Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачі, уточнивши свої вимоги, мотивують їх тим, що їм на праві спільної часткової власності належить по ? частині пятикімнатної квартири [ADDRESS], а співвласником іншої ? частини квартири є відповідачі, яким належить по ? частині кожному. Просять виділити у власність позивачам частку вказаного спільного майна, а саме: кімнати № 7 (7,5 кв. м), № 8 (16,9 кв. м), № 9 (12,2 кв. м), а відповідачам виділити: кімнати № 3, (17,4 кв. м), № 4 (8,2 кв. м), кухню № 2 (9,2 кв. м), коридор № 1 (9,5 кв. м), ванну кімнату № 5 (2.6 кв. м), туалет № 6 (1.0 кв. м), до обладнання окремого входу тимчасово встановити спільний порядок користування коридором, ванною кімнатою і туалетом. Позивача [PERSON] та представник позивачів в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали. Представник відповідачів та третя особа [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть у ній участь, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 16.10.2001 року квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.26). Відповідно до свідоцтв про право власності від 07.11.2013 року, зареєстрованих в реєстрі за № 3060, та № 3061, виданих приватним нотаріусом [PERSON], ? частина вказаної квартири, що належала [PERSON], передана в рахунок погашення боргу в сумі 81\~456,50 грн. у власність [PERSON], та ? частина цієї квартири, що належала [PERSON], передана в рахунок погашення боргу в сумі 81\~456,50 грн. у власність [PERSON] (а.с.6, 8). Позивачі зареєстрували своє право власності в Державному реєстрі, що підтверджується витягами від 07.11.2013 р. (а.с.7, 9). Згідно з довідкою з місця проживання від 27.10.2014 року в спірній квартирі зареєстровані 5 осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] (а.с.23). Як вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], вона складається із 5 житлових кімнат, № 7 (7,5 кв. м), № 8 (16,9 кв. м), № 9 (12,2 кв. м), № 3, (17,4 кв. м), № 4 (8,2 кв. м), кухні № 2 (9,2 кв. м), коридору № 1 (9,5 кв. м), ванної кімнати № 5 (2.6 кв. м), туалету № 6 (1.0 кв. м) (а.с.10-11). Як пояснили позивач та його представник в судовому засіданні, вони мають намір перевести кімнати № 7, № 8, № 9 у нежиле (офісне) приміщення, і з цією метою необхідно провести поділ даної квартири. Згідно з висновком експерта № 866 від 07.12.2015 року, переведення кімнат, які в технічному паспорті значаться за № 7 (7,5 кв. м), № 8 (16,9 кв. м), № 9 (12,2 кв. м), у нежитлове (офісне) приміщення, з облаштуванням санвузлу в кімнаті № 7, неможливе. Без відступу від визначених ідеальних часток співвласників та дотримання встановлених норм та правил, виділити співвласникам відокремлені частини квартири за адресою [ADDRESS], з облаштуванням окремих входів, неможливе (а.с.139-150). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ст. 364 ЦК України власник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності припиняється. В разі поділу нерухомого майна в натурі не повинні порушуватися права кожного з співвласників. Згідно з п. 14 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною частковою власністю, підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. В протилежному випадку може бути встановлений порядок користування, якщо про це заявлено позов. Таким чином, враховуючи, що з огляду на норми закону та ДБН В.2.2-15-2005: «Житлові будинки. Основні положення», неможливо з технічної точки зору, без порушення прав співвласників, та без відступу від належних їм ідеальних часток та дотримання встановлених норм та правил, виділити співвласникам відокремлені частини квартири за адресою [ADDRESS], з облаштуванням окремих входів, неможливе, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. На підставі ст. 84, 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів в дольовому порядку витрати, понесені на правову допомогу в сумі 2 00 0 грн., що підтверджується договором і квитанцією (а.с.97). На підставі викладеного,

Outcome: approved