Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про\~визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю. У позовній заяві зазначили, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого 11 листопада 2002 року виконкомом Вовчанської міської ради Харківської області та зареєстрованого у Вовчанському БТІ у реєстровій книзі за № 78/8359. Вони , позивачі по справі [PERSON] та [PERSON], є матірю та донькою, а відповідач [PERSON] колишній чоловік [PERSON] та батько [PERSON]. Шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний за рішенням суду 09 серпня 2012 року. Але, незважаючи на цю обставину відповідач не бажає враховувати це, поводить себе таким чином, що перешкоджає позивачам спокійно проживати в квартирі, фактично навмисно займає дві кімнати, причому в одній з них зберігає різний непотріб, своєю поведінкою у нетверезому стані створює несприятливі умови для їх проживання, не бажає приймати участь у сплаті витрат на утримання квартири та комунальних послуг. Згідно з технічним паспортом на квартиру , спірна квартира розташована на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 3-х ізольованих кімнат житловою площею 43,6 кв.м, у тому числі 1-а кімната 11,7 кв.м, 2-а кімната -14,1 кв.м, 3-я кімната 17,8 кв.м, кухні площею 8,9 кв.м, вбиральні 0,9 кв.м, ванної кімнати 2,5 кв.м, коридорів 9,0 та 2,0 кв.м, 3-х вбудованих шаф площею 0,3; 0,7 та 1,4 кв.м. (загальна площа квартири 69,3 кв.м).Оскільки вони з відповідачем [PERSON] через його безвідповідальне ставлення до життя не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, то змушені були звернутися до суду з вимогою встановити порядок користування квартирою.Вони, позивачі по справі, бажають щоб належні їм у праві спільної сумісної власності 2/3 частки квартири ( 43,6 кв.м. житлової площі х 2/3 = 29 кв.м) були виділені з урахуванням порядку користування квартирою, що склався раніше, планування жилих та нежилих приміщень в квартирі з незначним збільшенням їх частки. Обставинами, з урахуванням яких вони просили виділити їм у користування більшу частку в квартирі, вважають ухилення відповідача упродовж багатьох років від сплати витрати на утримання квартири та комунальних послуг, а також його ухилення від сплати аліментів на утримання доньки, в результаті чого заборгованість по сплаті аліментів станом на 24.05.2013 року(досягнення повноліття донькою) становила 28940 грн. 17 коп. та непогашена до цього часу. Тому на підставі вищевикладеного вони просять суд встановити такий порядок користування спірною квартирою: у користування позивачів виділити: житлові кімнати 10 та 11 жилою площею 14 кв.м. та 17.8 кв.м. (31,8 кв.м.) та з урахуванням планування квартири прилеглі до кімнати 10 нежилі приміщення вбудовану шафу 8 площею 1,4 кв.м. та коридор 9 площею 2 кв.м. (загальна частка площі, що виділяється позивачам становить 35,2 кв.м), у користування відповідача виділити: житлову кімнату 2 жилою площею 11,7 кв.м. (1/3 частина жилої площі квартири становить 14,5 кв.м.) та з урахуванням планування квартири прилеглі до кімнати 2 нежилі приміщення, які перебувають в користування відповідача вбудовані шафи 3 площею 0,3 кв.м. та 4 площею 0,7 кв.м.(загальна частка площі, що виділяється відповідачу становить 12,7 кв.м.).В загальному користуванні залишити: коридор 1 площею 9,0 кв.м, кухню 5 площею 8,9 кв.м., ванну кімнату 7 площею 2,5 кв.м. та вбиральню 6 площею 0,9 кв.м. (всього в загальному користуванні 21,3 кв.м нежилої площі квартири). \~\~\~ Позивачі у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги свої підтримали та просили їх задовольнити. \~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на житло від 11 листопада 2002 року виданого виконкомом Вовчанської міської ради народних депутатів Харківської області, сторонам по справі на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.10) З рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 09 серпня 2012 року, суд вбачає, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано. (а.с.13) З розрахунку заборгованості по аліментам з [PERSON] на користь [PERSON] виданого Державною виконавчою службою Вовчанського РУЮ в Харківській області № 7030 від 08.09.2017 року. (а.с.14) Згідно з ч. 1ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод щодо здійснення ним права користування своїм майном. Стаття 155 ЖК України визначає, що власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Outcome: approved