Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданого позову зазначила, що з 27.10.2007 вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Проте фактично шлюбні відносини між ними були припинені з серпня 2009 року, оскільки проживали окремо, дитина проживала разом з позивачкою. Відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з ним та приймати участь у вихованні сина. На засіданні органу опіки та піклування Золотоніської міської ради Черкаської області від 19.06.2020 був проведений розгляд зібраних [PERSON] матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час розгляду встановлено, що батько дитини долею сина та його станом здоров`я не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, з сином не спілкується. З урахуванням наведеного та інтереси дитини комісія надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, що стало підставою звернення до суду. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та відшкодувати понесені позивачкою судові витрати. Ухвалою від 06.04.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 27.05.2021 підготовче провадження закрито справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила суд позов задовольнити. Додатково пояснила, що їх спільний син батька не знає взагалі, ніколи його не бачив та не спілкувався з ним. Один раз побачив батька на весільному фото. Ніколи відповідач не допомагав їм матеріально, має значну заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач по справі [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Третя особа Служба у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту Виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечила, на адресу суду направила заяву, якою просила розгляд справи проводити у відсутність представника. Позицію Органу опіки та піклування Золотоніської міської ради пор доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та позовні вимоги [PERSON] підтримали та просили суд позов задовольнити. Заслухавши учасників, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спір, що виник між сторонами, стосується особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, тому до них застосовуються положення Глави 13 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. 27.10.2007 між [PERSON] та [PERSON] . Відділом РАЦС по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 2121. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2010 (справа № 2-1071/2010) шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , про що Відділом РАЦС по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області зроблено відповідний актовий запис 09.04.2009 за № 83. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані статтею 150 Сімейного кодексу України, до яких віднесено такі обов`язки, зокрема: -батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; -батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; -батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; -батьки зобов`язані поважати дитину; -передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; -забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; -забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Окремою нормою визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). З наданого суду висновку Органу опіки та піклування Золотоніської міської ради від 19.06.2020 за № 965 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] встановлено, що за наслідками розгляду вказаного питання прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування факту ухиленні від виконання батьківських обов`язків суду також надані інші письмові докази, які у своїй сукупності підтверджують вказану обставину та суд враховує вказані докази при ухваленні рішення, зокрема: -копію розрахунку заборгованості по аліментах, відповідно до якої станом на 01.03.2020 жодних платежів у рахунок сплати аліментів не було, заборгованість становить 113 371,75 грн.; -довідку Виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 27.05.2020, відповідно до якої [PERSON] разом з сином [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ; -копію характеристики на [PERSON] від 26.05.2020; -характеристику учня 3-А класу Золотоніської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Золотоніської міської ради [PERSON] , [INFO] ; -характеристику учня 5-А класу Золотоніської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Золотоніської міської ради, [PERSON] , [INFO] ; -акт від 18.05.2020 за № 86 про без участь батька [PERSON] у вихованні свого сина [PERSON] ; -акт обстеження умов проживання від 09.06.2020; -протокол бесіди від 03.06.2020. Долучені до справи пояснення [PERSON] від 19.05.2020, пояснення [PERSON] від 20.05.2020, пояснення [PERSON] від 20.05.2020, суд не може оцінити як допустимі докази, оскільки надання пояснень за такою формою чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено, крім того вони були адресовані Службі у справах дітей, молоді та спорту Золотоніського міськвиконкому. Окремо вказані особи свої показання як свідки під час судового розгляду вказаної цивільної справи не надавали. Вирішуючи даний спір, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, враховуючи позицію сторін та досліджені письмові докази, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Також суд приходить до переконання, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей. З урахуванням наведеного позов підлягає до задоволення. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн. за наслідками розгляду справи підлягає стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved