Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивують тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло їм належить вказана квартира, в якій зареєстрована відповідачка, яка є колишньою дружиною одного з співвласників квартири, а саме: [PERSON] , але не проживає у ній з листопада 2015 року, комунальні платежі не сплачує, чим створює їм матеріальні незручності та перешкоджає їм, як власникам будинку вільно користуватися та розпоряджатися їх майном. Позивачі до судового засідання не з`явилися, але подали до суду заяви, в яких вказали, що на задоволенні позовних вимог наполягають, просять розгляд справи проводити у їх відсутність та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідачки. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час і місце слухання справи належним чином, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяви позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 21.05.1999 року, видане 11.05.1999 року на підставі розпорядження (наказу) Виконкому Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області та свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 9, 10). З адресної довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області вбачається, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з\~13.10.2004\~року (а.с.17). На підставі Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» в Одеській області в частині перейменованих/не перейменованих назв об`єктів топоніміки від \~09.04.2015 року провулок «Леніна» у с. Мирне Біляївського району Одеської області було перейменовано на провулок «Шкільний». Відповідно до довідки Біляївської міської ради Одеської області № 07-13/316 від 22.03.2021 року та акту обстеження квартири [ADDRESS] від 19.03.2021 року відповідачка [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі, проте не проживає в ній з 2015 року, її особистих речей у вказаній квартирі також не виявлено (а.с.11-12). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а ч. 1 ст. 391 вказаного Кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідачка не проживає у квартирі позивачів без поважних причин з листопада 2015 року, а тому вона має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved