Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивачі звернулись із вказаним позовом до суду та просять визнати дійсним договір [NUMBER] купівлі - продажу нерухомого майна двохкімнатної квартири загальною площею 48,7 кв.м., жилою площею 30,2 кв.м. за адресою [ADDRESS], укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь», між [PERSON], яка діяла від свого імені і від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON], 1984 (післяшлюбне прізвище [PERSON]), з однієї сторони, і [PERSON], яка діяла від свого імені і від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з другої сторони. При цьому позивачі мотивують свої вимоги тим, що 20 серпня 1999 року між сторонами, котрі зазначені вище, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна [NUMBER], посвідчений Одеською універсальною біржею «Вітязь». Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування позивачів, однак сторонами був порушений обов'язок нотаріального посвідчення вказаного договору, про що сторони не знали піл час його укладення. 20.09.1999 р. право власності на зазначену квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за [PERSON], [PERSON] на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна за [NUMBER] від 20 серпня 1999 року, за №292 - стр. 86 кн. 29 - кн. 329 пр. Після укладання договору відповідачі виселились з вказаної квартири в зазначений договором строк та знялась з реєстраційного обліку, тобто відповідачі в свою чергу виконали всі умови договору купівлі-продажу, зареєстрованому на біржі. 14 грудня 2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим змінила прізвище на [PERSON]. Але нещодавно позивачі дізналась про те, що вони не можють з квартирою вчиняти певні дії, так як договір нотаріально не посвідчений, а законодавство не визнає угод укладених в такій формі, тому звернулись до суду та просять суд позов задовольнити. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги викладені в позовній заяві. (а.с. 4, 28). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи в суді повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS], на праві власності належала відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Одеської міської ради під №12-9606 від 27.11.1996 р., зареєстрованого ОМБТІ та РОН 26.07.1999 р., під №292, стор. 28 кн. 329 пр. 20 серпня 1999 року [PERSON], [PERSON] купили у свою власність квартиру [ADDRESS] у відповідача [PERSON], яка діяла від свого імені і від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сплативши останній 10500 гривень, про що був укладений договір купівлі - продажу № 99-615 Ц та зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» в «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості», реєстраційний № 99-615 Ц від 20 серпня 1999 року, що на той час передбачалося Законом України «Про біржі». (а.с. 10,11). 20.09.1999 р. право власності на зазначену квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за [PERSON], [PERSON] на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна за [NUMBER] від 20 серпня 1999 року, за №292 - стр. 86 кн. 29 - кн.. 329 пр. (а.с. 11 на звороті). Сторони взяті на себе зобов'язання по оплаті придбаної квартири та передачі її - виконали. 14 грудня 2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим змінила прізвище на [PERSON]. (а.с. 9). При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивачів правомірні, основані на нормах ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки [PERSON], [PERSON] придбали вказану вище квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов'язання за договором купівлі - продажу. А відповідачі виконали зобов'язання по передачі квартири позиваччам та виїхали з неї.

Outcome: approved