Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований Сварицевицькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області 30 березня 1996 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №5; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке мала в шлюбі - [PERSON]; - стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати пов'язані із сплатою судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них є син [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття. Причинами , з яких вона звернулася з даним позовом є те, що між нею та відповідачем відсутнє належне взаєморозуміння. У них різні погляди на сімейні цінності. Для відповідача взаємовідносини між ними, як подружжям та їхнім сином, знаходяться на другому плані. Спільне життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. Стосунки між ними погіршилися з часу, коли відповідач почав вживати алкогольні напої, якими в даний час зловживає. До того ж, він застосовує до неї фізичне насилля. Ставлення відповідача до сім'ї та сина привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно поданої ним заяви, позовні вимоги не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 березня 1996 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №5, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 271898 (а.с.3). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved