Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати [PERSON], 12 січня 1991 року таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 04.01.2019 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.01. 2019 року (а.с. 26-27 ). 31.01.2019 року призначено до розгляду на 14.02.2019 року (а.с. 38-39).14.02.2019 року відкладено розгляд справи на 26.02.2019 року (а.с. 46-47). Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду заяву від 29.01.2019 року , в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі , зазначивши що позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 33-35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. До суду повернулося поштове відправлення , на якому зазначено що [PERSON] за зазначеною адресою не проживає (а.с. 36). Виклик відповідача [PERSON] у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 40, 49). Клопотань, заперечень чи заяви про відкладення розгляду справи від [PERSON] на адресу Котелевського районного суду Полтавської області не надходило. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, системно дослідивши матеріали справи в їх сукупності (а.с. 1-55) та вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON], [PERSON] є співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме - [PERSON] є власницею 2/3 частки вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на будинок від 25.01.2001 року № 16 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.01.2003 року (а.с. 12-13), а [PERSON] є власницею 1/3 частки вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на будинок від 25.01.2001 року № 16 (а.с 12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 26.12. 2018 року № 1435 за адресою: [ADDRESS] значиться такий склад сім'ї: [PERSON], [INFO] та внук - [PERSON], [INFO] . Згідно даної довідки значиться що [PERSON], [INFO] з 2014 року і по даний час лише зареєстрований, але фактично не проживає (а.с. 15). [PERSON], [INFO] зареєстрований, але фактично не проживає за вищезазначеною адресою з 2014 року, даний факт підтверджується сусідами, що засвідчено відповідним актом депутата Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 21.11.2018 року А.А. Харитонова, (а..с 14). Відповідач [PERSON] з 2014 року та не бере участі в утриманні та обслуговуванні житла, його особисті речі в домоволодінні відсутні, комунальні та інші послуги по утриманню житлового будинку він не сплачує. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідач у житловому будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відсутній більше одного року, не сплачує витрати за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню господарства та не приймає участі у спільному побуті, то він вважається такою особою, що втратила право користування ним. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved