Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, просять визнати відповідача [PERSON] втратившим право користування житлом: квартирою № 52 по вул.Леваневського,50/5 у м.Білій Церкві Київської області та стягнути судові витрати. Вимоги обгрунтували тим, що власниками зазначеної квартири являються позивачі та третя особа [PERSON]. 04.10.2005 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, якому позивач та інші співвласники квартири дали дозвіл на реєстрацію за даною адресою відповідача. Станом на 01.11.2015 року за вказаною зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO], молодший син [PERSON], 09.09.1978р. н.,та чоловік [PERSON], [INFO] Наприкінці жовтня 2014 року відповідач без будь-яких пояснень залишив місце реєстрації та забравши речі виїхав у невідомому напрямку. Як пізніше стало відомо, відповідач оселився в орендованому помешканні в районі масиву Гайок м. Біла Церква, зв'язок з ним відсутній. Позивачі змушені нести додаткові витрати в зв'язку з реєстрацією відповідача у квартирі. Відповідач житлом не цікавиться, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі не має. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, додатково пояснила, що подала заяву про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON], позовні вимоги та обґрунтування позову підтримав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився до надав заяву про згоду на розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через оголошення в пресу. Враховуючи, що позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності позивачу -[PERSON] та її синам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. 04.10.2005 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, згідно свідоцтва про шлюб. Згідно з довідкою КП БМР ЖЕК №7 від 16.11.2015р. №5138 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані повнолітні особи: [PERSON], [INFO], молодший син [PERSON], 09.09.1978р. н., та чоловік [PERSON], [INFO] Відповідач зареєстрований з 15.11.2005, проте у спірному житлі не проживає понад рік, що стверджує позивач, та підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], зазначивши, що відповідач за вказаною адресою не з»являється з жовтня 2014 р. з квартири пішов сам з речами. Відповідно до ч.1. ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї (бувший член сімї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік. Враховуючи, що відповідач понад 1 рік не проживає у спірному житлі без поважних на те причин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визнати відповідача втратившими право користування житлом. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів. На підставі ст.ст. ч.1 ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156, 167, 158, ЖК України,

Outcome: approved