Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини, та стягнути аліменти на її (позивачки) утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною, сином [PERSON], трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини і не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свого сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина перебуває на її утриманні, вона сама не працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому відповідач повинен також надавати їй матеріальну допомогу. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина сторін перебуває на утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області №394 від 22 травня 2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Із відомостей наданих позивачкою відповідач отримує пенсію, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідно до ст. 75 СК України подружжя повинно матеріально підтримувати один одного. Стаття 84 Сімейного кодексу зобов'язує чоловіка утримувати дружину під час вагітності та після пологів і до досягнення дитиною трирічного віку та за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач маючи пенсійне забезпечення може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка сама доглядає їх спільну дитину та не працює в даний час. Визнання відповідачем пред'явленого позову про стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved