Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 01.09.2006 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, постійно виникали сварки. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства припинено і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, Майнового спору не має, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » . До початку судового засідання позивачка подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач надав свій відзив на позовну заяву в якому зазначив, що наміру продовжувати шлюбні стосунки не має, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.09.2006 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 4824 (а.с.26). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.02.2009(а.с.25) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.10.2012 (а.с.24). Спільне життя між подружжям не склалося, так як кожний має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони разом не проживають з 2019 року, майнового спору не має. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved