Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що спірне майно, житловий будинок з господарськими, будівлями і спорудами та земельна ділянка розташовані за адресою: [ADDRESS] . [INFO] в м. Синельникове Дніпропетровської області померла мати позивачів, [PERSON] у віці 80 років, про що 22 липня 2009 року складено відповідний актовий запис № 307, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 22 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується Довідкою № 109 від 30.01.2019 року, виданою виконавчим комітетом Синельниківської міської ради. Спадкове майно, після смерті [PERSON] , окрім іншого складається з: -житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; -земельної ділянки площею 0,0550 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] . Даний факт підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку, технічним паспортом житлового будинку; Довідкою КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1625 від 27.12.2017 року. Державним актом на право приватної власності на землю; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1207456332019 від 12.02.2019 року. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі, син спадкодавця - [PERSON] та донька спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується їхніми Свідоцтвами про народження, двома Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] та два Свідоцтва про розірвання шлюбу. Також даний факт підтверджується матеріалами спадкової справи. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулись до Першої синельниківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа зареєстрована Першою синельниківською державною нотаріальною конторою 20.10.2009 року за № 205/2009. Даний факт підтверджується матеріалами спадкової справи, а також про це зазначено в Постановах про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Після закінчення 6-місячного терміну позивачам було відмовлено в оформленні Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлій [INFO] [PERSON] і рекомендовано звернутися до суду, про що свідчить дві Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Проаналізувавши документи надані спадкоємцями, державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори були виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме: у договорі купівлі-продажу, посвідченого 12 вересня 1969 року за реєстровим № 1830 Синельниківською державною нотаріальною конторою вказано «[PERSON]», а у Свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Вважаю, що зазначена помилка в прізвищі була допущена суто технічно, оскільки договір купівлі-продажу укладався в 1969 році і на той момент друкувався на друкарській машинці, в якій були відсутні українські літери алфавіту. Але в КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» вищезазначений будинок було вірно зареєстровано за померлою та вказано правильно прізвище « [PERSON] », про що свідчить відмітка про реєстрацію на останній сторінці Договору куцівлі-продажу та в технічному паспорті на будинок правильно зазначено прізвище. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі є неможливим, а єдиним шляхом для отримання спадкового майна та захисту прав позивачів є звернення до суду про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Незважаючи на те, що стосовно земельної ділянки, на якій розташований спірний житловий будинок, документи всі в порядку і відповідають діючому законодавству України, нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, оскільки у відповідності до ст. 120 Земельного кодексу України перехід права власності на житловий будинок зумовлює одночасний перехід права власності і на земельну ділянку. Враховуючи те, що спадкоємці прийняли спадщину, але не мають можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно. Позивачі змушені звертатися до суду за захистом, обираючи передбачений п.1) ч.2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді - визнання права. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS] що складається із: А-1 житловий будинок, загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 35,0 кв.м.; Б-1 сарай; В-1 сарай; Д-1 сарай; 3-1 сарай; Г-1 гараж; Е-1 вбиральня; №1-2 огорожа.; Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0550 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] ; Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] що складається із: А-1 житловий будинок, загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 35,0 кв.м.; Б-1 сарай; В-1 сарай; Д-1 сарай; 3-1 сарай; Г-1 гараж; Е-1 вбиральня; №1-2 огорожа; Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0550 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] . Представник позивачів [PERSON] до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивачі у судове засідання не з`явились. Представник відповідача Денега Н.Л. до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, проти задоволенні позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 лютого 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлій [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що у договорі купівлі-продажу, посвідченого 12 вересня 1969 оку, за реєстром № 1830 Синельниківською державною нотаріальною конторою, вказано « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 січня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлій [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що у договорі купівлі-продажу, посвідченого 12 вересня 1969 оку, за реєстром № 1830 Синельниківською державною нотаріальною конторою, вказано « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 22 липня 2009 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області,[PERSON] померла [INFO] . Факт родинних відносин, а саме те, що сином спадкодавця є [PERSON] , а донькою спадкодавця - [PERSON] , підтверджується їхніми Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 1957 року та серії [NUMBER] від 31 липня 1968 року відповідно, двома Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвиша [PERSON] - [PERSON] , та двома Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09 листопада 1982 року та серії [NUMBER] від 13 липня 1995 року. Згідно договору купівлі-продажу від 12 вересня 1969 року, посвідченого нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори Жаран А.А., за реєстром № 1830, [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який, згідно технічного паспорту від 26 грудня 2017 року складається з: А-1 житловий будинок, загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 35,0 кв.м.; Б-1 сарай; В-1 сарай; Д-1 сарай; 3-1 сарай; Г-1 гараж; Е-1 вбиральня; №1-2 огорожа. Відповідно довідки КП «СМБТІ» від 27 грудня 2017 року № 1625, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1830 від 12 вересня 1969 року. В цілому на земельній ділянці розташовані: А-1 житловий будинок каркасномаз.обл. 0,5 цегл (збудований в 1968 році), Б-1 сарай цегл (збудов. В 1980 році), Д-1 сарай цегл. (збудов. В 1980 році), В-1 сарай цегл. (збудов. В 1980 році), З-1 сарай цегл (збудов.в 1980 році), Г-1 гараж цегл. (збудов. В 1976 році), Е-1 вбиральня цегл., № 1-2 огорожа штахетна, загальна площа будинку А-1 складає 55,7 кв.м., житлова площа - 35,0 кв.м. Самовільних будівель не виявлено. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , [NUMBER] [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0550 гектарів, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку віл 12 лютого 2019 року, має кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно Довідки № 109 від 30 січня 2019 року, виданою виконавчим комітетом Синельниківської міської ради, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 02 березня 1999 року по день смерті [INFO] та, разом з нею, проживали [PERSON] , 1980 р.н. з 09 квітня 1999 року, [PERSON] , 1999 р.н. , [PERSON] , 1985 р.н. з 18 березня 2009 року, [PERSON] , 1999 р.н. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Згідно ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку із зазначеним, позивачу [PERSON] , яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1936 грн. 95 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 968 грн. 48 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 968 грн. 48 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved