Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачі звернулися до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: Чугуївського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області та просять визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловою квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони є власниками (по 1/5 частині кожний) квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Оскільки Відповідач фактично в квартирі не проживає більше як півтора року, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі в спільному побуті, у сторін не немає жодних домовленостей з приводу користування належною їм квартирою, Відповідач вважається таким, що втратив право користування квартирою. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, від неї через канцелярію суду надійшла заява в якій вона позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність (а.с.31). Представник Чугуївського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву з прохання розглянути справу за його відсутності відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 25). За таких обставин, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність не з'явившихся осіб за доказами, що містяться в матеріалах справи. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи і відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], є власниками (по 1/5 частині кожний) квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно зі Свідоцтвом про право власності від 24 жовтня 2006 року. У даній квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та Відповідач - [PERSON], що підтверджується довідкою комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства м. Чугуєва від 02.12.2014 №1308. Відповідач - [PERSON] з 23.02.2013 року та по теперішній час в квартирі Позивачів фактично не проживає, що підтверджується довідкою від 02.12.2014 №597 з підписами сусідів, засвідчених начальником комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства м. Чугуєва. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У зв'язку з тим, що в квартирі Позивачів зареєстрована Відповідач, яка фактично в ній не проживає, Позивачі як власники квартири, не мають можливості повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану квартири не приймала ніколи. На даний час Позивачі самостійно утримують квартиру в належному стані, планують здійснити ремонт. Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачена непорушність права власності, отже, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Той факт, що за адресою Позивачів зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для Позивачів, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це Позивачі повинні сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично, а також реєстрація Відповідача перешкоджає Позивачам повною мірою розпоряджатися майном. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у Позивачів певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обов'язків. Отже, оскільки Відповідач фактично в квартирі не проживає більше як півтора року, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі в спільному побуті, у сторін не немає жодних домовленостей з приводу користування вказаною квартирою, Відповідач вважається таким, що втратив право користування квартирою. Для зняття Відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення Відповідача права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved