Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка 25 жовтня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 05 липня 2003 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №431. Шлюб між ними розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2014 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але її коштів не достатньо для повноцінного харчування дитини, придбання необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби та інших життєвих потреб. Відповідач на її неодноразові прохання про надання матеріальної допомоги для дитини не реагує. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнав частково, та просив суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 510 грн., так як відповідач постійного місця роботи не має, та має мінливих дохід. Позивачка не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 510 грн., щомісяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 05 липня 2003 року, який було ззареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №431 (а.с.3). Шлюб між ними розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2014 року (а.с.5-6). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4,7). Позивачка прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини. Відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні дитини. Дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивачка не має можливості одна оплачувати витрати на їжу, одяг інші витрати пов'язанні з розвитком дитини. Виходячи із вказаного, позов ґрунтується на вимогах\~ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1\~ст. 184 Сімейного Кодексу України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.ст.\~182,\~184 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний дохід. Виходячи з викладеного, принципів розумності та справедливості та враховуючи вищенаведені обставини, матеріальний стан сторін, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі 510 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому\~відповідно до ч. 3\~ст. 88\~\~\~\~\~\~ Цивільного процесуального кодексу України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1\~ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial