Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], про визнання її особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: м. Славутич Київської області, Добринінський кв-л б.№7 кв.№56, на підставі ст.ст. 391,405 ЦК України. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідач є їх родичкою, (рідна сестра позивачки [PERSON],) на її прохання вони її зареєстрували та вселили у квартиру, але з червня 2010 року, [PERSON], виїхала на інше місце проживання, забрала свої речі, перепони в користуванні даним житлом вони їй не чинили. Підтвердженням цих обставин є акти про її не проживання. Реєстрація відповідачки у їх квартирі створює для них перепони у здійсненні ними, як власниками цього майна, всіх прав по його користуванню та розпорядженню за власним розсудом. Враховуючи порушення їх прав як власників нерухомого майна, їх право на захист порушених інтересів та відсутність відповідача у їх житловому приміщенні, вони просять усунути перешкоди у здійсненні їх прав як власників жилого приміщення, розташованого за адресою: м. Славутич Київської області Добринінський кв-л б.№7 кв.№56, по розпорядженню та користуванню ним. Визнати [PERSON], особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачі [PERSON], та [PERSON], підтримали позовні вимоги в повному обсязі, в суді дали покази аналогічно викладеним у позовній заяві. Позивачі [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не з,явилися, до суду надано письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. Письмових заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про обгрунтованність позовних вимог позивачів, які підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.10.1995 року, виданого на підставі розпорядження № 380-пр генеральним директором ВО «Чорнобильська АЕС» позивачам на чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], було передано в спільну (сумісну) власність житлове приміщення - трьохкімнатну квартира № 56, яка розташована у будинку № 7 Добринінського кварталу м. Славутич Київської області. 13.02.1996 року право спільної сумісної власності позивачів на вищевказане жиле приміщення було зареєстровано в ГБТИ (КП АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації) за №453/56. Відповідно наданих документів позивачі є єдиними та законними власниками даної квартири. Згідно довідки з місця реєстрації, за вказаною адресою реєстрації позивачів 04.07.2009 року зареєстрована родич - [PERSON] [INFO]. Допитана у суді свідок [PERSON], суду повідомила, що сестра позивачки [PERSON], - [PERSON], довготривалий час, тобто більше року не проживає у квартирі позивачів, позивачі їй не чинять перепони в користуванні даним житлом, вона виїхала у добровільному порядку, речей у квартирі відповідача немає, оскільки вона була при складанні актів. Відсутність [PERSON], у вказаному житловому приміщенні, належному на праві власності позивачам, з 2010 року по даний час також підтверджується актами про її не проживання від 01.07.2014року, 01.10.2014року, 03.04.2015року. Вищенаведені обставини свідчать про наявність підстав для визнання [PERSON], особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Славутич Київської області Добринінський кв-л б.№7 кв.№56, оскільки за вимогами ст.ст. 383, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про законність і обгрунтованність позовних вимог позивачів, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки у відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України, доказування обставин, на які сторони посилаються в підтвердження чи спростування позовних вимог, покладається на них. Суд вважає, що позивачі довели в судовому засіданні переконливими доказами, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин. Оскільки відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сім,ї власника житла, а також інші особи, втрачають право на користування цим житлом у разі їх відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Outcome: approved