Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання частки спадкодавця у спільній сумісній власності та визнання права власності на частки нерухомого майна в порядку спадкування за законом, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Тумак Андрій Михайлович. В позовній заяві вказують, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була дочкою позивачки [PERSON] . Факт наявності кровного споріднення між позивачкою [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим 28 червня 1982 року, серії [NUMBER] . Для позивача [PERSON] померла [PERSON] була дружиною, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 14 травня 2019 р. серія [NUMBER] . Відповідно до вказаного свідоцтва шлюб був укладений 12 лютого 2005 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , при цьому після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] ». Для позивачки [PERSON] померла [PERSON] була матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 8 серпня 2005 року серії [NUMBER] . Протягом строку, який встановлений законодавством для прийняття спадщини (шість місяців з дня відкриття спадщини), позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Тумака А.М. Однак, 13 листопада 2020 року приватний нотаріус Тумак А.М. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус вважає що, спадкоємцям за законом після смерті [PERSON] , слід відмовити у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з належними до нього спорудами та на частину земельної ділянки для його обслуговування, у зв`язку з тим, що із документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, а саме: свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 10 січня 2008 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради згідно з розпорядженням №47317 від 10 січня 2008 року, та державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №360062, виданого 30 жовтня 2008 року Чернівецькою міською радою, вбачається, що житловий будинок з належними до нього спорудами та земельна ділянка для його обслуговування, перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки документи, які б підтверджували, що між співвласниками житлового будинку з належними до нього спорудами та земельної ділянки для їх обслуговування, була домовленість про визначення часток із спільної сумісної власності позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці [PERSON] , надати нотаріусу не могли через їх відсутність, нотаріус Тумак А.М. виніс вище вказану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В обґрунтування позовних вимог, а саме в підтвердження законності прав на спадкове майно, позивачі додають належно засвідченні копії: свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 10 січня 2008 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради згідно з розпорядженням №47317 від 10 січня 2008 року; Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Чернівецьким комунальним бюро технічної інвентаризації за №18167565 від 20.03.2008 р., Технічного паспорта на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та Інвентаризаційної справи на будинок; Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №360062, виданого 30 жовтня 2008 року Чернівецькою міською радою. Просять визначити, що частка [PERSON] на житловий будинок, становила 1/3 частки, також визнати за [PERSON] право власності на 1/9 частку земельної ділянки, визнати за [PERSON] право власності на 1/9 частку житлового будинку, визнати за [PERSON] право власності на 1/9 частку земельної ділянки, визнати право власності на 1/9 частку житлового будинку, визнати за [PERSON] право власності на 1/9 частку земельної ділянки, визнати за [PERSON] право власності на 1/9 частку житлового будинку. Право спільної сумісної власності на земельну ділянку та на житловий будинок припинити. 18 лютого 2021 року, ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі і призначено судове засідання. Позивачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, попередньо подали до суду заяву , в якій вказують, що підтримують позов та просять справу розглянути без їх участі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надіслала заяву, в якій зазначає, що позов визнає повністю. \~ \~ \~ \~Третя особа яка не заявляє самостійних: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав фотокопії матеріалів спадкової справи. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370 ЦК України, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7\~від 30.05.2008\~року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 07 квітня 2020 року серія [NUMBER] (а.с.13). Померла [PERSON] була дочкою позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим 28 червня 1982 року, серія [NUMBER] . (а.с. 14) Для позивача [PERSON] померла була дружиною, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який був укладений 12 лютого 2005 року серія [NUMBER] , при цьому після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] ».(а.с.15) Для позивачки [PERSON] померла [PERSON] , була матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження від 08 серпня 2005 року серія [NUMBER] .( а.с .16). Постановою приватного нотаріуса Тумака А.М. №231/02-31 від 13.11.2020 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з належними до нього спорудами [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0.1 га, кадастровий номер7310136300:13:004:0291, для його обслуговування, що перебувають у спільній сумісній власності [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з тим, що ними не визначено частки у спільній сумісній власності і що вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину без визначення часток у спільній сумісній власності суперечить чинному законодавству України. (а.с.18). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. \~ \~ \~ \~ Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1\~ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч.1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2\~ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.2\~ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів того, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою суду не надано. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved