Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом та просили визнати за ними право користування житловою кімнатою [ADDRESS], зобов'язати Суворовську райадміністрацію укласти окремий договір найму зазначеної кімнати та поділити особові рахунки. В обґрунтування вимог посилалися на те, що вони, а також відповідач, проживають в кімнатах [ADDRESS] та [ADDRESS] зазначеного гуртожитку. Наймачем житлового приміщення є [PERSON], яка фактично разом із сином [PERSON], проживають в кімнаті [ADDRESS], а відповідач [PERSON], проживає в кімнаті [ADDRESS]. Через непорозуміння щодо оплати житлово-комунальних послуг, вона бажає укласти окремий договір найму кімнати [ADDRESS] площею 14,78 кв.м, яку займає із позивачем [PERSON], а в користуванні [PERSON], залишити кімнату [ADDRESS] площею 10,74 кв.м. Позивачі надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON], подав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Представник відповідача Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не з'явився, райадміністрація про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки представника не повідомляла. Судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 11 травня 1992 року виданого на підставі спільного рішення адміністрації, профсоюзного комітету та комітету комсомолу Виробничого об'єднання «Завод імені Жовтневої революції» № 57 від 06.04.1992 року [PERSON], отримала право на вселення та користування двома кімнатами [ADDRESS] та [ADDRESS]. Ордер було видано на сім'ю в складі п'яти осіб, а саме [PERSON], наймач, та члени сім'ї наймача: син [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON] Також встановлено, що дочка позивачки [PERSON], визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а дочка [PERSON], померла. На теперішній час в кімнаті [ADDRESS] зареєстровано три особи позивачка [PERSON], позивач [PERSON], та відповідач [PERSON] При реєстрації місця проживання кімната [ADDRESS] не була зазначена як місце реєстрації. У відповідності до ст. 64 ЖК УРСР - «Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Позивачі на даний час фактично проживають в кімнаті [ADDRESS], але у зазначених осіб відсутня реєстрація місця проживання в зазначеній кімнаті, крім того, у позивачів з відповідачем тривалий час існує непорозуміння щодо оплати комунальних платежів. Відповідач відмовляє у наданні згоди на укладання окремого договору найму на жилу площу яка припадає на позивачів. У зв'язку з чим [PERSON], звернулася до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради де їй було роз'яснено, що для вирішення даного спору необхідно укласти окремий договір найму на займане житлове приміщення та відкрити окремий особистий рахунок, що у даному випадку, так як між наймачем та членами сім'ї наймача не має згоди на укладання окремих договорів найма, даний спір можливо вирішити тільки в судовому порядку. Згідно до ст. 104 ЖК України, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Статтею 63 ЖК України визначено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до ч.1 ст.48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, яка встановлена у розмірі 13,65 кв. м на одну особу, відповідно до вимог ст.47 ЖК України. Відповідно до Постанови виконкому Одеської обласної Ради народних депутатів та президії обласної Ради професійних союзів № 52 від 16.01.1985р. «Про порядок надання жилих приміщень» зі змінами від 17.09.1991р., встановлено розмір середньої забезпеченості громадян житловою площею у населених пунктах Одеської області 8,5 кв. м. На квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов, приймаються громадяни, які займають жилу площу до 6 кв.м включно на проживаючого члена сім'ї. Отже враховуючи те, що житлова кімната [ADDRESS] в якій фактично проживає [PERSON], та її син [PERSON], відповідає усім вимогам ст. 63 ЖК України, а саме кімната - окреме житлове приміщення, має окремий вхід і не зв'язано спільним входом з жодними приміщеннями, площею більше середнього розміру забезпеченості на проживаючого члена сім'ї, і не потребує поліпшення житлових умов, а також відповідає зазначеним вище вимогам і кімната [ADDRESS] в якій фактично проживає відповідач [PERSON], суд приходить до висновку, що вимоги позову в частині визнання права користування кімнатою [ADDRESS] та зобов'язання укладення окремих договорів найму житлових приміщень підлягає задоволенню. В частині розподілу особових рахунків, суд вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають оскільки відкриття, зміна, закриття особового рахунку є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування на підставі укладеного із наймачем договору найму житлового приміщення. Враховуючи те, що на час звернення до суду договори найму ще не укладалися, отже вимога про відкриття особового рахунку є передчасною.

Outcome: partial