Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з цим позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Під час подружнього життя вони з чоловіком набули рухоме майно, яке є їх спільною сумісною власністю, та яке складається в тому числі з трактора Т-25 та саморобної платформи. Слідчим відділом Корюківського РВ УМВС у Чернігівській області проводилось досудове слідство відносно чоловіка позивачки [PERSON], якого згодом було обвинувачено органом досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України. Постановою слідчого Корюківського РВ УМВС належні чоловіку трактор марки «Т-25» та залізобетонна плита РТП 1,5х3 та платформа були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню. Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області чоловіка позивачки відповідача по справі [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн., викрадену плиту РТП 1,5х3 залишено власнику, трактор марки «Т-25» державний номерний знак [NUMBER] та платформа реєстраційний [NUMBER] конфісковані в дохід держави, як знаряддя злочину. [PERSON] не оскаржував вирок суду, тому він набрав законної сили. Поштою позивачка та відповідач [PERSON] отримала постанову ВДВС Корюківського РУЮ від 04 липня 2014 року про відкриття виконавчого провадження для конфіскації в дохід держави належного чоловікові трактора марки «Т-25» державний номерний знак [NUMBER] та платформи реєстраційний [NUMBER], а 23 липня 2014 року державним виконавцем в ВДВС Корюківського РУЮ складено акт опису й арешту майна на вищезгаданий трактор та платформу. Позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі з 1980 року. Трактор марки «Т-25» державний номерний знак [NUMBER] та платформа реєстраційний [NUMBER] були придбані нею та чоловіком в 2003 та 2004 році, тобто під час шлюбу. Позивачка, як дружина засудженого, має право на ? частину спільно нажитого в період шлюбу майна, тобто на ? частину арештованого майна. Позивачка просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності (як на спільну сумісну власність подружжя) на: трактор марки «Т-25», 1978 року випуску номер машини [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого в Корюківській районній Інспекції Держтехнагляду 30 травня 2003 року за відповідачем [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію машини [NUMBER]) та саморобну платформу, 1990 року випуску, заводський номер [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого в Корюківській Інспекції Держтехнагляду 24 травня 2004 року за відповідачем [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію машини [NUMBER]). Стягнути з неї, [PERSON], [INFO], в дохід держави грошову компенсацію за ? частку, яка припадає відповідачу [PERSON] в спільному сумісному майні подружжя: тракторі Т-25, 1978 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] та саморобній платформі, 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; виключити з опису та звільнення з-під арешту майно, а саме: трактор Т-25, 1978 року випуску, номер машини [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та саморобну платформу, 1990 року випуску, заводський номер [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник відповідача Корюківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, надав заперечення в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи відділу ВДВС Корюківського РУЮ у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки з огляду на наступне. По справі встановлено, що позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] зареєстрованого у Кіровській сільській раді Новгород-Сіверського району Чернігівської області 24 травня 1980 року, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 24.051980 року Кіровською сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Під час подружнього життя вони з чоловіком набули рухоме майно, яке є їх спільною сумісною власністю, та яке складається в тому числі з трактора Т-25 та саморобної платформи. Слідчим відділом Корюківського РВ УМВС у Чернігівській області проводилось досудове слідство відносно чоловіка позивачки [PERSON], якого згодом було обвинувачено органом досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України в тому, що 03 квітня 2014 року, близько 11-ї години, з метою скоєння крадіжки чужого майна прибув на власному тракторі марки «Т-25» до гідротехнічної споруди РТП 2х200х200 МК ПК 242 осушувальної системи Турчанка, яка розташована в с. Турівка Корюквіського району, за допомогою трактора демонтував залізобетонну плиту РТП 1.5х3 вартістю 350 грн., належну Корюківському міжрайонному управлінню водного господарства. Постановою слідчого Корюківського РВ УМВС належні чоловіку трактор марки «Т-25» та залізобетонна плита РТП 1,5х3 та платформа були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню. Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області чоловіка позивачки відповідача по справі [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн., викрадену плиту РТП 1,5х3 залишено власнику, трактор марки «Т-25» державний номерний знак [NUMBER] та платформа реєстраційний [NUMBER] конфісковані в дохід держави, як знаряддя злочину. [PERSON] не оскаржував вирок суду, тому він набрав законної сили. Поштою позивачка та відповідач [PERSON] отримала постанову ВДВС Корюківського РУЮ від 04 липня 2014 року про відкриття виконавчого провадження для конфіскації в дохід держави належного чоловікові трактора марки «Т-25» державний номерний знак [NUMBER] та платформи реєстраційний [NUMBER], а 23 липня 2014 року державним виконавцем в ВДВС Корюківського РУЮ складено акт опису й арешту майна на вищезгаданий трактор та платформу. Позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі з 1980 року. Трактор марки «Т-25» державний номерний знак [NUMBER] та платформа реєстраційний [NUMBER] були придбані нею та чоловіком в 30 травня 2003 та 24 травня 2004 році, що підтверджується правовстановлюючими документами на вказані машини тобто під час шлюбу. Позивачка, як дружина засудженого, має право на ? частину спільно нажитого в період шлюбу майна, тобто на ? частину арештованого майна. Згідно висновків експертних автотоварознавчих досліджень з оцінки транспортних засобів від 25 вересня 2014 року ринкова вартість трактора колісного Т-25, реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки становить 12 066 грн. 35 коп. і ринкова вартість платформи саморобної становить 4 107 грн. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ст. 73 Сімейного кодексу України зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. При відшкодуванні шкоди, завданої злочином одного з подружжя, стягнення може бути накладено на майно, набуте за час шлюбу, якщо рішенням суду встановлено, що це майно було придбане на кошти, здобуті злочинним шляхом. Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається. Що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови від 27 серпня 1976 року (з наступними змінами) №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснив: коли предметом позову є частка в спільній сумісній власності на неподільну річ, на яку звертається з конфіскацією або стягнення на користь організації, питання про виключення цієї речі з опису (при відсутності іншого спільного майна) вирішується відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовом про захист право власності». При цьому суд з урахуванням конкретних обставин може виключити річ з акта опису і стягнути з позивача в дохід держави чи на користь організації грошову компенсацію за частку, що припадає боржнику, або залишити річ в опису, зобов'язавши відповідну державну податкову інспекцію або організацію виплатити позивачу відповідну частину її вартості. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 60, 70, 73 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,30,367 Цивільно-процесуального кодексу, ст. 59 Кримінального кодексу України, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16,368, 370 Цивільного кодексу України, -

Outcome: approved