Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та дружину, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 липня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, за час якого 16 січня 2013 року у них народився син [PERSON], та 19 лютого 2016 року народилася дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, хоча перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вона проживає разом з дітьми у своїх батьків в м.Кролевець Сумської області. Відповідач проживає в своїх батьків в с.Вороньки Бобровицького району Чернігівської області. Відповідач періодично приїздив до неї з дітьми і надавав щомісячну допомогу в розмірі 1500 грн. на місяць. Спільного сімейного бюджету вони не мають. Наприкінці 2017 року він повідомив, що більше до них приїжджати і допомагати матеріально не буде, а також порекомендував їй звернутися до суду з цього питання. На даний час вона не працює. Єдиним джерелом доходу є місячна одноразова допомога при народженні дитини у розмірі 860 грн., якої недостатньо, щоб забезпечити двох малолітніх дітей та себе. Відповідач працює на двох підприємствах, його середньомісячний заробіток складає приблизно 6700 грн. Інших утриманців, окрім їхніх дітей він не має. Стан здоровя та матеріальне становище дозволяє надавати належну матеріальну допомогу своїм малолітнім дітям та їй як дружині з якою проживає дитина до 3-х років. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, а також аліменти на її, як дружину, утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. Сторони, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України викликались в судове засідання, однак до суду не зявились. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не зявилася, із позовної заяви вбачається, що просить суд розгляд справи проводити без її участі (а.с.2) Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.17). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14 липня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5) За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). На даний час сторони проживають окремо. Діти проживають разом з матірю по вул.Берегова, буд.№49 в м.Кролевець Сумської області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області №1667 від 17 січня 2018 року (а.с.8) Відповідач проживає в [INFO], що вбачається з матеріалів справи. Відповідач надавав щомісячну допомогу на утримання дітей в розмірі 1500 грн, однак наприкінці 2017 року повідомив, що матеріальної допомоги надавати більше не буде та рекомендував звернутися до суду, що вбачається за змістом позовних вимог. Позивачка не працює, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту Кролевецької РДА та одержує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860 грн. (а.с.9), а тому самостійно не може забезпечити двох дітей всім необхідним, створити нормальні умови для їх життя та розвитку і потребує коштів на утримання їхніх спільних з відповідачем дітей. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). Судом встановлено, що дочка [PERSON], [INFO], проживає з матірю, позивачкою, а тому остання має право на утримання від чоловіка батька дитини, відповідача, до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, та на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. При визначенні розміру аліментів, які будуть стягуватися на двох дітей та дружину, суд враховує, що відповідач є працездатним, працює головним фахівцем з програмного забезпечення у СВК «Памяті декабристів» та ТОВ «СВК «Памяті декабристів» де отримує стабільну заробітну плату (а.с. 10, 11), про незадовільний стан здоровя; інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати суду не повідомив. При цьому суд також враховує, що позивачка не працює і на даний час не має можливості працювати у звязку з необхідністю здійснювати догляд за меншою дочкою [PERSON] віком до трьох років, інших доходів, крім державної допомоги при народженні дитини не має, а тому стягнення аліментів є необхідним для захисту її інтересів та інтересів дитини. Відповідачем не надано суду підтверджень щодо неможливості ним утримувати дружину. При визначені розміру аліментів суд також враховує, що відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.17) За таких обставин, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст. 80, 84, 180 - 182, 183 СК України, а також визнання відповідачем позову, надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний організовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки щодо дітей, в тому числі утримувати їх, а також утримувати дружину до досягнення дочкою [PERSON] трьох років і з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, а також аліменти на дружину у твердій грошовій сумі 500 (пятсот) гривень щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. Враховуючи положення ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня предявлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст. 79, 80, 84, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved