Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує, 14.02.2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який вони зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим, актовий запис № 57. 10.08.2014 року у них народився син, Тамерлан. Їхня сім'я не склалася і в даний час відповідач проживає окремо від неї з сином. Після розпаду сім'ї дитина залишилась проживати разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на утриманні у позивачки знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO] батьком якого є та в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 14.08.2014 року. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує обставини, викладені в ст. 182 СК України, а саме матеріальне становище платника аліментів і дитини. Згідно з ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач має змогу утримувати свою дитину, доказів про його хворобу чи наявність інших утриманців відповідач не надав, на думку суду, стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позивачкою заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття буде законним, справедливим і відповідатиме інтересам неповнолітнього сина та сприятиме його належному утриманню. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст. 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved