Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовують тим, що 15 травня 2015 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір про надання послуг з купівлі об'єкта нерухомого майна. Як наслідком укладеного договору Третя особа надала інформацію про варіанти купівлі приватного будинку, зокрема на вул. Щербакова 21 у місті Сумах. Після візуального огляду будинку [PERSON] йому він сподобався та було вирішено укласти договір завдатку між [PERSON] за погодженням зі співвідповідачем [PERSON] та [PERSON] за згодою своєї дружини [PERSON] Сума завдатку, що була сплачена становить 20850грн. Строк дії договору завдатку був визначений сторонами до 25.08.2015 року. У строк визначений у п.2 договору завдатку договір купівлі-продажу не було підписано. Досить велика сума завдатку визначалася враховуючи, що у продавця не було всіх необхідних документів для передачі їх на перевірку до нотаріальної контори. Час минав, проте жодних повідомлень про можливість укладення правочину до позивачів не надходило, як з боку відповідачів, так і збоку третьої особи. Претензії, щодо невиконання договору завдатку ними, вони також не отримували. Пунктом 10 договору завдатку визначає, що одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Стаття 571 ЦК України передбачає правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком, зокрема якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості, що сталося у їх випадку. На даний момент враховуючи суму завдатку у розмірі 20850грн. та порушення зобов'язання, забезпеченого завдатком, заборгованість складає 41700грн. Позивачі просять суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 41700грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позов підтримали із зазначених підстав та просили його задовольнити, додатково пояснивши, що 25.08.2015 року за повідомленням ріелтора вона разом з чоловіком повинні були зустрітися з іншою стороною в агентстві, але [PERSON] та [PERSON] не прийшли. Хоча вони не продали квартиру, але необхідні кошти в них були станом на 25.08.2015 року. Фактично всі дії вони узгоджували з ріелтором, яка переносила зустріч з одного дня на інший. В подальшому вони дізналися, що договір укладається відповідачами з іншими особами, які до укладання договору продали квартиру. В суді пропонували відповідачам укласти мирову угоду щодо повернення коштів в сумі 20850грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала заперечення на позов і пояснила, що 25 червня 2015 року між нею та позивачем було укладено договір завдатку на якому наполягав саме позивач. Як стало відомо під час укладання договору завдатку, купівля її будинку залежала від продажу позивачами квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Під час укладання договору завдатку представник ФОП [PERSON], юрист Малик О.Г. неодноразово цікавилася у позивачів щодо наслідків, якщо їх квартира не буде продана. У відповідь на це позивач запевнив всіх, що його квартира буде продано вчасно. На сьогоднішній день квартира досі не продана. Завдаток було укладено до 17.00 години 25 серпня 2015 року. Після спливу цього строку договір втрачав силу. Всі необхідні документи, які вона мала підготувати, були зроблені і 25 серпня 2015 року вона прийшла до нотаріуса [PERSON] за адресою м. Суми вул. Козацький Вал,2 де мала проходити угода купівлі-продажу її будинку. В той же час у нотаріуса була і ріелтор. Сторона позивача в той день не з'явилася до нотаріуса, хоча знала про час і місце вчинення правочину, так як він був зазначений у договорі завдатку. Впродовж наступних двох днів, а саме 26 та 27 серпня у позивача була можливість купити її будинок. Вона виконала все можливе для того, щоб позивач придбав її будинок, але позивач відмовився. Тому 27 серпня 2015року вона продала будинок іншому покупцю. Вважає, що порушення умов договору сталося не з її вини. Просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] не визнав позовні вимоги, зазначивши, що договір купівлі-продажу будинку не був укладений з позивачами саме з вини позивачів, всі необхідні дії [PERSON] та [PERSON] були виконані. Отже, вважає, що відсутні підстави для повернення коштів в сумі 20850грн. та стягнення їх подвійної суми. Третя особа [PERSON] пояснила, що [PERSON] не змогла продати квартиру, у подружжя [PERSON] не було коштів для придбання будинку, тому не укладена угода курзалі-продажу будинку. Згідно з договором завдатку сторони повинні були бути у нотаріуса 25.08.2015 року для укладання договору, але подружжя [PERSON] до нотаріуса не зявилося. Документи іншої сторони були готові. Тільки 27.08.2015 року [PERSON], [PERSON] продали будинок іншим особам. 27.08.2015 року вона особисто телефонувала [PERSON] щодо придбання будинку, але [PERSON] зазначила, що після того, що сталося, їй буде психологічно важко жити в цьому будинку. Свідок [PERSON], яка працює юристом в ПФ «Сумська нерухомість», пояснила, що вона була присутня при оформленні договору завдатку, познайомилася як з майбутніми продавцями, так і покупцями будинку. В кімнаті для переговорів йшла мова про те, що подружжя [PERSON] будуть придбавати будинок на ті кошти, які вони отримують від продажу квартири. Був підписаний договір завдатку. Після 21.08.2015 року вранці 25.08.2015 року вона передала документи продавців будинку нотаріусу для перевірки, сторони повинні були бути у нотаріуса до 17год. Ріелтор їй повідомила, що договір не буде укладений, тому що у [PERSON] не має коштів, їх квартира не продана. Свідок [PERSON] родич [PERSON] пояснила, що 25.08.2015 року вона разом з подружжям [PERSON] повинна була підійти в агентство нерухомості, але [PERSON] зателефонувала і сказала, що зустріч відміняється, про що [PERSON] повідомив ріелтор. Стало відомо, що будинок будуть придбавати інші особи. Від помічника нотаріуса [PERSON] їй стало відомо, що угода буде укладатися 26.08.2015 року. Також за повідомленням ріелтора вони прийшли до агентства 27.08.2015 року на 13год, але інша сторона не зявилася. Вони поїхали до відповідачів, але їх вдома не було. Їй стало відомо, що будинок будуть придбавати інші покупці, які вже продали квартиру, і вона відмовила позивачів йти до нотаріуса та придбавати цей будинок за таких обставин. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення третьої особи, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 15.06.2015 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] ([PERSON]В.) був укладений договір про надання послуг з придбання обєкта нерухомості (а.с.4). Третя особа надала інформацію про варіанти купівлі житлового будинку по вул.Щербакова,21 в м.Суми. Позивачі оглянули будинок по вул.Щербакова,21 в м.Суми і виявили намір його придбати. 25 червня 2015 року між [PERSON] , за згодою [PERSON], та [PERSON], який діяв за згодою дружини [PERSON] був укладений договір, який іменований як договір завдатку (а.с.7). Згідно з цим договором [PERSON] передає [PERSON] завдаток (так зазначено в договорі) в розмірі 10000грн. в рахунок належних платежів як доказ наміру укладання договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою м.Суми, вул.Щербакова,21. В договорі було зазначено, що наявність коштів для придбання обєкта нерухомості залежить від власного нерухомого майна квартири та наявності готівкових коштів. 21.07.2015 року була укладена угода між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з цією угодою [PERSON] передала суму в розмірі 10850грн. як завдаток (так зазначено в договорі). З показань свідка [PERSON] вбачається, що необхідні документи відповідачів для укладання договору купівлі-продажу будинку були нею передані нотаріусу 25.08.2015 року і в цей день мав бути укладений договір купівлі-продажу, але ріелтор повідомив, що договір не буде укладений з позивачами. Свідок [PERSON] підтвердила, що подружжя [PERSON] діяло за вказівкою ріелторів, які призначали зустріч в агентстві на 25.08.2015 року, на 27.08.2105 року, але у вказані дні відповідачі до агентства не прийшли. Фактично сторони діяли за вказівкою своїх ріелторів [PERSON], [PERSON], з якими узгоджували свої дії, а безпосереднього звязку між собою не мали. Так, договір купівлі-продажу житлового будинку між сторонами не був укладений. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Стаття 570 ЦК України визначає, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, завдаток одночасно є доказом самого факту існування зобов'язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов'язання. З огляду на положення ст.ст.546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобовязання. Внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку. Сторони погодили лише в майбутньому укласти договір купівлі-продажу житлового будинку. Правила ст.570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Оскільки договір купівлі-продажу будинку між сторонами укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачами відповідачам сума 20850грн. за своєю правовою природою є не завдатком, а авансом. Такі правові позиції, викладені Верховним Судом України в постанові від 13 лютого 2013 року у справі №6-176цс12 та в постанові від 25 вересня 2013 року у справі №6-82ц13, які згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України є обов'язковими для судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність до їх рішень. Вимоги позивачів були спрямовані на повернення коштів в сумі 20850грн. і ними заявлялася пропозиція відповідачам вирішити спір шляхом повернення їм суми в розмірі 20850грн. При розгляді справи судом була встановлені правовідносини, які склалися між сторонами, та визначена правова природа переданих грошей, а саме що передані кошти є авансом. Спірні кошти в сумі 20850грн., сплачені позивачами, є авансом відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України і мають бути повернуті в тому розмірі, у якому передавалися у звязку з тим, що договір купівлі-продажу, що авансувався цією грошовою сумою, не був укладений. Оскільки судом встановлено, що грошові кошти в сумі 20850грн. є авансом, а не завдатком, не підлягають задоволенню вимоги позивачів щодо стягнення подвійної суми сплачених коштів. Згідно з договором від 25.06.2015 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] (договір укладався за згодою [PERSON] та [PERSON]В.), останній передав [PERSON] кошти в розмірі 10000грн., і вказана сума коштів, яка є авансом, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] Згідно з угодою від 21.07.2015 року, яка була підписана між [PERSON] та [PERSON], остання передала [PERSON] кошти в сумі 10850грн., і вказана сума коштів, яка є авансом, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] При зверненні з позовом до суду позивач [PERSON], який є чоловіком [PERSON] сплатив в цілому суму судового збору 487грн.20коп. Вимоги позивачів задоволені частково в сумі 20850грн., тому сума судового збору має становити 243грн.60коп. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (487,20х20850:41700=243,60). Сума судового збору, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 116грн.83коп. з такого розрахунку:487,20грн.х10000грн.: 41700грн.=116грн.84коп. Сума судового збору, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] (він сплачував судовий збір і за [PERSON]В.) становить 126грн.76коп. з такого розрахунку:487,20грн.х10850грн.:41700грн.=126,76грн.

Outcome: partial