Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивачі у вересні 2018 року звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є власниками квартир у чотирьохквартирному житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] належить в рівних частках по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON], квартира №2 - [PERSON], квартира №3 - [PERSON], квартира №4 - [PERSON]. Враховуючи наявність окремих земельних ділянок у кожного із власників, належні їм об'єкти нерухомого майна не можуть надалі вважатися ані окремими квартирами, оскільки поняття квартири не передбачає закріплення за нею окремої земельної ділянки, ані єдиною спільною садибою (домоволодінням), оскільки одна садиба не може розташовуватися на різних земельних ділянках, що унеможливлює реєстрацію права спільної власності на таку садибу за власниками колишніх квартир. Позивачі просили визнати за кожним із них право власності на належне їм майно, як на окремі об'єкти нерухомого майна - окремі садиби за адресою: [ADDRESS] та закріпленням за кожною окремої земельної ділянки у відповідності до записів земельно-шнурової книги Терешківської сільської ради та фактичного користування земельними ділянками, що вже склався. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, вважають їх обґрунтованими та не заперечують проти задоволення позову. Треті особи - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що квартира №1 належить в рівних частках по 1/2 частині [PERSON] (після шлюбу - [PERSON]) та [PERSON] на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29.07.2008 року, яким визнано право власності на квартиру №1 та сарай площею 15 кв.м. розміром 3х5 м. по [ADDRESS]. 22.08.2008 року колишній власник квартири - [PERSON] (чоловік [PERSON]) отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,03 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: [NUMBER] (а.с.33-34, 49-50). Квартира №2 належить [PERSON] на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2005 року, якою визнано мирову угоду та визнано за нею право власності на двоповерхову квартиру №2 по [ADDRESS] у складі приміщень першого поверху: передпокій (2-1) площею 4,0 кв.м., гардеробна (2-2) площею 15,8 кв.м., кімната (2-3) площею 9,5 кв.м., санвузол (2-4) площею 3,3 кв.м., коридор (2-5) площею 6,2 кв.м., кухні (2-6) площею 8,3 кв.м., кімната (2-7) площею 17,1 кв.м., коридор (2-8) площею 12,5 кв.м., кухня (2-9) площею 7,8 кв.м., ванна (2-10) площею 2,9 кв.м., вбиральня (2-11) площею 1,4 кв.м. та приміщень другого поверху кімната (2-12) площею 18,1 кв.м., веранда (І) площею 9,0 кв.м., тамбур (ІІ) площею 6,1 кв.м. (всього загальна площа становить 122,0 кв.м., житлова 44,7 кв.м. В подальшому КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 10.11.2005 року зареєструвало право власності за [PERSON] (квартира №2, приватна частка 1/1), номер витягу 8913394. Після набуття права власності [PERSON] за згодою інших сусідів самовільно побудувала тамбур літ. «а1», навіс літ. «Л» та літню кухню літ. «д1». (а.с.40, 48). Квартира №3 належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.1992 року відповідно до якого вона придбала квартиру №3 по [ADDRESS], у складі приміщень: прихожа (1) площею 5,8 кв.м., санвузла (2) площею 2,0 кв.м.. кімната (3) площею 16,2 кв.м., кімната (4) площею 10,1 кв.м., веранда (5) площею 7,6 кв.м. (загальна площа становить 26,3 кв.м.), господарські будівлі та споруди: гараж «Б», погріб вхідний літ. «В». огорожа №1, ворота №2, ворота №3 (а.с.44-45). Квартира №4 належить [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 22.10.1992 року. Квартира скаладається із приміщень: прихожа (1) площею 6,3 кв.м., санвузол (2) площею 2,0 кв.м., кухня (3) площею 10,8 кв.м., кімната (4) площею 17,1 кв.м. Житлова площа 17,1 кв.м. Господарські будівлі та споруди: гараж літ. «Б», погріб вхідний літ. «В», погріб вхідний літ. «Г», огорожа №1, ворота №2, ворота №3 (а.с.38-39). З матеріалів справи вбачається, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться нерухоме майно, що складається: в житловому будинку літ. «А-1»: передпокій 2-1 площею 4.0 кв.м., гардеробні 2-2 площею 15.8 кв.м., кімната 2-3 площею 9.5 кв.м., санвузол 2-4 площею 3.3 кв.м.; в тамбурі літ. «а1»: тамбур ІІ площею 6.1 кв.м.; в житловій побудові літ. «А 1-1»: коридор 2-5 площею 6.2 кв.м., кухня 2-6 площею 8.3 кв.м., кімната 2-7 площею 17.1 кв.м.; в житловій прибудові літ. «А2-2»: коридор 2-8 площею 12.5 кв.м., кухня 2-9 площею 7.8 кв.м., ванна 2-10 площею 2.9 кв.м., вбиральня 2-11 площею 1.4 кв.м., кімната 2-12 площею 18.1 кв.м., веранда 1 площею 9.0 кв.м., загальною площею - 122.0 кв.м. в т.ч. житловою - 44.7 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: навіс літ. «Л»; літня кухня літ. «д1», свердловина №2, вигріб №5, вигріб №6, вигріб №7, хвіртка №9, хвіртка №12, огорожа №16, огорожа №17, піч №20. У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться нерухоме майно, що складається: в житловому будинку літ. «А-1»: передпокій 3-2 площею 18.6 кв.м., кімната 3-3 площею 16.5 кв.м.; в житловій прибудові літ. «А3-1»: коридор 3-1 площею 6.8 кв.м., кімната 3-4 площею 9.7 кв.м., кімната 3-5 площею 14.4 кв.м., кухня 3-6 площею 10.8 кв.м., ванна 3-7 площею 3.9 кв.м.; загальною площею - 80.7 кв.м., в т.ч. житловою - 40.6 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Д», гараж літ. «Д1», вхідний погріб літ. «д», вбиральня літ. «Е», душ літ. «Ж», свердловина №3, ворота №13, огорожа №17. У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться нерухоме майно, що складається: в житловому будинку літ. «А-1»: кухня 4-1 площею 6.3 кв.м., ванна 4-2 площею 1.9 кв.м., передпокій 4-3 площею 10.6 кв.м., кімната 4-4 площею 17.1 кв.м., загальною площею - 35.9 кв.м., в т.ч. житловою - 17.1 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: вбиральня літ. «З», свердловина №4. Хвіртка №10, хвіртка №11, огорожа №18, огорожа №19. Рішенням виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 23.08.2013 року №61 «Про надання погодження на переведення квартир в чотирьохквартирному будинку в статус житлового будинку» на підставі заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] переведено по [ADDRESS]: квартиру №1, яка належить [PERSON], квартиру №2, яка належить [PERSON], квартиру №3, яка належить [PERSON], квартиру №4, яка належить [PERSON] в статус житлового будинку (а.с.51-52). Відповідно до записів у земельно-шнуровій книзі Терешківської сільської ради Полтавського району за адресою по [ADDRESS] на теперішній час обліковуються землекористувачі: [PERSON] (запис №333, площа 0,08 га), [PERSON] (запис №334, площа 0,03 га), [PERSON] (запис №335, площа 0,04 га), [PERSON] (запис №336, площа 0,03 га) (а.с.53-55). Згідно висновку експерта №55-18 від 23.08.2018 року вбачається, що нерухоме майно, яке перебуває у фактичному користуванні власників квартир №2, 3, 4 можна виділити в окремі об'єкти нерухомого майна - окремі садиби та закріпити за кожним окрему земельну ділянку у відповідності до записів земельно-шнурової книги Терешківської сільської ради та фактичного користування земельними ділянками, що вже склався. Тамбур літ. «а1», навіс літ. «Л» та літня кухня літ. «д1», що розташовані по [ADDRESS] відповідають вимогам ДБН в частині об'ємно-планувального рішення. Технічний стан тамбура літ. «а». навісу літ. «Л» та літньої кухні літ. «д1» задовільний. Елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту. Тамбур літ. «а1», навіс літ. «Л» та літня кухня літ. «д1» мають 100% готовності і придатні для подальшої експлуатації (а.с.56-87). Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ч.1, 5 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved