Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що з 19 травня 2001 року по 06 вересня 2011 року вона та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. З її боку, вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дочки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свою неповнолітню дочку. На її неодноразові прохання та вимоги про сплату аліментів на утримання неповнолітньої дочки, він не звертає ніякої уваги, тому вона вимагає щоб відповідач сплачував аліменти на утримання дитини на підставі рішення суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2001 року по 06 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2011 року /а.с.9, 11/. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.10/. В заявленому позові позивачка стверджує, що дитина знаходяться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач не надає. Згідно ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей;непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.. 184 цього Кодексу. Згідно ст.. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину до досягнення нею віку повноліття..

Outcome: approved