Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Селятинської сільської ради про виділ частки із майна, що було у спільній сумісній власності бувшого подружжя, визнання права на обов'язкову частку у спадковому майні та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Просять суд визнати за [PERSON] ? частку із майна, що було у спільній сумісній власності подружжя та знаходиться в [ADDRESS] та складається з: ? житлового будинку (літ. А-І) площею 23.00 кв.м.; ? сараю (літ. Б) площею 23.54 кв.м.; ? сараю (літ. В) площею 16.22 кв.м.; ? сараю (літ. Г) площею 15.04 кв.м.; ? сараю (літ. Д) площею 9.16 кв.м.; ? літньої кухні (літ. Е) площею 24.00кв.м. Визнати за [PERSON] право на обов'язкову частку у спадковому майні, яке знаходиться в [ADDRESS] в розмірі 1/8 частки даного спадкового майна. Визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частки спадкового майна, яке знаходиться в [ADDRESS] Позивачі в судове засідання не з'явилися, від них до суду надійшла заява в якій просять суд справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON], народився [INFO] року, що підтверджується ксерокопією паспорта /а.с.8/. [INFO] року померла його дружина [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №16 /а.с.15/. Як видно з матеріалів справи, а саме з інвентарної справи за життя покійна [PERSON] мала у власності майно, яке складається з: житлового будинку (літ. А-І) площею 46.00 кв.м. вартістю - 17201грн.; сараю (літ. Б) площею 47.08 кв.м. вартістю - 4986грн.; сараю (літ. В) площею 32.43 кв.м. вартістю - 32.18грн.; сараю (літ. Г) площею 30.08 кв.м. вартістю - 1695грн.; сараю (літ. Д) площею 18.31кв.м. вартістю - 2008грн.; літньої кухні (літ. Е) площею 48.00 кв.м. вартістю - 16383грн. Всього майна на загальну суму 45481 грн. /а.с.21-24/. Вказане майно являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки було придбане ними у період перебування у шлюбі у 1968 році, що підтверджується довідкою №265 від 07.07.2014 року виданою Селятинською сільської радою/а.с.13/. Одружилися [PERSON] і [PERSON] 02 серпня 1962 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00014111024 від 03.07.2014 року /а.с.9/. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Тобто, [PERSON] являється власником 1/2 вказаного майна. Згідно ст..1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). [PERSON] являється непрацездатним вдівцем спадкодавця (на момент смерті спадкодавця йому було 72 роки), тому він має право на обов'язкову частку у спадковому майні, а саме на 1/2 від ? частки спадкового майна тобто 1/8 частку, або 12.5%. Згідно ч.2 ст.1226 ЦК України суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. За життя [PERSON] 09 лютого 2001 року склала заповіт у якому заповів позивачу [PERSON] все своє майно, даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Селятинської сільської ради Яворською Є.Г., що підтверджується ксерокопією заповіту /а.с.16/. Згідно припису ч.3 ст.1261 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом позивач своєчасно вступив в управління та розпорядження спадковим майном на протязі шести місяців, даний факт підтверджується довідкою Селятинської сільської ради від 04.07.2014р. за № 262 /а.с.19/. Також як видно з матеріалів справи, позивач [PERSON], звернувся з заявою до Путильської нотаріальної контори про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви державний нотаріус Кокарєва Н.М. постановою від 04 липня 2014 року за № 260/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальної дії /а.с.11-12/. Дана відмова обґрунтована тим, що немає правовстановлюючого документа на житловий будинок. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно відновити порушенні права та інтереси позивачів шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved