Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні діда та баби з внуком та визначення способів участі у його вихованні, в обґрунтування зазначили, що їх донька [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], та від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. 30.09.2015 року, їх донька [PERSON] трагічно загинула, та відповідач того ж дня забравши речі та дитину, самочинно, без згоди усіх рідних, з якими проживала дитина, вивіз його до м.Києва та став проживати за адресою: [INFO]. Дана квартира належить [PERSON] який не має ніяких родинних стосунків з внуком позивачів [PERSON]. Позивачам відомо, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, не турбується про його стан здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку дитини, не надає дитині необхідної медичної допомоги, вихованням та утриманням сина не займається, оскільки вже більше двох місяців, станом на час звернення до суду із позовною заявою, не проживає разом із дитиною. Крім того, позивачам відомо, що [PERSON], в квартирі якого проживає малолітня дитина, багато років свого життя перебував в місцях позбавлення волі, [PERSON], яка на теперішній час проживає з [PERSON] є психічнохворою людиною та перебуває на обліку у психіатра, що створює загрозу для здоровя та життя дитини та крайню небезпеку. Також зазначили, що відповідач та його мати на мають власного житла, відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, своїм прикладом негативно впливає на малолітню дитину, у звязку із чим не може забезпечити повноцінний розвиток дитини та утримувати її. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку в Демидівській медичній амбулаторії, часто хворіє та неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, проте з 30.09.2015 року відповідач жодного разу не проводив медичне обстеження дитини. Також дитина отримала глибоку психологічну травму та сильний стрес у звязку із загибеллю матері, та потребує психологічної допомоги кваліфікованого спеціаліста-психолога, яку відповідачем дитині не надано. Між тим, вже майже три місяці (на час подання позову) [PERSON] зловживає своїми батьківськими правами та чинить перешкоди позивачам щодо прийняття участі у виховання [PERSON], не надає змоги зустрічатися з внуком, брати його у гості до дому з правом ночівлі, і всіляко перешкоджає спілкуванню. Позивачі намагались вирішити це питання мирним шляхом, але безуспішно. Дитина дуже сумує за позивачами та іншими родичами, але вони фактично позбавленні права на спілкування з малолітнім [PERSON]. У звязку із чим просили суд, негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання; усунути відповідачем перешкоди у спілкуванні позивачів з внуком; визначити спосіб їх участі у спілкуванні та вихованні внука, відповідно до якого визначити порядок зустрічей, а саме у період з 10.00 години понеділка до 20.00 години пятниці кожного тижня за місцем проживання позивачів; надати позивачам право щорічно проводити сумісний відпочинок з дитиною протягом чотирнадцяти календарних днів з виїздом до місця відпочинку; зобовязати відповідача не чинити перешкод їм у спілкуванні з неповнолітнім внуком [PERSON], у визначений судом час. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, надали аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві. Позивачі крім того, зазначили, що вони, з народження дитини, перебували з ним, доглядали та надавали усіляку допомогу сімї [PERSON]. Після трагічної загибелі їх доньки [PERSON], вони звертались до відповідача з питанням надання їм часу на спілкування з дитиною, але він майже завжди ухилявся, вони за цей час мала змогу поспілкуватися з дитиною двічі, одного разу у листопаді під час перебування у розважальному комплексі, та один раз у квартирі, за місцем проживання дитини. Зазначили, що просили відповідача дати їм дитину на травневі свята, щоб дитина разом із ними проїхала на кладовище, де похована його мати, але він відмовився. Зазначила, що під час проживання відповідача із ними, він майже ніде не працював, декілька разів не проживав із їх донькою на протязі двох місяців та за цей час з дитиною не спілкувався, вихованням дитини не займався, турботи про стан дитини не проявляв. Під час розгляду справи у суді, відповідач переїхав жити до іншої жінки разом із дитиною, та дитину змушує називати її мамою. Дитина не відвідує постійно дитячого садочку, позбавлена уваги з боку відповідача, який начебто десь працює, а дитину залишає на сторонніх людей. Представники позивачів [PERSON], [PERSON] підтримали у судовому засіданні заявлені позовні вимоги та наголосили, що відповідач порушує законні права позивачів, як діда та баби на спілкування з внуком. Так він, після загибелі дружини [PERSON] вивіз малолітнього внука позивачів проживати на іншу адресу, не повідомивши їх. Крім того, як під час спільного проживання з [PERSON], так і після її загибелі, відповідач нехтує обовязками батька, щодо належного утримання, виховання та медичного обстеження дитини, з приводу чого ними суду було надано документи та свідків. Крім того, наголосили, що надані до суду документи, службою у справах дітей та сімї Вишгородської райдержадміністрації, місять у собі протирічну інформацію, не відповідають дійсності, складені виключно в інтересах відповідача, тому просили суд поставитися до відомостей викладених в них критично. Вважають, що під час судового засідання відповідачем не було доведено тих фактів, що він працює; отримує доходи; займається належними чином вихованням, медичним обстеженням та утриманням дитини. У той же час, незважаючи на достатні підстави, як на думку представників позивача, позбавити [PERSON] батьківських прав, вони зазначають, що наполягають виключно на тому, що б дитина перебувала з подружжям [PERSON] з понеділка по пятницю, що дасть змогу їх доверітелям повноцінно забезпечити дитині виховання, духовний розвиток, піклуватися про його стан здоровя та підготувати дитину до школи. У звязку із чим просили заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник заявлені вимоги визнали частково, а саме не заперечували щодо визначення часу та способу участі позивачів у вихованні та утриманні внука, а саме один раз на тиждень з 10.00 години до 18.00 години, за попередньою домовленістю із батьком дитини [PERSON] відповідач у судовому засіданні також пояснив, що він 07.05.2011 року уклав шлюб із [PERSON], та у них 12.08.2011 року народився син [PERSON]. Після загибелі дружини, він вирішив переїхати проживати за іншою адресою, у звязку із чим він забрав дитину та особисті речі та переїхав проживати до м.Києва. Під час, подальших спілкувань з позивачами, він не заперечував щодо їх спілкування з дитиною, але до тих пір поки вони не почали налаштовувати дитину проти нього, психологічно травмувати його. Крім того, враховуючи те, що дитина пережила загибель матері, він всіляко намагався відволікти дитину від сумних спогадів, а саме виїжджав з дитиною на відпочинок. Крім того, зазначив, що він заперечує щодо відвідування дитиною кладовища та постійного нагадування про смерть матері, оскільки дитина ще замала, лише 4 роки, а тому дані події лише зайвий раз будуть травмувати дитину психологічно. На теперішній час, він проживає з жінкою у якої склались добрі стосунки з [PERSON]. Він працює, має дохід, займається вихованням дитини, влаштував дитину до дитячого садочку, але змушений дитину не водити до нього, оскільки відповідачі приходять до садочку та психологічно травмують дитину. Дитина пройшла медичне обстеження та щеплення, він і у подальшому буде вживати заходів щодо його належного медичного обстеження та лікування. У звязку із тим, що відповідачі постійно вчиняють сварки, ображають його та жінку з якою він на теперішній час мешкає, постійно нагадують дитині про загибель матері та налаштовують проти нього, як батька, він вважає, що достатнього одного дня на тиждень для спілкування баби та діда з внуком. Представник відповідача, також у судовому засіданні пояснив, що вони намагались вирішити дане питання мирним шляхом, а саме позивачам надавався примірник договору щодо їх участі у вихованні дитини, згідно якого, відповідач не заперечував щодо спілкування позивачів з дитиною, але лише за однієї умови, надання позивачами окремої кімнати у їх будинку для проживання відповідача з дитиною, але позивачі не погодились на такі умови, про що безпосередньо заявили у судовому засіданні, а саме, що заперечують проти проживання відповідача у їх будинку. [PERSON] є малолітньою дитиною, яка лишилась материнської турботи та зараз відповідач намагається створити дитині усі умови для її належного виховання, проживання та як найменшого психологічного травмування, у звязку із чим просив суд, визначити час та спосіб спілкування діда та баби з внуком, з врахуванням інтересів дитини визначити один раз на тиждень з 10.00 до 18.00 години, та за попередньою домовленістю з [PERSON] Представник третьої особи Служби у справах дітей та сімї Вишгородської районної державної адміністрації Київської області у судовому засіданні пояснила, що під час розгляду даної справи, службою неодноразово перевірялись доводи сторін, викладені у позовній заяві. Так, представниками служби у складі комісії, було здійснено виїзд за місцем проживання відповідача з дитиною, за місцем проживання позивачів та складено відповідні акти. Крім того, у відповідності до вимог ст.19 СК України, дане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської районної державної адміністрації, та виключно з врахуванням інтересів малолітньої дитини [PERSON], [INFO], було визначено за доцільне встановити години зустрічі позивачів з дитиною один день на тиждень з 10.00 до 18.00 години за попередньою домовленістю з батьком дитини. До даного висновки вони прийшли з тих міркувань, що поспілкувавшись зі сторонами по справі, з малолітньою дитиною, сусідами та родичами, дослідивши умови проживання дитини з батьком, враховуючи те, що подружжя [PERSON] постійно перебувають у стані неспокою, поводяться агресивно, не бажають налагодити стосунки з батьком дитини та в присутності малолітньої дитини вчиняють сварки, що негативно може вплинути на психічний стан [PERSON], вважають, що саме у такій спосіб вони зможуть належними чином спілкуватися та приймати участь у вихованні дитини. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 121 СК України визначено, що права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, а відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обовязки щодо батьків. Так, з матеріалів справи встановлено, що 07.05.2011 року Відділом державної РАЦС Вишгородського районного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після одруження [PERSON], актовий запис №61 (т.1 а.с.14). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] померла 30.09.2015 року, актовий запис №55 (т.1 а.с.15). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених п.п.2-5 частини першої ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. Під час судового засідання було встановлено, що з травня 2016 року [PERSON], мешкає разом із малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Старі Петрівці, вул.Миру,24. 12.05.2016 року було проведено медичне обстеження [PERSON], [INFO], та згідно висновку засідання комісії з питань щеплення, визначено що [PERSON] здоровий, дитина може відвідувати ДНЗ без повного набору щеплень (т.1 а.с.143-145) та під час обстеження дитина була оглянута лікарями та надано висновок, що він здоров та може відвідувати дитячі колективи, в контакті з інфекційне хворими за останні 21 день не був, захворювань шкіри та волосяної частини голови не виявлено (т.1 а.с.146 -147, 150). Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) комбінованого типу «Пролісок» Старопетрівської сільської ради 12.05.2016 року надано довідку про те, що [PERSON], [INFO], зарахований до ДНЗ (ЯС) КТ «Пролісок» з 13.05.2016 року (т.1 а.с.151). Відповідно до довідки наданої т.в.о. завідуючої ДНЗ (ЯС) КТ «Пролісок» [PERSON], зарахований 16.05.2016р., з 19.05.2016 по 01.06.2016р. дошкільний заклад не відвідував (хвороба), з 02.06.2016р по 07.06.2016 був присутній, з 08.06.2016 по 24.06.2016 дошкільний заклад не відвідував (т.2 а.с.16), в подальшому, до суду надано оновлену довідку завідуючою ДНЗ (ЯС) КТ «Пролісок», про те, що [PERSON] зарахований до саду з 12.05.2016р., відвідував його 16,17,18 травня, 2,3,6,7 червня, у липні не відвідував (т.2 а.с.35) Із довідки наданої завідуючою ДНЗЦРД «Орлятко» вбачається, що [PERSON], [INFO], був зарахований до ДНЗЦРД «Орлятко Демидівської с/р з 12.06.2015 року, але станом на 19.02.2016 року заклад не відвідує (т.1 а.с.67). Відповідно до характеристики [PERSON], він з 12.06.2015 року по 29.09.2015 року відвідував ДНЗЦРД «Орлятко», під час відвідувань характеризувався позитивно, був доглянутий, охайний, сформовані навики самообслуговування, у [PERSON] переважала адекватність емоційних реакцій, був активний у різних видах діяльності, рівень розвитку дитини відповідав його віковій нормі (т.1 а.с.215). Згідно консультативного висновку від 21.04.2016 року наданого ДУ «Інститут ПАГ НАМН України» [PERSON], [INFO], був про консультований психологом, та під час огляду спостерігалась адекватна поведінка, дитина появляє стриману зацікавленість к співробітництву, завдання виконує залюбки, але з додатковими розясненнями. Згідно висновків зазначено, що інтелектуально-містична сфера у межах нижньої вікової норми, емоційна сфера не відповідає віку, рекомендовано дії направлені на психокорекцію емоційного стану дитини, робота по корекції розвитку мислення, уваги, понять (т.1 а.с.156). Також надано консультативний висновок вказаним закладом від 21.04.2016р., що [PERSON], 4 роки, був оглянути окулістом, дерматологом, урологом, та було рекомендовано лікування контагіозного молюска верхнього повіка правого ока та фімозу (т.1 а.с.157). Даний висновок не містить у собі даних про те, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у даному закладі з народження та лікарі даного закладу надавали рекомендації щодо утримання від вакцинації дитини та постійно спостерігали за станом його здоровя. Дані ствердження позивачів, спростовуються також, ними же наданими довідками, з яких вбачається, що [PERSON], знаходився на обліку в дитячій консультації Демидівської АЗПСМ (т.1 а.с.30). Вказані консультативні висновки не містять у собі даних про те, що дитина, з моменту загибелі [PERSON], протягом 7 місяців не лікувалась, таке ствердження позивачів ґрунтується лише на їх припущеннях та міркуваннях. Також, їх пояснення, що ще у вересні 2015 року дитині саме даним закладом були виставлені зазначені вище діагнози, спростовуються матеріалами справи, оскільки із наданої довідки Демидівської АЗПСМ вбачається, що 23.09.2015 року було надано направлення до Вишгородської ЦРЛ до лікарі-офтальмолога для обстеження, без зазначення будь-якого діагнозу, а довідка видана Київським міським центром дитячої нейрохірургії, від 26.01.2015 року, який не є ДУ «Інститут ПАГ НАМН України», містить відомості про те, що 26.01.2015 року о 00.02 години ночі (коли дитина ще проживала разом із позивачами) звернулись за невідкладною медичною допомогою до нейрохірурга, у звязку із ушибом у [PERSON], [INFO], та було рекомендовано звернутися та спостерігатися у лікаря невролога (т.1 а.с.32). Згідно наданої трудової угоди від 11.01.2016 року між ТОВ «Джапан Зіп» та [PERSON] укладено угоду згідно якої замовник доручає, а підрядник бере на себе зобовязання на виконання робіт, дана угода діє з моменту підписання і до 11.07.2016 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобовязань (т.1 а.с.148-149). Позивачами до суду, було надано характеристику на [PERSON] видану ТОВ «Беназір-Сервіс» датовану 12.07.2016 року, за час проходження ним випробувального терміну у 2012 році. Згідно якої [PERSON] проходив випробувальний термін в якості охоронника супермаркету, за період роботи проявив себе у цілому терпимо, але не зарекомендував себе як професійний співробітник, тому не був прийнятий на роботу в якості охоронника (т.2а.с.37). Відповідно до довідки Демидівської сільської ради від 09.11.2015 року вбачається, що за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Демидів, вул.Радянська (без зазначення номеру будинку) у будинку житловою площею 27,5кв.м. зареєстровані пять осіб, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також до 30.09.2015р. була зареєстрована [PERSON] (т.1 а.с.16) та відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.12.2015р. за адресою: с.Демидів, вул.Радянська, 18 проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та зазначено, що вказаний будинок загальною площею 54,7 кв.м., а житловою вже 37,3 кв.м. (т.1 а.с.18). Також в даному акті зазначено, що на прилеглій території добудовується будинок загальною площею 170 кв.м., будівництво якого майже вже завершено. Крім того, з акту складеного депутатом Демидівської сільради, [PERSON] разом із [PERSON] за адресою: с.Демидів, вул.Радянська (без зазначення номеру будинку) не мешкають з 30.09.2015 року (т.1 а.с.19). В подальшому, позивачами було надано оновлену довідку від 19.02.2016 року, яка містить аналогічні дані, але вже зазначено номер будинку, а саме 18, та зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але з 30.09.2015 року по даний час у вказаному будинку не мешкають (т.1 а.с.68), крім того, як і у попередній довідці зазначається, що будинок має житлову площу лише 27,5 кв.м., у той час як у акті обстеження зазначено іншу житлову площу а саме 37,3 кв.м. Дані протиріччя позивачами усунені не були, належних та допустимих доказів на їх підтвердження чи спростування до суду надано не було, як і доказів про наявність іншого будинку площею 170 кв.м., а саме правовстановлюючих документів, що у відповідності до ст.60 ЦПК України є обовязком сторін. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку. Крім того, відповідно до ст.8 даного Закону, саме батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У позовній заяві та під час судового засідання позивачі стверджували, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, залишає дитину з незнайомими особами, проживає у квартирі, яка належить [PERSON], який є особою раніше судимою, та дитина залишається під наглядом психічнохворої [PERSON] та дитина не має місця для належного відпочинку, виховання та проживання. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Позивачами, на підтвердження вказаних обставин не надано жодних доказів, а саме того, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями; що [PERSON] є особою раніше судимою, а навпаки дані обставини спростовуються інформацією наданою Департаментом інформаційних технологій МВС України (т.1 а.с.138). Згідно інформації, наданої Київською міською психоневрологічною лікарнею №2, [PERSON] перебуває на консультативному обліку з 2008 року з діагнозом «Інволюційний параноїд» (т.1 а.с.140), але до суду не надано доказів того, що малолітня дитина [PERSON], залишався саме з цією особою. Навпаки, з долучених до позовної заяви документів вбачається, що згідно рапорту інспектора патрульної служби [PERSON], 05.11.2015 року о 19.40 год. прийшов виклик на службу 102 про конфлікт, а саме заявниця [PERSON] повідомила про те, що чоловік та матір покійної сестри не впускають до квартири для відвідин племінника, після проведення розмови, був присутній при зустрічі тітки з дитиною протягом 30 хвилин (т.1 а.с.20), даних про те, що дитина перебувала з [PERSON] відсутні. З відповіді Служби у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації від 30.11.2015 року, наданої [PERSON], вбачається, що 16.11.2015 року службою було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: м.Київ, вул.Бальзака, 61А/59 та згідно акту №530 від 16.11.2015р., у двокімнатній квартирі, під час обстеження перебував [PERSON], та було встановлено що в одній із кімнат проживає [PERSON] з дитиною, в кімнаті є диван, телевізор, стінка (виділено полиці для дитячих речей), дитячі іграшки, мякі іграшки. Помешкання прибране, є їжа та продукти харчування. У вказаній квартирі мешкають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тиждень тому дитина з батьком поїхала до родичів. Із пояснень наданих [PERSON] від 20.11.2015 року (а не того ж дня коли складався акт, про що стверджували позивачі у судовому засіданні, зазначаючи, що відповідач десь залишив дитину, поки надав пояснення при складанні акту) вбачається, що останній не бажає зустрічатися з родичами бабою, дідом та тіткою свого сина і давати спілкуватися з ними по тій причині, що вони настроюють дитину проти батька, говорять що заберуть від нього та те, що він чужий йому (т.1 а.с.27-29). З висновку за матеріалами перевірки по заяві [PERSON], затвердженого начальником Деснянського ГУ НП в м.Києві від 31.12.2015 року вбачається, що у грудні [PERSON] звернулась із заявою про те, що [PERSON] перешкоджає в зустрічах з малолітнім племінником, та залишає його на свою матір [PERSON] та прабабусю [PERSON], дитина не відвідує дошкільний виховний заклад, під час останніх відвідин дитини 19.12.2015 року відчула запах алкоголю від [PERSON] та малолітнього [PERSON]. Відповідно до інформації Форт 305 ЄО від 19.12.2015р. по вул.Бальзака, 61-А/59 відбувся конфлікт, оскільки [PERSON] заборонив родичам загиблої дружини бачитися з сином, та [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи акт обстеження умов проживання дитини, що даний спір відноситься до цивільно-правових відносин, а також те, що під час перевірки фактів невиконання батьківських обовязків [PERSON], що спричинило тяжкі наслідки, не встановлено, перевірку вважати закінченою (т.1 а.с.69-70). Аналогічні дані містяться у висновку за матеріалами перевірки по заяві [PERSON] від 19.02.2016р., та також зазначено, що було опитано [PERSON], яка зазначила, що її син [PERSON] працює і отримує кошти, достатні для забезпечення дитини, та згідно пояснень сусідів, встановлено, що всі громадяни, які мешкають у квартирі [ADDRESS] характеризуються позитивно, алкогольними напоями не зловживають, громадську тишу не порушують. Дитина, яка мешкає в квартирі завжди чисто одягнута, відповідно до погодних умов. Обстеження квартири не проводилось (т.1 а.с.71-72). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома з [PERSON] та подружжям [PERSON]. З [PERSON] та його сином [PERSON], вона не була знайома, та з дитиною познайомилась, лише після трагічної загибелі матері дитини. Вона була свідком того, як чинились перешкоди у спілкуванні баби, діда та тітки з малолітнім [PERSON], та того, як дитина відвідувала розважальний центр разом із позивачами, та останні під час зустрічі з внуком купували йому різні речі, іграшки, продукти харчування. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона з подружжям [PERSON] знайома тривалий час, їй відомо, що [PERSON] до загибелі дружини [PERSON], проживав у будинку позивачів разом із малолітньою дитиною [PERSON]. Після загибелі дружини він виїхав з будинку. Вона була свідком того, що бабі та діду чиняться перешкоди у спілкуванні з внуком [PERSON], а також вона була присутня під час спілкування [PERSON] з внуком у розважальному центрі, під час зустрічі також був присутній [PERSON] та його мати. Дитина дуже раділа зустрічі з бабою та дідом, які дитині купували іграшки та продукти харчування. Ані свідком [PERSON], ані свідком [PERSON] не надано свідчить з приводу того, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків, що він зловживає алкогольними напоями, не надає дитині належного догляду, не виховує дитину, або інших свідчить, які б свідчили про його неналежне ставлення до батьківських обовязків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою [PERSON], з якою зараз проживає [PERSON]. З [PERSON] вона спілкувалась приблизно 9 місяців тому, та їй було відомо, зі слів останньої, що [PERSON] зустрічався з неповнолітньою родичкою [PERSON]. Вона раніше перебувала у будинку де мешкає [PERSON] та бачила умови проживання. Безпосередньо з [PERSON] та його малолітнім сином [PERSON] вона не знайома. У звязку із чим, свідком будь-яких даних щодо предмету та підстав позову, а саме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини, не створенню належних умов щодо розвитку дитини та іншого, суду не надано. Таким чином, до суду не надано належних та допустимих доказів, у розумінні ст.58,59 ЦПК України, щодо неналежного утримання та виховання дитини, вживання дитиною алкогольних напоїв, вживання алкогольних напоїв відповідачем та членами його родини, вчинення аморальних поступків [PERSON] Відповідно до ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право на спілкування зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Статтею 263 СК України зазначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата. Сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. З довідок наданих Управлінням ПФУ у Вишгородському районі, [PERSON] та [PERSON] знаходяться на обліку в УПФУ та отримують пенсії за віком при повному стажі (т.1 а.с.73,75). Також, [PERSON] працює в КМКЛ 8 на посаді молодшої медичної медсестри та за період з липня по грудень 2015 року отримала заробітну плату у розмірі 13235 гривень 79 копійок (т.1 а.с.74). Під час судового засідання до суду було надано звернення [PERSON] до [PERSON], [PERSON] щодо укладання договору з метою мирного вирішення питань, повязаних з їх участю у виховання неповнолітнього [PERSON] (т.1 а.с.86-89, 117-124). Дане питання між сторонами вирішено не було. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 року №866, під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоровя дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначено з тим з батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоровю та розвитку дитини. У разі виникнення спору щодо участі у вихованні дитини, проводиться бесіда з батьками, до уваги також береться ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них. Під час розгляду спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м.Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про спосіб участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування Із акту обстеження умов проживання сімї від 12.05.2016 року складеного за адресою: м.Демидів, вул.Радянська, 18, було встановлено, що житло розміщено на 1 поверсі 1 поверхового будинку, є окрема кімната з відповідними меблями, кімнати чисті, у будинку багато іграшок, одягу (т.1 а.с.217). Відповідно до акту обстеження умов проживання сімї від 11.05.2016 року за адресою: с.Старі Петрівці, вул.Миру, 24, було встановлено, що у будинку проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], будинок є двоповерховим, кімнаті світлі та прибрані, є місце для відпочинок, є одяг, іграшки, продукти харчування. У дитини є все необхідне, батько дитини [PERSON] працює, має постійний дохід, мається присадибна ділянка. Батько дбає про дитину, належно виконує батьківські обовязки, дитина обстежена (т.1 а.с.155). Із акту обстеження умов проживання сім'ї складеного начальником Служби у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, головного спеціаліста та [PERSON] про те, що [PERSON] 21.04.2016 року, у супроводі працівників Служби, був обстежений спеціалістами дитячого відділення [PERSON], при обстеженні була присутня тітка [PERSON], яка виступила ініціатором обстеження, та дві бабусі, зазначено що потрібно було виконати рекомендації лікарів та повторно пройти обстеження 11-12 травня 2016 року про, що належним чином були повідомленні усі присутні (т.1 а.с.158) , але даний акт не містить відомостей щодо бабусь, а саме їх ПІБ; місця проживання; підписів, що вони ознайомлені з даним актом та даних, кого саме було повідомлено про повторне обстеження, та чи було надано згоду батьком дитини щодо проведення такого медичного обстеження. Акт від 25.04.2016 року складений начальником Служби у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, за участі [PERSON], [PERSON] містить відомості, що 25.04.2016 року було здійснено виїзд за місцем проживання дитини, але двері ніхто не відчинив, та як повідомила [PERSON], вона разом з внуком та сином перебувають за межами м.Києва, у звязку із чим [PERSON] не мала можливості передати ліки. У той же час, даний акт, незважаючи на відсутність при його складані спеціалістів, зокрема лікарів та психологів, містить відомості про те, що дитина не відвідує дошкільний заклад (без посилання на відповідні документи), дитина потребує корекційної роботи психолога, так як не відповідає розвиток його віку, у той час як консультативний висновок Інституту ПАГУ, даних про те, що розвиток дитини не відповідає його віку не містить, а навпаки зазначено, що розвиток дитини відповідає його віку, але нижчій межі (т.1 а.с.159). Акт від 11.05.2016 року, складений тим же складом зазначає, що при виїзді за адресою проживання дитини, встановлено, що дитина тривалий час за вказаною адресою не проживає (т.1 а.с.160). Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини в сімї від 26.05.2016 року за адресою: Вишгородський район, с.Старі Петрівці, вул.Миру, 24, комісією у складі начальника служби у справах дітей та сімї, заступника начальника Служби, фахівця з соціальної роботи центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, інспектора з ювенальної превенції Вишгородського відділу поліції, представника органу опіки та піклування Старопетрівської сільської ради, у присутності депутатів районної ради, на підставі звернення [PERSON], з метою встановлення місця проживання, обстеження умов проживання, встановлення психоемоційного стану малолітнього [PERSON] та виконання батьком дитини [PERSON] батьківських обовязків зроблено висновок, що батько дитини належно виконує батьківські обовязки, займається вихованням і утриманням [PERSON], турбується про здоровя, психічний стан дитини, розумовий розвиток. Дитина обстежена фахівцями КЗ «Вишгородська ЦРЛ», оглянута офтальмологом та рекомендовано лікування ока, дитина влаштована до ДНЗ «Пролісок». Дитина відчуває себе комфортно. Батько та його цивільна дружина працюють, мають можливість утримувати дитину, хлопчик називає [PERSON] мамою, не має заперечень проти спілкування дитини з подружжям [PERSON] у визначені дні. У звязку з тим, що тітка дитини [PERSON], баба [PERSON], дід [PERSON] постійно перебувають у стані неспокою, не можуть себе стримувати, ведуть себе упереджено, агресивно, постійно влаштовують лайки, висловлюють обвинувачення членам родини цивільної дружини, [PERSON] занепокоєний, що це може вплинути на здоровя та емоційний стан дитини, тому вважає, що спілкування може здійснюватись тільки в присутності батька та нетривалий час. Батько в присутності малолітнього [PERSON] ніколи не підвищує голос, і не вступає в суперечки, тим самим захищає психічний стан сина. Після спілкування з дитиною встановлено, що хлопчик фізично розвинений згідно віку, контактний, гарно говорить, вміє дати відповідь на запитання, дуже привязаний до батька, переживає сімейні негаразди, хоче проживати з батьком та бачитися і спілкуватися з бабусею та дідусем (т.1 а.с.181-182). Даний акт підписаний членами комісії, за виключенням депутата Вишгородської райради [PERSON], без зазначення підстав щодо не підписання даного акту, без викладення окремої думки, а також [PERSON] навпроти свого прізвища зазначила «підтримую ознайомлена». У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у травні 2016 року до нього, як депутат звернулась пані [PERSON], як було зясовано під час судового засідання [PERSON], якій він порадив звернутися з заявою до Вишгородської районної державної адміністрації щодо проведення обстеження умов проживання дитини, з зазначенням щодо його включення у комісію. В подальшому, він був запрошений для обстеження умов проживання дитини в сімї, будь-яких наказів або розпоряджень, щодо його участі він не бачив та питання щодо ознайомлення його з такими документами не порушував. Комісія перебувала за місцем проживання дитини впродовж 40 хвилин, було спілкування з усіма особами, у складі комісії була особа психолог, яка спілкувалась з дитиною та їй ставились питання, чи проводилось тестування дитини він не бачив. Під час огляду будинку, в якому мешкає дитини особисто він оглянув лише дві кімнати, в одній з кімнат він бачив дитячі іграшки та дитина йому зазначила, що грається ними. Дитина спілкувалась з дідом та бабою. Будинок має два окремих входу, в окремих кімнатах, проводяться ремонтні роботи, та він не маже вказати, що це вкрай погані умови, як і зазначити про належність умов. Зазначив, що якби начальник Служби зазначила йому про необхідність надання окремої думку, він би її надав, після складання акту він декілька разів ще спілкувався з пані [PERSON]. З [PERSON] він не спілкувався та подальших дій, щодо вирішення даного конфлікту не приймав. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом дитини, член комісії, який заперечує проти даних вказаних у висновку повинен викласти окрему думку, як член комісії, який проти прийнятого рішення, яка викладається в письмовій формі і додається до рішення комісії. У той же час, у судовому засіданні даним свідком не були спростовані висновки комісії в частині, належного виконання [PERSON] батьківських обовязків, стану здоровя дитини, його комфортного перебування з батьком, а також поведінки позивачів та [PERSON] Пояснення свідка, в тій частині, що малолітня дитина [PERSON], спить у одному ліжку з батьком та його цивільною дружиною, не підтвердженні жодним доказом та дані обставини відсутні в акті, крім того, враховуючи, що даний свідок був у складі комісії, то його обовязком як члена комісії та депутата, було зазначити про такий факт, шляхом складання у письмовому вигляді окремої думку, яка повинна була бути приєднана до даного акту. Згідно інформації наданої Прокуратурою Київської області від 27.05.2016 року, вбачається що СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області 25.05.2016 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №42016111200000438 за фактом експлуатації [PERSON] свого малолітнього сина [PERSON], за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.150 КК України з долученням витягу з ЄРДР (т.1 а.с.211-212). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, дану норму імплементовано в національному законодавстві, а саме загальні засади кримінального провадження, зокрема презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, передбачені ст.17 КПК України, згідно яких, зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, дані обставини, встановлені судовим рішенням. У звязку із чим, суд вважає, що надана інформація та витяг з ЄРДР не є тим, належним та допустимим доказом, у розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України, оскільки дані обставини можуть бути підтвердженні виключно вироком суду. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у його вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 29 червня 2016 року №265 «Про встановлення годин зустрічі [PERSON], [PERSON] з малолітнім [PERSON]», розглянувши звернення Вишгородського районного суду Київської області, враховуючи протокол засідання комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської районної державної адміністрації №7 від 24.06.2016 року,

Outcome: partial