Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON]В, звернулась\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про\~стягнення аліментів. Вказує, що в зареєстрованому шлюбі із відповідачем проживала з 24.10.2015 року по 31.08.2017 року. Посилається на те, що\~під час шлюбу у них 21.02.2016 року народилася донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати із нею та знаходиться на її утриманні. \~Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, її виховання, не піклується про стан здоровя, її фізичний та духовний розвиток. Вказує, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює по найму і отримує нерегулярний дохід, аліменти не сплачує, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. Просить суд стягувати з відповідача на її\~користь аліменти на утримання\~доньки у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн., щомісячно на дитину, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати аліменти із відповідача на її утримання у твердій грошовій сумі розміром 1700 грн. щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та\~просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили суд позов в частині стягнення аліментів задовольнити частково, а саме визначити розмір аліментів в сумі 1500 грн. та в частині стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку відмовити за безпідставністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - становить 1492 гривні. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров»я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Крім цього при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина те, що відповідач, з його слів, не працює, бере до уваги обовязок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Отже, відповідно до ч.1 ст. 75 та ч.2 ст.84 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дружину, з якою проживає дитина, до виповнення останній трьох років. Згідно ст. 80 СК України позивачка має право на отримання аліментів від відповідача у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дружину, з якою проживає малолітня дитини, якій не виповнилось три роки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2015 року по 31.08.2017 року. 21.02.2016 року народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №239503 від 25.02.2016 року (а.с.7). На даний час донька проживає із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 24.01.2018 та довідкою Дорошовецької сільської ради (а.с.11). На даний час [PERSON] не працевлаштована, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та заочно навчається в Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича на факультеті педагогіки, психології та соціальної роботи Відповідач [PERSON] на даний час не працевлаштований, однак працює по найму і отримує нерегулярний дохід. Також встановлено, що [PERSON]В, інших утриманців не має, стан його здоровя задовільний. Дані факти свідчать про матеріальний стан платника аліментів, та можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та утримання позивачки до досягнення донькою трирічного віку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.180-182,184,192 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік»,

Outcome: partial