Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0313749 право на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Енгельса. Вони (позивачі) прийняли спадщину після смерті [PERSON] , отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). У подальшому їм (позивачам) була виділені земельні ділянки, кожен із них (позивачів) замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 1,8602 га. Вони (позивачі) отримали державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 392642 та ЯГ № 392643, відповідно до яких кожен із них є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 1,86 га, що не відповідає дійсності. У зв`язку із допущеними у державних актах помилками вони (позивачі) позбавлені можливості у повному обсязі розпорядитися належними їм земельними ділянками. Виправити зазначені помилки у позасудовому порядку неможливо у зв`язку із змінами, які відбулися у законодавстві. [PERSON] просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 392642 від 9 жовтня 2006 року та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,8602 га, кадастровий номер 7423810100:02:001:0427, яка розташована на території м. Носівка Чернігівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 392643 від 12 жовтня 2006 року та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,8602 га, кадастровий номер 7423810000:02:001:0791, яка розташована на території м. Носівка Чернігівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання позивачі та їх представник - адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі та участі позивачів. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Крім цього, представник відповідача просив суму сплаченого судового збору покласти за рахунок позивачів у зв`язку із тим, що міська рада не вчиняла жодних дій, які б порушували права позивачів. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що на ім`я [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких вони у рівних частинах (по 1/2 частині кожен) успадкували після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, що перебувало у колективній власності КСП імені Енгельса, розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313749, виданого 15 червня 1997 року Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку 28 червня 1997 року за № 285, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6; 7). З матеріалів справи (а.с. 15; 23) вбачається, що: - 9 жовтня 2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 вересня 2006 року на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 392642, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0106856000467, відповідно до якого [PERSON] є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 1,86 га, яка розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - 12 жовтня 2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 квітня 2006 року на ім`я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 392643, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0106856000468, відповідно до якого [PERSON] є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 1,86 га, яка розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судовому засіданні встановлено, що у 2017 році на замовлення позивачів була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок площами по 1,8602 га, кадастрові номери 7423810100:02:001:0427 ( [PERSON] ) та 7423810000:02:001:0791 ( [PERSON] ), які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, в натурі (на місцевості), що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-14; 19-22; 24-25). З матеріалів справи (а.с. 12-14; 24-25) вбачається, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) було здійснено державну реєстрацію земельних ділянок площами 1,8602 га, кадастрові номери 7423810100:02:001:0427 та 7423810000:02:001:0791. У судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2016 року державним реєстратором реєстраційної служби Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 28237361, на підставі якого були внесені записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право приватної часткової (по 1/2 частині) власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 1,86 га, кадастровий номер 7423810100:02:001:0427. Підставами виникнення права власності зазначено державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 392642 та ЯГ № 392643, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 139727370 від 1 жовтня 2018 року (а.с. 26-27). З повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 24 жовтня 2018 року (а.с. 28) вбачається, що позивачі через свого представника зверталися до відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з метою внесення виправлень у державні акти серії ЯГ № 392642 та ЯГ № 392643, які видані на їх ім`я, але отримали відмову. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Унаслідок видачі позивачам державних актів з порушенням вимог закону було фактично зменшено розмір належних їм земельних ділянок. Верховний Суд України за наслідками розгляду касаційних скарг у аналогічних справах № 6-103цс12 та № 6-46цс14 прийшов до висновків, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховувати суди, про те, що визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Крім цього, суд зауважує, що іншим шляхом, аніж через судову процедуру, позивач не в змозі в даному випадку захистити свої права. Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 392642 та ЯГ № 392643 порушують права позивачів щодо володіння, користування та розпорядження належними їм земельними ділянками, а тому вони підлягають визнанню недійсними. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З метою захисту прав та інтересів позивачів, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,8602 га, кадастровий номер 7423810100:02:001:0427, та за [PERSON] - на земельну ділянку площею 1,8602 га, кадастровий номер 7423810000:02:001:0791. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Outcome: approved