Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, який обґрунтовують тим, що з 1994 року вони зареєстровані в гуртожитку по [ADDRESS] . З моменту вселення та до теперішнього часу вони фактично проживають в кімнаті №7. 19.08.2014 Рішенням Виконкому Сумської міської ради №399 затверджено Акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області. 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради №3607-МР було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, власником гуртожитку є територіальна громада м.Суми. 05.10.2016 року Сумська міська рада своїм рішенням №1225-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] . В січні місяці 2020 року позивач [PERSON] , звернувся до Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» Сумської міської ради з заявою щодо приватизації кімнати [ADDRESS] . Листом вих. №14.01-15/120 Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» повідомлено позивача [PERSON] , про відмову у приватизації кімнати, в якому причиною відмови було зазначено: відсутність ордеру про надання житлової площі у позивачів; відсутність реєстрації позивача саме в [ADDRESS]. На їх думку така відмова є необґрунтованою та не законною виходячи з наступного. Форму спеціального ордера, що видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку встановлено Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 №208, на підставі нього: ордер дійсний протягом 30 днів; при одержанні ордера пред`являються паспорти всіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку (зняття з реєстрації) з попереднього місця проживання. Адміністрація підприємства, установи, організації веде облік ордерів, що видаються громадянам на зайняття жилої площі; ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Визнання площі, на якій проживає інша особа, вільною здійснюється в судовому порядку з дотриманням норм, які регулюють виселення такої особи; при вселенні ордер здається в житлово-експлуатаційну організацію, а при її відсутності - завідуючому (директору) гуртожитком підприємства, установи, організації. Вони зверталися до Сумського міського об`єднання громадян «Вікторія» мешканців гуртожитку по [ADDRESS] .Суми, яке є обслуговуючою організацією будинку та в якій перебуває вся документація на гуртожиток і її мешканців з проханням надати їм належним чином завірену копію ордера. Проте, з відповіді, їм стало відомо, що копію ордера вони отримати не зможуть. Їх права порушені, оскільки вони користуються кімнатою на підставі та в порядку, визначеному законодавством, підпадає під дію Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та має право на отримання кімнати [ADDRESS] у гуртожитку у власність. Позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [PERSON] наймачами кімнати [ADDRESS] за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за [PERSON] , [PERSON] кімнати [ADDRESS] за адресою: [ADDRESS] без надання ордера про надання житла. В судове засіданні позивачі та їх представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява в якій він зазначив, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , підтримує повністю з зазначених в позові підстав, та просить справу розглядати без його участі. В судове засідання представник відповідача Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» Сумської міської ради не з`явився, наданий до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до ст.61 Житлового Кодексу УРСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Крім того, по даним зазначеним у паспорті, а саме у відбитку про реєстрацію вбачається, що позивачі зареєстровані у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номеру кімнати. Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Відповідно до ст.58 Житлового кодексу на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного і громадського житлового фонду орган місцевого самоврядування видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. При вселенні в житлове приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. В судове засідання представник відповідача виконавчого комітету Сумської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що з 1994 року [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в гуртожитку по [ADDRESS] . Викладені обставини підтверджуються копіями паспортів громадян України [PERSON] , [PERSON] (а.с.7-8, 9-10), довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.11), протоколом загальних зборів мешканців гуртожитку за адресою [ADDRESS] (а.с.12-18). 19.08.2014 року рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №399 затверджено акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (а.с.19). 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради №3607-МР було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Таким чином, власником гуртожитку є територіальна громада м.Суми. 05.10.2016 року Сумська міська рада своїм рішенням №1255-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.20). В січня місяці 2020 року [PERSON] звернувся до Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» Сумської міської ради з заявою щодо приватизації кімнати [ADDRESS] Суми за ним та дружиною, що зареєстрована з ним в кімнаті. Листом вих. № 14.01-15/1231 Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» повідомлено позивача [PERSON] про відмову у приватизації кімнати, в якому причиною відмови було зазначено: відсутність ордеру про надання житлової площі у позивача; відсутність реєстрації позивачів [PERSON] , [PERSON] саме в [ADDRESS]. З копії паспорту позивачів [PERSON] , [PERSON] (а.с.7-8, 9-10), копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.11), та копії протоколу загальних зборів мешканців гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від 28.03.2018 року (а.с.12-18), вбачається, що позивачі [PERSON] , [PERSON] з моменту вселення та до теперішнього часу фактично проживають в одній і тій же кімнаті вказаного гуртожитку по [ADDRESS] , яка на цей час має номер 7. Отже, позивачі [PERSON] , [PERSON] , на законних підставах займають в гуртожитку по [ADDRESS] окреме жиле приміщення - кімнату [ADDRESS] . Позивачі не мають у власності іншого житла. Згідно з ст.345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Права позивачів порушені, оскільки вони користуються кімнатою на підставі та в порядку, визначеному законодавством, підпадають під дію Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та мають право на отримання кімнати [ADDRESS] у гуртожитку у власність. Відповідно до ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Право на приватизацію кімнат у гуртожитках державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих гуртожитках (другий абзац п.4 ст.5 Закону в редакції, яка діяла до 30.09.2011 року). Згідно з абз.2 п.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, яка діє з 30.09.2011 року право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Згідно ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону, а саме не підтягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» позивачі [PERSON] , [PERSON] , мають право на приватизацію жилого приміщення - кімнати [ADDRESS] . З врахуванням викладеного, відмова Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» в приватизації займаної позивачем кімнати [ADDRESS] гуртожитку [ADDRESS] є неправомірною. Суд вважає необхідним визнати позивачів [PERSON] , [PERSON] наймачами кімнати [ADDRESS] за адресою [ADDRESS] , та зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за [PERSON] , [PERSON] кімнати [ADDRESS] адресою [ADDRESS] без надання ордера про надання житла.

Outcome: approved