Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнювала до [PERSON], Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди завданої злочином, посилаючись на те, що 06.04.2013 року, близько 09.00 години на 36-му км+720 м автодороги Київ-Чоп, в с.Березівка, Макарівського району Київської області, відповідач [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER], перевозячи її в якості пасажира, коли вона перебувала на задньому пасажирському сидінні, рухаючись у лівій смузі в напрямку м.Житомир, не витримав безпечної дистанції, щодо невстановленого автомобіля, який рухався попереду в попутному напрямку у лівій смузі, та почав гальмувати перед нерегульованим пішохідним переходом, по якому проїзну частину перетинав пішохід, з метою уникнення зіткнення із невстановленим автомобілем, здійснив маневр перестроювання на праву смугу руху, не переконавшись у його безпечності, та під час якого допустив зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку та зупинився у правій смузі руху за автомобілем [NUMBER], який зупинився перед пішохідним переходом у правій смузі руху в напрямку м.Житомир. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення [PERSON] вимог - п.1.5 ПДР України про те, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальні збитків; - п.2.3 «б» ПДР України про те, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; - п.10.1 ПДР України про те, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; - п.12.1 ПДР України про те, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; - п.12.3 ПДР України про те, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди; - п.13.1 ПДР України про те, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Внаслідок ДТП вона отримала значних тілесних ушкоджень у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини правої стегнової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №42/Д від 11.07.2013 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09.04.2015 року кримінальне провадження №120131002210000454 відносно [PERSON] закрите на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України. Їй завдана матеріальна шкода, яка складається з витрат, пов'язаних з проведенням стаціонарного, амбулаторного лікування, яка становить суму 10573.44 гривні, що підтверджується фіскальними чеками, накладними, квитанцією до прибуткового касового ордеру. Їй також завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних стражданнях, перенесених під час отримання тілесних ушкоджень, в період тривалого лікування. Отримавши під час ДТП значної кількості тяжких тілесних ушкоджень, зазнала не тільки фізичного болю ай значної психологічної травми. В результаті психологічного навантаження втратила спокій, моральну рівновагу, порушився нормальний ритм життя, сон, апетит, значно знизилася працездатність. При зміні погоди постійно відчуває біль в місцях ушкоджень, а як наслідок з'являється сильний головний біль. Внаслідок отриманої травми, тривалого лікування не відбулися заплановані поїздки, зустрічі, що в свою чергу негативно відобразилося на стосунках з оточуючими та близькими. Тому, завдану моральну шкоду оцінює у 50000.00 гривень. За послуги адвоката по складанню позовної заяви нею сплачено 500.00 гривень. Позивачка просить стягнути з [PERSON], Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду в сумі 10573.44 гривні, моральну шкоду в сумі 50000.00 гривень, витрати по сплати послуг адвоката в сумі 500.00 гривень. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, вважає його безпідставним, необґрунтованим, оскільки не надано необхідних належних, допустимих доказів щодо відшкодування матеріальної, моральної шкоди. Частина товарних чеків, квитанцій, розрахункових документів не є доказами, бо відсутній буд-який медичний документ щодо ідентифікації медичних препаратів, які застосовувались під час стаціонарного, амбулаторного лікування позивачки. Вважає, що не надано доказів в обґрунтування наявності та розміру заподіяної моральної шкоди, яка обґрунтовується лише словами. У випадку задоволення вимог позивачки в частині стягнення матеріальної, моральної шкоди, просить вирішити питання про стягнення відповідних часток з кожного співвідповідача окремо. Представник ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду справи в судове засідання не зявився, в наданих письмових запереченнях з посиланням на вимоги ст..24.1, 35.1., 33-1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позов не визнав, просить залишити його без розгляду, вказуючи, що заява про отримання страхового відшкодування та документи, підтверджуючі витрати на лікування від [PERSON] не надходили. Витрати на паливо страховик відповідно до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодовує. Копії товарних чеків, квитанцій, що надані позивачкою не можна вважати належними та допустимими доказами, так як виписані вони з порушенням Положення «Про форму та зміст розрахункових документів» №614 від 02.03.2010 року та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою КБУ від 15.12.2004 року №637 (а.с.43-45). В судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 09.04.2015 року встановлено, що 06.04.2013 року близько 09.00 години, на 36-му км+720 м автодороги «Київ-Чоп», в с.Березівка, Макарівського району Київської області, громадянин [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER], перевозячи її в якості пасажира, яка перебувала на задньому пасажирському сидінні, рухаючись у лівій смузі в напрямку м.Житомир, не витримав безпечної дистанції, щодо невстановленого автомобіля, який рухався попереду в попутному напрямку у лівій смузі та почав гальмувати перед нерегульованим пішохідним переходом, по якому проїзну частину перетинав пішохід, з метою уникнення зіткнення із невстановленим автомобілем, здійснив маневр перестроювання на праву смугу руху, не переконавшись у його безпечності, під час якого допустив зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку та зупинився у правій смузі руху за автомобілем [NUMBER], який зупинився перед пішохідним переходом у правій смузі руху в напрямку м.Житомир. Цією ухвалою суду від 09.04.2015 року [PERSON] [INFO], звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.47 КК України та передано на поруки трудовому колективу КП «Шостське МБТІ», а кримінальне провадження №12013100210000454 від 07.04.2013 року закрито на підставі п.1 ч.2.ст.284 КПК України (а.с.21). З полісу №АС/0865411 від 23.03.2003 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вбачається що [PERSON] 23.03.2013 року уклав договір з ТДВ СК «Альфа-Гаран» та застрахував належний транспортний засіб моделі «DAEWOO Lanos 1,5» номерний знак [NUMBER]. Строк дії полісу з 23.03.2013 року до 22.03.2014 року (а.с.26). З виписки з медичної картки №2869 відділення ортопедії та травматології Київської міської клінічної лікарні №7 вбачається, що [PERSON] [INFO], внаслідок ДТП 06.04.2013 року біля 09.00 години біля села Березівка, ресторану Фільварок, поступила у клініку зі скаргами на біль в правому стегні (а.с.52). Згідно довідки №32 від 10.04.2013 року Макарівської центральної районної лікарні Київської області, [PERSON] [INFO], дійсно знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені Макарівської центральної районної лікарні з 06.04.2013 року з діагнозом: закритий перелом треті правого стегна зі зміщенням на скелетній витяжці. Готується до операційного втручання. Не транспортабельна (а.с.53). Відповідно довідки Макарівської центральної районної лікарні Київської області від 11.08.2015 року, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Макарівської центральної районної лікарні з 06.04.2013 року по 11.04.2013 року, звідки переведена в травматологічне відділення клінічної лікарні №7, де 24.04.2013 року виконана операція - металеостеосинтез стегна. З 10.05.2013 року продовжувала лікування в амбулаторних умовах (а.с.54). З виписки з історії хвороби №2289-463 хірургічного відділення №1 Макарівської центральної районної лікарні, [PERSON] [INFO], була госпіталізована 06.04.2013 року, виписана 11.04.2013 року, діагноз: закритий уламковий перелом с/з правої стегнової кістки зі зміщенням уламків (а.с.62). З консультативного висновку від 07.05.2013 року, виданого Київською клінікою малоінвазійної травматології та ортопедії м.Київа, вбачається, що хворій [PERSON] [INFO], встановлений діагноз: перелом с/з правої стегнової кістки зі зміщенням. 23.04.2013 року виконано оперативне втручання. Під час операції та в після реабілітаційний період використовувались медикаменти, імплантати, матеріали придбані пацієнткою за власний рахунок, а саме: -згідно фіскальному чеку №10357 від 23.04.2013 року в аптеці №17 м.Київ придбані медикаменти на суму 1081.24 гривні (см. а.с.6 під номером 1); -згідно фіскальному чеку від 12.04.2013 року в аптеці СТ «Аметист» придбані медикаменти на суму 175.98 гривень (см. а.с.4 під номером 2); -згідно квитанції до прибуткового касового ордера №289 від 19.04.2013 року придбано товар на суму 923.00 гривні (см.а.с.8 під номером 3); -згідно товарному чеку від 18.04.2013 року [PERSON] придбала товар на суму 5900.00 гривень (см.а.с.8 під номером 4); -згідно фіскальному чеку від 19.04.2013 року в аптеці №1 ТОВ «МАКСІ-ФАРМ ГРУП» придбані медикаменти на суму 112.50 гривень (см.а.с.8 під номером 5), -згідно фіскальному чеку від 28.04.2013 року в аптеці ТОВ «Аметист» м.Київ придбані медикаменти на суму 57.00 гривень (см.а.с.5 під номером 6); -згідно фіскальному чеку від 25.04.2013 року в аптеці ТОВ «Аметист» м.Київ придбані вироби сангігієни на суму 118.80 гривень (см.а.с.5 під номером 7); -згідно фіскальному чеку від 25.04.2013 року в аптеці №1 ТОВ «Столичний [PERSON]» м.Київ придбані медикаменти на суму 152.93 гривні (см.а.с.5 під номером 8);, -згідно товарному чеку від 03.05.2013 року придбані ходунки за 465.00 гривень (см.а.с.9 під номером 9), а всього на загальну суму 8007.17 гривень (а.с.55). Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.1 ст.1166, ст..1187 ЦК України, якими передбачено, що шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від вини. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З ухвали Макарівського районного суду Київської області від 09.04.2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.47 КК України та переданий на поруки трудовому колективу КП «Шостське МБТІ», а кримінальне провадження відносно нього закрито на підставі п.1 ч.2.ст.284 КПК України. Також з цієї ухвали суду вбачається, що дійсно 06.04.2013 року близько 09.00 години на 36-му км+720 м автодороги «Київ-Чоп», в с.Березівка, Макарівського району Київської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини відповідача [PERSON], у звязку з чим його дії були кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України. Таким чином, достовірно встановлено, що дії відповідача були неправомірними, які було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, встановлена вина відповідача. Відповідно до вимог ст..35.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Також, відповідно до вимог ст.33-1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. В судовому засіданні представником позивачки не надані докази звернення позивачки до страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування, що виключає стягнення матеріальної та моральної шкоди з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до вимог п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 цієї постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні з медичних довідок достовірно встановлено, що позивачка дійсно перебувала на стаціонарних лікуваннях в хірургічному, травматологічному відділеннях лікарень, мали місце операційні втручання, що тягло за собою відповідні після операційні періоди. Суд вважає, що позивачці у звязку з ушкодженням здоровя спричинені втрати немайнового характеру внаслідок моральних, фізичних страждань. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачці спричиненої моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості, та вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 20000.00 гривень. Позовні вимоги про стягнення витрат за надані послуги адвоката в сумі 500.00 гривень задоволенню не підлягають, оскільки не надано відповідних доказів про сплату таких коштів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial