Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. (вісімсот гривень) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином повноліття.. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є дитина: син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, усім необхідним вона змушена забезпечувати дитину самостійно, однак її коштів на все не вистачає. Відповідач ніде не працює, але має нерегулярний дохід, який одержує в натурі, а тому вважає, що розмір аліментів має бути у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. щомісяця на дитину. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Вислухавши сторони, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON]. Загальним обовязком батьків, який покладається на них Сімейним кодексом, є обовязок утримувати своїх дітей (ст.180 СК України). [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (а.с.14) син [PERSON], [INFO] дійсно знаходиться на утриманні матері [PERSON]. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює, однак у судове засідання не надано жодних доказів щодо неспроможності ним сплачувати аліменти на утримання дитини. Крім того, як вказує позивачка, відповідач отримує нерегулярний, мінливий дохід. У Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, суд звертає увагу на зміст ст.48 Конституції України, що каже про право кожного на достатній життєвий рівень. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи відповідача про відсутність у нього роботи не заслуговують на увагу та не є підставою для звільнення його від сплати аліментів чи зменшення заявленої позивачкою суми, оскільки відповідач [INFO], є працездатним. Крім того, той факт, що відповідач на даний час не працює не є тою обставиною, що б перешкоджала займатися трудовою діяльністю чи отримувати доходи від будь-яких інших видів діяльності. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів в рахунок обґрунтування обставин повязаних з тим, що він не має можливості займатися трудовою діяльністю, або ж наявність тяжкої хвороби, яка б унеможливлювала займатися жодним видом діяльності з метою отримання прибутку чи доходу або ж заробітку. Відповідач є молодою працездатною особою та не позбавлений права влаштуватися на роботу. Судом, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач на обліку у центрі зайнятості населення, як безробітний, не перебуває. Даний факт може свідчити лише про небажання відповідача знайти роботу для отримання певного заробітку як для себе, так і для утримання своєї неповнолітньої дитини. Тому, посилання відповідача на вказані вище обставини в рахунок того, що він не працевлаштований, не отримує заробітну плату чи інші доходи, що нібито знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку з неможливістю сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами, обовязок яких надати з підстав, передбачених ст.60 ЦПК України, покладається в тому числі і на відповідача. Зважаючи на викладене вище, суд рахує, що заявлений позивачкою розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved