Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням сесії Генічеської міської ради від 20.12.2018 року затверджено акт встановлення факту відсутності можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , від 10.12.2018 року та визнано факт відсутності можливості погодити, межі земельної ділянки у суміжних землевласників за адресою: [ADDRESS] . Позивачі вважають, що вказане рішення є незаконним, порушує їхні права та інтереси та підлягає скасуванню в судовому порядку. Вказують, що вони та [PERSON] є суміжними землекористувачами та між ними існує спір, про належність частини проїзду загального користування, до вирішення якого була залучена Генічеська міська рада в якості органу, що вирішує земельний спір, а саме, позивачі не погоджуються з [PERSON] відносно встановлення межі її земельної ділянки на проїзді загального користування. Так, 10.12.2019 року без нашої позивачів, за заявою [PERSON] , працівниками Генічеської міської ради було здійснено вихід на місцевість з метою встановлення або не встановлення факту можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності, розташованої за адресою [ADDRESS] . За результати виїзду, складено акт від 10.12.2018 року, яким встановлено факт відсутності можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності [PERSON] , розташованої за адресою [ADDRESS] , тобто, відповідачем фактично узгоджена передача частини проїзду загального користування. Між тим, 20.07.2018 року, згідно акту обстеження земельних ділянок по [ADDRESS] , відповідач встановив, що [PERSON] неправомірно захопила земельну ділянку загального користування (проїзд) орієнтованою площею 18 кв.м. Отже, Генічеська міська рада, будучі органом, який вирішує земельний спір, раніше вже встановила, що частина проїзду, площею 18 кв.м., по провулку Московський, який проходить між дворами №11 і №15 і примикає до подвір`я №13 самовільно захоплено [PERSON] . Таким чином відповідач склав два акти обстеження з протилежними висновками, які спростовують один одного, а отже, оскаржуване рішення сесії ґрунтувалось на хибних висновках, є протиправним та такими, що підлягають скасуванню. Відповідач представник Генічеської міської ради до суду надав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги вважають необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що з метою всебічного та повного з`ясування обставин та точного встановлення місця і конфігурації земельної ділянки загального користування (проїду) площею 67 кв.м. 04 грудня 2018 року за участю заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів та комунальних підприємств, начальника відділу із земельних питань та землеустрою, начальника відділу з питань правовідносин та звернень громадян, начальника КП «Генічеське БТІ», сертифікованим інженером-геодезистом [PERSON] , було проведено кадастрову зйомку по провулку Московському. За результатами кадастрової зйомки здійснено винос меж земель загального користування (проїзд) по провулку Московському площею 0,0067 га в натурі (на місцевості), акт від 04 грудня 2018 року. Акт встановлення меж земель загального користування (проїзд) по провулку Московському площею 0,0067 га в натурі (на місцевості) від 04 грудня 2018 року не спростовує акт від 20 липня 2018 року та не є йому протилежним, а лише уточнює площу, місце та конфігурацію земельної ділянки загального користування (проїзду). Після встановлення меж земель загального користування (проїзду) по провулку Московському площею 0,0067 га в натурі (на місцевості), Відповідачем № 2 було внесено відповідні зміни до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] . Враховуючи наведене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Між тим, позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просять призупинити виконання рішення ХХХІХ сесії VІІ скликання Генічеської міської ради від 20.12.2018 року про затвердження акту встановлення факту відсутності можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності, громадянці [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , від 13 грудня 2018 року, мотивуючи тим, що відсутність забезпечення позову може призвести до суттєвого ускладнення виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог. Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 28.12.2018 року, було призупинено виконання рішення ХХХІХ сесії VІІ скликання Генічеської міської ради від 20.12.2018 року про затвердження акту встановлення факту відсутності можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності, громадянці [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , від 13 грудня 2018 року. В свою чергу, [PERSON] подала апеляційну скаргу на ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 28.12.2018 року. Постановою Херсонського апеляційного суду від 19.03.2019 року, апеляційну скаргу [PERSON] було відхиллено та ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 28.12.2018 року було залишено без змін. Позивачі [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не прибули, але до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача Генічеської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.01.2004 року, посвідченого нотаріусом Сочинською Л.С.. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування 26.08.1994 року, копією рішенням Виконавчого комітету Генічеської міської ради народних депутатів Херсонської області від 15.11.1994 року №396, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №144958648 від 12.11.2018 року, копією технічного паспорту №1044/25 від 23.10.2018 року. Згідно Акту обстеження земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS] , від 20.07.2018 року встановлено, що частина земельної ділянки загального користування (проїзд) орієнтованої площею 18 кв.м. неправомірно захоплена [PERSON] , шляхом встановлення паркану, що підтверджується фотознімками, зробленими під час обстеження. 15 листопада 2018 року до виконавчого комітету Генічеської міської ради надійшла заява від [PERSON] у якій зазначає, що площа земельної ділянки - виїзду на пров. Московський з двору її будинку складає приблизно 120 кв.м. У зв`язку з цим, просила створити комісію з залученням відповідних сертифікованих землевпорядників, які чітко встановили б яка частина проїзду, площею 67 кв. м. була вилучена, а яка залишається у її законному користуванні, що підтверджується копією такої заяви. Так, з метою всебічного та повного з`ясування обставин та точного встановлення місця і конфігурації земельної ділянки загального користування (проїду) площею 67 кв.м. 04 грудня 2018 року за участю заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів та комунальних підприємств, начальника відділу із земельних питань та землеустрою, начальника відділу з питань правовідносин та звернень громадян, начальника КП «Генічеське БТІ», сертифікованим інженером-геодезистом [PERSON] , було проведено кадастрову зйомку по провулку Московському. За результатами кадастрової зйомки здійснено винос меж земель загального користування (проїзд) по провулку Московському площею 0,0067 га в натурі (на місцевості), що підтверджується коопією Акту встановлення меж земель загального користування (проїзд) по провулку Московському від 04.12.2018 площею 0,0067 га в натурі (на місцевості) було вирішено гр. [PERSON] перенести паркан по межі свого землекористування та звернутися до ФОП [PERSON] з метою внесення відповідних змін до технічної документації із землеустрою щодо встановлення між земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] . Також, згідно з копією Акту встановлення факту відсутності можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності гр. [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] від 10.12.2018 року, встановлено, що земельна ділянка площею 0,0630 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 6522110100:01:001:1536, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі та перебуває у приватній власності у [PERSON] та [PERSON] . Після встановлення меж земель загального користування (проїзду) по провулку Московському площею 0,0067 га в натурі (на місцевості), сесією були внесені відповідні зміни до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] . Так, розглянувши заяви гр. [PERSON] , врахувавши акт встановлення меж земель загального користування (проїзд) по провулку Московському площею 0,0067 га в натурі (на місцевості) від 04 грудня 2018 року було складено акт встановлення факту відсутності можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності громадянці [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується копією рішення ХХХІХ сесії VІІ скликання Генічеської міської ради №971 від 20.12.2018 року, де затверджено акт встановлення факту відсутності можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності гр. [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] від 10.12.2018 року та визнано факт відсутності можливості погодити межі земельної ділянки у суміжних землевласників за адресою: [ADDRESS] ( [PERSON] та [PERSON] ). Враховуючи вищезазначені факти, твердження Позивачів: «Таким чином було складено два акти обстеження з повністю протилежними висновками, які спростовують один одного, а отже оскаржуване рішення сесії ґрунтувалось на хибних висновках, є протиправним і підлягає скасуванню» не відповідає дійсності та є помилковим, оскільки у акті обстеження земельних ділянок по [ADDRESS] та 13 від 20 липня 2018 року зазначено, що площа 18 кв.м. є орієнтовною. Акт встановлення меж земель загального користування (проїзд) по провулку Московському площею 0,0067 га в натурі (на місцевості) від 04 грудня 2018 року не спростовує акт від 20 липня 2018 року та не є йому протилежним, а лише уточнює площу, місце та конфігурацію земельної ділянки загального користування (проїзду). Посилання Позивачів на порушення Генічеською міською радою статей 159, 160 Земельного кодексу України є безпідставними, оскільки Позивачі були присутні при складанні актів від 20 липня 2018 року та від 04 грудня 2018 року, що підтверджується копіями заяв [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, неповідомлення Позивачів про час і місце розгляду спору не призвело до порушення їх прав. У позовній заяві [PERSON] та [PERSON] зазначають, що «єдиною підставою, яку відповідач поклав в основу акту обстеження від 10.12.2018 р. є кадастрова зйомка… однак даний доказ є недопустимим і недостовірним в силу ст.ст. 78, 79 ЦПК, оскільки кадастрова зйомка сертифікованого інженера-землевпорядника не є висновком експерта…» Відповідно до ст. 198 Земельного кодексу України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Таким чином, оскільки кадастрова зйомка здійснена суб`єктом, який має на це право вона є письмовим доказом, який одержано у встановленому законом порядку та на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. З документів долучених до заяв позивачів, вбачається, що ділянка, яка належить їм на праві приватної власності до листопада 2018 року мала один вихід на пров. Московський, у грудні 2018 року, позивачами встановлено металеві ворота зі сторони проїзду загального користування, частина яких знаходиться на спільній межі позивачів та [PERSON] . Дані ворота встановлені позивачами незважаючи на спір щодо меж земельної ділянки, яка перебуває у користування [PERSON] та проїду загального користування і наявності можливості встановити дані ворота без розміщення їх частини на спільній межі позивачів та [PERSON] . Такі дії позивачів свідчать про порушення меж здійснення цивільних прав, визначених частинами 1-3 статті 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2018 року (справа № 346/4408/15-ц) зазначає наступне: «непогодження відповідачем меж земельної ділянки, яке мотивоване наявністю земельного спору є формою реалізації прав останнього, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база.». Таким чином, оскільки актом та рішенням, які оскаржується позивачами фактично погоджено межі [PERSON] і ці дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичними фактами, на підставі яких виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, то і порушення прав, свобод та інтересів позивачів у зв`язку прийняттям оскаржуваного акту та рішення відбуватися не може. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, представника позивача, враховуючи, що акт встановлення факту відсутності можливості погодження меж земельної ділянки комунальної власності [PERSON] та рішення ХХХІХ сесії VІІ скликання Генічеської міської ради від 20.12.2018 року № 971 «Про вирішення земельних спорів з приводу не погодження зовнішніх меж земельних ділянок та додержання правил добросусідства» не порушують прав, свобод та інтересів позивачів [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed