Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 8659, видане Фондом комунального майна Донецької міської ради народних депутатів 08 квітня 1994 року, зареєстроване в КП БТІ [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть. З метою розділу квартири, визначення вартості 1/5 частки квартири, прийняття спадщини та оформлення права власності на вказані частки позивачі звернулись до суду. За життя померлих власників та на теперішній час питання щодо розділу квартири та визначення розміру частко не виникав. Позивач по справі - [PERSON] є єдиною спадкоємицею частко померлих спадкодавців - власників, яка фактично прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини проживала зі спадкодавцями, що підтверджується довідкою ЖЕК та реєстрацією в паспорті. [PERSON] на момент відкриття спадщини зі спадкодавцями не проживав, спадщину не прийняв та на неї не претендує, а також не буде звертатися до суду з заявою щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано [PERSON], що підтверджується його двома нотаріально завіреними заявами. Після смерті своєї дружини, спадкоємець - чоловік, що пережив [PERSON] фактично прийняв, але не оформив спадщину, в той час, як позивачка [PERSON] фактично прийняла всю спадщину від свого батька [PERSON], то вважає, що необхідно визнати за нею право власності як за єдиною спадкоємицею на неоформлену 1/5 частку квартири, яка належала її матері, а після смерті матері - батьку. Просили постановити рішення про визначення за кожним із співвласників частки кожного в спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] в розмірі 1/5 частки за кожним з померлих власників - [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також по 1/5 частки за кожним, який залишився в живих - [PERSON], [PERSON] та визнати право [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS], яку фактично прийняв, але не оформив після смерті своєї дружини [PERSON]. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог позивачі [PERSON] та [PERSON] просили суд прийняти рішення про визначення часток співвласників квартири [ADDRESS] в розмірі 1/5 часток кожному та про визнання за [PERSON] права власності на 4/5 частки квартири та про визнання права власності за [PERSON] на 1/5 частку квартири. (а.с. 38-40). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник уточнені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. (а.с. 20). Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання, повідомлялись належним чином. Відповідно до заяви просили розглядати справу за їх відсутністю та винести рішення на розсуд суду, відповідно до діючого законодавства України. (а.с. 35). Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду таке. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 8659 від 08.04.1994 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стали власниками квартири [ADDRESS]. Але частки в цій угоді визначені не були (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] - [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про смерть. (а.с. 9, 10, 11). Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Ч.1 ст. 357 ЦК України передбачає, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно п. 224 Наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Постановою від 23.04.2014 року державний нотаріус Третьої донецької державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що в правовстановлюючому документі є п'ять співвласників без визначення часток кожного, тобто нерухоме майно знаходиться в спільній сумісній власності. Самостійно встановити цю частку нотаріус не може. (а.с. 44). Враховуючи наведене, аналізуючи викладені факти та ту обставину, що при приватизації квартири співвласники виходили з того, що у кожного з них рівні права на неї, суд приходить до висновку про визначення, що частка кожного співвласника в загальній сумісній власності становила 1/5. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на 4/5 частки квартири суд зазначає наступне. 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. (а.с. 3). Інші частки квартири (крім частки позивача [PERSON]) є спадковим майном. Враховуючи положення п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Державним нотаріусом винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину лише з тих підстав, що не визначені частки кожного із співласників у праві спільної сумісної власності. Жодних інших причин неможливості видати свідоцтво про право на спадщину, не зазначено. Позовні вимоги про визначення часток підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, позивачка має можливість оформили спадщину в нотаріальній конторі. Позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/5 частку квартири також не підлягають задоволенню, оскільки 1/5 частка квартири належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. (а.с. 3). Таким чином, предмет спору відсутній. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 355, 357, 1226 ЦК України,

Outcome: partial