Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вимогою визнати за ними в порядку спадкування право на постійне користування земельною ділянкою площею 50 га кадастровий номер 3523482900:02:000:9099 на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON], свої вимоги мотивували тим, що [INFO] року помер [PERSON], який мав в постійному користуванні земельну ділянку площею 50 гектарів кадастровий номер 3523482900:02:000:9099, яка знаходиться на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області. Право постійного користування земельною ділянкою [PERSON] підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 17.05.2000 року серії КР № 0260. Дана земельна ділянка відповідно до акту надавалася для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до довідки № 329 від 16.04.2014 року земельна ділянка площею 50 га, яка знаходиться в постійному користуванні є комунальною власністю Митрофанівської сільської ради. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, спадкоємцями за якою являються дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], донька [PERSON]. Через втрату оригіналу державного акту на право користування земельною ділянкою позивачі не мають можливості оформити право на спадщину. Відповідно до статуту ФГ «Степан» від 20.07.2011 року засновником ФГ «Степан» являється [PERSON]. Вищезазначену земельну ділянку [PERSON] використовував як основу в діяльності фермерського господарства. Тобто спадкодавець набув право постійного користування спірною земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства відповідно до діючого на час прийняття рішення (1993 рік) законодавства, а саме ст.51 Земельного кодексу України в редакції 1990 року. Відповідно до норм Земельного кодексу України в редакції 1990 року, який діяв на час набуття спадкодавцем права постійного користування та норм діючого законодавства смерть особи користувача земельної ділянки не являється підставою припинення права користування земельною ділянкою. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали наполягали на їх задоволенні. Представник Митрофанівської сільської громади в особі Митрофанівської сільської ради Новгородківського району, сільський голова Ковальова Т. позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Підтвердила суду той факт, що [PERSON] був засновником та головою фермерського господарства «Степан» у постійному користуванні мав земельну ділянку 50 га, яка розташована на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району. Земельна ділянка сільськогосподарського призначення, та є комунальною власністю Митрофанівської сільської ради. Позивач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до суду звернулися з письмовими заявами відповідно до яких у зв'язку з сімейними обставинами просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні. Представник Головного управління юстиції у Кіровоградській області Суворов О.М. в судове засідання не з'явився до суду звернувся із заявою відповідно до якої просив суд розглядати справи без їх представника, за наявності достатніх правових підстав Головне управління юстиції у Кіровоградській області не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу спадкоємцями за якою являються дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], донька [PERSON]. Відповідно до копії державного акту від 17 травня 2000 року [PERSON] на підставі розпорядження Новгородківської райдержадміністрації і рішення сесії Новгородківської районної ради йому було надано у постійне користування земельна ділянка площею 50,0 гектарів, яка розташована на території Митрофанівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до копії статуту фермерського господарства «Степан» від 20 липня 2011 року [PERSON] є засновником та головою господарства. Дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], донька [PERSON] являються членами фермерського господарства. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зверталися до приватного нотаріуса [PERSON] з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право постійного користування земельною ділянкою для товарного сільськогосподарського виробництва на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, яка була надана засновнику фермерського господарства [PERSON], який помер [INFO] року. 29.05.2014 року за № 119/02-14 приватний нотаріус дала відповідь, що за відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів не можливо вчинити нотаріальні дії, які не відповідають вимогам законодавства, та роз'яснила право на звернення до суду за захистом своїх прав. Тобто, через втрату оригіналу державного акту позивачі не мають можливості оформити право на спадщину. Відповідно до довідки за № 329 від 16.04.2014 року виданої виконкомом Митрофанівської сільської ради, земельна ділянка сільськогосподарського призначення із земель запасу загальною площею 50.0000 га (рілля), яка перебуваю у постійному користуванні ФГ «Степан» є комунальною власністю Митрофанівської сільської ради. Отже вищезазначену земельну ділянку [PERSON] використовував як основу в діяльності фермерського господарства. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до пункту 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ «Про фермерське господарство», фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право: а) продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: ..... право користування землею. Із матеріалів справи вбачається, що спадкодавець набув право постійного користування спірною земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства відповідно до діючого на час прийняття рішення (1993 рік) законодавства, а саме ст.51 Земельного кодексу України в редакції 1990 року. Відповідно до норм Земельного кодексу України в редакції 1990 року, який діяв на час набуття спадкодавцем права постійного користування та норм діючого законодавства смерть особи користувача земельної ділянки не являється підставою припинення права користування земельною ділянкою. Згідно норм діючого законодавства про спадкування, за яким до складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спірна земельна ділянка являється матеріальною основою фермерського господарства заснованого спадкодавцем, діяльність фермерського господарства не припинена, в своїй діяльності воно продовжує використовувати спірну земельну ділянку за цільовим призначенням, позивачі беруть участь в діяльності фермерського господарства, прийняли спадщину, а тому є всі підстави визнання за ними право постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування.

Outcome: approved