Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до ПП Агрофірма «Перше Травня» про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за 2012 рік. У позові зазначили, що 20.04.2007 між ПП Агрофірма «Перше Травня» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,05га, розташованої на території Привільненської сільської ради строком на 5 років. Договір зареєстровано в ДЗК 14.05.2008. Орендодавець [PERSON] померла [INFO]. Позивачі є спадкоємцями, які отримали спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу 12.04.2013. На підставі п.9 вказаного договору оренди відповідач зобов'язався сплачувати щорічно орендну плату в розмірі 1050,00 грн. або натуральна - зерно 2500кг, олія 20кг, мука 50кг, соняшник 100кг, відробіткова - оранка городу до 0,5га. Орендна плата вноситься до 01 березня наступного року, але до цього часу орендар не розрахувався з позивачами за 2012 рік. Виходячи із середніх цін реалізації сільгосппродукції за 2012 рік по Запорізькій області, заборгованість відповідача складає: 5597,10 грн., а пеня, враховуючи, що строк затримання виплати становить 446 днів, складає 7488,92 грн. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає в добровільному порядку сплачувати вказану заборгованість, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди земельної ділянки разом з пенею 13086,02 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, в ньому зазначених. Також пояснила, що в кінці 2012 року на її адресу прийшло повідомлення про сплату податку за землю, хоча в цьому році землею користувався відповідач. Також підтвердила, що у вересні 2011 року її мати писала [PERSON] листа про те, щоб з вересня 2011 року, після збору врожаю, він не обробляв та не засівав її землю. Позивач [PERSON] до суду не з'явилася, надіслала заяву слухати справу у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає його недоведеним належними доказами та необґрунтованим. Зазначив, що у зв'язку із розірванням договору оренди землі за згодою сторін, земельна ділянка вибула з користування ПП «Агрофірма «Перше Травня», орендна плата за користування земельною ділянкою за 2012 рік не нараховувалась, податки за її користування у 2012 році не сплачувалися. Підтвердженням цього є факт отримання позивачем повідомлення про необхідність сплати податку на землю. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Частинами 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20 квітня 2007 року між ПП Агрофірма «Перше Травня» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,05га, яка знаходиться на території Привільненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (далі - Договір). Строк дії договору становить 5 років (арк.с.4-6). 12.04.2013 [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] їхньої матері [PERSON] Свідоцтво видано приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за № 717 (арк.с. 11). Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 12.04.2013 за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності по ? частині земельної ділянки площею 5,05га, кадастровий номер 2321587000:02:004:0021 (арк.с. 10, 12). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16.09.2011 [PERSON] на адресу ПП «Агрофірма «Перше Травня» було направлено лист-повідомлення з вимогою не обробляти та не засівати належну їй земельну ділянку, тобто про розірвання договору оренди землі. (арк.с. 44-45). Вказаний лист було отримано відповідачем. Ці обставини визнаються сторонами. 10.10.2011 директором ПП «Агрофірма «Перше Травня» на адресу [PERSON] було направлено згоду на розірвання договору оренди земельної ділянки. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі», а також п.37 Договору передбачено однією із підстав розірвання договору оренди землі взаємну згоду сторін. У процесі розгляду справи позивачами не надано доказу того, що після розірвання Договору відповідач продовжував користуватися належною їм земельною ділянкою. На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивачів через їх недоведеність. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у задоволенні позову позивачам відмовлено, не підлягають стягненню з відповідача і понесені ними судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed