Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до суду та свої вимоги мотивують тим, що 17 червня 2003 року рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради його матері, [PERSON] була надана кімната площею 16,0 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2012 року його мати, [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно нього, [PERSON]. 25 червня 2013 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми його мати, [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS]. 01.11.2013 року [PERSON] була знята з реєстрації місця проживання. В січні 2014 року, маючи намір приватизувати кімнату в гуртожитку [ADDRESS] позивач звернувся із заявою до управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради. Однак, управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради згідно відповіді від 14.01.2014 року №7/17.04-11 відмовило йому через відсутність ордера на проживання в даному житловому приміщенні. Для отримання копії ордеру було зроблено звернення до житлово- експлуатаційної організації ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго - Суми», яка на даний момент обслуговує гуртожиток за адресою: [ADDRESS]. Була надана відповідь про відсутність ордеру в даній установі та поквартирна картка, в якій зазначені номер та дата ордеру, згідно якого було здійснено вселення (копії документів додаються). Також було зроблено звернення до Державного архіву Сумської області щодо наявності в даній установі ордеру №12 від 22.07.2003 року виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради на кімнату [ADDRESS]. Наявність ордеру в Державному архіві підтверджено не було. Тому позивач прохає постановивти рішення яким зобов'язати відповідача здійснити приватизацію кімнати за адресою [ADDRESS] без ордеру на жиле приміщення. Позивач в судове засідання не з'явився, та від нього не надходило клопотань про залишення позовної заяви без розгляду чи відкладення розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні поклалася на розсуд суду та пояснила, що відмова про приватизацію вказаної кімнати була законною, ордер надавався матері позивача. Позивач проживає у вказаній кімнаті гуртожитку на законних підставах. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 червня 2003 року рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради [PERSON] та [PERSON] була надана кімната площею 16,0 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], згідно ордеру №12 від 22.07.2003 року (а. с. 9, 11). Відповідно до довідки ТОВ КК «Коменерго-Суми» №2308 від 23.06.2014 року [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS]./а.с.12/ Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2012 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON]. На підставі данного рішення Сумською міською радою було винесено рішення №58 від 19.02.2013 року про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування./а.с.5/ 25 червня 2013 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми, [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS]. 01.11.2013 року [PERSON] була знята з реєстрації місця проживання./а.с.15, 21/ Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 13.03.1995 року позивачу було видано паспорт громадянина України, серії [NUMBER], до якого було внесено запис про місце його реєстрації та постійного проживання: [ADDRESS] та зазначено, що за даною адресою позивач зареєстрований та проживає з 08.10.2003 року (а. с. 17). Листом № 7/17,04-11 від 14.01.2014 року відповідач в задоволенні прохання позивача в приватизації кімнати № [ADDRESS] відмовив з мотивів відсутності законних підстав, посилаючись на відсутність ордеру (а. с. 18). Таким чином, між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України, а також Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними однокімнатні квартири. Судом достовірно встановлено, що позивач на законних підставах займає спірне житлове приміщення у гуртожитку і його право на це приміщення ніким не оспорюється, що зокрема підтверджено представником відповідача у судовому засіданні. Також судом встановлено, що кімната [ADDRESS], підлягає приватизації і ніяких обмежень щодо її приватизації не має. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо) розглядається у порядку цивільного судочинства. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень. З огляду на викладене, оспорюване відповідачем право [PERSON], що виникло із житлових правовідносин, підлягає захисту в обраний [PERSON] спосіб. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому потрібно постановити рішення яким зобов'язати Сумську міську раду в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла здійснити приватизацію на ім'я [PERSON] кімнати [ADDRESS] без ордеру на жиле приміщення.

Outcome: approved