Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після [PERSON], [INFO] року відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,5183 га., розташованих на території Задвір»янської сільської ради Буського району Львівської області. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини позивачам відмовлено через те, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату державного акту на право власності на землю також відмовлено, мотивуючи відсутністю власника земельної ділянки. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], до початку судового засідання, подали письмові заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному об'ємі, просять позов задовольнити. Представник відповідача Задвір»янської сільської ради, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі, за викликом суду не з'явилися, подали листи з проханням розглядати справу у їх відсутності. Позов визнають, заперечень проти такого, не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Задвір»янської сільської ради Буського району Львівської області 05.06.2012 року підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 19. Померлій на праві власності належали земельні ділянки № 1 площею 2,3131 га., № 2 площею 0,2052 га., загальною площею 2,5183 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Задвір»янської сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.08.2000 року, реєстровий № 13645, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 02.06.2000 року № 253). Згідно заповіту від 11.07.2006 року, посвідченого секретарем Задвір»янської сільської ради за реєстровим № 58, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території Задвір»янської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не можуть, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв'язку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки спірні земельні ділянки належали [PERSON], після її смерті, переходять до позивачів, спадкоємців померлої, які фактично прийняли спадщину. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачі набули права власності на земельні ділянки на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved