Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовують тим, що на підставі ордеру на відомчу житлову площу в гуртожитку від 20.03.2003 року №8, виданого ДП «Завод УБіВТ» вона, [PERSON] (після укладення шлюбу 29.04.2016 року змінила прізвище на [PERSON]) була вселена в кімнати №№ 210-211 в гуртожитку за адресою: м.Суми, проспект Курський, 143. Пізніше, на вказану житлову площу були зареєстровані дочка [PERSON] - [PERSON] та онуки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно положень ч.1 ст.61 Житлового кодексу користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частиною 1 ст.63 Житлового кодексу передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію займаних позивачами кімнат, вони почали збирати необхідний пакет документів для здійснення приватизації. Натомість, при огляді документів наданих на приватизацію, виявилось, що в паспортах позивачів [PERSON] та [PERSON] проставлено штамп з реєстрацією лише в одній кімнаті № 210, тоді як реєстрація в кімнаті №211 - відсутня. Звернувшись до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради з заявою на реєстрацію також в кімнаті № 211, позивачам було відмовлено, мотивуючи тим, що відповідно до ст.18 постанови КМУ від 02.03.2016 року №207 для реєстрації місця проживання особа або її представник подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. На сьогоднішній день вони позбавлені можливості реалізувати своє право на приватизацію займаної ними житлової площі, а саме кімнат №№210-211 в гуртожитку за адресою: м.Суми, пр-т Курський, 143, оскільки зареєстровані лише в одній із займаних кімнат, що у свою чергу порушує їх законні права та інтереси, та підтверджується наступним. Враховуючи, що вони не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах, а саме на підставі ордеру вселені до гуртожитку, що знаходиться за адресою: м.Суми, пр.-т Курський, 143, що знаходиться у власності територіальної громади міста Суми, іншого житла на праві власності не мають, то відповідно до вищевказаних норм мають право на приватизацію займаного ними житла, але не можуть його реалізувати у зв'язку з відсутністю реєстрації в обох кімнатах. Просять суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право користування житловими приміщеннями, а саме кімнатами №210, №211 в гуртожитку, що знаходиться з адресою: місто Суми, проспект Курський, 143. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Від виконавчого комітету Сумської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до п.69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в УРСР ордер дійсний протягом 30 днів. Виходячи з вищенаведеного вбачається, що позивач знехтувала своє право на заселення та реєстрацію в кімнаті №211, в гуртожитку, що знаходиться за адресою місто Суми, проспект Курський, 143. Відповідно до ст.129 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно зі ст.61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Враховуючи вищевикладене вважають позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що на підставі ордеру на відомчу житлову площу в гуртожитку від 20.03.2003 року №8, виданого ДП «Завод УБіВТ» [PERSON] (після укладення шлюбу 29.04.2016 року змінила прізвище на [PERSON]) була вселена в кімнати №№ 210-211 в гуртожитку за адресою: м.Суми, проспект Курський, 143. Пізніше, на вказану житлову площу були зареєстровані дочка [PERSON] - [PERSON] та діти [PERSON]: [PERSON] та [PERSON]. Позивачі проживають в кімнатах №№210-211 гуртожитку за адресою м.Суми, проспект Курський, 143. Викладені обставини підтверджуються ордером (а.с.15), довідкою ТОВ «Сервіс-дім» (а.с.16). Згідно положень ч.1 ст.61 Житлового кодексу користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частиною 1 ст.63 Житлового кодексу передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію займаних позивачами кімнат, позивачі готували документи на приватизацію і при огляді документів, наданих на приватизацію, виявилось, що в паспортах позивачів [PERSON] та [PERSON] проставлено штамп з реєстрацією лише в одній кімнаті № 210, тоді як реєстрація в кімнаті №211 - відсутня. Позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на приватизацію займаної ними житлової площі, а саме кімнат №№210-211 в гуртожитку за адресою м.Суми, проспект Курський,143, оскільки зареєстровані лише в одній із займаних кімнат. Згідно з Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера його дії поширюється на громадян, членів їх сімей, які не мають власного житла, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках, які є обєктами права державної і комунальної власності, та фактично проживають у гуртожитках. Відповідно до норм цього Закону позивачі мають право на приватизацію займаного ними житла, але не можуть його реалізувати у звязку з відсутністю реєстрації в обох кімнатах. На підставі викладеного, суд вважає необхідним визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право користування житловими приміщеннями, а саме кімнатами №210, №211 в гуртожитку, що розташований за адресою м.Суми, проспект Курський, 143.

Outcome: approved