Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.07.2020 року до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2015 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з 25 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, діти проживають разом з матір`ю, розмір аліментів не є достатнім для забезпечення вихованню та розвитку дітей. З огляду на викладене та враховуючи положення чинного законодавства позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У призначене судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від неї до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 31.12.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказує, що позивачем невірно визначено предмет позову при зверненні до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом про стягнення аліментів, тоді як це питання вже вирішувалось Михайлівським районним судом Запорізької області, а в цьому позові [PERSON] фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів зі стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення в частці від заробітку. На час розгляду Михайлівським районним судом Запорізької області справи № 321/1106/15-ц були враховані обставини, що з 05.02.2013 року він здійснює підприємницьку діяльність і отримує нерегулярний дохід. В теперішній час він так і продовжує здійснювати підприємницьку діяльність за видом підприємницької діяльності КВЕД 47.19. Таким чином, відповідач не заперечує проти встановлення мінімального розміру аліментів Позовні вимоги позивачки визнає частково, а саме: погоджується з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 28.09.2015 року стягнуто з [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1000 гривень на кожну дитину, починаючи з 25 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття /а.с.16-17/. Згідно довідки про склад сім`ї виданої ОК «Медик» від 02.11.2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю. Підставою звернення [PERSON] з позовом про стягнення аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дитини. З позовної заяви вбачається, що позивачка [PERSON] фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів зі стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на стягнення в частці в розмірі 1/3 від заробітку відповідача. Суд зазначає, що на час розгляду Михайлівським районним судом Запорізької області справи № 321/1106/15-ц були враховані обставини, що з 05.02.2013 року відповідач [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність і отримує нерегулярний дохід. В теперішній час відповідач [PERSON] так і продовжую здійснювати підприємницьку діяльність за видом підприємницької діяльності КВЕД 47.19. «Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах», тобто будь-яких змін в його способу отримання доходів та покращення матеріального становища не відбувалось з часу набрання законної сили рішення Михайлівського районного суду Запорізької області. Відповідач [PERSON] сплачує на користь [PERSON] , що також визнається позивачкою, стягнуті з нього рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. В позові [PERSON] не зазначає обставини, за якими вона вважає необхідним змінити спосіб стягнення з мене аліментів на утримання неповнолітніх дітей, не надає належних та допустимих доказів на підтвердження покращення, та і зміни матеріального становища відповідача та інших підстав для зміни розміру аліментів, які передбачені ст. 182, 192 СК України. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, постанова Верховного суду № 61-41437св18 від 10.09.2018 року). Таким чином, позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , зі стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно задоволенню не підлягають через недоведеність та необґрунтованість. Разом з тим, суд зазначає, що встановлений рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 28.09.2015 року розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в теперішній час менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Щодо визначення розміру аліментів, які стягуються з відповідача у твердій сумі, то позивач має право, відповідно до вимог ст.. 184 СК України, в поза судовому порядку звернутись до відповідного органу з заявою про індексацію суми аліментів. При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що до теперішнього часу позивачка з такими заявами про індексацію до відповідного органу не зверталась. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України). Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Таким чином, з урахуванням викладених вище обставин справи, а саме що всі існуючі обставини, необхідні для визначення розміру аліментів та способу їх стягнення були враховані Михайлівським районним судом Запорізької області при визначенні розміру аліментів та способу їх стягнення і на даний час не змінились, суд вважає відсутні підстави для задоволення позову в повному обсязі і зміни способу стягнення аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] зі стягнення аліментів у твердій сумі на стягнення аліментів у частці від заробітку. При цьому, суд вважає, що слід визначити мінімальний розмір аліментів на утримання дітей, який не може бути менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial