Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що вони на праві приватної власності є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В належній їм квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] , яка фактично не проживає за вказаною адресою з січня 2016 року. Речей відповідача у належній позивачам квартирі немає, станом квартири відповідач не цікавиться, не сплачує комунальні платежі та не приймає участі у ремонті вказаного житла. Відповідач на теперішній час проживає за іншою адресою, невідомою позивачам. Відповідач не є членом сім`ї позивачів та не є наймачем. А тому просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимогст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно копії свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1993 року, виданого на підставі наказу ПМК № 146 від 24 червня 1993 № 93 згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками в рівних долях квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , про що здійснено запис в реєстровій книзі за № 15.2. З копії технічного паспорту на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , слідує, що останній виготовлений КП «Біловдське БТІ» на ім`я [PERSON] , який зазначений як власник вказаного житла. Відповідно до копії домової книги за адресою [ADDRESS] , зареєстровані позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] а також відповідач [PERSON] . Згідно довідки № 4153, виданої позивачу [PERSON] Біловодською селищною радою Луганської області 27 липня 2020 року, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження від 22 липня 2020 року, складеного депутатом Біловодської селищної ради Луганської області Мірошником О.В. за підписами сусідів [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] в квартирі позивачів не проживає з 23 січня 2016 року. Позивачі, звертаючись до суду, посилаються на те, що відповідач [PERSON] не є членом їх сім`ї, та з січня 2016 року не проживає у належній їм квартирі, тому втратила право користування вказаним житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивачів, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. У відповідності до положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом родини позивачів, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживає з січня 2016 року, особистих речей там не має, обов`язки щодо утримання квартири і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в цьому житловому приміщенні чинить перешкоди співвласникам житла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved