Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачка 20.10.2015 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь 300000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок нанесення відповідачем 23.07.2011 року їхньому сину [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя, від яких останній помер на місці події. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з грудня 1981 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Чернігівського районного суду від 12.08.2015 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] [INFO] року відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за місцем свого проживання в будинку [ADDRESS] та області, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою навмисного вбивства, наніс два удари металевим ломом в область голови їхньому сину [PERSON], чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від яких [PERSON] помер на місці події. Згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Позивачу, як потерпілій в даній кримінальній справі, спричинена суттєва моральна шкода, внаслідок злочину померла найрідніша для неї людина - її син. На момент смерті сина вона перебувала на пенсії і в результаті його гибелі втратила не лише рідну дитину, а і помічника та годувальника, оскільки він працював та надавав значну матеріальну підтримку у виховані її онуків, які проживають з нею з 2009 року і опікуном яких вона є. Смерть сина спричинила негативні зміни у житті позивачки: переживання, фізичні незручності та психологічний дискомфорт; відірваність від активного соціального життя; знижений та нестійкий настрій; порушення сну; емоційна напруга; нервовість. Таким чином, посилаючись на приписи ст.ст.1167, 1168 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на її користь 300000 грн, у відшкодування завданої моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, з підстав та міркувань, які вказані у позовній заяві. Відповідач, як особа яка відбуває покарання, про час та місце засідання повідомлялась належним чином через адміністрацію Холодногірської виправної колонії №18, письмові пояснення на адресу суду не надійшли. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши усі обставини справи, дослідивши докази, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні обставини справи. Згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, за те, що він [INFO] року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за місцем свого проживання в будинку [ADDRESS] та області, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою навмисного вбивства наніс [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження від яких він помер на місці події. Позивач [PERSON] у кримінальному провадженні приймала участь як потерпіла, але цивільний позов не заявляла. Вирок не оскаржувався. /а.с.6, 7/ Вирок суду про засудження [PERSON] набрав законної сили, а згідно положень ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З цих підстав суд дійшов висновку, що відповідач винен у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень сину позивачки, від яких він помер 23.07.2011 року, на місці події, що підтверджується відповідним свідоцтвом. /а.с.9/ [PERSON] та [PERSON] є батьками померлого [PERSON] підтвердженням чого є свідоцтво про народження серії [NUMBER]. /а.с.8/ Як свідчить копія трудової книжки серії «[NUMBER] [PERSON] на дату смерті працював у ТОВ «Чернігівська індустріальна молочна компанія» слюсарем з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування машинно-тракторної станції. /а.с.10/ Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.08.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. /а.с.5/ [PERSON] проживає та є зареєстрованою у [ADDRESS] разом онуками: [PERSON], 1996 р.н., [PERSON], 1999 р.н. і [PERSON], 2003 р.н. та є їх опікуном згідно розпорядження Чернігівської районної адміністрації, оскільки батько дітей [PERSON] помер, а мати дітей [PERSON] згідно рішень Чернігівського районного суду від 22.03.10 р. позбавлена батьківських прав. /а.с.12, 14-19/ Як вбачається з копії пенсійного посвідчення та довідки Управління ПФУ в Чернігівському районі Чернігівської області, [PERSON] з 2010 року призначено пенсію за віком, розмір якої станом на червень 2015 року становить 1427,65 грн. /а.с.11/ З наявних у справі копій медичної документації, вбачається, що [PERSON] постійно звертається до медичного закладу зі скаргами на головні болі та болі в серці і їй призначають лікування. /а.с.20-23/ Суд рахує наведені вище документи належними та допустимими доказами, оскільки вони встановлюють наявність обставин, що обґрунтовують вимоги сторони позивача, при цьому сторона відповідача не надала доказів зворотного. Відповідно до положень ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що вона дійсно внаслідок смерті сина зазнала суттєвих моральних страждань, зумовлених фізичним розладом здоров'я, що її звичний уклад життя суттєво змінився і це змусило її докладати значних зусиль для його нормалізації, а втрата дитини є невідновною. Ураховуючи усі обставини справи, доводи і обґрунтованість позову, з урахуванням вимог розумності і справедливості, глибини душевних і моральних страждань позивача, яка є матір'ю померлого [PERSON], суд вважає, що у відшкодування завданої моральної шкоди, з [PERSON], який є винуватцем у завданні шкоди, на користь позивача слід стягнути 150000 грн, яка на думку суду першої інстанції є достатньою грошовою компенсацією її моральних страждань. На підставі викладеного й у відповідності із ст.ст.22-23, 1166-1667, 1168 ЦК України,

Outcome: partial