Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь [PERSON] 27324,66 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, та 3000,00 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON] 1797,69 грн. шкоди, завданої лікуванням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.07.2017 року об 11.00 год. на перехресті вулиць Червоноармійська та [PERSON] в м. Олександрії сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів під керуванням [PERSON] та [PERSON], постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.09.2017 року по справі №398/2624/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Висновком експерта від 04.09.2017 року встановлено, що сума матеріальної шкоди, завдана позивачу [PERSON] становить 45524,01 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в відповідача [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія», позивачі звернулися до відповідача з заявою про здійснення страхової виплати, однак відповідачем страхова виплата здійснена в розмірі 18199,35 грн., в виплаті решти суми було відмовлено. Крім того, позивачу [PERSON] завдана моральна шкода, яка виразилася в негативних емоціях та стресі, психічних та моральних переживаннях в звязку з ушкодженням здоровя. Позивач [PERSON] в результаті ДТП переніс психоемоційне перенавантаження, в звязку з чим був госпіталізований до лікарні та перебував на стаціонарному лікуванні з 26.07.2017 року по 07.08.2017 року, під час якого витратив на придбання ліків 1797,69 грн. 30.01.2018 року через канцелярію суду представником відповідача наданий відзив на позов, в якому проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, з огляду на таке. 25.07.2017 року надійшло повідомлення про ДТП від [PERSON], 26.07.2017 року від [PERSON], на виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 25.07.2017 року в межах визначеного законом десятиденного строку представником відповідача аварійним комісаром був проведений огляд автомобіля позивача [PERSON] та складено Акт огляду транспортного засобу для визначення розміру збитків та сформована ремонтна калькуляція від 09.08.2017 року, сума страхових виплат була зменшена на суму податку на додану вартість звязку неотриманням страховиком на момент виплати документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту та суму франшизи. У позивачів не виникло право на проведення власного експертного авто товарознавчого дослідження, оскільки право самостійно обрати аварійного комісара або експерта виникає у потерпілого тільки у разі незявлення представника страховика протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, також страховик не повідомлявся про дату проведення експертизи, позивачами невірно визначений субєктний склад сторін, оскільки у разі недостатності страхової виплати саме особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Також вважає безпідставною позовну вимоги щодо стягнення з відповідача витрат, повязаних з лікуванням позивача [PERSON], оскільки позивач порушив порядок та умови отримання ним такого виду страхового відшкодування, тому вимоги, повязані з відшкодуванням витрат на лікування є передчасними. Щодо моральної шкоди звернув увагу на той факт, що розмір моральної шкоди розраховується у розмірі пяти відсотків від розміру шкоди, заподіяної здоровю Ухвалою від 30.03.2018 року до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучений [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, місце та дату судового засідання повідомленаналежним чином, причини неявки не повідомила. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, надав відзив на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надав. Неявка учасників справи, враховуючи приписи ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що позивачі неодноразово зверталися до відповідача в усному порядку про відшкодування різниці між сумою, виплаченої страховиком, та визначеною експертом, не заперечував той факт, що про наявність експертного висновку письмово відповідач не повідомлявся, заяв про відшкодування моральної шкоди та витрат на лікування з підтверджуючими документами до відповідача не подавали, щодо обґрунтування розміру моральної шкоди та причинно-наслідкового звязку з ДТП, обмежився загальними фразами, зазначеними в позовній заяви та надав суперечливі пояснення, спочатку зазначивши, що моральні страждання [PERSON] полягають в тому, що автомобіль взагалі непридатний до експлуатації, а потім що автомобіль придатний до експлуатації, але має пошкодження, тому це доставляє моральні страждання позивачу. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка її завдала, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV. Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого (статті 9, 2231, 35, 36 Закону № 1961-IV). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобовязанні ним є страховик). Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 51>Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 34 Закону № 1961-IV страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). 25.07.2017 року об 11.00 год. на перехресті вулиць Червоноармійська та [PERSON] в м. Олександрії сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ2115, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [PERSON] під керуванням [PERSON], постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.09.2017 року по справі №398/2624/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застраховано в [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6807995, строк дії з 01.06.2017 року по 21.05.2018 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоровю 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн., франшиза 500,00 грн. 25.07.2017 року [PERSON] повідомив відповідача про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася на перехресті вулиць Червоноармійська та [PERSON] в м. Олександрії 25.07.2017 року. 25.07.2018 року представником позивача проведений огляд автомобіля Toyota Corolla, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON] Проте, позивач [PERSON] в день настання дорожньо-транспортної пригоди звернулася до судового експерта [PERSON] з письмовою заявою про проведення авто товарознавчого дослідження по визначенню суми матеріальних збитків заподіяних їй внаслідок ДТП. Відповідно до висновку експерта №106.2017, складеного 04.09.2017 року сума матеріальної шкоди, що нанесена з причини дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки, моделі Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], на момент проведення дослідження становить 45524,01 грн. З описової частини висновку вбачається, що огляд автомобіля був проведений 31.07.2017 року у присутності власника автомобіля [PERSON] та учасника ДТП [PERSON], однак відомості щодо повідомлення відповідача як заінтересовану особу про проведення огляду автомобіля відсутні. Суд звертає увагу, що з висновку неможливо встановити дату, станом на яку визначена сума матеріальних збитків, оскільки в висновку дата не зазначена взагалі, а описова частин містить дату звернення -25.07.2017 року, дату огляду автомобіля 31.07.2017 року та дату складення висновку 04.09.2017 року. Відповідно до ремонтної калькуляції №uip_3290 від 09.08.2017 року, складеної аварійним комісаром [PERSON] вартість ремонту без ПДВ складає 18699,35 грн., з ПДВ 22439,22 коп. 26.07.2017 року [PERSON] повідомив відповідача про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася на перехресті вулиць Червоноармійська та [PERSON] в м. Олександрії 25.07.2017 року, в якому зазначив, що пошкодженим майном є автомобіль [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], заяви про відшкодування моральної шкоди не подавав. 07.11.2017 року власник автомобіля [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про страхове відшкодування в звязку з ДТП від 25.07.2017 року. 13.11.2017 року страхове відшкодування в розмірі 18199,35 було перераховано відповідачем на рахунок [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №797 від 13.11.2017 року. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. З заяви [PERSON] про страхове відшкодування від 07.11.2017 року вбачається, що потерпіла просила відповідача оцінити та виплатити шкоду, завдану внаслідок ДТП та відсутнє зазначення розміру шкоди, нанесену здоровю та розмір моральної шкоди, відсутнє посилання на висновок експерта від 04.09.2017 та відсутні відомості щодо неузгодження розміру страхового відшкодування та розмір моральної шкоди. Також потерпіла, якій на день подачі заяви про страхове відшкодування було відомо про наявність висновку експерта, не повідомила відповідача про проведення експертного дослідження на її замовлення та про результати такого дослідження. Отже, судом встановлено, що страхова компанія під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується Законом «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком виконані вимоги діючого законодавства, а саме, страховик направив свого представника для визначення аварійним комісаром розміру збитків, проведений огляд автомобіля та складений відповідний акт, за результатами якого аварійним комісаром визначено розмір збитків та протягом визначеного законом строку виплачений потерпілій розмір страхового відшкодування в розмірі, визначеному аварійним комісаром за вирахування ПДВ та франшизи, тому самостійне замовлення позивачем [PERSON] товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди не відповідає вимогам ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тоже, немає підстав для задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 27324,66 грн. Щодо відшкодування на користь позивача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 3000 грн. та шкоди, завданої лікуванням в розмірі 1797,69 грн. на користь позивача [PERSON], суд зазначає наступне. За змістом Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі&nbsp;й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Субєктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Отже, право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права виникає з моменту, коли право цієї особи порушене (особа довідалася про порушення свого права), тобто з моменту відмови страховика у виплаті стахового відшкодування. Оскільки [PERSON] та [PERSON] з заявами про виплату страхового відшкодування в частині моральної шкоди та витрат на лікування не зверталися. В цій частині позов також не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на позивачів.

Outcome: dismissed