Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 2642, належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], якого продавець [PERSON], згідно з п.п. 3.2.1., 3.2. договору купівлі-продажу від 16.10.2014 року, зобовязалась зняти з реєстраційного обліку в строк до 01.03.2015 року. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] на теперішній час зареєстрований в спірній квартирі [ADDRESS], однак фактично в ній не проживає більше року, що перешкоджає позивачці здійснювати своє право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №6 в будинку №2а по провулку Новозаводському у місті Дніпропетровську. Позивачка в судове засідання не зявилась, позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність, про що надала письмову заяву, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №16 (1715) від 10.03.2016 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 2642, належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі [ADDRESS] є зареєстрованим відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс-9» №320 від 21.01.2016 року. Продавець [PERSON], згідно з п.п. 3.2.1., 3.2. договору купівлі-продажу від 16.10.2014 року, зобовязалась зняти з реєстраційного обліку [PERSON] в строк до 01.03.2015 року, однак до теперішнього часу своїх зобовязань не виконала. Згідно з ст. 317, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі [ADDRESS] більше року, а саме з жовтня 2014 року без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує, що підтверджується актом від 11.02.2016 року, складеним майстром дільниці [PERSON], в.о. директора КП «Жилсервіс-9», що створює перешкоди власнику [PERSON] в здійсненні свого права власності, тому суд вважає визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №6 в будинку №2а по пров. Новозаводському у місті Дніпропетровську.

Outcome: approved