Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] їх матері - [PERSON] , залишилося спадкове майно у вигляді частки квартира [ADDRESS] , яка на праві власності належала померлій та [PERSON] . Після смерті матері позивачі прийняли спадщину у вигляді частки вказаної квартири, оскільки на момент смерті [PERSON] були зареєстровані з нею за однією адресою та 12.03.2019 звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримали відмову, мотивовану тим, що нотаріус позбавлений можливості встановити склад спадкового майна так як в тексті договору купівлі-продажу вказаної квартири не визначені частки власності кожного з покупців, а саме [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, позивачі просять суд визнати що померлій [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності по Ѕ частки квартири [ADDRESS] , та визнати право власності в порядку спадкування на 1/6 частку вказаної квартири за [PERSON] та [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частину вказаної квартири. В судове засідання позивачі не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , 11.05.2012 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » та яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України, свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 19.09.1978 року, відповідний запис № 41, та свідоцтвом про шлюб, виданим 11.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 60 (а.с. 13, 15, 16, 55, 56-зворот, 57). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією паспорту громадянина України та свідоцтвом про народження, виданим повторно 18.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 312 (а.с.17, 19, 61-зворот - 62, 63). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянки України (а.с.20, 57-зворот - 58). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , яка 08.10.1994 року уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] », вказаний шлюб було розірвано 03.11.1998 року та 19.07.2013 року уклала шлюб з [PERSON] змінивши прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.09.1975 року, Серія [NUMBER] , відповідний запис № 728, свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 03.11.1998 року Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, відповідний запис № 335, свідоцтвом про укладання шлюбу від 19.07.2013 року, Серія [NUMBER] , № [NUMBER] та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 05.02.2019 року № 00022032233 (а.с.20, 22, 23, 24, 57-зворот - 58, 59-60, 61) Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.10.2000 року, зареєстрованого в реєстрі під № 4212, запис в реєстраційній книзі № 46 дод. стор. 48, реєстр № 736, технічним паспортом від 05.08.1996 року та інформацією, наданою Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради від 30.01.2019 року № 44 (а.с.30, 31-32, 34). [INFO] померла [PERSON] , на момент смерті якої з нею за однією адресою, а саме: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [INFO] (донька), [PERSON] , [INFO] (донька), [PERSON] , [INFO] (онука), [PERSON] , [INFO] (син), що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 15.02.2005 року, актовий запис № 131, та довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради № 1187 (а.с.27, 54, 63- зворот). [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] , 12.03.2019 року звернулися до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину № 73 , спадкова справ № 32/2019, номер у спадковому реєстрі 63884899, однак 12.03.2019 року отримали постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії за № 88/02-31, оскільки в договорі купівлі-продажу квартири від 20.10.2000 року за р.№ 4212 не встановлені частки даної квартири, які належать покупцям, а саме [PERSON] і [PERSON] (а.с.28, 33, 52, 54, 66). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Так з матеріалів справи вбачається, що позивачі на час смерті спадкодавця проживали разом з нею (а.с.63-зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом позивачам свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище квартиру є та обставина, що в договорі купівлі-продажу квартири від 20.10.2000 року за р.№ 4212 не встановлені частки даної квартири, які належать покупцям, а саме [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім`ю. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Оскільки на час смерті [PERSON] , з нею за однією адресою були зареєстровані позивачі, то вони фактично прийняли спадщину на належну їй Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, позивачі прийняли спадщину, однак оформити її не можуть у зв`язку з обставинами, які не залежать від них. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, беручи до уваги те, що позивачі прийняли спадщину, суд виходячи з принципу рівності часток у спадщині кожного із спадкоємців за законом вважає, що кожному з позивачів належить по 1/6 частці у праві власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері. З огляду на те, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташованої за адресою: [ADDRESS] становить 1/2 то відповідно, частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру також становила 1/2, а тому загальна частка позивача [PERSON] у праві власності на квартиру становить 2/3, з яких 1/6 - в порядку спадкування і 1/2 - на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.10.2000 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved