Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 12 травня 2020 року звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 04 січня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Позивачка зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що, у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, спільного господарства не ведуть з кінця 2018 року, тому вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На даний час вона з дитиною мешкає окремо від відповідача та між сторонами на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини та позивачки. За таких обставин, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) на утримання позивачки з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 травня 2020 року відкрито провадження в зазначеній справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням судового засідання на 06 серпня 2020 року о 14 год. 00 хв.. 06 серпня 2020 року протокольною ухвалою головуючого судовий розгляд відкладено на 12 листопада 2020 року на 10.40 год. за клопотанням позивачки. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 04 січня 2017 року, який зареєстровано Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Так як відповідач заперечень з приводу заявленого позову не висловив, заяв з приводу необхідності надання строку для примирення між подружжям не заявляв, суд приходить до висновку, що доводи позову про неможливість збереження сім`ї є обґрунтованими, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступні обставини. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~ дитини (а.с. 9) та довідкою про зареєстрованих осіб (а.с. 12, 13, 14, 15). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Враховуючи\~ вищевикладене, суд вважає, що щомісячний розмір аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб, а також відповідач може надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у заявленому позивачем розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 12 травня 2020 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти\~ на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання позивачки в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення сином трьохрічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням вимог про розірвання шлюбу необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у виді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., а також в зв`язку із задоволенням вимог про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved