Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до [PERSON] про визнання права власності, за кожним окремо по 1/3 частині, на земельну ділянку загальною площею 0,5900 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі посилаються на те, що державний акт на право власності на спірну земельну ділянку був виданий [PERSON] , яка померла [INFO] . Батько позивачів - [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , однак за життя не зареєстрував належним чином своє право власності на спадкове майно. Тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Від представника позивачів - адвоката Мицак Н.Т. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, за змістом цієї заяви просить визнати за позивачами, кожним окремо по 1/3 частині, право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,5900 гектарів у межах згідно з планом, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, реєстраційний номер 885 від 05 квітня 1996 року. [PERSON] померла [INFO] . Згідно матеріалів спадкової справи №113, заведеної 07 квітня 1998 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області до майна померлої [PERSON] , єдиним спадкоємцем за заповітом був [PERSON] , якому 07 квітня 1998 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у тому числі на земельну ділянку розміром 0,5900 гектарів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 05 квітня 1996 року. /факт встановлений рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року у справі № 185/9571/19/. [PERSON] вич помер [INFO] . 10 березня 2004 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №107 до майна померлого [PERSON] . /факт встановлений рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року у справі № 185/9571/19/. З матеріалів спадкової справи видно, що спадщину після померлого [PERSON] прийняли троє спадкоємців: - дружина [PERSON] , - син [PERSON] , - син [PERSON] . 24 червня 2004 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожному окремо, на 1/3 частку жилого будинку [ADDRESS] . /факт встановлений рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року у справі № 185/9571/19/. На підставі зазначених свідоцтв про право на спадщину у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ча, кожного окремо, на 1/3 частку жилого будинку [ADDRESS] /факт встановлений рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року у справі № 185/9571/19 а.с.63-64/. 26 липня 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись з заявами про видачу на їх імена свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,5900 га, після померлого [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої Павлоградської державної нотаріальної контори від 26 липня 2019 року зазначеним особам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутня державна реєстрація права власності спадкодавця на зазначене майно /а.с.17/. Померлий [PERSON] за життя належним чином прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . До складу спадкового майна також входила земельна ділянка площею 0,5900 гектарів у межах згідно з планом, розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак за життя [PERSON] не оформив та не зареєстрував належним чином своє право власності на земельну ділянку. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст.1225 ЦК України). За змістом ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Земельна ділянка, яка є предметом позову, має цільове призначення - для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Позивачі є двома з трьох спадкоємців за законом, які належним чином прийняли спадщину після смерті [PERSON] , за ними, кожним окремо, зареєстровано право власності на 1/3 частку житлового будинку по [ADDRESS] . Інша спадкоємиця [PERSON] рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року інших спадкоємців - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , кожний з яких є власником 1/3 частки житлового будинку по ву [ADDRESS] , не заявили позовних вимог про визнання за ними права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Право власності на земельну ділянку, у тому числі і в порядку спадкування за законом, відповідно до ст.120 Земельного кодексу України, набувається пропорційно до розміру частки у праві власності на жилий будинок, розташований на цій земельній ділянці. Тому за позивачами, кожним окремо, слід визнати право власності на 1/3 частку спадкового майна - земельної ділянки загальною площею 0,5900га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Як передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даній справі судові витрати на сплату судового збору (у розмірі 840 грн 80 коп. та 840 грн. 80 коп.) слід покласти на позивачів, оскільки спір виник не внаслідок неправомірних дій відповідачів, а через відсутність правовстановлюючого документу на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно.

Outcome: approved