Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. За даною адресою перебуває на реєстраційному обліку [PERSON] колишній чоловік [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В жовтня 2016 року відповідач за вказаною адресою не проживає, його особисті речі відсутні, оплату комунальних послуг не проводить. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеному будинку порушує права позивачів як власників. Просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 65 в будинком № 10 по вул. Миру в м. Херсоні. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ім. правовідносини. [PERSON] є власником 3/5 частин квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 28.07.2008 року, свідоцтва від 24.09.2013 року та свідоцтва від 23.08.2017 року. [PERSON] та [PERSON]на підставі свідоцтва про право власності від 28.07.2008 року, є власниками по 1/5 частині кожна квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що складено актовий запис № 371 від 26.10.2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонським міським управління юстиції. Згідно акту КП «Дніпровський» від 14.12.2017 року за адресою [ADDRESS] перебуває на реєстраційному обліку [PERSON], який з жовтня 2016 року за зазначеною адресою не проживає. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає у житловому приміщені більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України,\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved