Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка 06.12.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 16.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №64. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], 12.11.2015року народження. Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Відповідач систематично влаштовує сімейні скандали, не враховує її думку, не поважає її як дружину, не цікавиться сімейними справами. Постійні сварки негативно впливають на здоровя її та дитини. Нею вживалися заходи до збереження сімї, однак такі не дали бажаних результатів. Шлюб існує формально. Разом вони не проживають і подружніх відносин не підтримують з червня місяця 2016року. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. Подальше підтримування сімейних відносин з відповідачем вважає неможливим, а формальне перебування у шлюбі недоцільним та небажаним. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки хоче зберегти сімю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який був зареєстрований 16.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №64. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], 12.11.2015року народження. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-СГ №235215 та копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] Між сторонами відсутні почуття любові та поваги. Подружжя разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Ухвалою суду від 18.07.2017року сторонам було надано строк в три місяці для примирення, проте таке між подружжям не відбулося. Позивачка несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки та дитини, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 551,20 гривень.

Outcome: approved