Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18.12.2011 року помер чоловік та батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 52/100 частини квартири [ADDRESS]. Позивачі у шестимісячний термін звернулися до нотаріаьної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому позивачі просять суд визнати за ними спільне сумісне право власності на 3/5 частини 52/100 квартири [ADDRESS]. Позивачі надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до вказаних заяв, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 УК України визначено, що до складу спадщини входять\~усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 18 грудня 2011 року помер чоловік та батько позивачів [PERSON], про що відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №8817 від 20.12.2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 52/100 частини квартири [ADDRESS]. У встановлений законом термін позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса від 11.10.2012 року у видачі свідоцтва було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановллючих документів. Право власності померлого на спірну квартиру підтверджується відомостями вказанами у Інформаційній довідці із реєстру права власності на нерухоме майно №2646 від 27.02.2012 року. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та вчасно подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, визнання за ними права власності не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що за [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати спільне сумісне право власності на 156/500 частини квартири [ADDRESS], що є 3/5 частини від 52/100 частини спірної квартири, які належали померлому. На підставі викладеного,

Outcome: approved