Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, в якому вказали, що вони проживають в квартирі [ADDRESS]. На початку липня 2013 р. у квартирі [NUMBER] (власник [PERSON].) , що знаходиться під їх квартирою поверхом нижче, почалося протікання води зі стелі. За вказаних обставин 02.07.2013 року санітарним техніком був перекритий стояк холодної води, що подавалась в квартири будинку. 05.07.2013 року до них прийшли два слюсарі з майстром в обстежили її; будь-яких слідів протікання води в квартирі не знайшли. Зокрема, запропонували зняти плитку з каналізаційної труби, але і під плиткою також слідів протікання води не виявлено. Також квартира була обстежена спеціалістом із інспекції Міськвиконкому та слідів протікання він не виявив. В квартирі [NUMBER] технологічний пройом був зашитий в тому місці, де стикуються труби каналізації і там протікала вода. Для того, щоб відремонтувати в квартирі [NUMBER] каналізаційну трубу, необхідно було в їх квартирі знімати непошкоджену трубу. В квартирі [NUMBER] знаходиться кран, що відсікає холодну воду і мешканцям з першого по п'ятий поверх повинна поступати вода, якою вони користуються. Однак сантехніки відключили подачу води. В квартирі позивачів спеціалісти замінили трубу, за що позивачі змушені були заплатити 700 гривень. Крім того, позивачам прийшлося наймати спеціалістів для ремонту в туалетній кімнаті після заміни труби, що коштувало їм 600 гривень. Для заміни труби і ремонту в туалетній кімнаті позивачі купували будівельні матеріали: плитка біла, плінтус поліетирований, герметик акриловий, клей універсальний, затирку, за що заплатили 328,75 гривень. Вважають, що в їх квартирі [NUMBER] ніяких аварій не виникало, однак відповідач зобов'язав замінити в туалетній кімнаті непошкоджену трубу загального користування. Крім того, відповідач незаконно отримав від них гроші у сумі 436 гривень за користування картоприймачем ліфта, до якого відповідач ніякого відношення не має . Всього ними було понесено матеріальних збитків на суму 2084,75 гривні. Вважають, що вказаними діями відповідач спричинив ним моральну шкоду, яку вони оцінюють в 4000 гривень. Просили стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в сумі 2084 гривні 75 коп. та 4000 гривень моральної шкоди. В процесі розгляду справи позивачі уточнили та обґрунтували позовні вимоги наступними обставинами. В зв'язку з тим, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі відповідача, вважають, що ремонт та заміну загальної каналізаційної труби у їх квартирі повинен був здійснити відповідач за власний кошт. Тобто, відповідач повинен відшкодувати сплачені ними 700 грн. за заміну труби. Також ними було сплачено 600 грн. за роботу спеціаліста за здійснення ремонту в туалетній кімнаті після заміни труби та 328,75 грн. за придбані будівельні матеріали ( плитка біла, плінтус полістирований, герметик акриловий, клей універсальний, затирка) . Загальна вартість відновлювального ремонту за їх розрахунками складає 928,75 грн. Крім того, з позивачів було стягнено 206,64 грн. за постачання електроенергії для роботи ліфтів, які вони вважають стягненими неправомірно. Також позивачі обґрунтували заявлену суму моральної шкоди. Вважають, що [PERSON] душевно страждав, не мав можливості вести звичайний образ життя та проходити лікування, оскільки є хворою людиною. Моральну шкоду [PERSON] оцінили в 2500 гривень. Також зазначили, що [PERSON] душевно страждала, не мала можливості вести звичайний образ життя, виїхати на відпочинок до рідних. Моральну шкоду [PERSON] оцінюють у 2000 грн. Крім того, ними були затрачені кошти за отримання юридичної допомоги та сплати судового збору, які просять стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Пояснили, що вони були змушені за власні кошти замінити непошкоджену каналізаційну зрубу та здійснити відновлювальний ремонт у себе в квартирі. Вважають, що заміна загальної каналізаційної труби повинна була здійснюватись за кошти ОСББ. Оскільки заміна каналізаційної труби здійснена за їх рахунок, то відповідач повинен компенсувати матеріальні витрати по заміні труби та вимушеного ремонту у їх квартирі. Крім того, незаконними дії правління ОСББ їм заподіяна моральна шкода, що полягає у тому, що вони душевно страждали, не мали можливості вести звичайний образ життя, проходити лікування та виїхати на відпочинок. Вважають, що моральна шкода також повинна бути компенсована відповідачем. Просили стягнути з відповідача матеріальні витрати за заміну загальної каналізаційної труби у сумі 700 грн., вартість відновлювального ремонту в туалетній кімнаті у сумі 928,75 грн., незаконне стягнення за постачання електроенергії для роботи ліфтів у сумі 206,64 грн., а всього стягнути 1835 грн.39 коп. Також моральну шкоду на користь [PERSON] у сумі 2500 грн. та 2000 грн. моральної шкоди на користь [PERSON]. Крім того, стягнути на їх користь витрати за надання юридичної допомоги у сумі 1000 грн. та кошти за сплату судового збору. Представник позивачів в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги за обставинами, викладеними позивачами. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що споживач (в даному випадку позивачі по справі) зобов'язаний забезпечувати безперешкодний доступ представників ОСББ за наявності у них відповідного посвідчення до мережі, арматури та розподільних систем з метою ліквідації аварій цілодобово. Однак відповідачі на протязі тривалого часу такого доступу не надавали. Вважають доводи позивачів щодо того, що ремонт труби в їх квартирі повинен виконуватись за рахунок ОСББ «Ілліча 103», необґрунтованими, оскільки споживач зобов'язаний своєчасно вживати заходів до усунення пов'язаних з отриманням послуг неполадок, що виникли з власної вини. Стояк знаходиться в квартирі споживача та є його власністю. Позивачі самостійно ніколи не ремонтували мережі та не надавали можливості здійснити перевірку мереж на протязі багатьох років ОСББ «Ілліча 103». ОСББ обслуговує будинок, однак лише до криниці, а не до квартири власника. Крім того, заперечував проти стягнення моральної шкоди, оскільки вона є необґрунтованою . Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про право власності на житло № 18180 від 03.01.1995 року, позивачам та члену їх сім»ї ([PERSON].) на праві приватної спільної сумісної власності належиться квартира [ADDRESS]. Наказом Управління житлового господарства Херсонської міської ради від 26.02.2007р. №12, житловий будинок по [ADDRESS] з 07.03.2007 року переданий на обслуговування Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ілліча 103». Із акту від 02.07.2013 року, складеного комісією за участю майстра ОСББ [PERSON], слюсаря -сантехніка [PERSON] та власника квартири [NUMBER] [PERSON] вбачається, що при дослідженні квартири [NUMBER] видно на стелі санвузлу сліди залиття. Причина залиття невідома, оскільки стояки каналізації повністю зашиті та закладені кахлем в квартирах [NUMBER] та [NUMBER]. Мешканцям зазначених квартир запропоновано надати доступ до стояків, для визначення причини протікання. Із копії припису від 05.07.2013р. №10/013 слідує, що правління ОСББ «Ілліча 103» зобов»язало [PERSON] в терміновому порядку виконати роботи по ремонту каналізаційної труби та обладнання к квартирі. Позивачі були змушені надати доступ мережі та в подальшому здійснити заміну загальної каналізаційної труби за власні кошти; витрати склали 700 грн. В судовому засіданні були допитані свідки: Свідок [PERSON].(слюсар ОСББ «Ілліча 103» в судовому засіданні пояснив, що каналізаційна труба в квартирі позивачів була повністю зашита. Сусідку, яка жила нижче у під»їзді, повністю заливало. Зазначив, що вони несуть відповідальність за труби, які знаходяться в підвалі та на горищі; за труби, які знаходяться в квартирі власника, відповідають мешканці квартири. З трійника текла вода, а трійник направлявся в підлогу, в зв»язку з чим необхідно було ремонтувати всі труби. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що ремонтом та утриманням труб по стояку займаються мешканці квартир. ЖЕК забезпечує утримання лише горища та підвалу. Якщо робота оплачується , то тоді вони можуть зробити ремонт труб. Зі слів слюсаря ЖЕКу він знає, що було затоплення; в квартиру він не заходив. Свідок [PERSON] (заступник голови ОСББ «Ілліча 103») в судовому засіданні пояснила, що сталося затоплення у жительки [PERSON]. Слюсарі перекрили воду та до [PERSON] були направлені слюсар та майстри, яких в квартиру не впустили. Слюсар зайшов, однак нічого не зміг побачити, оскільки труби забетоновані. Виконання ремонтних робіт пов»язане з двома квартирами. [PERSON] повинні були самі утримувати свої інженерні мережі. Коли [PERSON] замінювали труби, ОСББ вони не повідомляли. В аварійних ситуаціях дійсно існує аварійне обслуговування, яке включає в себе перекриття місця протікання. ОСББ обслуговує місця загального користування; все інше мешканці повинні ремонтувати самі, оскільки це приватні квартири. Свідок [PERSON] (сусідка із квартири [ADDRESS]) пояснила, що вона звернулася до ОСББ та повідомила, що у неї протікає труба, яка була нею замінена дев»ятьма місяцями раніше. Коли вирішили міняти трубу, то пішли до сусідів зверху (сім»ї [PERSON]) та запропонували замінити трубу. [PERSON] відмовилися разом з ним, посилаючись на те, що у них у ванній кімнаті був болгарський кахель. Вона намагалася домовитися, згідна була сплатити витрати, якщо буде її вина в протіканні труби. Також вона змушена була звернутися до інспекції по нагляду за станом водного господарства. Інспектор склав акт та зобов»язав їх «розшити» труби. Вона виконала вказівку та надала доступ до труб. Однак [PERSON] спочатку погодився «розшити» труби та пізніше передумав. Вона змушена була два рази викликати інспектора, попередньо розгерметизувавши труби. Вважає, що труби були старі, потребували заміни та якби сусіди все вчасно робили, то не сталося б протікання. Пояснення свідків частково спростовують заявлені позовні вимоги, однак не підтверджують відсутність вини відповідача у спричинені часткової матеріальної шкоди позивачу. Ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Власники квартир багатоквартирних будинків, житлових приміщень у гуртожитках можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону. Державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Контроль за додержанням розцінок і тарифів здійснюють фінансові органи. Користування закріпленою за приватизованим будинком прибудинковою територією здійснюється в порядку і на умовах, передбачених Земельним кодексом України Заборгованість власників квартир по укладених угодах, пов'язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку. Колишні власники (їх правонаступники), які володіли багатоквартирними будинками до моменту приватизації, зобов'язані брати участь у фінансуванні їх ремонту та сприяти організації його проведення у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Спори, що виникають з цього питання, вирішуються судом. Відповідно до ст.21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. П 5 ч.2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Пуктом 6 цієї ж статті встановлено, що балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Відповідно до п. 1.6. Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № № 190 від 27.06.2008 р. «Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пцнктан України» за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі. Пунктом 14.1 вказаного Наказу передбачено, що вуличні, квартальні, дворові, будинкові мережі, споруди і обладнання систем водопостачання та водовідведення обслуговуються та реконструюються тим підприємством, у якого ці об'єкти перебувають на балансі. Згідно ст. 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку. Згідно ст. 20 зазначеного Закону, частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Згідно ст. 21 зазначеного Закону України, для накопичення коштів на ремонт неподільного та загального майна і термінового усунення збитків, що виникли в результаті аварій чи непередбачених обставин, в обов'язковому порядку створюються ремонтний та резервний фонди об'єднання. Кошти цих фондів акумулюються на рахунку об'єднання у банківських установах і використовуються виключно за цільовим призначенням. Визначення поняття «внутрішньо будинкові системи», «внутрішньо будинкові системи водо,- теплопостачання та водовідведення», «внутрішньо будинкова система водопостачання» містяться в ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». ГОСМУ від 21.07.2005р №630, Наказі Міністерства з питань ЖКГ України від 14.05.2008року №126, тобто це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку і санітарно-технічні прилади, які знаходяться в межах будинку. Міністерством будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України надано роз'яснення стосовно віднесення стояків холодного водопостачання та водовідведення до внутрішьнобудинокових мереж та фінансування робіт із їх ремонту, в якому зазначається, що відповідно до п. 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 N 560, витрати на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення (від зовнішньої стіни будинку до внутрішньої стіни квартири) і зливової каналізації визначаються відповідно до укладених договорів між власником (балансоутримувачем) будинку або його уповноваженою особою та організацією, яка здійснює експлуатацію внутрішньобудинкових систем. До цих витрат також включаються витрати на ліквідацію аварій на внутрішньоквартирних мережах (від зовнішньої стіни квартири до санітарно-технічного обладнання). Отже, визначення мережі розподілу зазначених мереж, зокрема стояків, тобто їх віднесення до внутрішньоквартирної мережі здійснюється відповідно до наведеного Порядку та проектної документації на будинок. Також варто зазначити, що до тарифу на оплату послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належать витрати з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж водо-, теплопостачання та водовідведення і ліквідації аварій на внутрішньоквартирних мережах (від зовнішньої стіни квартири до санітарно-технічного обладнання). Роботи з капітального ремонту до складу наведеного тарифу не входять. Суд вважає, що відповідач не довів, що мережі водопостачання робіт, по яким просять позивачі, відноситься до внутрішньо квартирних. Також представником відповідача не доведено, що незадовільний стан мереж, які проходять в квартирі позивачів, є наслідком їх недбалого відношення як власників квартири та/або їх вини. Таким чином, обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж покладено на виконавця, яким ОСББ «Ілліча 103». В свою чергу, позивачі з урахуванням вищезазначеної норми ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» утримують приватизовану квартиру за свій рахунок згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються КМ України. Відповідно до ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» споживач, якими є позивачі, зобов'язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшло з ладу з його вини, допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, встановленому законом і договором, для ліквідації аварії, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Таким чином, в силу покладеного на відповідача обов'язку (ст.21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»), не доведення суду прийняття заходів щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньо будинкових мереж, фінансування позивачами витрат на обслуговування та утримання будинку та внутрішньо будинкових мереж, суд вважає, що на відповідача покладено обов'язок здійснювати у разі потреби заміну труб, каналізації та інші роботи у квартирі, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди у сумі 700 грн. у відшкодування вартості робіт по заміні каналізаційної труби підлягають задоволенню, оскільки позивач поніс зазначені витрати з вини відповідача. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторонами не в повному обсязі доведені обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Крім того, суд відмовляє у стягненні з відповідача 928,75 грн. вартості відновлювальних робіт, оскільки вказана обставина не підтверджена доказами. Також в процесі судового розгляду справи не було надано доказів та будь-яких пояснень щодо незаконного стягнення з позивачів коштів за постачання електроенергії для роботи ліфтів у сумі 206,64 грн., тому в цій частині позову слід також відмовити за необґрунтованості. У роз»ясненнях, приведених у п. п. 3, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. (із змінами, внесеними згідно з постановою № 5 від 25.05. 01р.) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд вважає, що позивачами не надано обґрунтованих доказів спричинення відповідачем значних моральних страждань, тому вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Заявлені позивачами позовні вимоги в частині стягнення судових витрат - судового збору в сумі 247,25 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. (400 грн. № 7 від 16.07.2014р. та 600 грн. згідно квитанції № 49 від 07.11.2014р.) підлягають задоволенню, оскільки вони заявлені у відповідності до вимог ст.ст.79,84,88 ЦПК України та підтверджені належними документами

Outcome: partial