Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.07.2021 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою звернення з позовом вважає те, що 25.06.2016 сторони уклали між собою шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні. 09.07.2021 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо від позивачки та їх спільної доньки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у складне матеріальне становище, а тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На адресу суду 17.08.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого він на підставі досягнутої із позивачем домовленості та на виконання свого обов`язку утримувати дитину, з червня місяця 2021 року перераховує на рахунок [PERSON] аліменти на утримання їхньої спільної дочки, а також надає дитині матеріальну підтримку шляхом повної оплати наданих позивачу, як особі, яка проживає у квартирі [ADDRESS] комунальних послуг, послуг із утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, і телекомунікаційних послуг. Твердження [PERSON] про те, що він матеріальної допомоги на утримання дитини не надає є відвертою неправдою, і не може бути покладено в основу судового рішення, позаяк не відповідає критерію достовірності. Позивач не надала на підтвердження, зазначених у позові обставин доказів про те, що дитина отримує утримання лише з її сторони, а він ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку та не надає дитині жодної матеріальної допомоги. Стверджує, що дитиною він опікується, спілкується із нею та забезпечує її, у тому числі і під час довготривалих побачень за місцем його фактичного проживання у с. Леухи Гайсинського району Вінницької області. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору. Ухвалою суду від 26.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задовольнити та додатково пояснила, що жодних домовленостей із відповідачем щодо виду та розміру аліментів досягнуто не було. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, підтримав обставини зазначені у відзиві, додатково пояснив, що добровільно сплачує кошти на утримання дитини, обставин, які перешкоджають йому сплачувати аліменти немає. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком, а [PERSON] , позивач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 05.07.2017 виконавчим комітетом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 01 (а. с. 6). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина сторін постійно проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Факт проживання спільної дитини сторін з позивачкою та перебування на її утриманні підтверджується довідками № 328, 2130, виданими 04.10.2019 та 20.07.2021 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради про те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що не заперечувалось сторонами у справі (а.с. 7, 19). Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 СК України). Обставин, які перешкоджають сплаті аліментів відповідачем судом не встановлено. Відповідач просить закрити провадження у справі, у зв`язку відсутністю предмета спору, так як він добровільно сплачує аліментів за домовленістю із позивачем. Згідно із ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Разом з тим, відповідачем не надано доказів щодо домовленості із позивачем щодо способу, форми та розміру добровільної сплати аліментів. Крім цього, в судовому засіданні позивач спростувала дані твердження відповідача. Відповідачем в якості доказів добровільної слати аліментів надано роздруківку переказів грошових коштів на рахунок позивача. Так, перекази здійснювались: 25.10.2020 на суму 1 005,03 грн, призначення: переказ власних коштів; 10.06.2021 на суму 500 грн, призначення: переказ власних коштів; 02.07.2021 на суму 452,26 грн, призначення: переказ власних коштів; 10.07.2021 на суму 1 005,03 грн, призначення: переказ власних коштів; 18.07.2021 на суму 200,00 грн, призначення: переказ власних коштів, аліменти; 15.07.2021 на суму 1 000,03 грн, призначення: переказ власних коштів, аліментів та 09.08.2021 на суму 3 015,08 грн, призначення: переказ власних коштів, аліментів. Дані перекази не можуть свідчити про наявність домовленості відповідача із позивачем щодо способу, форми і розміру аліментів. Крім цього, шлюб між сторонами розірвано 09.07.2021, позивач із даним позовом звернулась до суду 16.07.2021, а перекази щодо аліментів датовані липнем та серпнем місяцями 2021 року, що свідчить про сплату відповідачем коштів лише після звернення позивача до суду та за наявності спору. Крім цього, відповідачем в якості доказів матеріального утримання доньки надано дублікати квитанцій за оплату комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій і телекомунікаційних послуг за квартиру в якій проживає позивач разом із дитиною, разом з тим суд вважає, що дані квитанції не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів щодо домовленості між позивачем щодо саме такого способу та розміру утримання дитини. Крім того, згідно з поясненням відповідача наданим у судовому засіданні дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідачем не надано доказів звернення із заявою за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у будь-якій заяві чи укладення договору із позивачем про сплату аліментів на дитину, у якому визначено розмір та строки виплати, що могло свідчити про добровільність сплати аліментів та їх розміру, та відповідно відсутності предмету спору. Відповідач не надав суду інших доказів того, що не має можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб, існування будь-яких інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з позивачкою, матеріального становища платника аліментів, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України, не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 16.07.2021. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved