Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , посилаючись на те, що позивачам на підставі свідоцтва про право власності від 14.03.2016 належить вказана квартира. Позивачі вказують, що відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, однак з ніколи в ній не проживала, а проживала її бабуся. Реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачам будинку перешкоджає їм вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачам на підставі спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості майна №252642719 від 14.04.2021 року /а.с.6-7/. Відповідач зареєстрована у вказаній квартирі /а.с.22/. Однак, згідно з довідкою голови вуличного комітету [PERSON] від 22.07.2021 року, за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживає /а.с.9/. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідач більше року не проживає у належній позивачам квартирі, її речей там не має, востаннє її бачила у лютому 2020 року. Потім їй суди розповідали, що відповідачка приходила до власної бабусі, яка проживала у квартирі до смерті, а після смерті бабусі ім`я якої вона не знає квартира стоїть порожня. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов`язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. Враховуючи викладене, вимоги позивачів є цілком законними та обґрунтованими, повністю підтверджені письмовими доказами у справі, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved