Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] зареєстрований у вказаному житловому приміщенні, але понад рік не проживає у ньому. У зв`язку з тим, що факт реєстрації відповідача у вказаному приміщенні створює перешкоди співвласникам у реалізації своїх прав, позивачі просили суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Позивачі [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримали. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що на праві приватної власності [PERSON] належить частина будинку ( [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.06.2005 р. /а.с. 3/. Відповідно до свідоцтва про власності за законом від 01.02.2005 р., [PERSON] є власником частини будинку [ADDRESS] ) за цією ж [ADDRESS] ) за вказаною адресою, на підставі свідоцтва про право власності за закономвід 01.02.2005 р., належить [PERSON] . Відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за вказаною адресою 1987 року, що підтверджується довідкою з управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 28.01.2020 року № 762/09 /а.с. 11/. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаному житловому приміщенні понад п`ятнадцять років, витрати на утримання житла не несе, а його речі в будинку відсутні. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає, чим створює суттєві перешкоди для здійснення позивачами своїх прав, як власників будинку. Обставина відсутності відповідача за вказаною адресою підтверджується також актом про фактично проживаючих осіб № 120ц від 11.02.2020 р. /а.с. 8/. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд. Нормою ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним право користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад подин рік, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, [ADDRESS] [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved