Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], звернулись в суду із позовною заявою до відповідачів Байковецької сільської ради, Тернопільської районної державної нотаріальної контори, про визнання права власності за [PERSON] на 3/4 частини будівлі звіроферми, загальною площею 132,8 мІ, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON], а за [PERSON] - на 1/6 частини житлового будинку, загальною площею 177,4 мІ, з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] В обґрунтування вказаних вимог [PERSON] зазначає, що за життя [PERSON] вчинила розпорядження, яким 1/6 частину вказаного будинковолодіння заповіла їй, однак отримати свідоцтво про право на спадщину щодо цього спадкового майна вона не може оскільки померла за життя не виготовила на нього правовстановлюючих документів. Окрім цього [PERSON] зазначає, що [PERSON] є її матірю і за життя заповіту, щодо належних їй 3/4 частин звіроферми не зробила, отже вона є спадкоємцем за законом. Звернувшись до нотаріуса для прийняття спадщини їй було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Саме відсутність іншого шляху аби успадкувати все вказане вище майно змусило позивачів, як вони зазначають, звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачі не з'явились, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності в якій також зазначають, що позов підтримують. Представник Байковецької сільської ради у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій також зазначив, що заперечень проти позову не має. Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За даних обставин розгляд справи слід провести у відсутності учасників, котрі не з'явились у судове засідання на підставі наявних у справі доказів та опираючись на їх пояснення, викладені у заявах. Суд, оглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на таке. 05 грудня 1995 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Байковецької сільської ради народних депутатів за реєстровим № 21, згідно якого належний їй на праві особистої власності жилий будинок з усіма надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] вона заповіла [PERSON]. 12 вересня 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 лютого 2001 року. Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок з усіма надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], [PERSON] належала 1/6 його частини, яка і входить до спадкової маси за заповітом. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного суду України, котрі він виклав у своїй Постанові № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. (ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 р.) Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. (п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р.) Проаналізувавши: копію свідоцтва про смерть [PERSON], де у графі «місце смерті» зазначено с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області; відомості, щодо власників, котрі зазначені у технічному паспорті на житловий будинок у надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]; відмітку в паспорті громадянина України [PERSON], де місцем реєстрації останньої зазначено [ADDRESS]; копію постанови державного нотаріуса № 1015/02-14 від 02 квітня 2014 року, в якій останній не встановив факту пропуску [PERSON] строку звернення до нього з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, - суд приходить до переконання, що [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном прийняла спадщину. Окрім цього, як вбачається з копії інвентарної справи [PERSON] належало 3/4 частини будівлі звіроферми по [ADDRESS]. Частиною 1 ст. 537 ЦК УРСР 1963 р. передбачено, що частина майна, котра залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529 - 533 цього Кодексу. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.) [PERSON] є дочкою [PERSON] Дані факти стверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 1960 року, актовий запис № 44, здійснений 26 серпня 1960 року у с. Байківці Велико-Борківського району Тернопільської області; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 вересня 1982 року, актовий запис № 20, зроблений 04 червня 1982 року у Байковецькій сільській раді народних депутатів Тернопільського району. Більше спадкоємців першої черги, які б успадкували чи бажали б успадкувати за законом майно [PERSON], що залишилось після її смерті, судом не встановлено. Проаналізувавши: копію свідоцтва про смерть [PERSON], де у графі «місце смерті» зазначено с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області; відомості, щодо власників, котрі зазначені у технічному паспорті на житловий будинок у надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]; відмітку в паспорті громадянина України [PERSON] де місцем реєстрації останньої зазначено с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області; копію постанови державного нотаріуса № 1015/02-14 від 02 квітня 2014 року, в якій останній встановив, що 21 травня 2013 року заведена спадкова справа № 246/2013 р. після смерті [PERSON], за заявою дочки померлої [PERSON], про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку і таке свідоцтво їй видано, - суд приходить до переконання, що [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном прийняла спадщину. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, судом встановлено наявність достатніх підстав вважати, що позивачі у встановленому законом порядку успадкували майно, що залишилось після смерті [PERSON], а відсутність правовстановлюючих документах на нього позбавляє кожного з них можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та законом, оформити на нього право власності у встановленому законом порядку і розпоряджатись ним. Враховуючи, що у ніякому іншого окрім як у судовому порядку [PERSON] та [PERSON] не можуть захистити свої порушені права слід визнати за ними право власності на вказане майно.

Outcome: approved