Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] 07 жовтня 2019 року звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною - донькою [PERSON] трирічного віку. Позивачка зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2017 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . В своєму позові позивачка зазначила, що з кінця вересня вони мешкають окремо один від одного, дитина мешкає з нею. Зазначила, що відповідач перестав з того часу надавати матеріальну підтримку на утримання доньки що ставить її у скрутне матеріальне становище . Позивачка зазначила, що не працює оскільки доглядає малолітню дитину, заробітку не має, отримує лише соціальну допомогу у розмірі по 860 грн. а тому потребує матеріальної допомоги також на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розряду в порядку спрощеного провадження на 15 листопада 2019 року. 15 листопада 2019 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді, розгляд справи призначено на 02 грудня 2019 року. Позивачка [PERSON] до початку розгляду справи надала письмову заяву в якій просила задовольнити позов шляхом стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку щомісячно до досягнення дитиною - донькою [PERSON] трирічного віку. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною трирічного віку щомісячно - не визнав, надавши письмові заперечення проти заявлених вимог. Так, в письмових запереченнях [PERSON] зазначив, що позивачка [PERSON] влаштувалась на роботу, дитина відвідує дитячий садочок, також отримує виплати від держави як внутрішньо переміщена особа у розмірі 1000 грн.,залишаючи родину залишив дружині грошові кошти у розмірі 8 000 грн. Також зазначив, що виплачує аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від доходу, хоча офіційно не працевлаштований. На підставі зазначених обставин просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дружини у розмірі по 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 29 вересня 2019 року сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , (актовий запис № 654) видане Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області . [INFO] у сторін народилася спільна дитина - донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження дитини [NUMBER] (актовий запис № 1420), видане Покровським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Спору щодо батьківства у сторін не існує. У теперішній час сторони мешкають окремо один від одного, відповідач матеріальної допомоги добровільно та регулярно не надає. Згідно довідок про від 14 листопада 2017 року , що містяться в матеріалах справи [PERSON] разом із дитиною [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та фактичним місцем їх проживання є квартира [ADDRESS] . Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечення відповідача [PERSON] проти заявлених вимог [PERSON] суд не має змоги прийняти до уваги, оскільки вони не мають належних та допустимих доказів щодо кожної зазначеної відповідачем обставини. Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., від сплати якого позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайному виконанню. Оскільки в силу ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved