Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20.12.2019р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 12 квітня 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON] , відповідачем у справі, уклали шлюб, від якого спільних неповнолітніх дітей не мають. Свої вимоги мотивує тим, що з листопада 2017 року вона з відповідачем однією сім`єю не проживає, спільне господарство не ведуть. Вважає основною причиною розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність між ними спільних інтересів, взаєморозуміння та поваги, внаслідок чого між нею та відповідачем виникали постійні сварки та суперечки, які призвели до втрати у неї усіх почуттів до відповідача, як до чоловіка. Крім того, зазначає, що відповідач поводить себе по відношенню до неї агресивно, погрожує фізичним насиллям, в зв`язку з чим вона ( [PERSON] ) була змушена звернутися до органів поліції. Зазначає, що фактично вона з [PERSON] проживає в одній квартирі як сусіди та останній категорично відмовляється виїжджати з її квартири та розривати шлюб в органах ДРАЦС. Також, вважає, що шлюб між ними лише формальний, оскільки особисті відносини між ними вже тривалий час носять негативний характер, продовжувати такі шлюбні відносини у неї ( [PERSON] ) немає бажання, примирення з відповідачем вважає неможливе. Вказує, що неодноразово просила [PERSON] розірвати шлюб у добровільному порядку в органах державної реєстрації актів цивільного стану, але він відмовився. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивачка [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, наполягала на задоволенні та надала суду заяву про розгляд даної справи без її участі. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову [PERSON] , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В заяві зазначив, що заперечує проти розірвання їх шлюбу, так як він з позивачкою прожив разом більш 25 років та у нього залишилися до неї ніжні почуття. Вивчивши надані заяви сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, та сторонами у справі не оскаржувалось, що дійсно шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 12 квітня 2005 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , складене та видане 12.04.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №227). Згідно позову від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Частиною 2 ст.112 ч.2 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сім`єю понад два з половиною роки, шлюбні відносини не підтримують, хоча й живуть в одній квартирі, але спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З`ясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] ». Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн, так як позовні вимоги позивачки судом задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved