Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що в період з 09.06.2002 по 26.08.2008 відповідач перебував в зареєстрвоаному шлюбі із [PERSON] , в якому у них [INFO] народилася позивачка. Згідно рішення суду з відповдіача на користь [PERSON] стягувалдися аліпменти на утримання позивачки до досягнення останньою повнолдіття. 29.09.2020 позивачка досягля повноліття. Також у вересні 2020 року позивачка поступила на І курс економічного факультету денної форми навчання в Чернівецький національний університет ім. Ю. Федьковича за спеціальінстю «економічна кібернетика». Форма навчання денна очна, вартість навчання на рік складає 22900 грн. 03.09.2020 нею сплачено за І семестр навчального року 11450 гривень. Вказує, що їй, а також матері [PERSON] важко нести витрати по навчанню. Саме тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно до закінчення навчання. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, її представник [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача, вважає, що визнання останнім позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). З аналізу вищевказаних вимог закону, слід дійти висновку, що судовою практикою закріплено вимогу враховувати при визначенні розміру аліментів дітям які продовжують навчатися після досягнення повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та відповідач [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.10.2002 (а.с. 6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26.08.2008, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.08.2008 (а.с. 5). Після розірвання шлюбу позивачка проживає з матір`ю [PERSON] , відповідач з сім`єю не живе. Наведене вбачається з довідки та акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 12-13). Згідно довідки №10116 від 30.06.2020 та індивідуального договору №10-238 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою (а.с. 10-11), позивака є студенткою 1 курсу економічного факультету денної форми навчання в Чернівецький національний університет ім. Ю. Федьковича за спеціальінстю «економічна кібернетика». Згідно умов вищевказаного Договору, предметом договору є надання освітньої послуги із здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю економічна кібернетика в Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 91600 гривень, розмір плати за один рік становить 22900 грн (а.с. 10). Згідно квитанції №157 від 03.09.2020 матір`ю позивачки здійснено оплату за 1 семестр навчального року в сумі 11450 грн (а.с. 14). Крім того, в зв`язку із встановленим на території України карантину, спричиненого гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 та впровадженням в дистанційного навчання у вищих навчальних закладах, зокрема і в Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича, позивачці для навчання було куплено ноутбук, вартість якого становила 19059 грн, що підтверджується копіями видаткової накладної та квитанції (а.с. 15-16). Також встановлено, що позивачка має проблеми із здоров`ям, їй рекомендована лазерна корекція зору, а також вона потребує інших медичних обстежень та лікування, що підтверджується висновком про стан здоров`я та іншими медичними документами (а.с. 20-32). Матір позивачки [PERSON] працює головним спеціалістом відділу призначення, виплати, контролю всіх видів допомог і субсидій і її середньомісячна заробітна плата становить 10258,84 грн, що вбачається із довідки. Судом також встановлено, що відповідач, здоровий, йому на праві власності належить нерухоме майно у вигляді земельних ділянок, житлового будинку, ресторану з магазином, що вбачається з копії витягу з Державного реєстру (а.с. 33-35). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка, в зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, матір останньою сама неспроможна в повній мірі забезпечити її усім необхідним. Тому, виходячи з матеріального становища сторін, оцінивши всі докази, що містяться в справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі. Крім того, враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 840,80 грн., і позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved