Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 02.03.2020р звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що вона є власницею 1/1 частки будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований її син - [PERSON] , відповідач по справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач за місцем своєї реєстрації, а саме, за вищевказаною адресою, не мешкає більше восьми років, зокрема, з листопада 2011 року та по теперішній час, так як поїхав на заробітки і не повертається звідти та не яким чином не повідомляє чи буде повертатися назад до України. Зазначає, що [PERSON] не проживаючи за місцем реєстрації, не робить ніяких дій для того, щоб добровільно знятися з реєстрації у спірному будинку, чим спричиняє неоправдані витрати у вигляді податково сплачених коштів на оплату комунальних послуг, які нараховуються на нього, як на зареєстровану у будинку особу, а також, це не дає можливості оформити субсидію на комунальні послуги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] підтримує вимоги своєї позовної заяви, наполягає на її задоволенні, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без повідомлення причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…. за №213102480 від 18.06.2020р, судом встановлено, що на підставі Договору дарування жилого будинку та земельної ділянки, посвідченого 08.09.2008р державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., (зареєстровано в реєстрі за №1-8777), житловий будинок [ADDRESS] ), належить [PERSON] 12 вересня 2008 року право власності на вищевказаний будинок [PERSON] зареєструвала на своє ім`я в Краматорському міському бюро технічної інвентаризації (копія витягу №20219105 від 12.09.2008р). Згідно довідки №1039 від 31.03.2020р, виданої виконавчим комітетом Біленьківської селищної ради, убачається, що в спірному житловому будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно Акту про підтвердження факту на проживання від 11.02.2020р за №б/н, наданого із Біленьківської селищної ради, - відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS] , але фактично з 10 листопада 2011 року по теперішній час за цією адресою не проживав. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З аналізу досліджених доказів у справі, судом встановлено, що відповідач не мешкає в належному позивачці будинку, не проявляє інтересу до житла понад вісім років, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір у розмірі 840,80грн, так як позовні вимоги позивачки судом задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved