overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 22 вересня 2002 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Дунаєвецького районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №102. Від спільного проживання є двоє дітей: повнолітня дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, що привело до того, що в вересні 2014 року припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, оскільки на даний час разом не проживають, примирення між ними неможливе, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 22 вересня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Дунаєвецького районного управління юстиції, актовий запис №102, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БВ №069608. Від спільного проживання є двоє дітей: повнолітня дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 640, 00 грн., що підтверджується квитанцією від 23.02.2017 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 640, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 22 грудня 2015 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №234. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, злагоди в сім'ї та розходження поглядів на сімейні відносини. Все це привело до того, що в травні 2016 року припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, оскільки сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе, має іншого чоловіка, а тому збереження сім'ї суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив та вказав, що сім'я дійсно розпалась, на даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою бажає створити сім'ю, примирення не можливе, а тому просить шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України. Судом встановлено, що 22 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №234, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №154219. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO],. що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №263812. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 30.01.2017 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 25 грудня 2012 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №175. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Головними причинами розпаду сім'ї стали постійні сварки та скандали, відсутність злагоди та взаєморозуміння, що сторони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та тривалий час разом не проживають. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, на даний час разом не проживають, примирення між ними неможливе, оскільки позивачка має іншу сім'ю, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 25 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №175, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №107434. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №176995. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 27 грудня 1998 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Січинецькій сільській раді Дунаєвецького району, про що зроблено відповідний актовий запис №6. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Головними причинами розпаду сім'ї стали постійні суперечки та сварки, неможливість знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, в сім'ї не було поступок та взаєморозуміння та те, що відповідач зловживав спиртними напоями. Все це привело до того, що сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Сторони до судового засідання подали до суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, оскільки сім'я розпалась остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 27 грудня 1998 року сторони зареєстрували шлюб в Січинецькій сільській раді Дунаєвецького району, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом проодруження серії [NUMBER]. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 31 липня 2015 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №127. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Головною причиною розпаду сім'ї стало розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, виховання дитини, часто виникали сварки, через які в жовтні 2016 року припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, термін для примирення не надавати, оскільки сім'я розпалась остаточно, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 31 липня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією №2718 від 21.12.2016 року. Враховуючи наведене з відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями , на грунті чого застосовує фізичну силу, свідком чого є діти сторін, що негативно впливає на їх психічний стан та розвиток. Сторони не підтримують шлюбні стосунки спільного господарства не вудуть. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач не з»явився в судове засідання, про день слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив. За погодженням позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.06.2001. Від спільного проживання є двоє неповнолітніх дітей. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, сімейне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторони не підтримують на протязі тривалого часу, спільного господарства не ведуть, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті чого виникають сварки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи матеріальний стан сторін, судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що життя сторін не склалося, сторони мають різні характери та погляди на життя що викликає постійні сварки. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач не з»явився в судове засідання, про день слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, причини неявки не повідомив. За погодженням позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.09.2006 року Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, сімейне життя не склалося, шлюбні відносини сторони не підтримують на протязі тривалого часу, спільного господарства не ведуть, оскільки сторони є різними людьми.. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам,інтересам дитини, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розлучення. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 18 листопада 2001 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Томашівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 12. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання жили погано, головною причиною розпаду сім'ї стало, те що під час спільного проживання у сімейних стосунках не було злагоди та взаєморозуміння, часто виникали сварки і скандали, не було поступок, взаєморозуміння. А тому у липні 2006 року припинили спільне проживання, таким чином сім'я розпалась остаточно, а подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивачки. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутноті, позов задовольнити. Відповідач також подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без нього, проти задоволення позову не заперечує, оскільки сім'я розпалась остаточно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 18 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб в Томашівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 12. що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] .. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 5000 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав відзив, згідно якого позов визнає частково, вказав, що може сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Пояснив, шо в даний час не має постійного заробітку, проживає за рахунок тимчасових заробітків, розмір яких становить 3 4 тис. грн. щомісячно, проживає разом з батьком, який є особою з інвалідністю 1-ї групи та потребує постійного стороннього догляду. Також має сина [PERSON] 2008 р.н. на якого сплачує аліменти в розмірі 1197,50 грн. щомісячно. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2019 року, що засвідчує їх свідоцтво про одруження, серії [NUMBER] , видане Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівенській області, актовий запис № 38. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Діти проживають з позивачкою. Сторони спільно не проживають. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Факт наявності на утриманні відповідача іншої неповнолітньої дитини в користь якої з нього стягуються аліменти, а також непрацездатного батька, відповідач підтвердив документально. Доказів щодо розміру своїх доходів, матеріального та майнового стану відповідач не надав, однак він є працездатною особою і зобов`язаний утримувати своїх дітей в силу ст.180 Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~Враховуючи зазначені вище обставин справи, а також матеріальний стан позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку, інтереси та потреби малолітніх дітей, позов слід задовольнити частково. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] . Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не дає коштів на утримання дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не надав. Суд, враховуючи згоду позивачки, вважає за можливе постановити у справі заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 04 лютого 2010 року та Серії [NUMBER] від 24 травня 2011 року, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції. Діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Сторони в шлюбі не перебували Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачбудь\~-\~яких заперечень не надав. Однак, враховуючи, що відповідач є працездатною особою і зобов`язаний утримувати своїх дітей з нього слід стягувати аліменти. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved