Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідачів, де вказали, що являються разом з відповідачем 2 на праві часткової власності власниками квартири [ADDRESS]. В даній квартирі було відключено світло. В Позивачами, після смерті власника квартири до Київобленерго було подано заяву про укладення договору про користування електричної енергією. Проте, в укладені договору їм було відмовлено, оскільки такий договір вже укладений з одним із співвласників квартири, [PERSON], а укладення декількох договорів на одну квартиру чинним законодавством не передбачено. Таким чином, просять визнати недійсним даний договір, оскільки порушує їх права, укладений на старих технічних умовах та виділено по даному договору 2 кв електроенергії, що є максимальним для однієї квартири, та стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь моральну шкоду, яку вони зазнали, за відключення останнім їх від користування електричною енергією. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], та представник позивачів [PERSON] позов підтримали, показали, що в зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] самостійно уклав договір на постачання електричної енергією, в кімнатах, які належать їи було відключено світло, і вони понесли моральні страждання, які вони оцінюють в 5000 грн. лише завдяки втручанню місцевої влади, тимчасово на час розгляду справи в суді включили світло, лише з позивачем [PERSON] тимчасово до кінця року уклали договір на 1кв. Вважають, що оскаржуваний договір порушує їх права, при його укладенні не враховані їх інтереси та вони не давали згоди на його укладення. Тому просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідача [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечили в повному обсязі, вказали, що світло в квартирі було відключено за велику заборгованість, яку він самостійно оплатив за всіх. Позивачі не хотіли платили і сказали, що будуть жити без світла. В подальшому, він подав заяву на укладення договору про надання електричної енергії на до своєї частини квартири зі всіма необхідними документами, оплачує дані послуги, світло у позивачів є, жодного порушення при укладенні з ним договору не було, моральної шкоди позивачам не завдавав. Представник відповідача ПАТ «Київобленерго» Грабовий О.С. проти позову заперечив в повному обсязі, пояснив, що відповідач [PERSON] подав всі необхідні документи на укладення договору і вони не мали права відмовляти, договір укладений на постачання електроенергії на частину квартири, що належить відповідачу. Чинним законодавством не передбачено укладення декількох договорів про надання електричної енергії на одну квартиру, проте з урахуванням даної ситуації з позивачем [PERSON] такий договір вже укладений, тому жодної відмови від укладання з іншими позивачами вони не надавали і тому підстав визнавати спірний договір недійсним не має. Вислухавши пояснення представника позивача, позивачів, відповідача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 03.12.2013 року, був встановлений порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши у користування [PERSON] кімнату площею 17,8 кв.м., [PERSON] кімнату площею 9,5 кв.м., [PERSON] кімнату площею 7,7 кв.м., [PERSON] кімнату площею 13 кв.м. інші приміщення - залишено в загальному користуванні. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власниками квартири за адресою: [ADDRESS], по 1/5 частині є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до наряду на відключення від 08.05.2014 року № 9002025638, квартира за адресою: [ADDRESS] відключена від електропостачання за наявність заборгованості. 13.05.2014 року між [PERSON].(споживач) та ПАТ «Київобленерго» (енергопостачальник» було укладено договір про користування електричною енергією № 200943780, 1/5 квартири за адресою [ADDRESS], потужністю 2 кВт. 26.05.2014 року [PERSON] подала заяву відповідної форми до Обухівського РА ПАТ «Київобленерго» про укладення договору про користування електричною енергією, за адресою [ADDRESS] з доданими документами. 30.05.2014 року на ім'я [PERSON] ПАТ «Київобленерго» направило лист, де вказали про те, що у квартирах або інших об'єктах споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один прилад обліку незалежно від кількості господарських будівель. 11.06.2014 року позивачі подало повторну заяву до Обухівського ПАТ «Київобленерго» про підключення їх електропостачання або наданні аргументованої відмови. 23.06.2014 року на ім'я позивачів ПАТ «Київобленерго» направило лист, де вказали про те, договір № 200943780 від 13.05.2014 року між [PERSON] та Обухівським РП ПАТ «Київобленерго» укладений на підставі заяви та відповідного пакету документів наданих Споживачем згідно Правил користування електричної енергією для населення. 08.08.2014 року між [PERSON].(споживач) та ПАТ «Київобленерго» (енергопостачальник» було укладено строковий договір про користування електричною енергією № 200943780, 1/5 квартири за адресою [ADDRESS], потужністю 1 кВт. Термін дії договору до 31.12.2014 року. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу можливості користування електричною енергією за адресою [ADDRESS], яка на час розгляду справи належала 4 особам на праві спільної часткової власності. Позивачі просять визнати недійсним договір про користування електричною енергією від 13.05.2014 року укладеного між відповідачами про справі, посилаючись на те. що він укладений з порушенням Правил користування електричною енергією для населення та порушує права позивачів на укладення аналогічних безстрокових договорів. Згідно п.3 Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН) від 26.09.1999 року, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричної енергією між споживачем та енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричної енергією і укладається на три роки. Згідно ч.6 ст.24 ЗУ «Про електроенергетику», енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, який розташований на такій території, в укладенні договору на постачання електричної енергії, крім випадків, якщо відсутня технічна можливість. Згідно п7 ПКЕЕН, для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири, або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення про користування електричною енергією. Після чого, енергопостачальник протягом з днів у містах підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання. Як встановлено в судовому засіданні, квартира сторін по справі, на час укладення спірного договору, електропостачання в квартирі було відключено в зв'язку з наявною заборгованістю. Відповідачу [PERSON] належить 1/5 частина даної квартири. Договір укладався саме на дану частину квартири. Обставин, через які ПАТ «Київобленерго» могло би відмовити в укладенні спірного договору з технічних питань чи відсутністю необхідних документів, в судовому засіданні не встановлено. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав і інтересів може бути: визнання правочину недійсним. Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мат и необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. В поданій позовній заяві та при дослідженні обставин справи, позивачами не надано доказів які би могли слугувати підставами для визнання оспорюваного договору недійсним. Дані, що укладення договору з одним з співвласників квартири, унеможливлює укладення такого ж договору з іншими співвласниками, не найшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки такий договорів укладений з одним з позивачів. Таким чином позовна вимога про визнання недійсним договору про користування електричною енергією від 13.05.2014 року не підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про зобов'язання [PERSON] відновити за власні кошти електропостачання від лічильника до всієї площі квартири [ADDRESS] та стягненню моральної шкоди за відсутність електропостачання, то дані вимоги не підлягає до задоволення, з урахуванням ст.23 ЦК України, оскільки позивачами не надано належних та допустимих доказів, що відсутність такого електропостачання сталося з вини відповідача [PERSON] Крім того, з матеріалів справи вбачається, що електропостачання до вказаної квартири було відключено 08.05.2014 року за заборгованість по оплаті послуг за електропостачання. З урахуванням викладеного, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed