Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа ТОВ «Житлорембудсервіс» про встановлення порядку користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначають, що їм та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . У добровільному порядку встановити порядок користування спільним помешканням відповідач відмовляється. Крім того, [PERSON] не надає коштів на сплату комунальних послуг. Просять встановити порядок користування кватирою, виділивши їм у користування житлову кімнату площею 19,1 кв.м., з лоджією площею 3, 2 кв.м., у користування відповідача виділити житлову кімнату площею 11,4 кв.м., залишивши у спільному користуванні співвласників: кухню площею 7,8 кв.м., санвузол площею 4, 2 кв. м., коридор площею 2,8 кв.м., коридор площею 3,9 кв.м. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21.10.2019 по справі відкрито спрощене провадження. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Пояснила, що із за скрутного матеріального становища не може утримувати нерухомість. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув. Позивач [PERSON] , представник третьої особи ТОВ «Житлорембудсервіс» у судове засідання не з`явились. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.10.2004 року виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, виготовленому Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] складається із двох кімнат\~житловою площею 30,5 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею 19,1 кв.м. з лоджією площею 3, 2 кв.м, 2-а кімната площею 11,4 кв.м, кухні площею 7,8 кв.м., санвузол площею 4,2 кв.м., коридор площею 2,8 кв.м., коридор площею 3, 9 кв.м. Загальна площа квартири 52,4 кв.м. Власникові, згідно із\~ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Згідно із частиною першою\~статті 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною першою\~статті 369 ЦК України\~передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої\~статті 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно із частиною першої\~статті 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 «Про судову практику в справах\~\~за позовами про захист права власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі приміщення та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця норма свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої\~статті 358 ЦК України\~при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. \~ \~ \~ \~Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року № 6-1500 цс 15. Позивачі просять суд виділити їм у користування ізольовану кімнату площею 19,1 кв.м. з лоджією 3,2 кв.м., при цьому відповідачу позивачі просять виділити житлову кімнату площею 11,4 кв.м. У справі встановлено, що загальна площа квартири становить 52,4 кв. м, а житлова 30,5 кв. м, тобто на\~ кожного з позивачів \~припадає 20,5 кв. м загальної площі та 11, 15 кв. м житлової площі, а на відповідача припадає 30,1 кв. м загальної площі та 11, 4 кв. м житлової площі. Виділення позивачам за запропонованим ним варіантом встановлення порядку користування квартирою кімнати розміром 19, 1 кв. м з лоджією 3, 2 кв. м, та залишення у спільному користуванні місць загального користування не перевищує належну кожному з них ідеальну частку, а виділення відповідачу кімнати загальною площею 11,4 кв. м не зменшує належну йому частину житлової площі, інших варіантів визначення порядку користування спірною квартирою немає. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі № 486/171/18 (провадження № 61-316св19), від 18 березня 2020 року у справі № 495/3293/17 (провадження № 61-799св19). У відповідності до\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи обставини спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги про встановлення порядку користування житловим приміщенням підлягають до задоволення. Необхідно виділити у користування позивачів житлову кімнату площею 19,1 кв.м. з лоджією площею 3, 2 кв.м., у користування відповідача житлову кімнату площею 11,4 кв.м., а інші приміщення залишити в їх спільному користуванні. Співвласники житла набувають права на розподіл особистого рахунку після отримання рішення суду про визначення порядку користування квартирою з закріпленням у користування співвласників відповідних площ кімнат та приміщень, таким чином на підставі рішення суду упорядковується оплата комунальних послуг, що слугувало підставою звернення до суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач звільнений від сплати судових витрат сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. відносить на рахунок позивачів.

Outcome: approved