Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що вони стали власниками кв. № 1 заг. пл. 28,5 кв. м., у буд. [ADDRESS] згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 10.04.08 р.. Було виготовлено і техпаспорт. На протязі 2008 - 2009 р. р. за усною домовленістю і при згоді сусідів - співвласників кв. № 2 - відповідачів у справі, і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі - [PERSON], на подвір»ї, на земельній ділянці, належній відповідачеві у справі - юридичній у особі - під розширення використали біля 11 кв. м., добудувавши 2 кімнати з дотриманням будівельних норм, правил пожежної безпеки і санітарії. У квітні 2013 р. з відповідачем - юридичною особою - було укладено договір оренди землі № 1/48 та 1/49. Самочинне будівництво в даний час заперечується відповідачами - фізичними особами. Просять позов задовольнити та визнати за кожним з них право власності на кв. № 1 заг. пл. 42, 10 кв. м., буд. [ADDRESS]. За ухвалою суду від 03.09.14 р. уточнено процесуальний статус [PERSON] як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Позивач [PERSON], представник позивачів в судовому засіданні позов підтримали повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Просять позов задовольнити. Позивач [PERSON], крім того, суду пояснив, що початок будівництво не був погоджений та дозволений у встановленому законом порядку, так як заперечень з боку мешканців інших квартир будинку не було. Згодом відповідач - юридична особа - відмовив у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію з прибудовою до їх квартири саме з огляду на відсутність погодження із співвласником будинку - відповідачем [PERSON]. Вказана відмова відповідача - юридичної особи - не оспорювалась та не оскаржувалась у встановленому законом порядку. Доказів того, що і відповідач [PERSON] є співвласником кв. № 2 у згаданому будинку, у нього немає. Самочинне будівництво зведене на тій земельній ділянці, що згодом надана в оренду; не заважає іншим мешканцям будинку у користуванні тією земельною ділянкою, що є у спільному користуванні всіх мешканців будинку. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, хоча належно оповіщені. Про причини неявки суду не повідомили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача - юридичної особи - в судове засідання не з»явився, хоча вказаний відповідач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав, попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника. Відповідачі - фізичні особи - в судове засідання не з»явились, хоча належно оповіщені. Про причини неявки суду не повідомили, письмового заперечення проти позову до суду не подали, попередньо, кожен зокрема, подали до суду заяву з проханням справу розглядати у їх відсутності. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON], дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про право власності на житло від 10.04.08 р. № 8 120, виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла виконкому міськради м. Ковеля Волинської обл. (далі - свідоцтво) слідує, що позивачі дійсно, є, згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», співвласниками кв. № 1 заг. пл. 28, 5 кв. м. у буд. [ADDRESS]. Згідно з копією техпаспорта на кв. № 1 буд. [ADDRESS], виготовленого у 2008 р., квартира заг. пл. 28, 5 кв.м., житловою пл. 22, 4 кв.м., знаходиться у власності позивача [PERSON] на підставі вищезазначеного свідоцтва, складається з 2 - х кімнат житл. пл. 22, 4 кв.м., у т. ч., кімнати пл. 10, 2 кв.м., кімнати пл. 12, 2 кв.м, кухні пл. 3, 8 кв.м., веранди пл. 2,3 кв.м. Згідно з техпаспортом на кв. № 1 у житловому буд. [ADDRESS], на підставі цього ж свідоцтва та розпорядження відділу обліку, розподілу та приватизації житла № 8 120 від 10.04.08 р., що є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа, виготовленого КП «Волинське облбюро техдокументації» 23.02.10 р., всі четверо позивачів є співвласниками вищезазначеної квартири. Однак, мається самочинне будівництво приміщень №№ 1 - 3 заг. пл. 18,4 кв. (самовільно збільшена загальна площа), мається прибудова а - 2 вартістю 31 202 грн.. Вказане спростовує посилння позивачів у їх позовній заяві на те, що для здійснення самочинного будівництва ними використано біля 11 кв.м. спільної земельної ділянки біля житлового будинку. В дійсності площа самочинного будівництва склала 18, 4 кв.м.. Як слідує з копії постанови у справі про адмінправопорушення у сфері містобудування № 259 від 20.04.10 р., на позивача [PERSON] нач. інспекції ДАБК було накладено адмінстягнення за ст. 97 КУпАП за порушення вимог ст. ст. 24, 29 Закону України «Про планування і забудову територій» з огляду на те, що він самовільно, без дозволу виконкому та затвердженої проектної документації збільшив загальну площу кв. № 1 у буд. [ADDRESS] на 13,4 кв. м.. Згідно з даними Звіту про проведення техобстеження на відповідність приватної будівлі держстандартам, буднормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарного законодавства, що діяли на момент закінчення будівництва, складеного ПП «Луцьккомундорпроект» у 2010 р., він складений щодо будівлі (споруди) 2009 р. забудови із заг. пл. 41, 9 кв. м., а не 42,10 кв. м., як та, з приводу якої закладено позов, будівля відповідає вимогам держстандартів, буднормам і правилам, може використовуватись за призначенням. Згідно з даними Звіту про проведення техобстеження будконструкцій та інженерних мереж квартири позивачів, складеного ПП «Волиньексперт» у 2013 р., він складений щодо квартири позивачів площею забудови 54, 80 м2, заг. пл. 42,10 кв. м., житл. пл. 24, 40 кв. м., з допоміжною пл. 19, 70 кв. м., що визнана готовою до експлуатації; такою, що не має недоліків, відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, може безпечно експлуатуватись. Як слідує з техпаспорта на кв. № 1 у житловому буд. [ADDRESS], виготовленого ПП «Волиньексперт» 12.09.13 р., у вищезазначеній квартирі здійснено самочинне введення в експлуатацію площі 13,6 кв. м. у приміщеннях №№ 1 - 1, 1 - 2, 1 - 3 добудови а - 2 при відсутності проектно - дозвільної документації. Суд звертає увагу на розбіжності у даних про площу самочинно збільшеної площі квартири у двох останніх вищезазначених техпаспортах, відмінності у даних про площу приміщення 2 (ванної кімнати) у техпаспорті від 23.02.10 р. та цього ж приміщення під позначенням 1- 2 у техпаспорті від 12.09.13 р. як вбиральні сполученої. Розбіжності містяться і в даних щодо загальної площі квартири, а будь - яких пояснень про те, що не тільки у 2008 - 2009 р. р. було проведено самочинне будівництво, а й у період між датами виготовлення двох вищезазначених техпаспортів (23.02.10 р. - 12.09.13 р.) позивачі, їх представник суду не надавали. Листом № М - 543/1/22.27 від 28.10.13 р. відділом містобудування та архітектури виконкому Ковельської міськради, дійцсно, було відмовлено у наданні позивачеві [PERSON] містобудівних умов та обмежень на реконструкцію з прибудовою до квартири у зв»язку з самочинним будівництвом і відсутністю погодження з боку співвласника будинку - відповідача [PERSON]. Та обставина, що позивачі у серпні 2013 р. намагались отримати згоду відповідачів [PERSON], [PERSON] на проведення реконструкції їх квартири з добудовою, побічно стверджується текстом заяви від 13.08.13 р., зворотнім поштовим повідомленням про вручення відповідачеві [PERSON] рекомендованої кореспонденції від позивача [PERSON] 06.09.13 р.. Однак, вищезазначені документи не свідчать, на думку суду, про те, що аналогічне звернення з боку позивачів було надіслано і відповідачеві [PERSON], який проживає за іншою адресою. Крім того, враховуючи заяву третьої особи, посвідчену нотаріально 20.08.13 р., остання як особа, яка є співвласником житлового будинку, дійсно, надав свою згоду на проведення позивачами реконструкції та добудови до їх квартири, однак, такої, що відповідала б затвердженій у встановленому законом порядку техдокументації. Останньої ж позивачами не вироблено по даний час. Листом № 231 від 21.03.14 р. філія Ковельського управління по газопостачанню та газифікації РГК «Волиньгаз» зазначила, що існуюча газифікація квартири позивачів, де газ використовується на пічне опалення, відповідає проектно - кошторисній документації на газифікацію будинку, а самочинна добудова - не газифікована. Питання облаштування квартири позивачів автономним опаленням від газового котла має бути вирішене у поряку, встановленому законодавчо. Листом № 774 від 31.03.14 р. Ковельське управління водопровідно - каналізаційного господарства «Ковельводоканал» зазначило, що при обстеженні прибудови до квартири позивачів, не виявлено порушень, що впливали б на роботу комунальної системи водопостачання та водовідведення. Листом № 01/27 - 17 від 10.04.14 р. Ковельська філія ПАТ «Волиньобленерго» зазначила, що при обстеженні схеми обліку у квартирі позивачів виявлено потребу у впорядкуванні схеми обліку відповідно до чинного законодавства. Листом № 204 від 19.05.14 р. Ковельське КП «Добробут» Ковельської міськради зазначило, що воно до позивача [PERSON] не має претензій, без зазначення, однак, з приводу чого саме. Експертним висновком № 16 - 14 з оцінки протипожежного стану об»єкту від 19.06.14 р., встановлено (далі - Експертний висновок), що при обстеженні самочинної добудови пл. 19, 7 кв. м. до квартири позивачів, встановлено, що мається опалення автономне від газового котла та пічне, виявлено ряд порушень вимог діючих протипожежних норм та правил, серед яких, зокрема, недотримання протипожежної відстані від добудови до житлового будинку на сусідній ділянці у порушення вимог ДБН 360 - 92 ** п. 3.13 дод. 3.1 табл. 1; не оброблено засобами вогнезахисту дерев»яні елементи горищного покриття. За станом на початок 2010 р., тобто, у період після закінчення здійснення як зазначають самі позивачі, ними самочинного будівництва, редакція ч. 1 зокрема, та деяких інших частин ст. 376 ЦК України діяли у такій редакції: «Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» від 22.12.11 р. N 4 220 - VI внесено зміни до ч. 1 цієї статті, що з 19.01.12 р. діє у наступній редакції: «Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.». Судом встановлено, що самочинне будівництво здійснене позивачами на земельній ділянці, що не була відведена їм для цієї мети, а також - без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, з істотним порушенням будівельних норм і правил. Зокрема, самочинне будівництво здійснене позивачами на такій земельній ділянці, що не перебувала у їх власності, не надавалась їм у встановленому законом порядку для цієї мети, а, перебувала, відповідно, у спільному сумісному користуванні з іншими співвласниками житлового будинку, у т. ч. - відповідачів, та у власності відповідача - Ковельської міськради Волинської області; без належного дозволу, належно затвердженого проекту, з істотним порушенням будівельних норм і правил, а з врахуванням такої редакції ч. 1 ст. 376 ЦК України, що чинна на даний час - без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, належно затвердженого проекту, з істотним порушенням будівельних норм і правил. Як слідує із змісту Постанови КМ України від 13.04.11 р. № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», нею затверджено Порядок виконання будівельних робіт, за яким будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання замовником за встановленою формою повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (далі - декларація) або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; видачі замовнику Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорії складності. Зазначені в абз. абз. 2 - 4 п. 2 цього Порядку документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Контроль за виконанням будівельних робіт здійснюється Інспекцією. Зокрема, позивач [PERSON] та представник позивача пояснили суду, що на початок здійснення позивачами самочинного будівництва інші співвласники житлового будинку не заперечували проти такого. Однак, це частково спростовується листом № 617/22.27 від 23.07.13 р. відділу містобудування та архітектури виконкому Ковельської міськради, яким було відмовлено у наданні позивачеві [PERSON] містобудівних умов та обмежень на реконструкцію з прибудовою до квартири у зв»язку з необхідністю надання містобудівного розрахунку з техніко - економічними показниками запланованого об»єкта будівництва, зазначено про необхідність отримання дозволу на проведення реконструкції з добудовою інших співвласників будинку з огляду на наявність заяви співвласника будинку про порушення прав при володінні частиною будинку. Позивачами перед початком будівництва також не було погоджено з відповідачем - Ковельською міськрадою Волинської області - питання щодо відведення їм земельної ділянки під такі цілі. А у подальшому, не отримано відповідного документа, який давав би право виконувати будівельні роботи. Копією витягу з рішення Ковельської міськради Волинської області № 32/56 від 27.12.12 р. «Про надання та відмову у наданні громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі» усім чотирьом позивачам надано в оренду земельну ділянку пл. 88 кв. м., по [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Тобто, на даний час, дійсно, в оренді позивачів перебуває земельна ділянка, на якій розташоване самочинне будівництво, однак, позивачами та їх представником не доведено суду тієї обставини, що на час здійснення позивачами самочинного будівництва інші співвласники житлового будинку мали у власності конкретно визначені та відведені в натурі на місцевості земельні ділянки і самочинне будівництво не було здійснене на земельній ділянці, право, відповідно, користування, власності якою не належало б нікому іншому, за винятком самих позивачів та Ковельської міськради Волинської області. Крім того, таке порушення ДБН як недотримання протипожежної відстані від добудови до житлового будинку на сусідній ділянці, на думку суду, є істотним, так як впливає не лише на майнові права позивачів на самочинне будівництво як об»єкт нерухомості, а й на земельні правовідносини інших співвласників житлового будинку, володільця чи володільців житлового будинку на сусідній ділянці. П. 3.13 ДБН передбачає, зокрема, що відстань між житловими приміщеннями слід приймати на основі розрахунків інсоляції і освітленості у відповідності з нормами (розділ 10), противопожежними вимогами (додаток 3.1), що є обов»язковим. Судом враховується, що після здійснення позивачами самочинного будівництва, відповідачем - Ковельською міськрадою - дійсно, надано позивачам земельну ділянку № 2, на якій розташоване самочинне будівництво, однак, не у власність, а в оренду. Так, як слідує з положень ст. ст. 1, 3 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, що є об»єктом оренди, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Громадянам України, відповідно до ст. 40 ЗК України, за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно - правовими угодами. Як слідує з копії договору оренди землі від 18.04.13 р. № 1/49, укладеного між позивачами як орендарями та Ковельською міськрадою Волинської області як орендодавцем, між сторонами вказаного договору домовлено, що в оренду передається земельна ділянка заг. пл. 73 кв. (далі - земельна ділянка № 1), на якій немає будь - яких об»єктів нерухомого майна, на строк до 27.12.17 р. включно з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Договором передбачено як переважність права орендарів при умові дотримання договору оренди на поновлення такого ж договору, так і на обов»язок орендарів повернути орендодавцю земельну ділянку після припинення договору оренди у стані, не гіршому, ніж той, у якому вони її одержали в оренду. Однак, як вбачається з копії акта про встановлення (винесення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.12.12 р., фактично позивачам було відведено земельну ділянку площею 77 кв. м.. Також, як слідує з копії договору оренди землі від 18.04.13 р. № 1/48, укладеного між позивачами як орендарями та Ковельською міськрадою Волинської області як орендодавцем, між сторонами вказаного договору домовлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною пл. 15 кв. (далі - земельна ділянка № 1), на якій знаходяться господарські будівлі та споруди, на строк до 27.12.17 р. включно. Інші умови договору, аналогічні умовам попередньоприведеного договору. Як вбачається з копії техдокументації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки № 1 в натурі (на місцевості), з нею межують, серед іншого, і землі, що перебувають у спільному користуванні співвласників будинку; землі відповідачів [PERSON], [PERSON] Як вбачається з копії техдокументації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки № 2 в натурі (на місцевості), з нею межують, серед іншого, і землі, що перебувають у спільному користуванні співвласників будинку; землі загального користування, землі відповідачів [PERSON], [PERSON] Причому, які саме розміри та якою саме є конфігурація вказаних вище земель, позивачами не зазначено. Судом приймається до уваги, що термін оренди позивачами земельної ділянки, на якій розташоване самочинне будівництво, спливає у 2017 р.. Ст. 375 ЦК України передбачено, що лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Лише власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються ст. 376 цього Кодексу. Самочинне будівництво являє собою правопорушення, що полягає в порушенні норм земельного законодавства, що регулює надання земельної ділянки під будівництво, містобудівних норм, що регулюють проектування й будівництво. Тому особа, що здійснила самочинне будівництво, не є законним власником. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК). Враховуючи зміст витягу з рішення Ковельської міськради Волинської області № 32/56 від 27.12.12 р. «Про надання та відмову у наданні громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі», суд вважає, що з нього не випливає, що позивачам надано в оренду земельну ділянку пл. 88 кв. м., по [ADDRESS], саме під здійснене самочинне будівництво. Суд враховує також, що, згідно з техпаспортами, виготовленими у 2008 р., 23.02.10 р., 12.09.13 р., у квартирі позивачів малось лише пічне газове опалення, а згідно з вищезазначеним Експертним висновком № 16 - 14 з оцінки протипожежного стану об»єкту від 19.06.14 р., у квартирі мається, крім цього, і опалення від газового котла, тобто, за період з березня 2014 р. по червень 2014 р. проведено позивачами і переобладнання газової системи, що не погоджене з філією Ковельського управління по газопостачанню та газифікації РГК «Волиньгаз» і всупереч вимогам, зазначеним останньою у вищенаведеному її листі від 21.03.14 р.. Ст. 331 ЦК України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону та інших правових актів, однак не регулює правовий режим самочинного будівництва. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Оскільки суд не повинен заміняти органи, на які покладені обов'язки по видачі дозволів на будівництво й узгодженню забудови, визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку повинне залишатися винятковим способом захисту права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України). При розгляді ж справи позивачами, їх представником не було доведено суду, що питання оформлення їх права власності на самочинне будівництво було за їх ініціативою предметом розгляду компетентного органу, рішення якого чи його відсутність такого давали б підстави вважати про наявність спору про право з відповідачем - юридичною особою. Крім цього, також позивачами не доведено суду того, що відповідач [PERSON] має стосунок до житлового будинку, у якому розміщено самочинне будівництво, і між ним та позивачами існує спір про право. Позивачами також не надано суду відповідних висновків: технічного висновку про відповідність виконаних робіт будівельним нормам і правилам, висновку про відповідність перепланування санітарно - епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки, висновків інших служб. На думку суду, вищезазначені листи філії Ковельського управління по газопостачанню та газифікації РГК «Волиньгаз», Ковельського управління водопровідно - каналізаційного господарства «Ковельводоканал», Ковельської філія ПАТ «Волиньобленерго», Ковельського КП «Добробут» Ковельської міськради, не замінюють собою вищезазначених висновків, а вищезазначеним Експертним висновком прямо виявлено ряд порушень вимог діючих протипожежних норм та правил. Згідно з даними Звіту про проведення техобстеження на відповідність приватної будівлі держстандартам, буднормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарного законодавства, що діяли на момент закінчення будівництва, складеного ПП «Луцьккомундорпроект» у 2010 р., не виявлено, зокема, порушень ДБН, протипожених норм і правил, однак, суд вважає, що такий звіт також не може замінити собою відповідний висновок, та викликає сумнів у суду з огляду на те, що не містить таких даних, як порушення самочинним будівництвом ДБН, що відмічені у 2014 р. при складанні Експертного висновку. Таким чином, оскільки самочинне будівництво зведене на земельній ділянці, що передана позивачам в оренду лише у 2013 р. та лише до 2017 р., без належного дозволу, належно затвердженого проекту, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, з порушенням ДБН (360 - 92 ** п. 3.13 дод. 3.1 табл. 1), що є істотним і порушує права інших осіб, а саме: порушенням вимоги про дотримання відстані від добудови квартири до житлового будинку на сусідній ділянці, без погодження з іншими співвласниками (користувачами) будинку, при відсутності належних висновків про відповідність його вимогам архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням; порушуються права інших мешканців житлового будинку в частині використання земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок, так як в оренду позивачам передано, зокрема, земельну ділянку розміром 73 кв. м., а фактично на місцевості відведено земельну ділянку пл. 77 кв. м. за рахунок земель, що перебувають у спільному користуванні співвласників житлового будинку, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог позивачів. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати має бути віднесена на рахунок позивачів. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed