Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує на те, що дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від матеріального забезпечення сина, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки та на її особисте утримання до досягнення дитиною трьох річного віку у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. 23.04.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батьківство. 28.04.2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було прийнято зустрічну позовну заяву. 17.05.2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було призначено генетичну експертизу та провадження у справі було зупинено. 14.07.2021 року до суду надійшов висновок експерта та 02.08.2021 року провадження у справі було поновлено та призначено до судового засідання. Представник позивачки та позивачка у судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили стягнути з відповідача на її користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття та стягнути на її користь позивачки аліменти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, представник направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме: стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. З приводу стягнення аліментів на особисте утримання позивачки до досягнення дитиною трьох річного віку заперечував. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З матеріалів позовної заяви вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 91 СК України, право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до ст. 76 СК України. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Відповідач [PERSON] є працездатним за віком та станом здоров`я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своїй донькі. Суд, дослідивши зустрічну позовну заяву, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. В процесі розгляду справи судом було призначено судово-медичну експертизу методом генотипоскопічного дослідження на предмет виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батьківство. Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство до досягнення дитиною повноліття, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначається, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення Калачова проти Російської Федерації №3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до висновку експерта № 103-161-2021 молекулярно-генетеичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає не менш 99,99%. Таким чином згідно Hummel K at all «Biostatistisch Abstammugs begutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Вказаний доказ не викликає сумніву у суду. В зв`язку з викладеним, суд відмовляє в задоволенні зустрічної позовної заяви. Отже, оскільки відповідач являється батьком та не надає позивачці грошової допомоги на утримання доньки та на її особисте утримання, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.02.2021 року до повноліття та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на особисте утримання в розмірі у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 10.02.2021 року до досягнення дитиною 3-х років, тобто до [INFO] . Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial