Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 20.08.2011 року відділом реєстрації цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №117. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Їхнє одруження виявилося невдалим, на протязі тривалого часу чоловік постійно вчиняв сварки, ставився до неї зневажливо. Його ставлення до сім`ї привело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин, які вони не підтримують і фактично не проживають разом з жовтня 2018 року. За таких обставин, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Спору щодо розподілу майна подружжя між ними не існує. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. У зв`язку із зазначеним, просить суд розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 704, 80 грн. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнає, на розірвання шлюбу не згоден. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданого 20.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №117. З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] вбачається, що у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~статтею 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення (частина п`ята\~статті 191 Цивільного процесуального кодексу України від 18\~березня 2004\~року\~в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень. Ухвалою суду від 18.03.2019 року сторонам було надано строк для примирення на два місяці. Після закінчення строку для примирення позивач від позову не відмовилася, не бажає відновлювати шлюбні стосунки з чоловіком. Відповідач в свою чергу, на розірвання шлюбу не згоден, просить надати строк для примирення. Суд вважає, що надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного суду від 30 травня 2019 року справа №442/6319/16-ц. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що сторонам надався строк для примирення на два місяці, але шлюбні відносини між сторонами не відновилися та остаточно припинені, позивач від позову не відмовилася, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Також, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved