Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить скасувати арешт та заборону на відчуження квартири [ADDRESS], житловою площею 16, 5 кв.м., загальною площею 37, 9 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON], накладеними постановами другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №25808843 від 17.06.2011 року, № 28234749 від 30.09.2011 року. Мотивує вимоги тим, що спірне майно, перебуває в іпотеці банку, тому накладений арешт, порушує права банку. В судове засідання сторони не з'явилися, позивачка в письмовій заяві просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить винести по справі заочне рішення. Відповідач Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» в особі Одеського відділення «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та своєчасно, надав суду заяву про визнання позову та просить розглядати заяву без його участі. Представник другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову, виходячи із нижче викладених підстав. У відповідності до договору іпотеки Іпотекодержатель (банк) має право у випадку невиконання іпотекодававцем своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог вони підлягають задоволенню за кредитним договором. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Накладення арешту на все нерухоме майно постановами другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №25808843 від 17.06.2011 року та № 28234749 від 30.09.2011 року перешкоджає банку (Іпотекодержателю) реалізувати своє право на задоволення своїх вимог, шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з під арешту. Відповідно ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено що, стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» спори, які виникають у виконавчому провадженні, щодо звернення стягнення на заставне майно, вирішуються судом. Сторони по справі позивачка та ПАТ «Дельта Банк» в особі Одеського відділення «Дельта Банк» вважають своє право на заставне майно порушеним. У зв'язку з чим банку для реалізації іпотечного нерухомого майна в рахунок погашення заборгованості кредиту необхідно звільнити майно з під арештів. Отже, для здійснення реєстрації права власності на майно перешкоджає накладеним постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №25808843 від 17.06.2011 року та № 28234749 від 30.09.2011 року. Таким чином, відповідно до ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України необхідно звільнити іпотечне майно з під арешту, накладеного постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та зняти заборону на відчуження спірного об'єкту.

Outcome: approved