Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивачі звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Відділу ДВС Фастівського МРУЮ про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Маючи намір відчужити належну їм квартиру звернулися до Фастівської міської державної нотаріальної контори, однак зіткнулися із неможливістю відчужити належне їм нерухоме майно, в зв'язку із арештом та забороною його відчуження. Арешт був накладений ще 08.12.2000 року, на той час власником квартири був [PERSON], який помер [INFO] року. При зверненні до ВДВС Фастівського МРУЮ, отримали відповідь, що відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] на виконанні не має, а архів за 2000 рік знищений. У зв'язку із цим, вони змушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, направили до суду клопотання в яких просили, розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Суду пояснила, що на виконанні у відділі ДВС Фастівського МРУЮ виконавчих проваджень стосовно [PERSON] не має, а архів за 2000 рік знищений Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], їм на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить по 1/3 частці даної квартири. (а.с.7-8). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № [NUMBER] від 18.03.2016 року, об'єктом обтяження є квартира [ADDRESS], підставою обтяження є постанова б/н від 08.12.2000 року Фастівської Державної виконавчої служби. (а.с.9-10). Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Між тим, як стверджують позивачі, на той час коли накладався арешт, власником вищевказаної квартири був, [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть Серія [NUMBER]. (а.с. 11). Відповідно до довідки КП Фастівської міської ради «Фастівська ЖКК», станом на 01.04.2016 року по даній квартирі боргу не має. (а.с. 12). Згідно до довідки № 937 від 14.03.2016 року, виданої КП Фастівської міської ради «Фастівводоканал», [PERSON], що мешкає по [ADDRESS], станом на 14.03.2016 року заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення відсутня. (а.с.13). Разом з тим, як вбачається із Довідки № 170 від 09.03.2016 рок, виданої Фастівським районним підрозділом ПАТ «Київобленерго», боргу по [ADDRESS] не має. (а.с. 14). Також, відповідно до Довідки № 197 від 15.03.2016 року, виданої Фастівською дільницею Васильківської філії по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» по особистому рахунку [NUMBER], зареєстрований абонент - [PERSON], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] та станом на 16.03.2016 року заборгованість за спожитий природній газ відсутня. (а.с.15). Крім того, вказані обставини підтверджується довідкою №03.3-22/3097-10 від 22.03.2016 р. наданою відділом ДВС Фастівського МРУЮ відповідно до якої, станом на 22.03.2016 року згідно даних ЄДРВП відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] на виконанні у відділі ДВС Фастівського МРУЮ не перебуває. Архів за 2000 рік знищено відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позивачі довели ті обставини на які посилалися як на підставу своїх позовних вимог та ніяких належних доказів обтяження на вказане майно не виявлено, суд вважає, що вимога про зняття арешту та заборони відчуження з квартири [ADDRESS], підлягає задоволенню. Позовна вимога в частині виключення квартири [ADDRESS] з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки задоволена частина позовних вимог є підставою для зняття арешту та заборони відчуження даної квартири. Крім того, зазначена вимога є передчасною, оскільки права позивачів в цій частині порушені не були.

Outcome: partial