Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, який уточнили та яким просили визнати за ними як спадкоємицями за законом право власності в рівних частках за кожною на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що належав померлій [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на весь житловий будинок з надвірними спорудами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточнені позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти задоволення позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належав незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 04.02.1975 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 28.01.1992 року за № 4/475. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] року, виданого Ізмаїльським міськвиконкомом, [PERSON] померла [INFO] року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 36126854 від 17.12.2013 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.11.1948 року, виданого Ізмаїльським бюро РАЦСу; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.03.1949 року, виданого Ізмаїльським обласним відділом РАЦСу; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.05.1957 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 13.11.1967 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.03.1949 року, виданого Ізмаїльським обласним архівом РАЦСу та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.09.1966 року згідно якого, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно статті 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] фактично вступив управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] в установлений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 18.01.1994 року, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. [PERSON] та [PERSON], як спадкоємиці за законом першої черги після смерті [PERSON] в установлений строк звернулись до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 12.01.1994 року за № 32, тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 36126748 від 17.12.2013 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.11.1971 року виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.05.1985 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області згідно якого, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.12.1975 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.08.1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області згідно якого, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON], фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на спадковий житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого - не будь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Так, в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає та відмовляється від прийняття належної їй за законом частки у спадщині, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь доньок [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2012 року [PERSON] помер [INFO] року. За життя спадкодавець заповіту не залишав. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.06.1971 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.2005 року, виданого Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.09.1965 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.01.1987 року, виданого Ізмаїльським міськвиконкомом РАЦСу, згідно якого, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою відмовляється від належної їй частки та не заперечувала проти задоволення позову та визнання права власності за позивачами. Також, як було встановлено судом та не заперечувалось відповідачами [PERSON] та [PERSON], [PERSON] вони відмовилися від належних їм за законом часток у спадщині, яка залишилась після смерті [PERSON] та [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] та не заперечували щодо визнання за позивачами права власності на спадковий житловий будинок. Письмовою відповіддю наданою Ізмаїльською державною нотаріальною конторою від 05.02.2014 року за №252/2-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки позивачам належить тільки частка вищезазначеного спадкового будинку, спадкоємцем на яку був померлий [INFO] року батько позивачів [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Всі права та обов'язки щодо здавання домоволодіння в експлуатацію переходять до спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved