Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просять усунути їм перешкоди у здійсненні права користування, розпорядження та володіння квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання відповідача [PERSON], такими, що втратили право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що є власниками квратири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] 22.04.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON], який 07.04.2017року рішенням Московського районного суду м. Харкова був розірваний. Відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2012року. Речі відповідача у квартирі відсутні, витрати пов'язані з оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не сплачує. Реєстрація відповідача порушує права позивачів, як власників житла в користуванні та розпорядженні власністю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того, зазначив, що відповідач була зареєстрована в квартирі, але в неї ніколи не всилялася і не проживала в ній. Позивачі [PERSON] та [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, кожен окремо, в яких просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала. Зі згоди позивачів, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача [PERSON], свідків: [PERSON], [PERSON] та свідка [PERSON] в порядку ст.62 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.12.2006року, реєстраційний №5А-06-272633 /а.с.12/. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку за №897 від 17.05.2016 року, виданої КП «Жилкомсервіс», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] /власник/ з 27.06.1990року, [PERSON] /син/ з 27.06.1990року, [PERSON] /дочка/ з 09.06.1999року, [PERSON] /онука/ з 07.09.2004року, [PERSON] /онук/ з 15.01.2010року, [PERSON] /онука/ з 24.05.2011року, [PERSON] /невістка/ з 29.12.2012року /а.с.11/. Згідно повідомлення Московського ВП ГУНП в Харківській області від 05.07.2017року, згідно ЖЄО та обліків канцелярії Московського ВП ГУНП в Харківській області за поточний рік заяв та повідомлень від [PERSON] з приводу перешкоджання праву користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] не надходило /а.с.26/. Відповідно до акту підписаного [PERSON], [PERSON] та [PERSON], 10.06.2017року, вбачається, що [PERSON], не проживає за адресою: [ADDRESS] з 29.12.2012року та ніколи не проживала, її речей у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує, зі скаргами та перешкодами її проживанню в квартирі не зверталася /а.с.3/. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с.4/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] більше року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що 22.04.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON], який 07.04.2017року рішенням Московського районного суду м. Харкова був розірваний. Відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживала та взагалі не всилялася. Речі [PERSON] у квартирі відсутні, витрати пов'язані з оплатою житлового приміщення та комунальних послуг вона не сплачує. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки не проживала в квартирі без поважних причин понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, що дає суду підстави усунути позивачам перешкоди у користуванні власністю та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved