Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], інтереси яких представляє представник за довіреністю [PERSON] звернулися до суду з первинним позовом до Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якому просили визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за законом право на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] на земельну частку (пай), яка перебувала у колективному сільськогосподарському підприємству «Красне», с. Красне, Жмеринського (Вінницького) району, Вінницької області, розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 28 квітня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 576, набуте в порядку спадкування за законом проте належним чином не оформлене спадкове майно померлого [INFO] [PERSON]. В подальшому, представником позивачів [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просив: « Визнати за позивачами по справі в порядку спадкування за законом право на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай), яка перебувала у КСП «Красне», розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Пултівецької сільської ради, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 576 від 28 квітня 2000 року, набуте в порядку спадкування за законом, проте належним чином не оформлене спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] в рівних долях по ј частці. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачі в своїй позовній заяві зазначають те, що [INFO] помер [PERSON]. Спадщину після його смерті фактичного прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (оскільки помер [INFO]) його син [PERSON]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є дружина - [PERSON]; син - [PERSON], син - [PERSON]; донька - [PERSON]. Після смерті спадкодавця - [PERSON] відкрилася спадщина на належне померлому спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай), що перебувала у колективі власності КСП «Красне» с. Пултівці, Вінницького району Вінницької області, яке було фактично прийняте ним після смерті свого батька [PERSON], проте належним чином не оформлене, що відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON], які прийняли спадщину після його смерті - відсутні. Вони, спадкоємці першої черги за законом в установлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька [PERSON] та Вінницькою районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа 308/2010. Проте, постановою про відмовою у вчиненні нотаріальної дії від 10 липня 2018 року позивачам було відмовлено в оформленні спадкових їх прав.Підставою відмови є те, що відповідно до абзацу 2 статті 9 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], правоздатність громадян виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.Правоздатність [PERSON] припинилась [INFO], а сертифікат на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] виданий Жмеринською районною державною адміністрацією Вінницької області 20.04.2000 року, тобто після смерті спадкодавця. Таким чином, даний правовстановлюючий документ був виданий вже після смерті [PERSON], в зв'язку з чим, вони, позивачі по справі не мають можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі після смерті [PERSON], спадкоємця [PERSON], який прийняв спадщину проте належним чином не оформив своїх спадкових прав. Також, позивачі зазначають, що в подальшому, колективному сільськогосподарському підприємству «Красне», с. Пултівці, Жмеринського району Вінницької області, був виданий Державний акт на право колективної власності на землю [NUMBER] від 17 лютого 1998 року. До вказаного Державного акту на право колективної власності на землю доданий список громадян, які на момент видачі цього державного акту були членами КСП «Красне» для одержання земельного паю, де під номером 424 був включений [PERSON], який був членом КСП «Красне» на момент отримання даного Державного акту на право колективної власності на земельну ділянку. Таким чином, право на земельну частку (пай) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у колективному сільськогосподарському підприємстві «Красне», с. Красне, Жмеринського (на сьогодні Вінницького) району, Вінницької області, виникло у [PERSON] ще до його смерті, тобто 17 лютого 1998 року (дата видачі Державного акту), а виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстрований 24 квітня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 576 лише підтверджував це право. За вказаних вище обставин позивачі змушені були звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх спадкових прав. Позивачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їх представник за довіреністю [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, проте через канцелярію суду представником позивачі [PERSON] подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача сільський голова Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Заверуха З.Д., будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Врахувавши думки та позиції учасників процесу, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], виданого повторно виконавчим комітетом Пултівецької сільської ради 04.04.2018 року ( а.с. 4). Спадщину після смерті [PERSON] фактичного прийняв, але не оформив своїх спадкових прав його син [PERSON], оскільки помер [INFO]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: дружина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [NUMBER], виданого 17 липня 1976 року Пултівецькою сільською радою Жмеринського району ( а.с.6 ); син - [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження, де в графі «батьки», батьком записаний [PERSON], серія [NUMBER], виданого 4 липня 1977 року Пултівецькою сільською радою Жмеринського району ( а.с.8); син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «батьки», батьком записаний [PERSON], серія [NUMBER], виданого 8 лютого 1980 року Пултівецькою сільською Жмеринського району ( а.с. 10) ; донька - [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження, де в графі «батьки», батьком записаний [PERSON], серія [NUMBER], виданого 6 серпня 1986 року Пултівецькою сільською радою Жмеринського району ( а.с.12) Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай), що перебувала у колективі власності КСП «Красне» с. Пултівці, Вінницького району Вінницької області, яке було фактично прийняте [PERSON] проте належним чином не оформлене після смерті батька [PERSON], що відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] вважається, що спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину, вступивши в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до листа завідуючої Вінницькою районною державною нотаріальною конторою Л.М.\~Березовськоїза № 103/01-16 від 18.01.2019 року вбачається, що відповідно до даних Спадкового реєстру спадкоємці померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась (а.с. 61). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці першої черги за законом, дружина спадкодавця та їх діти, подавши в установлений законом строк заяви до Вінницької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, після чого Вінницькою районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа 308/2010. Проте, постановою про відмовою у вчиненні нотаріальної дії від 10 липня 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкових прав. Підставою відмови є те, що відповідно до абзацу 2 статті 9 Цивільного кодексу УРСР, який і на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], правоздатність громадян виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. Правоздатність [PERSON] припинилась [INFO], а сертифікат на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] виданий Жмеринською районною державною адміністрацією Вінницької області 20.04.2000 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.15). Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю, серія [NUMBER] від 17 лютого 1998 року колективному сільськогосподарському підприємству «Красне», с. Красне, Жмеринського району Вінницької області як власнику землі, було передано у колективну власність для сільськогосподарського використання 1928,6 гектарів землі в межах згідно з планом, відповідно до рішення Пултівецької сільської ради народних депутатів від 03.02.1999 року (а.с.16-18). Відповідно до звіту про незалежну оцінку майнового права на земельну частку ( пай), що належить [PERSON], вартість майнових прав на земельну частку ( пай), що розташована на території Пултівецької сільської ради, Вінницького району складає - 38 985 грн. 00 коп.. Оцінка проведена суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] ( кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [NUMBER] від 17.09.2005 року) (а.с.20-30). До вказаного Державного акту на право колективної власності на землю доданий список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де під номером 424 був включений [PERSON], який був членом КСП «Красне» на момент отримання Державного акту на право колективної власності на земельну ділянку (а.с.19). На підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонер товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно п. 24 абзацу другого Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на право на земельну частку (пай). У відповідності до абз. 3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року за № 666/94 кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовнихкадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Згідно п. 5 Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року за № 720/95, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадиться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що право на земельну частку (пай) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована на території Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та перебувала у колективному сільськогосподарському підприємстві «Красне», с. Красне, Жмеринського (на сьогодні Вінницького) району Вінницької області, виникло у [PERSON] ще до його смерті, тобто 17 лютого 1998 року (дата видачі Державного акту), в виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстрований 24 квітня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 576 лише підтверджував це право. Крім того, є встановленим, що єдиний спадкоємець за законом після смерті [INFO] [PERSON] - його син [PERSON] спадщину фактично прийняв, вступивши в оперативне управління відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР, проте належним чином не оформив нотаріально свої спадкові права, водночас помер [INFO]. Також є встановленим, що позивачі по справі, як спадкоємці першої черги за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли, так як в установлений законом строк звернулися з заявами до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, після чого нотаріусом відкрито спадкову справу № 308/2010. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки судом є встановленим, що позивачі не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Красне» с. Пултівці, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яка належить [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого був [PERSON], який за свого життя прийняв спадщину, вступивши в оперативне управління спадковим майном, але не оформив своїх спадкових прав, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у позивачів немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Питання про стягнення з відповідача на свою користь понесених судових витрат позивачами перед судом не ставилось, в зв'язку з чим суд вважає необхідним всі понесені позивачами судові витрати, пов'язані з розглядом справи залишити за позивачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved