Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про виділ в натурі 4/100 частини нежилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування вимог зазначили, що ТОВ «Марінер» (ЄДРПОУ - 20392433) на праві власності належить 4/100 частини вказаного нежилого приміщення загальною площею 2579,2 кв.м. Належна йому частина нежилого приміщення складається з ряду будівель та прибудов, які в технічному плані забезпечені всіма видами благоустрою. Оскільки зараз у позивачів є намір розпорядитися своїм майном, просять виділити 4/100 частини нежилого приміщення [ADDRESS] в натурі і визнати за ТОВ «Марінер» право власності на цю відособлену частку як на окремий об'єкт власності. Представник позивачів у письмовій заяві, наданій суду заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, судове засідання провести без її участі. Представник відповідача Приватного підприємства «Гранд-Г» надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 4/100 частини нежилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], належить на праві колективної власності ТОВ «Марінер». Вказані відомості зазначені у свідоцтві про право власності №157 від 04 липня 2000 року, виданому на підставі рішення Маріупольської міської ради №179/4 від 21 червня 2000 року, зареєстрованому в реєстрі БТІ за №423 від 04 липня 2000 року. Із декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 18 жовтня 2013 року за №ДЦ143132971, вбачається, що будівництво вказаної адміністративно-правової будівлі було завершено, об'єкт готовий до експлуатації, загальна площа існуючої будівлі 2597,2 кв.м. Належне ТОВ «Марінер» нежиле приміщення зазначене у технічній документації: будова літ. У-1 (основна) - група будівель №19; будова літ. У4-1 (прибудова) - група приміщень №35; будова літ. У4-1 (прибудова) - група приміщень №36; будова літ. У4-1 (прибудова) - група приміщень №37; будова літ. У9-1 (прибудова) - група приміщень №31; будова літ. У9-1 (прибудова) - група приміщень №38; будова літ. У10-1 (прибудова); будова літ. У10-2 (прибудова) - група приміщень №39, №40, №41; будова літ. Э-1 (склад) - група приміщень №34; будова літ. Я-1 (склад) - група приміщень №33; будова літ. у10 (майданчик); будова літ. у11 (майданчик), забезпечене всіма видами благоустрою, загальна площа становить 2579,2 кв.м. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 05 березня 2004 року, серії ДН№044071, земельна ділянка площею 0,4454 га, на якій розташовано, в тому числі вказаний об'єкт нерухомості, належить на праві власності ТОВ «Марінер» на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 17 грудня 2003 року №547/8, кадастровий номер:[NUMBER]. Із плану меж земельної ділянки вбачається, що суміжним землекористувачем, в тому числі, є Приватне підприємство «Гранд-Г» та ПП «Мако» (приватний підприємець [PERSON]) Згідно висновку експертного дослідження №3 будівельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом [PERSON] 20 лютого 2014 року, можливо здійснити виділ в натурі об'єктів нерухомості, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та належать ТОВ «Марінер», з урахуванням порядку користування, який склався, як ціле. Відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює у відповідності з законом на свій розсуд, незалежно від волі інших осіб, при цьому власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з вимогами ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб з визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ в натурі частки зі спільного майна не допускається відповідно до закону або є неможливим (ч.2 ст. 183 ЦК України - у разі неподільності речі), співвласник, який бажає виділу, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Судом встановлено, що перешкоди, передбачені законом, для виділу частки ТОВ «Марінер» зі спільній власності в натурі, відсутні, що підтверджується висновком експерта. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Марінер» та директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Марінер» про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, і визнати за підприємством право власності на це відособлене нерухоме майно. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 316, 317, 321, 325, 356, 358, 364 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved