Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 листопада 2015 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстровий № 742. Продавець квартири, [PERSON], з квітня 2015 року у квартирі не проживає, вона з родиною виїхала за межі України, але відповідачі залишаються зареєстрованими у квартирі. Посилаючись на ст.ст.150 ЖК України, ст..ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, просила позов задовольнити. До позову додала заяву, в якій просила її позов розглядати за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, проти позову не заперечували, просили розглядати справу за їх відсутності, про що зазначили у письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно договору купівлі-продажу, посвідченого 18 листопада 2015 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстровий № 742, [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діяла [PERSON], продала, а [PERSON] прийняла у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] та сплатила обумовлену сторонами грошову суму за неї (ас. 7). За даними, що містяться у вказаному договорі купівлі-продажу, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 18 листопада 2015 року, реєстровий номер 738, та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, № витягу 47862376. Право власності на квартиру зареєстроване за [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 47888393, № запису про право власності: 12105984 (ас. 8). Згідно довідці Житлово-будівельного кооперативу «8 марта» від 18 листопада 2015 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 07 січня 1979 року, [PERSON], [INFO], та їх четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З даними вказаної довідки відповідачі у вказаній квартирі не проживають з 01 квітня 2015 року (ас. 10). Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є колишнім власником квартири [ADDRESS], а [PERSON], [INFO] (чоловік), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (донька), [PERSON], [INFO] (донька), [PERSON], [INFO] (донька) члени сімї колишнього власника. Право власності відповідачки [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинено в звязку з відчуженням власником свого майна (п.1 ч.2 ст. 346 ЦК України). У відповідності з вимогами ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселені не було іншою угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Положеннями ст. 401 ЦК України визначене поняття користування чужим майном, за яким право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником. Частиною 3 вказаної норми передбачено, що член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Положеннями ст. 406 ЦК України передбачені підстави для припинення сервітуту, зокрема, пунктом 4 встановлено, що сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Відповідач [PERSON], неповнолітні діти відповідачів набули право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] (сервітут) як члени сімї власника квартири [PERSON] Власником спірної квартири на даний час є [PERSON] щодо якої відповідач [PERSON] не має ніяких сімейних відносин, а також не має ніяких договірних відносин. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. З огляду на ст. 156 ЖК України, ст. ст. 319, 405, 406 ЦК України право членів сімї власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сімї за відсутності між ними договірних відносин, зокрема найму, оренди тощо, втрачають право користування цим приміщенням. Таким чином, у звязку з припиненням права власності на спірну квартиру відповідачки [PERSON] через її відчуження, наявності будь-яких інших договірних правовідносин між відповідачем [PERSON] та попереднім власником, які б давали підстави для обмеження прав позивачки, як нового власника квартири, судом не встановлено, суд дійшов переконливого висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у звязку з доведеністю обставин щодо втрати відповідачами [PERSON] та [PERSON] права користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], останні, а також їх неповнолітні діти підлягають зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі наведеного,

Outcome: approved