Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до територіальної громади Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа : Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину. Свій позов мотивують тим, що на час ліквідації колгоспного двору 01.07.1990 року у їхньому домоволодінні, що знаходиться в с.Великі Будища по вул.Травневій, 45-а, окрім позивачів, проживав [PERSON] На той час вони отримали по ? частині спадщини кожний, але правовстановлюючі документи не отримували. Земельна ділянка площею 0,40 га відноситься до фонду сільської ради. 09.09.1992 року [PERSON] помер, позивачі як спадкоємці за законом прийняли спадщину, але не оформили. На даний час позивачі звернулися до нотаріуса, але у зв'язку з відустністю правовстановлюючих документів на будинок, отримали відмову, а тому змушені звернутися до суду. В судове засідання позивачі не зявилися, надали заяви, в яких просять справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують. Представник Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 26.04.2018 року № 181 будинок, який знаходиться за адресою с. Великі Будища, вул.Травнева, 45-а Гадяцького району Полтавської області станом на 01.07.1990 року згідно погосподарської книги №4 за 1986-1990 роки, особовий рахунок №323 відносилося до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] голова двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Присадибна земельна ділянка розміром 0,40 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства не приватизована і належить до фонду земель запасу сільської ради. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по вул.Травнева, 45-а в с.Великі Будища станом на 01.07.1990 року належало [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ? частині кожному. Судом встановлено, що 10.09.1992 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть 10.09.1992 року зроблено запис за №23, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІІ-КЕ № 268280. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно довідки, виданої виконкомом Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №189 від 04.05.2018 року [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав станом на 09.09.1992 року за адресою с.Великі Будища, вул.Травнева,45-а. На день смерті з ним були зареєстровані: [PERSON] - дружина; [PERSON] син; [PERSON] дочка . Родинні відносини між позивачами та померлим [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтвами про народження, копією рішення про розірвання шлюбу. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори № 119 від 30.05.2018 р після померлого 09.09.1992 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживаючи на день смерті з спадкодавцем, прийняли спадщину після його смерті. Інвентаризаційна оцінка домоволодіння в цілому була проведена 09.05.2018 року, про що свідчить копія Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 45-а по вул.Травневій в с.Великі Будища, проведеної ФОП [PERSON] Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] та їм належало по ? частині домоволодіння, то вони набули права власності на вищезазначене домоволодіння в рівних частинах, на яке відсутні правовстановлюючі документи , що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved