Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Мотивували тим, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, у зв'язку з чим 20.03.2017 року нотаріусом Першої Івано-Франківської державної контори Дмитрук С.Д. заведено спадкову справу № 199/2017. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є спадкоємцями майна померлого [PERSON] Однак постановою від 11.07.2017 року державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної контори Дмитрук С.Д. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі зазначають, що 21.06.2002 року за померлим [PERSON] було зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS], однак свідоцтво про право власності, що було видане 21.06.2002 року Івано-Франківським МУЖКГ спадкодавцю, було втрачено при пожежі у спірній квартирі. Витребувати дублікат свідоцтва не представляється можливим в силу закону, оскільки він виготовляється виключно за заявою власника. Тому позивачі просили суд визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], та за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] та позивач [PERSON] не з'явились, подали заяви, за змістом яких заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити, проти заочного рішення у відсутності представника відповідача не заперечили. Представник відповідача Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справу суд вважає наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що згідно копії довідки № 00580 від 28.03.2017 року, виданої ОКП Івано-Франківське ОБТІ, 21.06.2002 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності від 21.06.2002 року, видане Івано-Франківським МУЖКГ, згідно рішення міськвиконкому № 47 від 17.02.2000 року. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 21.06.2002 року. Запис про реєстрацію права власності № 5916, книга № 126 (а.с.13). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.12). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 4. ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. А відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Оскільки [PERSON], [INFO], є неповнолітнім, в його інтересах діє законний представник - мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9), а також свідоцтвом про розірвання шлюбу з [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб з [PERSON] (а.с.7,8). Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з довідкою № 1668/02-14 від 04.07.2017 року, виданою державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної контори Дмитрук С.Д., в Першій Івано-Франківській державній конторі заведено спадкову справу за № 199/2017 після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Спадкоємцями майна померлого на день видачі довідки є його син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.14,15). Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1771/02-31 від 11.07.2017 року державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної контори Дмитрук С.Д. відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з тим, що ними не надано оригінали правовстановлюючих документів з реєстрацією у відповідних органах державної влади про належність квартири [PERSON], померлому [INFO] (а.с.16). Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку кожному квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved