Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до суду до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину садового будинку. 10.05.2017 року позивачі уточнили остаточно свої вимоги, відповідно до яких просять суд визнати за ними право на забудову, а саме по 1/2 частині садового будинку з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання на їх імя документів, що посвідчують право власності, вказуючи, що 11 серпня 2008 року померла їх мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 295А, СК «Суперфосфатник» смт. Затока м. Білгород Дністровського Одеської області. Позивачі прийняли спадщину за законом в рівних долях. На земельній ділянці знаходиться садовий будинок, душ вбиральня і колодязь, який збудований на підставі дозвільних документів, однак за життя померла мати не встигла отримати свідоцтво про право власності на садовий будинок та споруди, тому їм в нотаріальній конторі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний садовий будинок, тому вони і вимушені звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 11 серпня 2008 року померла мати позивачів [PERSON]. /л.с. 42/ Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 295А, СК «Суперфосфатник» смт. Затока м. Білгород Дністровського Одеської області. Позивачі прийняли спадщину за законом в рівних долях та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. /л.с. 17-19/ На земельній ділянці знаходиться садовий будинок, душ вбиральня і колодязь, який збудований на підставі дозвільних документів, однак за життя померла [PERSON] не встигла отримати свідоцтво про право власності на садовий будинок та споруди. Позивачі бажаючи прийняти спадщину після померлої, звернулись у встановлений законом строк до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, та одержали свідоцтво на право на спадщину за законом в рівних долях на земельну ділянку площею 0,037 га, що розташована на території Затоківської селищної ради СК «Суперфосфатчик», ділянка № 295 а для ведення садівництва, яка належала померлої [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку /л.с.41/, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, душ вбиральню і колодязь, що знаходяться за адресою: смт. Затока м. Білгород Дністровський, земельна ділянка № 295а, СК «Суперфосфатчик» було відмовлено, оскільки у померлої були відсутні правовстановлюючі документи на садовий будинок, що підтверджується Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №3393/02-31 від 28.09.2016 року /л.с. 4/ Факт належності померлої [PERSON] права на забудову земельної ділянки №295а, СК «Суперфосфатчик» смт. Затока м. Білгород Дністровського Одеської області підтверджується дозволом № 90 на виконання робіт від 12.12.1996 року, відповідно до якого було дозволено [PERSON] будівництво садового будинку на ділянці № 295-а, СК «Суперфосфатчик» /л.с. 40/ Також в подальшому був виготовлений технічний паспорт на садовий (дачний) будинок №295 а садівничого кооперативу «Суперфосфатчик» в смт. Затока м. Білгород Дністровського Одеської області, район Лиманський /л.с. 43-49/, однак [PERSON] не встигла здати будинок в експлуатацію та зареєструвати право власності на нього. Тобто в судовому засіданні встановлено, що садовий будинок №295а, СК «Суперфосфатчик» смт. Затока м. Білгород Дністровського Одеської області, район Лиманський є недобудованим будівництвом. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові «Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, згідно до п. 8, встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Таким чином, судом встановлено, що будівництво садового будинку під №295а, СК «Суперфосфатчик» смт. Затока м. Білгород Дністровського Одеської області, район Лиманський, загальною площею 88, 5 кв.м., житловою площею 56,9 кв.м., відбувалося на відведеній для цього земельній ділянці, на законних підставах, але після закінчення будівництвом садовий будинок не здано до експлуатації, тому до позивачів в рівних частках переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивачі по справі є спадкоємцями 1 черги після смерті матері, звернулись до нотаріуса про прийняття спадщини за законом та не відмовилися від неї, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved