Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2001 року по 2012 рік. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а вона не в змозі самостійно утримувати сина. А тому, просить стягнути з [PERSON] на її - [PERSON] користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.05.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно з моменту подачі позову до суду і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони ( [PERSON] та [PERSON] (який у шлюбі мав прізвище [PERSON] та змінив його на [PERSON] ) мають від шлюбу повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини, серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області (а.с. 5). Також в судовому засіданні встановлено, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , на даний час навчається на першому курсі Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, форма навчання денна. Термін навчання з 15.09.2020 року по 20.06.2024 року. Вказане стверджується довідкою Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького від 05.03.2021 року № 25/21 (а.с. 9). Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідачем [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження неможливості ним утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Натомість відповідач визнав позовні вимоги та погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, а також те, що відповідачем визнано даний позов, і таке визнання позову не суперечить вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 23.04.2021 року і до закінчення ним навчання в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved