Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка 19.05.2015 року звернулась до суду з позовом, який уточнила заявою від 15.06.2015р. і підтримала у судовому засіданні вона та її представник мотивуючи тим, що 09.09.2013 року [PERSON] була прийнята на роботу на посаду старшого продавця непродовольчих товарів ДП «ЛПП УКРАЇНА» AT «ЛПП» (магазин «Reserved» ТЦ Мануфактура»). 22 січня 2015 року [PERSON] звільнилась з роботи за власним бажанням. Відповідач не видав [PERSON] належно оформлену трудову книжку у день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Оскільки директор магазину повідомив, що трудова книжка направлена поштою, а потім на телефонні дзвінки не відповідав, зустрічей уникав, [PERSON] 27.03.2015р. була направлена вимога про видачу трудової книжки. Трудова книжка була відправлена на адресу [PERSON] лише 10 квітня 2015 року, та отримана позивачкою 16.04.2015р. Згідно довідки про доходи від 09.04.2015 заробітна плата [PERSON] за листопад - грудень 2014 року складає 7889,11 грн. Робочих днів за вказаний період - 43. Відповідно середньоденна заробітна плата складає - 183,47 грн. Кількість робочих днів з 23.01.2015 р. по 16.04.2015 р. становить - 58 днів. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача 10641 грн., 26 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.01.2015 р. по 16.04.2015 р, тобто до дати отримання трудової книжки. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки з 16 січня 2015 року по день свого звільнення 22 січня 2015 року [PERSON] перебувала у відпустці за сімейними обставинами без збереження заробітної плати, що вбачається з табелю обліку робочого часу за січень 2015р., наказу та заяви [PERSON] про надання відпустки. Таким чином, факт відсутності Позивача на робочому місці в день звільнення, виключає відповідальність Відповідача, оскільки необхідною умовою для її застосування є наявність вини з боку роботодавця. 30 січня 2015 року, [PERSON] цінним листом, на зазначену нею у заяві адресу, направлено її трудову книжку, про що свідчать поштова квитанція із описом вкладеного датовані 30.01.2015р. Однак позивачка, у поштове відділення для отримання трудової книжки не зявилась, а цінний лист із трудовою книжкою був повернутий відповідачу у звязку із закінченням терміну зберігання. В звязку із не явкою [PERSON] для отримання трудової книжки та її повернення відправнику, відповідачем приймались численні спроби встановити в телефонному режимі звязок з [PERSON] для передачі трудової книжки, але остання на телефонні дзвінки не відповідала, додаткових чи інших адрес для надсилання пошти не повідомляла. Звязок із [PERSON] відновлено лише 04.04.2015 року після одержання письмового звернення [PERSON], щодо видачі трудової книжки. Зважаючи на це, трудова книжка була повторно надіслана [PERSON] 10 квітня 2015 року. Погодився з затримкою трудової книжки з 22.01.по 30.01.2015 року та просив стягнути кошти за ці дні затримки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 09.09.2013 року [PERSON] була прийнята на роботу на посаду старшого продавця непродовольчих товарів ДП «ЛПП УКРАЇНА» AT «ЛПП» (магазин «Reserved» ТЦ Мануфактура»).(а.с. 10-12) 22 січня 2015 року [PERSON] звільнилась з роботи за власним бажанням. (а.с. 13, 40, 41) Відповідач не видав [PERSON] належно оформлену трудову книжку у день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Відповідачем 30 січня 2015 року, [PERSON] цінним листом направлено її трудову книжку, про що свідчать поштова квитанція із описом вкладеного датовані 30.01.2015р. Однак цінний лист із трудовою книжкою був повернутий відповідачу у звязку із закінченням терміну зберігання та отриманий відповідачем 05.03.2015 року (а.с. 32-35) [PERSON] 27.03.2015р. була направлена вимога про видачу трудової книжки, яку просила направити на її адресу [ADDRESS] (а.с. 6-8) Трудова книжка була відправлена на адресу [PERSON] 10 квітня 2015 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті, та отримана позивачкою 16.04.2015р.(а.с. 9) Згідно довідки про доходи від 09.04.2015 заробітна плата [PERSON] за листопад - грудень 2014 року складає 7889,11 грн. Робочих днів за вказаний період - 43. Відповідно середньоденна заробітна плата складає - 183,47 грн. (а.с. 15) Між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються нормами КЗпП України. Стаття 47 ч.1 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що відповідачем не вчинено дій для вчасної видачі трудової книжки [PERSON], що випливає з того, що [PERSON] працювала у магазині т/м «Reserved» у ТЦ Мануфактура» за адресою м. Суми, вул. Харківська, 2; заява про звільнення була написана [PERSON] 08.01.2015р., і на день звільнення трудова книжка мала перебувати у м. Суми, але згідно поштових конвертів, трудова книжка 30.01.2015р. та 10.04.2015р. направлялась позивачці з фактичної адреси ДП «ЛПП УКРАЇНА» AT «ЛПП» - м. Львів, вул. Лемківська, 15, з цього вбачається вина власника, або уповноваженого ним органу у затримці видачі трудової книжки [PERSON], доказів іншого відповідачем суду не надано. Враховуючи те, що трудова книжка була направлена [PERSON] 10.04.2015 року, а також те, що кількість робочих днів з 23.01.2015 р. по 10.04.2015 р. становить - 55 днів, суд вважає необхідним стягнути з Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки за весь час вимушеного прогулу з 23.01.2015 року по 10.04.2015 року в розмірі 10090 грн. 85 коп. (183,47х55=10090,85), без урахування податків, зборів, обовязкових платежів. Так як позивач при подачі позову до суду \~по захисту трудових прав звільнений від сплати судових витрат, суд згідно вимог \~ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави \~судовий збір в сумі \~487 грн. 20 коп.

Outcome: approved