Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Оліївської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після померлого [PERSON], а саме на земельні ділянки. Представник позивачів подав заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі представника відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 23 квітня 2015 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 189607, виданим 24 квітня 2015 року виконавчим комітетом Оліївської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області, актовий запис № 6. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,45 га., (кадастровий номер 6122687000:01:001:0123), розташовану на території Оліївської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР № 075841 від 20 жовтня 2003 року; на земельну ділянку цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,02 га., (кадастровий номер 6122687000:01:001:0617), розташовану на території Оліївської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР № 075841 від 20 жовтня 2003 року; на земельну ділянку цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,47 га., (кадастровий номер 6122687000:01:001:0254), розташовану на території Оліївської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР № 060861 від 20 жовтня 2003 року; на земельну ділянку цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,19 га., (кадастровий номер 6122687000:01:001:0525), розташовану на території Оліївської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР № 060861 від 20 жовтня 2003 року. 11 березня 2015 року [PERSON] склав заповіт на користь позивачів, посвідчений секретарем Оліївської сільської ради за реєстровим № 7. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст.1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Таким чином, [PERSON] непрацездатна вдова (дружина спадкодавця) має право на обовязкову частку, від прийняття якої відмовилася у встановлений законом строк. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Позивачі спадщину прийняли, довідка Оліївської сільської ради Зборівського району Тернопільської області №915 від 06 жовтня 2015 року. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна, згідно заповіту і прийняли спадщину, інші особи не претендують на спадок, до них правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved