Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, вказуючи, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2006 року з відповідача стягнуто в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 150,00 грн. щомісячно. Проте, відповідач зовсім не виконує рішення суду і станом на березень 2018 року має заборгованість у розмірі 21 300, 00 грн. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для нормального матеріального утримання дитини, особливо в даний час, коли ціни на продукти харчування, одяг, взуття та інше, значно збільшились. Син навчається з 01 вересня 2016 року у Тернопільському Галицькому коледжі на державній формі навчання, строк якого до 30 червня 2020 року, внаслідок чого вона несе витрати на оплату квартири, користування телефоном, придбання книг, зошитів, харчування та поїздки транспортом. Відповідач є фізично здоровим, постійно їздить на роботу в Польщу, де отримує доходи, розмір яких їй невідомий, однак, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, а тому з урахуванням визначеного законом збільшеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку просить змінити розмір аліментів шляхом його збільшення та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 2000,00 грн. щомісяця і до досягнення ним повноліття , а також просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 800,00 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просить його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, а також стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 1000 грн. щомісяця. Пояснив, що дійсно допустив заборгованість по сплаті аліментів, визначених рішенням суду на утримання сина, однак, на даний час половину заборгованості сплатив, із сином спілкувався і по можливості давав йому гроші час від часу. На даний час немає постійних доходів та має на утриманні ще одного сина від іншого шлюбу, на утримання якого добровільно надає кошти, оскільки з сімєю не проживає. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 06 грудня 2005 року між ними було розірвано, про що складено відповідний актовий запис за №224 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ИД №004573). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії 1-ИД №095527). 25 квітня 2006 року на підставі рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2006 року у справі №2-197/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини видано виконавчий лист №2-197/2006, згідно якого з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 06 березня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. За даними розрахунку Борщівського районного відділу державної виконавчої служби про нарахування заборгованості по аліментах від 27 квітня 2018 року вих.№3-21/5204 загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за рішенням суду станом на 31 березня 2018 року становить 21 300 грн. Згідно довідок Озерянської сільської ради від 26 квітня 2018 року №609, №610 та акту обстеження житлових умов позивачки [PERSON] від 26 квітня 2018 року, [PERSON] проживає в [INFO] разом з сином [PERSON], який перебуває на її повному матеріальному утриманні, та матірю-пенсіонеркою [PERSON] [PERSON] ніде не працювала і не працює. На території сільської ради у неї немає майнових паїв, домоволодінь та транспортних засобів. Є успадкований земельний пай, площею 1,6948 га ( свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НМТ 052511), який перебуває в оренді (додатковий договір №103 до договору оренди землі від 01 липня 2007 року). За висновками комісії сільської ради [PERSON] виховує сина одна та потребує матеріальної допомоги. За даними студентського квитка серії ТЕ №11448723, виданого 01 вересня 2016 року та дійсного до 30 червня 2020 року, син сторін [PERSON] є студентом Галицького коледжу імені Вячеслава Чорновола та навчається на денній формі навчання юридичного відділення. Згідно наданої відповідачем довідки Глибочецької сільської ради від 21 травня 2018 року №341, [PERSON] згідно трудової книжки від 30 квітня 2004 року не працює. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ИД № 127503 [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1860,00 грн. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, яке змінилося від часу ухвалення судом рішення 17 квітня 2006 року про стягнення в її користь аліментів, а також майновий стан відповідача, який ніде не працює, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та збільшити присуджений до сплати розмір аліментів з 150,00 грн. до 1500,00 грн. на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та захистить права дитини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на те, що згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Понесені позивачкою витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 800,00 грн. згідно наданої квитанції підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 184, 192 СК України та

Outcome: partial