Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду позов до Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та відмову від частки в майні колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що станом на 14.06.1988 р. вони, а також [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору, що по [ADDRESS]. Головою двору був [PERSON] і кожен з них мав по 1/5 частці у колгоспному дворі. [PERSON] помер [INFO], [PERSON] померла [INFO] Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять прийняти їх відмови від належної кожному з них по 1/5 частці в майні колгоспного двору в користь позивача [PERSON], та при цьому відмовились від прийняття спадщини після смерті їх батьків [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] має намір прийняти спадщину, однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не взмозі оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батька [PERSON], що складається з права померлого на 1/5 частку в майні колгоспного двору та права на ощадний вклад [NUMBER] в Ощадбанку України філія № ТВБВ 6327/027 Жовтанці; на спадкове майно, що залишилось після смерті матері [PERSON] та складається з права померлої на 1/5 частку в майні колгоспного двору та права на ощадний вклад [NUMBER] в Ощадбанку України філія № ТВБВ 6327/027 Жовтанці; право на земельну ділянку площею 1,9373 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області. З врахуванням відмов позивачів [PERSON] та [PERSON] від належних кожному з них по 1/5 частці в майні колгоспного двору просить визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини викладені вище, просила позлов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання позивачі не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. З витягу погосподарської книги Жовтанецької сільської ради за 1986-1990 роки вбачається, що за [ADDRESS] рахувалось будинковолодіння [PERSON] В даному господарстві станом на 14.06.1988 року проживали та були прописані: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - внук. Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/5 частці вказаного будинку. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], а [INFO] помер [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту [PERSON] та [PERSON] не складали, а тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позтивачі є дітьми померлих [PERSON] та [PERSON], а отже спадкоємцями першої черги за законом майна померлих батьків. Позивачі [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини батьків відмовились, а отже позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить належна йому на праві спільної сумісної власності 1/5 частка в майні колишнього колгоспного двору - будинку по [ADDRESS], право на ощадний вклад [NUMBER] в Ощадбанку України філія № ТВБВ 6327/027 Жовтанці. До складу спадщини [PERSON] входить належна їй на праві спільної сумісної власності 1/5 частка в майні колишнього колгоспного двору - будинку по [ADDRESS], права на ощадний вклад [NUMBER] в Ощадбанку України філія № ТВБВ 6327/027 Жовтанці, право на земельну ділянку площею 1,9373 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області. До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року. Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Жовтанецька сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно [PERSON], що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивачів підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд прийняти від них відмови від належної кожному з них 1/5 частки будинковолодіння по [ADDRESS] Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки. Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору. Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON] та з врахуванням належної останній 1/5 частки у майні колишнього колгоспного двору, спадкових часткок її батьків, визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved