Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням вказуючи на те, що у 1982 році [PERSON], працюючи в радгоспі «Скадовський-90», разом з дружиною отримали для проживання житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON], діти [PERSON], з народження зареєстровані та проживають у цьому будинку. У 2000 році вказаний будинок, разом з іншими, було передано з балансу господарства на баланс Таврійської сільської ради. Квартирну плату з того часу сплачували сільській раді. У 2007 році було укладено договір оренди житлового приміщення, який вважається таким, що продовжений на новий термін, оскільки ні одна зі сторін договір не розривала, тому новий договір не укладався. У зв'язку з неможливістю працевлаштуватися на території сільської ради, [PERSON] виїжджає на заробітки до інших областей України, де працює по декілька місяців, вдома буває рідко. [PERSON] також працює в сусідньому селі. [PERSON] фактично до липня 2012 року постійно проживала в с. Таврія, але після народження дитини проживала у батьків чоловіка, повернулася на початку 2013 року. Влітку 2013 року позивачам стало відомо, що будинок, в якому вони проживали, передано в оренду [PERSON], з якою укладено договір оренди 08.01.2013. Вважають свої права порушеними, оскільки їх не було попереджено про звільнення житлового приміщення, чи про розірвання з ними договору оренди вказаного будинку. Позивачі не змогли потрапити до будинку, оскільки влітку там проживали особи, яким [PERSON] передала житло в оренду. Просять усунути перешкоди у користуванні будинком [ADDRESS], шляхом визнання незаконним та скасування договору оренди житлового приміщення від 08.01.2013, укладеного між Таврійською сільською радою Скадовського району та [PERSON], а також стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні позивачі, представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача Таврійської сільської ради Галянтова Т.С. в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, пояснила, що позивачі тривали час не проживали на території сільської ради, будинок занедбувався, у зв'язку з чим було укладено новий договір оренди житлового приміщення з [PERSON], яка потребувала поліпшення житлових умов, позивачі залишаються зареєстрованими за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вважає позивачів такими, що втратили право користування спірним будинком, яким вона користується правомірно, проводить ремонтні роботи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відмітками в паспортах. Також встановлено, що будинок, в якому зареєстровані позивачі/, було надано для проживання [PERSON] з сім'єю під час його роботи в радгоспі. Пізніше, у 2000 році будинок було передано на баланс Таврійської сільської ради Скадовського району на підставі рішення Таврійської сільської ради Скадовського району № 102 від 28.12.2000 року. 05 грудня 2007 року на підставі розпорядження сільського голови № 65 від 22.10.2007 року між Таврійською сільською радою та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення, розташованого [ADDRESS], строком на 1 рік. Сторонами не заперечувалося, що з 2008 року договір не переукладався, а продовжував діяти. Також судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що позивачі у зв'язку з виниклими обставинами змінювали фактичне місце проживання, залишаючись зареєстрованими за вищевказаною адресою. Так, [PERSON] певний час проживав з цивільною дружиною в с. Таврія, але в будинку дружини, пізніше почав їздити на заробітки до інших регіонів України, приїздить рідко; [PERSON] працює в сусідньому селі, де також проживає його дружитн6а та дитина; [PERSON] після одруження та народження дитини проживала тимчасово з сім'єю в м. Скадовську, потім виїхали до батьків чоловіка до Грузії, на теперішній час повернулися до України. Допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що сім'я [PERSON] останнім часом не проживає на території села, будинок був у занедбаному стані, на теперішній час переданий [PERSON] Актами обстеження від 04.01.2012, 28.08.2012, 20.12.2013 встановлено, що у будинку ніхто не проживає, будинок потребує ремонту. Відсутність членів сім'ї [PERSON] за місцем реєстрації підтверджується також довідками сільської ради № 1602 від 07.11.2013, № 1603 від 07.11.2013, № 113 від 24.12.2013. Статтею 71 ЖК України передбачено збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім громадянином або членами його сім`ї протягом шести місяців, а також можливість продовження цього строку у разі відсутності вказаних осіб понад шість місяців з поважних причин. 08 січня 2013 року на підставі розпорядження сільського голови № 65 від 22.10.2007 року між Таврійською сільською радою та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення, розташованого [ADDRESS], строком на 1 рік. Згідно ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст.810 ЦК України передача власником житла для проживання за плату іншій стороні є наймом житла. Укладений між сторонами договір оренди житлового приміщення - будинку [ADDRESS], фактично є договором найму житла, тому на відносини, які виникли між сторонами у зв'язку з укладенням цього договору, поширюються вимоги глави 59 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст.810, 814, 815, 821, 825 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. Договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у передбачених випадках. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше як за два місяці. Судом встановлено, що Таврійською сільською радою Скадовського району не вживались заходи щодо дотримання вимог чинного законодавства в частині дотримання процедури припинення договору. Так, сільська рада не попереджала позивачів про відмову від договору, про припинення дії договору чи його розірвання. Також сільська рада не зверталась до суду з позовами про розірвання договору оренди житлового приміщення, чи про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням не зверталася. Тобто сільською радою порушено процедуру припинення договору оренди житлового будинку. Оскільки договір, укладений між сільською радою та [PERSON] не було розірвано, у сільської ради не було повноважень для укладення нового договору оренди з іншою особою. Таким чином, позивачі, як користувачі (наймачі) спірного житлового будинку, мають право на захист свого порушеного відповідачем права користування майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обираючи спосіб захисту порушеного права позивачів, суд вважає за необхідне усунути перешкоди в користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житловим будинком, розташованим [ADDRESS], визнавши незаконним та скасувавши договір оренди житлового приміщення від 08.01.2013, укладений Таврійською сільською радою Скадовського району з [PERSON] Крім того, суд звертає увагу, що підставою укладення обох договорів оренди житла, укладених і з [PERSON], і з [PERSON], було одне й те ж розпорядження сільського голови № 65 від 22.10.2007 року. Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стягнення понесених стороною витрат на правову допомогу здійснюється відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», якими передбачено, що граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Здійснена позивачкою [PERSON] оплата правової допомоги, наданої адвокатом [PERSON], проведена за підготовку позовної заяви, а також представництво інтересів позивачки в суді першої інстанції, що з врахуванням розумності цих витрат, їх відповідності складності, обсягу, характеру наданої правової допомоги, витраченого часу, не перевищує граничний розмір визначений в постанові Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», а тому підлягає стягненню з відповідачів на користь [PERSON] Крім того, відповідно до квитанції № 126 від 13.12.2013 [PERSON] здійснила оплату судового збору у сумі 229,40 грн. Враховуючи приписи ст.88 ЦПК України, конкретні обставини справи, кількість часу, витраченого адвокатом на участь в судових засіданнях, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування стороні, на користь якої постановлено судове рішення, витрат на правову допомогу в сумі 1 500 грн., а також витрат на оплату судового збору у сумі 229,40 грн.

Outcome: approved