Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з 15 листопада 2011 року є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. разом з нею проживає та зареєстрована як член сімї її дочка [PERSON] На даний час будинок, в якому вони проживають є комунальною власністю територіальної громади м. Суми. В листопаді 2017 року вони вирішили приватизувати квартиру, у звязку з чим звернулися з заявою до управління обліку, розподілу та приватизації житла департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради. На це звернення отримали відповідь, датовану 14 листопада 2017 року, в якій відповідач з посиланням на п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2010 року №109/17404 відмовив їм у приватизації житла, посилаючись на те, що однією з обовязкових умов для здійснення приватизації є наявність ордера, якого у них немає. Позивачі вважають, що незважаючи на відсутність у них ордера, вони мають право на приватизацію займаної ними квартири, а тому з метою захисту їхніх прав та законних інтересів у сфері житлових правовідносин звернулися до суду з цим позовом. Квартира, розташована за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, 16 (колишній №18), кв.3, надавалася ще в 1947 році прабабі позивача [PERSON]- [PERSON] Проте, у документах архівного фонду виконавчого комітету Сумської міської ради депутатів трудящих в протоколах засідань виконкому за 1947 рік рішення про надання квартири [PERSON] немає, що підтверджується довідкою, виданою державним архівом Сумської області від 03 листопада 2017 року. Після смерті [PERSON] за рішенням виконкому Сумської міської ради від 21 січня 1993 року квартира №[ADDRESS] була переоформлена на матір [PERSON]- [PERSON], що підтверджується повідомленням відділу обліку, розподілу та обміну житла, датованим 22 січня 1993 року №2250/11. Після смерті [PERSON] рішенням виконкому Сумської міської ради №725 від 15 листопада 2011 року квартира переоформлена на імя [PERSON], що підтверджується повідомленням відділу обліку, розподілу та обміну житла, датованим 21 листопада 2011 року №363/06. Зазначає, що вона - [PERSON], постійно проживає і зареєстрована в даній квартирі з 13 вересня 1994 року по цей час, що підтверджується відміткою в її паспорті. До листопада 2011 року вона проживала в якості члена сімї наймача квартири [PERSON], а з 15 листопада 2011 року та по цей час є наймачем. Договір найму житлового приміщення укладений зі [PERSON], на підставі якого проводиться оплата за житлово-комунальні послуги за квартиру. Позивач [PERSON] з часу народження з 05 лютого 1997 року та по цей час проживає та зареєстрована в квартирі як член сім'ї наймача квартири - її матері [PERSON] А тому позивач [PERSON] вважає, що, будучи наймачем квартири №[ADDRESS] має право на її приватизацію разом з членом сім'ї - дочкою [PERSON], яка з часу народження постійно проживає та зареєстрована в квартирі. Отже, на відповідачів, як на орган приватизації, повинен бути покладений обовязок передати їм у власність вище зазначену квартиру відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Посилаючись на вказані обставини, позивачі просять постановити рішення, яким визнати їхнє право на приватизацію займаної ними квартири за адресою: [ADDRESS], без наявності ордеру на житло; зобовязати відповідачів передати їм у спільну часткову власність вище зазначену квартиру відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 листопада 2017 року позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумської міської ради про визнання права на приватизацію та зобовязання вчинити дії була залишена без руху, а позивачам запропоновано у строк не більше пяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали усунути недоліки. 05 грудня 2017 року позивачем [PERSON] було надано суду квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2017 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справа призначена до судового розгляду на 05 січня 2018 року на 15 год. 00 хв. 05 січня 2108 року у звязку з неявкою в судове засідання представників відповідачів, справу відкладено на 26 січня 2018 року на 11 год. 00 хв. 26 січня 2018 року в судовому засіданні в звязку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-УІІІ було викладено нову редакцію Цивільного процесуального кодексу України, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, вирішено справу розглядати у загальному позовному провадженні, вважаючи дане судове засідання підготовчим, та враховуючи, що 26 січня 2018 року в судовому засіданні представником відповідача було подано відзив на позов, суд надав можливість реалізувати учасникам справи процесуальні права, встановивши 5-ти денний термін для надання відповіді на відзив. У звязку з наданням часу сторонам для підготовки до підготовчого судового засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 08 лютого 2018 року до 11 год. 00 хв. В письмовому відзиві [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради заперечує поти задоволення позову, зазначаючи, що відповідно до діючого законодавства однією з обовязкових умов для здійснення приватизації є наявність ордера, тому відповідач не може прийняти документи на приватизацію від позивачів. 31 січня 2018 року позивачами [PERSON] та [PERSON] надано відповідь на відзив, в якому вони зазначають, що позиція відповідача не відповідає вимогам законодавства. Позивачі вселялися в квартиру не у звязку з її наданням, а як члени сімї колишніх наймачів квартири. Квартира, розташована за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, 16 (колишній №18), кв.3, надавалася ще в 1947 році прабабі [PERSON] - [PERSON], тобто понад 70-ти років тому назад. Безумовно, вони не можуть надати документи на вселення в квартиру, які видавалися багато років тому назад, коли вони ще не народилися, і не могли зберегтися. Вважають, що ними надано докази, що вони є законними користувачами цієї квартири. Так, вона - [PERSON], є наймачем квартири після смерті матері [PERSON] за рішенням виконкому Сумської міської ради з 21 листопада 2011 року по цей час. [PERSON], з часу народження з 05 лютого 1997 року та по цей час проживає та зареєстрована в квартирі як член сім'ї наймача квартири - її матері [PERSON] Таким чином, [PERSON], будучи наймачем квартири №[ADDRESS] має право на її приватизацію разом з членом сімї дочкою [PERSON], яка з часу народження постійно проживає та зареєстрована в квартирі. Зазначають, що доводи відповідача, викладені у відзиві, не спростовують обставин, на які вони посилаються в обґрунтування їхніх позовних вимог. На підставі вищевикладеного просять задовольнити позов. 08 лютого 2018 року у звязку з клопотанням позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи для можливості звернення за безоплатною правовою допомогою, розгляд справи відкладено на 27 лютого 2018 року, на 13 год. 00 хв. 27 лютого 2018 року у звязку з клопотанням представника позивачів [PERSON] та [PERSON]- адвоката [PERSON] про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням її у відпустці, а також клопотанням представника відповідачів [PERSON] про відкладення розгляду справи у звязку з перерубуванням її у відпустці, розгляд справи відкладено на 22 березня 2018 року, на 14 год. 00 хв. 22 березня 2018 року протокольною ухвалою суду закінчено підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду на 17 квітня 2018 року на 15 год. 00 хв. 17 квітня 2018 року в звязку з ненаданням [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради документів, які були витребувані судом, розгляд справи відкладено на 07 травня 2018 року на 16 год. 00 хв. В зазначеному судовому засіданні позивачі, представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять суд задовольнити позов. Представник відповідачів [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та Сумської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачам було відмовлено у приватизації у звязку з відсутністю у них ордеру на житлове приміщення. Працівники органу приватизації діяли в межах наданих повноважень та згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до повідомлення Відділу обліку, розподілу та обміну житла від 22 січня 1993 року №2280/11, вбачається, що рішенням виконкому від 21 січня 1993 року квартира № [ADDRESS] на [PERSON] (а.с.9). Згідно повідомлення Відділу обліку, розподілу та обміну житла від 21 листопада 2011 року №363/06, рішенням міськвиконкому № 725 від 15 листопада 2011 року квартира №[ADDRESS] на [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки Міського єдиного інформаційно-розрахункового центу № 348/15112017-30121899, яка видана на імя [PERSON], [INFO], вбачається, що вона дійсно зареєстрована в [INFO]; разом з нею зареєстрована її донька [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15 листопада 2011 року № 725 [PERSON] визнано наймачем житлового приміщення - двокімнатної житловою площею 22,6 кв.м. квартири №[ADDRESS], яка має сімю у складі 2 осіб, за згодою членів сімї , замість попереднього наймача її матері [PERSON], що померла (а.с.11). В довідці Державного архіву Сумської області зазначено, що в документах архівного фонду виконкому Сумської міської ради депутатів трудящих в протоколах засідань за 1947 рік рішення про надання квартири [PERSON] за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська, буд. 16(18), кв. 3 немає ( а.с. 12). Відповідно до копії заяви [PERSON] вбачається, що 07 листопада 2017 року вона звернулась до [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, та просила здійснити приватизацію квартири №[ADDRESS] без ордеру, у звязку з його втратою; квартира не службова, не приватизована та не кооперативна (а.с.86). До вказаної заяви приєднано копію паспорту позивача [PERSON], а також копія відповіді Державного архіву Сумської області від 10 жовтня 2017 року (а.с. 87-88, 89). 14 листопада 2017 року [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради надав [PERSON] відповідь, в якій зазначив, що однією з обовязкових умов для здійснення приватизації є наявність ордера. Зазначено також, що спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитку державного житлового фонду, вирішуються у судовому порядку (а.с.85). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. За ст. 5 вказаного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, для участі в приватизації необхідно дотримання двох умов: постійне проживання у приміщенні, яке підлягає приватизації та його особисте звернення до органів приватизації. Згідно з п.п.17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом № 396 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року (далі Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі. Наведені вище норми вказують на те, що участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації. Виходячи з аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію. Відповідно до листа управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 14 листопада 2017 року № С-06.01-28/3275 позивачам було відмовлено у прийнятті рішення про передачу у власність вищезазначеної квартири, оскільки в порушення пункту 18 Положення про порядок передачі, квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, не була надана копія ордеру на квартиру. Крім того вищевказаним листом повідомлено, що відповідно до ст. 58 Житлового Кодексу на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. При вселенні в житлове приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Ордер зберігається як документ суворої звітності. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, позивач [PERSON] разом з її дочкою позивачем [PERSON] постійно на законних підставах проживали та зареєстровані в [INFO], а відтак набули право на отримання житла у приватну власність. Факт правомірності їх проживання у вказаній квартирі відповідачами в судовому засіданні не заперечувався. Оскільки наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачами права на приватизацію вказаної квартири без ордеру. Відтак позовні вимоги позивачів в цій частині є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Водночас, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідачів передати квартиру у спільну часткову власність зазначеної квартири задоволенню не підлягають, оскільки норми цивільно-процесуального законодавства не наділяють суд повноваженнями органу приватизації, а також повноваженнями на зобов`язання органу приватизації передати житло у власність. Зазначений обовязок органу приватизації прямо передбачений нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», та в судовому засіданні зясовано, що при зверненні позивача [PERSON] з заявою до [PERSON] забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради нею не було надано в повному обсязі документи, обовязок надання яких передбачений п. 18 Положення. Оскільки під час судового засідання зясовано обставини подання визначених Положенням документів позивачем [PERSON] не в повному обсязі, а також у звязку з тим, що питання щодо передання квартири у власність належить до компетенції виключно органу приватизації, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити, оскільки вони заявлені передчасно, та не в спосіб, передбачений для захисту прав та інтересів.

Outcome: partial