Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2008 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Мліївській сільській раді Городищенського району Черкаської області, про що зроблено актовий запис № 4. Також вказує, що за час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Крім того, зазначає, що з січня 2019 року сімейні стосунки між нею та відповідачем припинилися. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, недостатньо матеріально забезпечує сім?ю, вихованням дітей майже не займається. Примирення вважає неможливим. Майновий спір між ними відсутній. На підставі вищезазначеного, просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 01.03.2008 у Мліївській сільській раді Городищенського району Черкаської області. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 справу № 711/1478/19 розподілено на суддю Позарецьку С.М. Ухвалою суду від 11.03.2019 позовну заяву залишено без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства. Після усунення позивачкою недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 18.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Дану цивільну справу визначено розглядати в порядку загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. В підготовчому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, вдома майже не буває та неналежно забезпечує їх спільних дітей. Діти проживають з нею. Крім того, зазначила, що строк на примирення не потрібен і судові витрати вона залишає за собою. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу у підготовчому засіданні, вказавши, що строк на примирення не потрібен. Крім того, зазначив, що він військовослужбовець, а тому дійсно часто не перебуває дома, оскільки виконує свої безпосередні обов?язки, пов?язані із військовою службою. До того ж, не заперечував того факту, що він періодично вживає алкогольні напої, так як він проживав з позивачкою та її батьками, а вони, в свою чергу, чинили на нього психологічний тиск. Відзив на позов не подано. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у підготовчому засіданні, 01.03.2008, згідно даних Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб у Мліївській сільській раді Городищенського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4. Також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.07.2008 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.2018, які проживають разом з матір`ю. Батьком дітей записаний відповідач. Також, не встановлено наявність спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Згода про місце проживання дітей між сторонами досягнута. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування(ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування(ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вищевикладені обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи і визнаються відповідачем. В даному випадку судом прийнято визнання позову відповідачем, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, з чим учасники справи погодились. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, судові витрати (сплачений 18.02.2019 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. за подачу позову до суду), слід залишити за позивачкою, враховуючи її відповідне клопотання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved