Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , 3-і особи: управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав і свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2004 року батьки дитини проживають окремо. З вказаного часу [PERSON] взагалі припинив підтримувати стосунки з сином, матеріальної допомоги не надавав. 01.03.2010 року [PERSON] , [INFO] повторно уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] став проживати з [PERSON] , яка є бабусею неповнолітньої дитини, за адресою: [ADDRESS] . Відразу після поховань, рідна тітка неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] зв`язалася з батьком дитини, [PERSON] та повідомила, що у дитини залишився лише він законним представником. Відповідач повідомив, що не виявляє бажання займатися вихованням сина та його утриманням. На сьогоднішній день дитині вже п`ятнадцять років, вона не пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки не спілкувалася з батьком та не зустрічалася. У зв`язку з цим, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 30.09.2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.12.2020 року. 04.12.2020 року відкладено підготовче судове засідання у зв`язку з відсутністю доказів належного сповіщення третьої особи: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та для витребування доказів на 23.12.2020 року. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві наданій суду позов визнав, просить розглядати справу без його участі. 3-тя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради по день та час слухання справи повідомлено належним чином. Надано до суду висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . 3-я особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про день та час слухання справи повідомлена належним чином, представник у судове засідання не з`явився. Надано інформаційний лист щодо роботи з родиною [PERSON] , відповідно до якого родина перебуває на обліку Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з 24.09.2020 року. Також встановлено, що після смерті матері дитини [PERSON] , вихованням та утримання дитини займається бабуся [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] , самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків та не допомагає в вихованні та утриманні дитини. А тому, вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В даній справі судом встановлені наступні обставини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). З жовтня 2004 року батьки дитини проживали окремо. З вказаного часу [PERSON] взагалі припинив підтримувати стосунки з сином, матеріальної допомоги не надавав. Вказані обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи №2-3000/05 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини. 01.03.2010 року [PERSON] , [INFO] , повторно уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після її смерті неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] став проживати з [PERSON] , яка є бабусею неповнолітньої дитини, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» СМР на прийом до лікарів неповнолітній [PERSON] приходив у супроводі матері [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] жодного разу на прийом до лікарів з сином не з`являвся (а.с.11) | Відповідно до довідки від КУ «Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 23», батько [PERSON] з приводу навчання та виховання сина з учителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував (а.с.12). Відповідно до висновку наданого управлінням «Служба у справах дітей» СМР від 02.12.2020 року за №2059/27.1-26, встановлено, що дитина, [PERSON] , все своє життя проживав разом з матір`ю та вітчимом. З батьком він не спілкувався та бачив його лише декілька разів за життя. Після смерті матері дитина почала проживати у бабусі та підтримує стосунки з вітчимом. [PERSON] повністю самоусунувся від виховання сина. Позивачкою створені належні умови для комфортного проживання дитини. А тому, управління «Служба у справах дітей» СМР вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.37). Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позов по позбавлення його батьківських прав визнає. В даній ситуації суд, уважно дослідивши доводи та аргументи позивачки, та дослідивши докази, керується принципом найкращих інтересів дитини, який визначений у пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно якому в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На думку суду, поведінка відповідача, свідчить про незацікавленість його як батька у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved