Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», що є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» про визнання припиненим зобов`язань за договором кредиту № 770/38-342-06 від 22 листопада 2006 року та визнання припиненим іпотечного договору без номеру від 22 листопада 2006 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та суду пояснив, що 22 листопада 2006 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого в даний час є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 770/38/342-06. На підставі даного кредитного договору Банком було надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США з кінцевим терміном погашення до 20 листопада 2016 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором між Банком та фізичною особою [PERSON] 22 листопада 2006 року було укладено іпотечний договір без номеру, який було посвідчено приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4695. У відповідності до п.1.1. Іпотечного договору в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 770/38/342-06 від 22.11.2006 року [PERSON] передав в іпотеку Іпотекодержателю нежитлову будівлю загальною площею 163,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний предмет іпотеки в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 22 листопада 2006 року внесено заборону на його відчуження, що накладено приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального Михайловою Г.В. за № 4696. У зв`язку з різким ростом курсу долара CШA [PERSON] перестав сплачувати кредит в повному обсязі, а сплачував його частково, і тому 10.09.2010 року банк скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за його кредитним договором, направивши до Третейського суду при Асоціації українських банків позов за вих. № 17.907/85-197 про стягнення з [PERSON] достроково заборгованості за договором кредиту № 770/38/342-06 від 22.11.2006 року. При подачі даного позову Банк на підставі вимог пункту 4.5 Договору кредиту та вимог статті 1050 ЦК України просив стягнути з [PERSON] достроково всю заборгованість за договором кредиту № 770/38-342-06 від 22.11.2006 р. в загальній сумі 7 550,09 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят )доларів США 09 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 01.08.2010 року становило 59 590,59 гривень та 496,73 гривень нарахованої пені. Всього на загальну суму 60 087,32 (шістдесят тисяч вісімдесят сім) гривень 32 копійки, в тому числі: вся сума заборгованості за кредитом в розмірі - 7 094,37 доларів США; сума заборгованості по нарахованих процентах в розмірі - 455,72 доларів США; та пеня за несвоєчасне повернення кредиту та нарахованих відсотків в розмірі - 496,73 гривень. 16 листопада 2010 року рішенням Третейського суду по справі № 1522/10 даний позов про стягнення з [PERSON] вищезазначеної суми боргу, було задоволено в повному обсязі та стягнуто із нього достроково всю суму заборгованості за договором кредиту в загальній сумі - 60 087,12 гривень. На вимогу Банку 12 жовтня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва на підставі даного рішення Третейського суду видано виконавчий лист № 2604/4121 про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту № 770/38-342-06 від 22.11.2006 р. в загальній сумі - 60 087,12 гривень. 05 грудня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області було відкрито виконавче провадження № ВП 35527370 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі - 60 087,32 гривень та 1000,87 гривень витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій: звернуто стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] проведено інші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Внаслідок таких дій заборгованість визначена вищеозначеним рішенням суду працівниками ДВС була стягнута в повному обсязі, у зв`язку з чим ними була винесена Постанова ДВС від 12 квітня 2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП 3552737Q. Сплачені позичальником кошти Банком були зараховані 12.04.2019 року на свій рахунок та в подальшому були направленні на погашення заборгованості за кредитним договором Позичальника. Враховуючи вищезазначене [PERSON] належним чином виконав свої зобов`язання за договором кредиту згідно вищезазначеного рішення суду. З цих підстав Позивачі [PERSON] та [PERSON] 03 березня 2020 року надіслали спільне звернення до АТ «Альфа-Банк» з вимогою про добровільне визнання договору кредиту та іпотечного договору припиненими, у зв`язку з повним погашенням заборгованості за договором кредиту на підставі рішення суду. На початку квітня 2020 року вони отримали відповідь відповідача, в якій останній відмовився в добровільному порядку визнати припиненими договір кредиту та іпотечний договір, оскільки, на його думку, за кредитним договором обліковується непогашена заборгованість. Таким чином позивач [PERSON] вважає, що зобов`язання за кредитним договором № 770/38/342-06 від 22.11.2006 року, які існували між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого в даний час являється АТ «Альфа-Банк» та ним і [PERSON] припинені. Вважає, що відповідач безпідставно відмовляється в добровільному порядку визнати зобов`язання за договором кредиту та договором іпотеки припиненими внаслідок виконання зобов`язання за кредитним договором згідно закону, а саме згідно судового рішення в повному обсязі, оскільки залишок боргу, який залишився виник тільки за рахунок курсової різниці, що виникла внаслідок різкого збільшення курсу долара США в порівнянні між датою винесення рішення суду та датою погашення заборгованості, а також за рахунок безпідставного нарахування відповідачем процентів за користування кредитом після подачі ним в 2010 році позову до суду про дострокове стягнення. Позивач просить суд визнати припиненим договір кредиту № 770/38/342-06 від 22 листопада 2006 року, який укладений між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , правонаступником якого в даний час являється АТ «Альфа-Банк»; визнати припиненим іпотечний договір без номеру від 22 листопада 2006 року, який укладений між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого в даний час являється АТ «Альфа-Банк», що був посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. та був зареєстрований в реєстрі за № 4695; а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Панченко Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що позивачі виконали рішення суду, згідно якого заборгованість розрахована станом на 2010 рік тільки у 2019 році і тільки у гривневому еквіваленті до валюти кредитування станом на дату прийняття рішення суду, а не на дату виконання цього рішення суду не враховуючи, що станом на дату погашення у позивачів залишилась прострочена заборгованість як по тілу кредиту, по нарахованих процентах та по пені, яка ними погашена не була. На погашення відсотків по кредиту надходили наступні платежі: 27 травня 2013 р. - 398,09 дол. США; 06 червня 2013 р. - 363,69 дол. США; 13 січня 2014 р. - 182,03 дол. США; 16 квітня 2019 р. - 1997,15 дол. США. Проте за рішенням суду було стягнуто заборгованість в сумі - 26 117,43 доларів США (еквівалент 213 028,22 грн.). Отже сума, яка була спрямована на погашення в розмірі - 2 940,96 дол. США взагалі не відповідає стягнутій сумі за рішенням третейського суду. Навіть з огляду на курс долара США сплачена боржником сума не складає гривневого еквіваленту. Разом з тим, позивачами жодним доказом (жодною квитанцією) не доведено, що вони сплачували чи стягувалась заборгованість на виконання винесеного рішення суду в межах виконавчого провадження, оскільки жодної квитанції відділу ДВС про стягнення коштів з відповідним призначенням платежу, на що посилаються позивачі, надано не було та кошти сплачувались на погашення відсотків не щомісячно, а отже добровільно, а не у примусовому порядку, тому слід вважати, що заборгованість по кредиту погашалась в добровільному порядку, що не свідчить про належне виконання рішення суду. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за спірним договором кредиту станом на 23.06.2020 року (з врахуванням всіх платежів), заборгованість по тілу кредиту становить - 7 094,37 долара США, а по відсотках - 8 203,82 долара США (розрахунок додається). Позивачі не виконали свого обов`язку повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, представник відповідача Панченко Д.В. вважає, що твердження позивачів про виконання своїх зобов`язань за кредитним договором спростовуються, адже відповідно до пункту 7.3 кредитного договору,- цей договір діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати в повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору. Також вважає, що сам факт виконання рішення суду про стягнення заборгованості за спірним договором кредиту не припиняє правовідносин між сторонами, оскільки заборгованість за договором кредитом у повному обсязі не виконана, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Суд, дослідивши надані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. 22 листопада 2006 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого в даний час є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 770/38/342-06. На підставі даного кредитного договору Банком було надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США з кінцевим терміном погашення до 20 листопада 2016 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором між Банком та фізичною особою [PERSON] 22 листопада 2006 року було укладено іпотечний договір без номеру, який було посвідчено приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4695. У відповідності до п.1.1. Іпотечного договору в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 770/38/342-06 від 22.11.2006 року, [PERSON] передав в іпотеку Іпотекодержателю нежитлову будівлю загальною площею 163,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний предмет іпотеки в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 22 листопада 2006 року внесено заборону на його відчуження, що накладено приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального Михайловою Г.В. за № 4696. Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що погашення кредиту буде здійснюватись рівними частинами згідно встановленого графіку шляхом виплати щомісячних платежів основної суми кредиту протягом усього часу дії договору в розмірі 83,33 дол. США до 10 числа кожного місяця, починаючи з грудня 2006 року і до закінчення терміну дії кредитного договору 20 листопада 2016 року. Пунктом 2.4 кредитного договору передбачена сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця,проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Сплата процентів здійснюється у валюті кредиту на рахунок № [NUMBER] в Кременецькому відділенні Тернопільської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» не пізніше десятого числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. Крім цього, відповідно до пунктів 3.3.7 - 3.3.9 кредитного договору позичальник зобов`язаний своєчасно сплачувати проценти за використання кредиту в порядку визначеному п.п. 2.4, 2.5 цього договору, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений пунктом 1.1. цього договору. Достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі санкції у випадках визначених п.п.2.6.3; 3.2.3; 4.4; 5.4; 5.4 цього Договору. Відповідно до п. 4.5 кредитного договору передбачено, що в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.8; 3.3.9 цього договору, протягом більше ніж 60(шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2018 року, позов [PERSON] , [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», де треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович та приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 23 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за номером 5894 - таким, що не підлягає виконанню. Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2019 року, в позові Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , де третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлову будівлю, загальною площею 163,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів, згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій,- відмовлено. Суд критично ставиться до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 770/38-342-06 від 22 листопада 2006 року, виданого Акціонерним товариством «Альфа-Банк» що є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», наданого відповідачем, оскільки, суд вважає, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості даний кредитний договір припинив свою дію, а АТ «Укрсоцбанк» втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. Заборгованість згідно рішення Третейського суду відповідачем [PERSON] погашена в повному обсязі. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності. Суд також можу захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 року у справі № 6-73цс13. Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов`язання. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до статті 36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотеко держателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне відповідне застереження в іпотечному договорі, встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Право іпотеко держателя від свого імені продавати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Положеннями пункту 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, передбачається, що «...суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.» Саме така позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 522/12701/14-ц. Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 року № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно статті 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив термін повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. В пунктах 91-93 Постанови Верховного суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Постановою Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц встановлено, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, якій у цій частині змінений кредитором. Пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною 1 статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установлених статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто нормами законодавства визначено початок перебігу позовної давності та наслідки її спливу. Главою 19 ЦК України до складу якої входить стаття 258, визначено строк, у межах якого особа можу звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 року дійшов висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання передбачених статтею 625 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки, початок перебігу якого слід рахувати з дня, коли кредитор дізнався про порушення грошового зобов`язання боржником. За таких обставин, враховуючи правові позиції Верховного Суду України, аналіз правових норм, ті обставини, що ПАТ «Укрсоцбанк» 10 вересня 2010 року звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків із позовною заявою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 770/38-342-06 від 22 листопада 2006 року, яка була задоволена, станом на день ухвалення рішення вище зазначене рішення Третейського суду від 16 листопада 2010 року виконано в повному обсязі та виконавче провадження закрито, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved