Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що їм та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 червня 1994 року виконкомом Калинівської міської ради згідно з розпорядженням № 197 від 07 червня 1994 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 24 червня 1994 року в реєстровій книзі №2, за реєстровим номером [NUMBER], що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру. Однак їхні частки не визначені. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири. Позивачі постійно проживають та зареєстрована в даній квартирі, померлий [PERSON] також був зареєстрований і проживав в даній квартирі до дня смерті. В передбачений законом шестимісячний термін після смерті [PERSON], позивачка [PERSON] звернулася в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття спадщини - частки квартири, яка належала її батьку [PERSON] Проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири [PERSON] було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] Позивачі з померлим [PERSON] приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному з них, як співвласнику належить право власності на 1/4 частку квартири. Тому позивачі звернулися до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак в матеріалах справи наявні заяви в яких вони позовні вимоги підтримують повністю та просять справу розглянути у їх відсутність. Представник відповідача Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява в якій вони позовні вимоги позивачів визнають повністю та просять справу розглянути у відсутність їх представника. Згідно ст. 158 ч.2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачам та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 червня 1994 року виконкомом Калинівської міської ради згідно з розпорядженням № 197 від 07 червня 1994 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 24 червня 1994 року в реєстровій книзі №2, за реєстровим номером [NUMBER], що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру. Однак їхні частки не визначені. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири. Позивачі постійно проживають та зареєстрована в даній квартирі, померлий [PERSON] також був зареєстрований і проживав в даній квартирі до дня смерті. В передбачений законом шестимісячний термін після смерті [PERSON], позивачка [PERSON] звернулася в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття спадщини - частки квартири, яка належала її батьку [PERSON] Проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири [PERSON] було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] Згідно з п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Позивачі з померлим [PERSON] приватизували квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному з них, як співвласнику належить право власності на 1/4 частку квартири. Згідно з ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. На підставі викладеного та

Outcome: approved