overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивачка 10.08.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 07.03.1981 року розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого шлюбно-сімейні стосунки фактично розірвано, внаслідок чого спільне життя та збереження сім»ї є неможливим, бо чоловік з травня 2012 року забрав свої речі та переїхав в с. Коноплянка Великобагачанського району. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 27 ). Відповідач повторно в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, за як адресою своєї реєстрації, так і за фактичним місцем проживання ( а. с. 14, 20 ), але кореспонденція суду повернулася з відмітками : «за зазначеною адресою не проживає». Тому, було дано оголошення на веб-сайті суду про належне його повідомлення ( а. с. 26 ). Від нього не надійшло відзиву на позов та позивачка погодилась на заочний розгляд справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 07.03.1981 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому уклали шлюб ( актовий запис № 455 ) ( а. с. 6 ). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно сімейних стосунків з травня 2012 року, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім»ї є неможливим. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивачка 10.08.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 20.02.2015 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з червня 2018 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та залишиться проживати із нею. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити після розірвання шлюбу їй прізвище - Рутка. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. ( а. с. 16, 17 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у підготовчому судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.02.2015 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 154 ( а. с. 3 ), який розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з червня 2018 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] ( а. с. 4 ), яка проживає з позивачкою та залишиться проживати із нею. Спорів про майно та місце проживання дітей не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивачка 10.08.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від укладеного ними 20.02.2015 року шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею після розірвання шлюбу. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття аліменти у розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з»явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 15 ). А відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має ( а. с. 16 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 20.02.2015 року шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року (а.с. 2, 3), яка проживає з позивачкою та залишаться проживати із нею після розірвання шлюбу. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач не має, також не має утриманців, не є інвалідом. ( а. с. 16). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивачка 10.08.2021 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2009 року народження. Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.02.2009, актовий запис №17. Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст.24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання сторін відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище. Також, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивачка 10.09.2019 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від незареєстрованого ними шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та залишиться проживати із нею. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття аліменти у розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 21 ). А відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має ( а. с. 22 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в судовому засіданні у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони проживали у цивільному шлюбі без реєстрації, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні ( а. с. 3 ) . Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитину. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач не має, також не має утриманців, не є інвалідом. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка 10.10.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народила сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, та просила справу слухати без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 13.0.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції, сторони перебувають з 13.01.2001 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 04. Відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 17.07.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 89, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки ДП «Селидіввугілля» ВП Шахта «Росія» №09/3027 від 20.10.2014 р., [PERSON] працює на ДП «Селидіввугілля» ВП Шахта «Росія» на посаді електрослюсар підземний з 21.03.2001 р. по теперішній час. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 10.10.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 10.10.2014 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка 10.10.2014 р. звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача 2000 грн. аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], покликаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте близько трьох місяців проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не цікавиться її духовним та культурним розвитком, хоча працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, яка проживає з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, та доповнила, що відповідач не офіційно працює і в змозі надавати кошти на утримання доньки, яка проживає з нею. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив і зазначив, що спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі не більше 400 грн. щомісячно, оскільки він не працює та не має стабільного заробітку. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2001 р. і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач не надає коштів на утримання доньки [PERSON], яка проживає з позивачкою, хоча працездатний і може такі надавати, але враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, а позивачка також є працездатною, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 700 грн. щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, суд -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка 10.12.2014 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 23.04.2011 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, внаслідок чого припинили шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо з 20.11.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишиться проживати із позивачкою. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку ( а. с. 14 ). Відповідач повторно в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за адресою своєї реєстрації ( а. с. 7 ), про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 20, 23, 26 ). Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 23.04.2011 року в Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області уклали шлюб ( актовий запис № 40 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину ( а. с. 4 ), яка проживає та залишиться проживати із позивачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з 20.11.2012 року, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка 10 вересня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 01 грудня 2007 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1086. Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з травня 2011 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01 грудня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1086.(а.с.8). Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. /а.с.7,9/ Встановлено також, що з травня 2011 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачка 10 грудня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 23 листопада 2013 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, серії [NUMBER], актовий запис №988. Від подружнього життя дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається почтове повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23 листопада 2013 року. Шлюб був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, серії [NUMBER], актовий запис №988. /а.с.3/ Від подружнього життя дітей немає. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved