Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивачі в квітні 2017 року звернулись до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Вінницької міської ради про встановлення порядку користування квартирою. Позов мотивований тим, що [PERSON] з 06.08.1994 року до 11.01.2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В період шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка досягла повноліття. На початку 2004 року на ім'я відповідача [PERSON] на сім'ю із трьох осіб було видано ордер на зайняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 66,8 кв.м. Їх сім'я з малолітньою на той час донькою зареєстровані та проживають в спірній квартирі з 20.07.2004 року. Іншого житла немає. Розпорядженням № 1788 Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.12.2004 року квартира [ADDRESS] передана у приватну власність [PERSON] 24.12.2004 року видано свідоцтво на право власності на житло на підставі вищезазначеного розпорядження, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] приватизована з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] Рішенням Вінницького міського суду від 15.12.2016 року визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.12.2004 року № 1178 «Про приватизацію державного житлового фонду», щодо безоплатної передачі у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] та скасовано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане 24.12.2004 року Вінницькою районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2017 року реєстрація права власності на спірну квартиру відсутня. Згідно свідоцтва про право власності від 02.08.2004 року 45-ти квартирний житловий будинок [ADDRESS] переданий у комунальну власність територіальній громаді с. Агрономічного. Обслуговування даного житлового будинку передано в ПП «Мешканець», оскільки відповідно постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 року «Про зміну і встановлення меж м. Вінниці і Вінницького району» включено у межу міста Вінниці територію Агрономічної сільської ради, зокрема вулицю Академічна. Загальна площа квартири становить 66,8 кв.м. До складу квартири входить: 3 кімнати площею: 12,3 кв.м., 19,2 кв.м., 8,0 кв.м.; кухня 8,5 кв.м., коридор - 11,1 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., вбиральня - 1,4 кв.м., вбудоване приміщення площею 1,6 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м. та лоджія 1,3 кв.м. Рішенням Вінницького районного суду від 11.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, але сторони залишилися мешкати в одній квартирі, однак виникають непорозуміння щодо порядку користування квартирою. Крім того, [PERSON] категорично заперечує проти приватизації житла та заперечує їх з донькою право користуватися житлом. У зв'язку з цим позивачі звернулися до виконкому Агрономічної сільської ради із заявою про зміну умов договору найму, відповіді не отримали, а тому вимушені були звернутися до суду. У зв'язку з вищевикладеним позивачі просили з урахуванням змінених позовних вимог виділити в користування [PERSON] та [PERSON] кімнати площею 8,0 кв.м., 19,2 кв.м. та балкон площею 0,8 кв.м. в квартирі [ADDRESS] з можливістю виділення окремого особового рахунку, [PERSON] кімнату площею 12,3 кв.м. в квартирі [ADDRESS], підсобні приміщення: кухня площею 8,5 кв.м., коридор площею 11,1 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., вбиральна площею 1,4 кв.м., вбудоване приміщення площею 1,6 кв.м., лоджію площею 1,3 кв.м. залишити в спільному користуванні; змінити договір найму жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] уклавши з [PERSON] договір найму на кімнати площею 8,0 кв.м. та площею 19,2 кв.м. в квартирі [ADDRESS], включивши до складу її сім'ї [PERSON] Позивачі та їх представники в ході судового позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач та його представник в ході судового розгляду заперечили проти задоволення позову, надавши суду письмові заперечення. Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради в ході судового розгляду заперечила проти позову. Представники виконавчого комітету Агрономічної сільської ради в ході судового розгляду заперечили проти позову. Представник ПП «Мешканець» [PERSON] при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що з [PERSON] перебуває в родинних відносинах, а саме являється братом останньої. До квартири [ADDRESS] останнім чсом не заходив. Розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було для нього несподіванкою. Зазначає, що після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] мешкали в різних кімнатах. Менша кімната - дитяча, друга, яка є більшою - [PERSON] і третя - [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є хрещеною мамою її доньки та разом вони працюють. Вказує, що раніше в гості до [PERSON] заходила частіше, згодом вже рідше. Останній раз як відвідувала, то [PERSON] займала більшу кімнату. В кімнаті був робочий стіл [PERSON], особисті речі. В кожного з них були різні кімнати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] перебуває в сусідських відносинах. В квартирі була не часто. Більше спілкувалася з [PERSON]. Приходила в її велику кімнату, там були особисті речі [PERSON]. Донька проживала в дитячій кімнаті. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 06.08.1994 року до 11.01.2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В період шлюбу, [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка досягла повноліття. На початку 2004 року на ім'я відповідача [PERSON] на сім'ю із трьох осіб було видано ордер на зайняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 66,8 кв.м. Їх сім'я з малолітньою на той час донькою зареєстровані та проживають в спірній квартирі з 20.07.2004 року. Іншого житла немає. Розпорядженням № 1788 Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.12.2004 року квартира [ADDRESS] передана у приватну власність [PERSON] 24.12.2004 року видано свідоцтво на право власності на житло на підставі вищезазначеного розпорядження, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] приватизована з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] Рішенням Вінницького міського суду від 15.12.2016 року визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.12.2004 року № 1178 «Про приватизацію державного житлового фонду», щодо безоплатної передачі у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] та скасовано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане 24.12.2004 року Вінницькою районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2017 року реєстрація права власності на спірну квартиру відсутня. Згідно свідоцтва про право власності від 02.08.2004 року 45-ти квартирний житловий будинок [ADDRESS] переданий у комунальну власність територіальній громаді с. Агрономічного. Обслуговування даного житлового будинку передано в ПП «Мешканець», оскільки відповідно постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 року «Про зміну і встановлення меж м. Вінниці і Вінницького району» включено у межу міста Вінниці територію Агрономічної сільської ради, зокрема вулицю Академічна. Загальна площа квартири становить 66,8 кв.м. До складу квартири входить: 3 кімнати площею: 12,3 кв.м., 19,2 кв.м., 8,0 кв.м.; кухня 8,5 кв.м., коридор - 11,1 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., вбиральня - 1,4 кв.м., вбудоване приміщення площею 1,6 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м. та лоджія 1,3 кв.м. Рішенням Вінницького районного суду від 11.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом. Згідно із ч. 1 ст. 48 ЖК України, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Статтею 47 ЖК України передбачено, що норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. жилої площі, але не більш однієї кімнати на особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі. При цьому, як також встановлено ч. 2 ст. 50 ЖК України, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. При цьому, як також встановлено ч. 2 ст. 50 ЖК України, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. Відповідно ст. 63 ЖК УРСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Згідно ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст.104 ЖК УРСР, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Пленумом Верховного Суду України в п. 16 постанови № 2 від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», звернуто увагу судів на те, що в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. У судовому засіданні встановлено, що на початку 2004 року на ім'я відповідача [PERSON] на сім'ю із трьох чоловік було видано ордер на зайняття трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 66,8 кв.м. Рішенням Вінницького міського суду від 15.12.2016 року визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 24.12.2004 року № 1178 «Про приватизацію державного житлового фонду», щодо безоплатної передачі у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] та скасовано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане 24.12.2004 року Вінницькою районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2017 року реєстрація права власності на спірну квартиру відсутня. Згідно свідоцтва про право власності від 02.08.2004 року 45-ти квартирний житловий будинок [ADDRESS] переданий у комунальну власність територіальній громаді с. Агрономічного. Обслуговування даного житлового будинку передано в ПП «Мешканець», оскільки відповідно постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 року «Про зміну і встановлення меж м. Вінниці і Вінницького району» включено у межу міста Вінниці територію Агрономічної сільської ради, зокрема вулицю Академічна. У зазначеній квартирі зареєстровані троє осіб - позивачі та відповідач, відповідно до довідки про склад сім'ї № 13 від 06.04.2017 року. За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивачів щодо обґрунтованості їй позовних вимог про встановлення запропонованого ними порядку користування зазначеною вище квартирою. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, згідно ст. 322 ЦК України. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном - так зазначено в ст. 360 ЦК України. Споживачами житлово-комунальних послуг є всі мешканці, які проживають у квартирі, тобто при розділенні особового рахунку стосовно оплати комунальних послуг за квартиру, у якій залишаються у спільному користуванні коридор, кухня, ванна, вбиральня, слід виходити із частки, яка припадає на кожну особу. Згідно п.п.10, 13 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). З огляду на викладені норми чинного законодавства та виходячи із загальної житлової площі вказаної квартири, розташування кімнат, розміру кожної жилої кімнати, кількості осіб, що зареєстровані та проживають у квартирі, з урахуванням того факту, що вселення у спірну квартиру відбувалось на підставі ордеру, виданого на ім'я відповідача [PERSON] на сім'ю із трьох осіб, розміру жилої площі, що припадає на одну особу, наявність конфліктної ситуації, яка склалась між сторонами, а також порядок користування квартирою, який вже склався між сторонами, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити частково та встановити порядок користування квартирою, згідно з яким виділити в користування [PERSON] та [PERSON] кімнати площею 8,0 кв.м., 19,2 кв.м. та балкон площею 0,8 кв.м. в квартирі [ADDRESS], в м. Вінниці з можливістю виділення окремого особового рахунку, [PERSON] - кімнату площею 12,3 кв.м. в квартирі [ADDRESS], в м. Вінниці підсобні приміщення: кухню площею 8,5 кв.м., коридор площею 11,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,4 кв.м., вбудоване приміщення площею 1,6 кв.м., лоджію площею 1,3 кв.м. залишити в спільному користуванні. Разом з тим, позовні вимоги щодо зміни договору найму житлового приміщення не підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгялду позивачами не доведено факт укладення та наявності даного договору, а відтак доцільності внесення змін. Суд вважає, що в цій частині позивачами обрано неправильний спосіб захисту своїх прав. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 5, 9, 15, 47, 48, 61, 63, 64, 65, 103, 104 Житлового кодексу України та

Outcome: partial