили про наявність в діях саме позивачів таких зловживань, які не знайшли свого підтвердження, а тому таку інформацію слід вважати завідомо неправдивою та недостовірною. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачів слід стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.32, 68 Конституції України, ст.ст.23, 275, 277, 297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»,

Outcome: approved