Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивачі звернулись до Оріхівського районного суду Запорізької області з цим позовом, в якому просять визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом право власності на ? частку земельної ділянки площею 5,0939 га, кадастровий номер 2323985700:03:002:0016, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка розташована на території Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №.085897 від 20.09.2006 року. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилались на те, що вони є дітьми та, відповідно, спадкоємцями першої черги за законом, [PERSON], який помер 21.09.2016 року, і після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить спірна земельна ділянка. Спадщину вони прийняли у встановленому законом порядку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено через відсутність у них правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Тому вони змушені звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві. Додатково пояснили, що інші діти померлого, які також є спадкоємцями першої черги, спадщину не прийняли і не бажають брати участь у спадкуванні. Представник відповідача проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЖС № 378302, виданим Оленівською сільською радою 27.03.1974 року, Свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЖС № 470216, виданим Новотавричеською сільською радою Оріхівського району Запорізької області 15.02.1977 року, Витягом № 00017759850 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища, згідно якого позивач [PERSON] мала дошлюбне прізвище «Ткач». За свого життя [PERSON] мав у приватній власності земельну ділянку площею 5,0939 га, кадастровий номер 2323985700:03:002:0016, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка розташована на території Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №.085897 від 20.09.2006 року. 21.09.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 3792820, виданим (повторно) виконавчим комітетом Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. У звязку з цим відкрилась спадщина, до складу якої входить спірна земельна ділянка. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 45/2017, заведеної Оріхівською державною нотаріальною конторою Запорізької області у звязку із смертю [PERSON], його спадщину своєчасно прийняли позивачі шляхом подання відповідних заяв в порядку ст. 1269 ЦК України, оскільки на час смерті спадкодавця проживали окремо від нього. [PERSON] з матеріалів вказаної спадкової справи випливає, що інші спадкоємці першої черги за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які також проживали окремо від спадкодавця, - із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не звернулись, незважаючи на те, що були повідомлені нотаріусом про відкриття спадщини. Виходячи з положень ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вказані особи вважаються такими, що не прийняли спадщину після [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною першою статті 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, оскільки з шести спадкоємців [PERSON] спадщину прийняли лише позивачі, а права на обовязкову частку у спадщині ніхто з інших спадкоємців не має, спірне спадкове майно має належати позивачам порівну. Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку лише через відсутність у них оригіналу правовстановлюючого документу, що як таке не може бути перешкодою у захисті їх спадкових справ, оскільки відомості про належність спірного майна [PERSON] підтверджується листом Відділу в Оріхівському районі ГУ ДГК України в Запорізькій області від 05.04.2017 року № Б-8/0-0.30-74/139-17, яким позивачу [PERSON] було надано копію відповідного державного акту про право приватної власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, у спадкування та інших цивільно-правових угод. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 131 ЗК України,

Outcome: approved