Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на квартиру під номером [ADDRESS] . Свої вимоги мотивують тим, що позивачам по 1/4 частці кожному, на праві спільної часткової власності, належить квартира за вказаною адресою. Квартира приватизована відповідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що видано Свідоцтво про право власності на житло від 25 грудня 2000 року ВАТ «Комунар» та зроблено запис в реєстраційну книгу Новоушицьким ГПВАПБ (бюро технічної інвентаризації) 1/2 за р. №1/2-75. Однак, правовстановлюючий документ був втрачений, у зв`язку з чим, позивач [PERSON] письмово звертався до Новоушицького ГПВАПБ із заявою про видачу дублікату втраченого свідоцтва, однак БТІ надало довідку № 41 від 13 травня 2020 року, в якій вказано, що реєстрація квартири було здійснене Новоушицьким БТІ 25 грудня 2000 року та записано в реєстраційну книгу 1/2 за р.№ 1/2-75 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого правлінням ВАТ «Комунар» від 25 грудня 2000 року. Реєстрацію юридичної особи ВАТ «Комунар» припинено на підставі рішення суду, тому Новоушицьке ГПВАПБ не має правових підстав видавати дублікат свідоцтва про право власності на житло. Отримати дублікат втраченого свідоцтва про право власності на житло в ВАТ «Комунар», неможливо, у зв`язку з тим, що вказане підприємство було ліквідоване. Як на підставу своїх вимог посилаються на ст.ст.16, 392 ЦК України. Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче судове засідання на 24 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні 10 лютого 2021 року позов підтримала. В подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Від відповідача Новоушицької\~селищної ради\~Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Суд, заслухавши позивачку, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно із ч.1 ст.4, ч.ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачі стверджують, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] ,. На підтвердження своїх вимог позивачі надали докази. Довідкою виданою Новоушицьким ГПВАПБ від 13 травня 2020 року №41, підтверджується, що згідно із архівних матеріалів Новоушицького бюро технічної інвентаризації станом на 01 січня 2013 року на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності (по 1/4 частки кожному) за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданим правлінням ВАТ «Комунар» 25 грудня 2000 року, зареєстровано Новоушицьким БТ1 25 грудня 2000 року та записано в реєстрову книгу 1/2 за р.№ 1/2-75 (а.с.17). Згідно із копією витягу з рішення від 28 серпня 2020 року №1393 Новоушицька селищна рада вирішила присвоїти та впорядкувати адресну нумерацію на квартиру, що відповідно до технічного паспорта знаходиться за адресою: [ADDRESS] .Загродське та належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до звіту про оцінку майна №20102020_201001 вартість квартири [ADDRESS] , становить 101150,00 грн (а.с.19-47). Копією технічного паспорта підтверджується те, що він виготовлений щодо квартири [ADDRESS] , власниками вказані позивачі, частка кожного становить 1/4 (а.с.48-53). Діяльність ВАТ «Комунар» припинено на підставі судового рішення (а.с.54). Відповідно до правил ст. ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як передбачено ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно, зокрема, на квартиру, жилий будинок або будь-яке інше приміщення. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України право на позов виникає також з підстав втрати правовстановлюючого документа у особи, яка фактично володіє спірним майном у тому разі, коли таке право не оспорюється іншими особами, тобто за відсутності обставин, які свідчать про наявність у них права вимоги щодо спірного майна, але у зв`язку відсутністю можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392\~ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Отже, суд приходить до висновку, що у випадках, коли вимога про визнання права власності є передумовою для досягнення позивачами кінцевої мети позову, а саме, отримання офіційного підтвердження свого права відповідними правовстановлюючими документами, задля реалізації абсолютних прав на спірне майно, суд не повинен відмовляти в задоволенні такого позову з тих підстав, що відповідачі не претендують та не оспорюють право власності позивача, щодо нерухомого майна. Звернення їх до суду з даним позовом є єдино вірним та можливим для позивачів способом вирішення питання щодо поновлення правовстановлюючого документу. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved