Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON], 30.12.2016 року, звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]., про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в позовній заяві зазначила, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2006 року було стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2006 року і до досягнення повноліття. На виконання вказаного рішення суду, позивачкою 17.11.2006 року, було отримано виконавчий лист № 2-596, який було подано нею на виконання до ВДВС Шишацького районного управління юстиції. Згідно довідки розрахунку ВДВС Шишацького РУЮ ГТУЮ у Полтавській області № 03-44/1356 від 28.03.2016 року, за період часу з 22.11.2006 року по 28.03.2016 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 43622 гривні 32 копійки. Оскільки відповідач на неодноразові прохання позивачки погасити виниклу заборгованість зі сплати аліментів відмовляється, позивачка, посилаючись на ст. 196 СК України, просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 13266,34 гривень, та просила стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити їх з підстав, викладених у її позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково, надав суду свій розрахунок пені, яка становить 9588,91 гривня, а тому позовні вимоги позивачки визнав у межах свого розрахунку. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2006 року було стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2006 року і до досягнення повноліття. На виконання вказаного рішення суду, позивачкою 17.11.2006 року, було отримано виконавчий лист № 2-596, який було подано нею на виконання до ВДВС Шишацького районного управління юстиції. Згідно довідки розрахунку ВДВС Шишацького РУЮ ГТУЮ у Полтавській області № 03-44/1356 від 28.03.2016 року, за період часу з 22.11.2006 року по 28.03.2016 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 43622 гривні 32 копійки, за вказаний період відповідач аліменти на користь позивачки взагалі не сплачував ( а.с.13-15). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивачкою надано розрахунок пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення помісячно за кожний рік в розмірі 13266, 34 гривень, з яким погоджується суд, так як він ґрунтується на довідці розрахунку начальника ВДВС Шишацького РУЮ ГТУЮ у Полтавській області від 28.03.2016 року № 03-44/1356, правових позиціях Верховного Суду України, висловлених у справі № 6-81 цс 13 від 11.09.2013 року та у справі № 6-94 цс -15 від 01.07.2015 року. Стосовно розрахунку заборгованості по пені, який зробив відповідач і надав суду в обґрунтування своїх заперечень на позов ( а.с. 36-40), то суд не може прийняти його до уваги, оскільки відповідач отримував вказану довідку ВДВС і дії державного виконавця щодо невірних на його думку нарахувань заборгованості по аліментах з 22.11.2006 року по 28.03.2016 року не оскаржував, крім того заборгованість відповідача по аліментах була вирахувана виходячи лише з прожиткового мінімуму, а його заборгованість по аліментах могла бути нарахована державним виконавцем виходячи з того чи він працював в цей період, чи був безробітним і таке інше, що не було вияснено відповідачем з державним виконавцем і ніяких клопотань з цього приводу він в судовому засіданні не заявляв. На підставі ст.ст.195 - 197 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved