Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати недійсним договір оренди землі від 18.03.2008 року, укладений між ними та ТОВ «Рис України», зареєстрований Каланчацьким районним відділом Херсонської регіональної філії центру державного земельного кадастру у книзі реєстрації записів державної реєстрації договорів оренди землі від 04.10.2010 року за № 0410733300117 та скасувати запис про його державну реєстрацію. Мотивуючи свої вимоги позивачі вказують, що між ними та ТОВ СГП «Злато Таврії» 30.04.2009 року двома договорами оформлені орендні правовідносини, згідно яких вони передали ТОВ СГП «Злато Таврії» в строкове платне користування земельні ділянки загальною площею 21,65 га. Зазначені договори в цей же день зареєстровані в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 040973300073 та за № 040973300074. Однак, за наявності чинних договорів оренди, достовірно знаючи про їх укладення між позивачами, відповідач ТОВ «Рис України» з метою надання легітимності не чинному договору та незаконного набуття права користування земельними ділянками, що належать позивачам, звернувся до третьої особи за реєстрацією договору оренди зазначених земельних ділянок на підставі договору від 18.03.2008 року, укладеного позивачами з ТОВ «Рис України». Каланчацьким відділом регіональної філії центру ДЗК в книзі реєстрації записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис 04.10.2010 року за № 0410733300117 про реєстрацію договору оренди землі від 18.03.2008 року, тобто більше ніж через два роки після його укладення. Позивачі зазначають, що наявність зареєстрованого 04.10.2010 року договору оренди землі від 18.03.2008 року, порушує їх права як орендодавців і орендаря за іншим договором від 30.04.2009 року. Загальним вимогам, які визначені в ст. 203 ЦК України, і додержання яких є необхідним для чинності правочину, договір оренди від 18.03.2008 року - не відповідає. Позивачі зазначають, що їх волевиявлення та волевиявлення відповідача не були направлені на реальне набуття прав та обов'язків за договором від 18.03.2008 року про що свідчить укладення та державна реєстрація у передбаченому законом порядку договору від 30.04.2009 року, тобто до набрання чинності оспорюваним договором. Отже, в момент укладення спірного договору, яким є момент його державної реєстрації 04.10.2010 року, були порушені вимоги зазначених норм Земельного кодексу України та норм ЗУ «Про оренду землі», що є підставою для визнання договору та його реєстрації недійсними. Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні пояснила, що позивачі дійсно відмовилися реєструвати договір оренди землі з відповідачем ТОВ «Рис України» і передали свої землі іншому орендарю. Проте, що договір укладений між позивачами та ТОВ СГП «Злато Таврії» представнику відповідача стало відомо в ході розгляду іншої справи, крім того, [PERSON], який працював керівником Каланчацького районного реєстраційного центру Херсонської регіональної філії ДП (центру державного земельного кадастру), було направлено відповідачу лист з оригіналами реєстраційних карток. Заяви, в яких позивачі відмовилися від реєстрації договору оренди з ТОВ «Рис України», завірені нотаріально. Передумовою укладення договору оренди землі між позивачами та ТОВ СГП «Злато Таврія» була несплата орендної плати відповідачем та те, що договір тривалий час не було зареєстровано. Допитана в судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що підписувала договір оренди з Носовим І.Б., однак договір не було тривалий час зареєстровано. В Держкомземі їй повідомили, що договір з відповідачем не зареєстровано, після чого вона написала відмову від його реєстрації та уклала договір оренди землі із ТОВ СГП «Злато Таврії». Однак в 2010 році їй стало відомо, що договір оренди з ТОВ «Рис України» теж зареєстрований. Позивачі [PERSON], [PERSON] надали аналогічні пояснення. Остання доповнила, що підписуючи договір з ТОВ «Рис України» думала, що то чорновий варіант, про те, що вона уклала договір з ТОВ СГП «Злато Таврія» відповідача повідомляла при особистій зустрічі. Представники третіх осіб Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити. Представник відповідача Гарасюта М.А. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» невід'ємною частиною договору оренди є акт приймання передачі земельної ділянки. Вказаний акт власноруч підписано позивачами 18.03.2008 року. Договір оренди землі від 18.03.2008 року підписано сторонами правочину, а тому відповідно до ст. 207 ЦК України правочин є укладеним. Воля позивачів на укладення правочину була виражена їхніми заявами адресованими на ім'я відповідача та їх мовчанням щодо припинення дії договору. Позивачі не зверталися до відповідача з питанням про розірвання договору оренди чи його припинення. Також зазначив, що жодної підстави визначеної главою 16 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» для визнання спірного договору недійсним позивачі не навели. Представник відповідача Носов І.Б., який є директором ТОВ «Рис України» пояснив, що він уклав договір оренди землі з позивачами, всі необхідні документи він передав у відділ ДЗК, однак договір не було зареєстровано. [PERSON], який на той час був керівником Каланчацького районного реєстраційного центру пояснив, що заяви позивачів з проханням не реєструвати вказаний договір від 18.03.2008 року. Особисто до нього ніяких заяв від позивачів не надходило. Не зареєстрували вчасно договір в зв'язку з відсутністю [PERSON] Про те, що йому повертають договір він взнав в березні 2009 року, однак він повторно подав договір на реєстрацію. Представник відділу Держземагенства в Каланчацькому районі Наумова О.М. пояснила, що 30.05.2008 року до Держкомзему із заявою звернувся представник ТОВ «Рис Україна». Було здійснено перевірку на можливість державної реєстрації із ним договорів. Але цей договір довго не реєструвався. На адресу ДЗК поступили заяви від громадян про те, що вони не хочуть більше працювати з відповідачем, а тому Носову І.Б. було відмовлено в реєстрації вказаних договорів Каланчацьким районним відділом Херсонської регіональної філії Центру ДЗК. Відмовлено у письмовій формі. Останній знав про відмову позивачів щодо реєстрації договору. Про існування таких заяв позивачів, відповідач знав, хоч і заперечує це. Просить визнати недійсним спірний договір оренди землі та скасувати його державну реєстрацію. Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 18.03.2008 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Рис України» укладено договір оренди землі, загальною площею 21,65 га., який знаходиться в адміністративних межах Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області. Державна реєстрація вказаного договору здійснена лише 04.10.2010 року Херсонською регіональною філією центру державного земельного кадастру за № 041073300117. До реєстрації вказаного договору 06.02.2009 року позивачами подано заяви керівнику Каланчацького районного реєстраційного центру Херсонської регіональної філії ДП (центру державного земельного кадастру) [PERSON], які завірені державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори Омельчук І.В. Згідно вказаних заяв позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили не реєструвати договір оренди земельної ділянки, що укладений 18.03.2008 року між ними та ТОВ «Рис України» в зв'язку з їх добровільною відмовою від передачі в оренду земельних ділянок. 30.04.2009 року двома договорами оформлені орендні правовідносини, між позивачами та ТОВ СГП «Злато Таврії», згідно яких вони передали ТОВ СГП «Злато Таврії» в строкове платне користування земельні ділянки загальною площею 21,65 га. Зазначені договори в цей же день зареєстровані в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 040973300073 та за № 040973300074. На даний час землекористувачем земельних ділянок позивачів є ТОВ «Агростандарт КНК», відповідно до договорів суборенди. Згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно положень ст. 210 ЦК України, ст.ст. ЗУ «Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації та вважається вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. З викладеного вбачається, що договір оренди від 18.03.2008 року, що укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Рис України» не відповідає зазначеним вимогам, відповідно до яких волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вбачається з матеріалів справи 06.02.2009 року позивачами подано заяви керівнику Каланчацького районного реєстраційного центру Херсонської регіональної філії ДП (центру державного земельного кадастру) [PERSON], з проханням не реєструвати договір оренди земельної ділянки, що укладений між ними та ТОВ «Рис України» в зв'язку з їх добровільною відмовою від передачі в оренду земельних ділянок. Оскільки набуття права користування земельною ділянкою пов'язується виключно з державною реєстрацією договору оренди, то волевиявлення позивачів не були направлені на набуття прав та обов'язків за договором від 18.03.2008 року. Даний факт підтверджується показаннями свідка [PERSON] який працював керівником Каланчацького районного реєстраційного центру Херсонської регіональної філії ДП (центру державного земельного кадастру) і який пояснив, що до центру ДЗК на реєстрацію надійшли договори оренди землі укладені між позивачами та ТОВ «Рис України». Він виписав представнику відповідача рахунки на сплату послуг пов'язаних з реєстрацією вказаного договору. Строк сплати вказаних рахунків - 15 днів. Однак рахунки не були сплачені. Через деякий час представник відповідача повторно звернувся до нього за рахунками, однак на той час вже були заяви позивачів з проханням не реєструвати спірний договір оренди. На підставі цього він письмово відмовив ТОВ «Рис України» в реєстрації договору оренди від 18.03.2008 року. Вказану відмову він направив поштою представнику відповідача. Враховуючи, що відповідач ТОВ «Рис України» тривалий час після підписання договору сторонами, не звертався до компетентного органу з метою його державної реєстрації, тобто спірний договір від 18.03.2008 року в силу ст. 210 не є вчиненим, позивачі не були позбавлені права на укладання договорів оренди належних їм на праві власності земельних ділянок у встановленому законом порядку з іншими орендарями. Посилання представника відповідача Гарасюти М.А. на те, що договір оренди землі, що укладений між ТОВ «Рис України» та позивачами 18.03.2008 року набрав чинності з моменту підписання його сторонами не відповідає чинному законодавству та умовам самого договору, а саме п. 43 договору, де зазначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Частиною 4 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» невід'ємною частиною договору оренди землі є зокрема акт приймання-передачі об'єкту оренди, яким є земельна ділянка. Відповідно до ст. 17 цього ж закону передача об'єкта оренди орендарю здійснюється за актом приймання-передачі. Однак, судом встановлено, що земельна ділянку позивачі відповідачу не передавали, так як на момент реєстрації спірного договору, їх земельні ділянки вже були передані іншому орендарю, а саме ТОВ СГП «Злато Таврії». Посилання представника відповідача на наявність акту про прийом-передачі земельної ділянки як на наявність права на використання земельної ділянки до державної реєстрації договору оренди суд не приймає до уваги, так як вказаний акт є невід'ємною частиною договору оренди, крім того згідно пояснень самих позивачів вказаний акт вони не підписували. І як встановлено рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 20.01.2011 року вказаний акт не містив в собі відомостей дати його складання. А тому показання представника відповідача на те, що акт прийому-передачі земельної ділянки було підписано сторонами 18.03.2008 року суд, оцінює критично і до уваги не приймає. Слід також зазначити, що договір оренди землі від 18.03.2008 року укладено між позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Рис України», а згідно витягу з реєстраційної книги орендарем зазначеного договору вказано ПП Носов І.Б., що свідчить про недійсність реєстрації спірного договору. Крім того, згідно реєстраційних карток відсутній запис про реєстрацію договору оренди землі від 18.03.2008 року. Даний факт підтверджується показаннями свідка [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні та пояснив, що він на той час працював державним реєстратором. До нього особисто прийшов представник ТОВ «Рис України», з метою зареєструвати договір оренди землі від 18.03.2008 року. Вказаний договір він особисто перевірив на наявність підписів, печаток. Щодо наявності вже зареєстрованого договору оренди між позивачами та іншим орендарем книгу реєстрації він не перевіряв, тому що це дуже довго, книга дуже велика. Чому зареєстрував спірний договір оренди в книзі з ПП «Носов», замість ТОВ «Рис України», - не пам'ятає, напевно помилився. Звідки взяв ідентифікаційний номер Носова І.Б. теж не пам'ятає. Враховуючи вищевикладене суд вважає позов таким який підлягає задоволенню та вважає, що є всі підставидля визнання договору оренди землі від 18.03.2008 року, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Рис України» - недійсним. Посилання представника відповідача на те, що ТОВ «Рис України» є неналежним відповідачем, оскільки не вбачає порушення прав позивачів саме відповідачем, суд також до уваги не приймає, оскільки, як вбачається із змісту оспорюваного договору, саме ТОВ «Рис України» є орендарем земельної ділянки та відповідно до чинного законодавства, як сторона договору, несе відповідальність за ним.

Outcome: approved