Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою до ТОВ «Авікон Груп» про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказали на те, що 07 лютого 2018 року відбулося залиття належної позивачам квартири гарячою водою через покрівлю з технічного поверху, враховуючи, що між ОСББ «Деповська 85» та відповідачем ТОВ «Авікон Груп» укладено договір про надання послуг з технічного та аварійно-ремонтного обслуговування житлового будинку, останнє зобов`язано відшкодувати їм шкоду. Ухвалою суду від 19.09.2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач-1 ТОВ «Авікон Груп» подав відзив на позовну заяву у якій вказав на необґрунтованість позову. Вказав на те, що ТОВ «Авікон Груп» є неналежним відповідачем, а належним є ТОВ «Моноліт-Січ», як підприємство, яке здійснювало капітальний ремонт покрівлі і труб у будинку. Крім того, позивачем взагалі не доведено обставин за яких можлива цивільно-правова відповідальність відповідача. Третя особа у справі подала заяву про розгляд справи без її участі. У своїх поясненнях підтвердила факт залиття квартири позивачу. Ухвалою суду від 30.10.2018 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та залучено до участі у справі ТОВ «Моноліт-Січ» у якості співвідповідача. ТОВ «Моноліт-Січ» жодних пояснень по суті спору не надало. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «Авікон Груп» заперечив проти позову у повному обсязі, вказавши на те, що ТОВ «Авікон Груп» не є належним відповідачем. Голова ОСББ «Деповська 85» підтримав позицію позивачів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 11.09.2006 року (т. 1, а.с. 6-7). Співвласниками будинку [ADDRESS] для спільного управління будинком утворено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деповська 85». 01.01.2018 року між ОСББ «Деповська 85» та ТОВ «Авікон Груп» укладено договір №1-031 про надання послуг з технічного та аварійно-ремонтного обслуговування житлового будинку (т.1, а.с. 26-31). 07 лютого 2018 року відбулося залиття належної позивачам квартири гарячою водою через покрівлю з технічного поверху. Вказана обставина зафіксована у акті №1 від 08.02.2018 року (т.1, а.с. 20-21), який складено представниками ТОВ «Авікон Груп» та співпозивачем [PERSON] . Згідно із вказаним актом обстеження від 08 лютого 2018 року, складеним представниками відповідача, залиття квартири сталося через прорив водопроводу гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку. 22.02.2018 року представником ТОВ «Авікон Груп» та співпозивачем [PERSON] складено акт №2 у якому зафіксовані наслідки залиття квартири (т.1, а.с. 23-24). На замовлення співпозивача [PERSON] 18.04.2018 року судовим експертом Редькиним Юрієм Миколайовичем складено висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 5-2018. Відповідно до нього вартість відновлювального ремонту, необхідного для усунення пошкодження квартири позивача, визначена станом на час проведення дослідження, складає 51 718 грн 73 коп, у тому числі вартість будівельних матеріалів 26 551 грн 68 коп. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно із статтею 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. Судом встановлено, що між ТОВ «Авікон Груп» та ОСББ «Деповська 85» укладено про надання послуг з технічного та аварійно-ремонтного обслуговування житлового будинку. Пунктом 1.1 вказаного договору сторони погодили, що ТОВ «Авікон Груп» як виконавець послуг зобов`язався надавати Об`єднанню послуги по аварійно-ремонтного обслуговуванню загального майна багатоквартирного будинку. За змістом пункту 1.2 до складу загального майна належать, у тому числі, внутрішньо будинкові інженерні системи холодного та гарячого водо забезпечення, внутрішньо будинкова система опалення. Відповідно до акту про залиття від 08 лютого 2018 року, складеного спільно представниками ТОВ «Авікон Груп» та співпозивачем [PERSON] залиття квартири сталося через прорив водопроводу гарячого водопостачання на технічному поверсі будинку. Відповідно до вимог статей, 20, 21 та 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Обов`язком виконавця зокрема, є своєчасне проведення підготовки жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, утримання в належному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вживання заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Балансоутримувач, зокрема, зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна, утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками), забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил та забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Будучи виконавцем послуг з технічного та аварійно-ремонтного обслуговування житлового будинку, відповідач зобов`язаний забезпечувати здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій (п. 7, ч. 2, ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Крім того п.п. 2.9.7, 2.9.8 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. послуги з аварійного обслуговування включено до технічного обслуговування жилих будинків, що є складовою послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Належних та допустимих доказів, на підтвердження відсутності вини в завданні шкоди позивачам, відповідачем ТОВ «Авікон Груп» не надано. Приймаючи до уваги те, що у справах про відшкодування шкоди згідно із частиною другою статті 1166 ЦК України обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач, суд дійшов висновку, що вина відповідача ТОВ «Авікон Груп» у нанесенні матеріальних збитків, пов`язаних із залиттям квартири позивачів, є доведеною та підтверджена належними доказами. Обґрунтовуючи розмір завданої матеріальної шкоди, позивачі посилаються на висновок судового експерта експертного будівельно-технічного дослідження № 5-2018, складеного на замовлення співпозивача з метою визначення реального розміру матеріальної шкоди. При цьому жодних доказів на спростування розміру матеріальних збитків, визначених експертом, відповідачем ТОВ «Авікон Груп» до матеріалів справи не надано. Також суд відхиляє доводи ТОВ «Авікон Груп» щодо не залучення представника власника будинку до складення акту про залиття, оскільки, по-перше, співпозивач, який був присутнім під час складення цього акту і є одним із співвласників будинку, а, по-друге, до складення акту було залучено представників ТОВ «Авікон Груп», як фактичного управителя загальним майном будинку. Вказаний склад учасників, на думку суду, є достатнім, адже забезпечує участь усіх прямо заінтересованих осіб. Щодо посилання відповідача ТОВ «Авікон Груп» на те, що належним відповідачем у справі є ТОВ «Моноліт-Січ», то слід вказати про таке. За твердженням ТОВ «Авікон Груп» згідно із загальнодоступною інформацією, що міститься в системі «Прозорро», загальний ремонт інженерних мереж в будинку [ADDRESS] повинен здійснювати підрядник, яким визначено ТОВ «Моноліт-Січ» і відповідно, оскільки вказане підприємство можливо неякісно виконало роботи воно й має відповідати перед позивачами. Однак з таким твердженням погодитись не можна. Відповідно до статті 859 ЦК України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Згідно із наданих суду документів, а саме: договір про закупівлю робіт за державні кошти №1/17 від 22.09.2017 року, ТОВ «Моноліт-Січ» зобов`язаний був провести ремонт у будинку [ADDRESS] у строк до грудня 2017 року включно. При цьому жодних документів, які б посвідчили чи спростували факт проведення ремонтних робіт у вказаний строк немає. Натомість є договір №1-031 від 01.01.2018 року, укладений між ТОВ «Авікон Груп» та ОСББ «Деповська 85», який набрав чинності з моменту підписання, тобто з 01.01.2018 року. Отже, ТОВ «Авікон Груп», укладаючи вказаний договір, мало уявлення про загальний стан мереж, що передані йому в управління і саме з цієї дати взяло на себе зобов`язання з їх утримання у належному стані. Крім цього, будь-яких доказів того, що ТОВ «Авікон Груп» зверталось до підрядника ТОВ «Моноліт-Січ» або ж ініціювало таке звернення зі сторони ОСББ «Деповська 85» з приводу неналежного виконання ремонтних робіт і не забезпечення їх якості суду не надано. Окремо суд наголошує на тому факті, що, по суті, суд задовольнив клопотання одного з позивачів про залучення ТОВ «Моноліт-Січ» у якості співвідповідача, проте до моменту розгляду справи жодних вимог до нього позивачі так і не вказали. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачів щодо стягнення з відповідача ТОВ «Авікон Груп» суми матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає про те, що відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Як роз`яснено в п. 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. В пункті № 10 зазначеної постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Суд погоджується із доводами позивачів стосовно того, що затоплення квартири і пошкодження майна, яке відбулось у холодну пору року, спричиняє особі-власнику моральні страждання і відповідно вони мають бути компенсовані. Згідно із приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, представник позивача у судовому засіданні подав суду акт виконаних робіт щодо надання правової допомоги у цій справі позивачам у розмірі 6000 грн., які просила суд стягнути на користь позивачів. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові № 820/479/18 від 10.06.2021 року зазначив, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У судовому засіданні суду не надано документального підтвердження фактичної оплати витрат на правову допомогу.

Outcome: partial