Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до відповідача та просять суд: - встановити факт ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві, [PERSON], який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані та усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO]; - визнати [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями четвертої черги за законом померлого [INFO] [PERSON]; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, як за спадкоємця четвертої черги, після смерті [PERSON], який помер [INFO]; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, як за спадкоємця четвертої черги, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, не цікавився станом здоровя [PERSON], самоусунувся від піклування за батьком та взагалі зявлявся раз на рік. Просять встановити факт ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві та усунути [PERSON] від права на спадкування за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали заяву, відповідно до якої просили розглянути справу за їхньої відсутності та просили задовольнити позовну заяву. Відповідач [PERSON] склав письмову заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2019 року по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2019 року по справі витребувано з Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори інформацію про осіб, які зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Чи відкривалася спадкова справа після смерті вищевказаної особи, якщо так, то надати копію спадкової справи. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с. 41). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 25 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовій запис № 676 (а.с. 24). [PERSON] є рідним племінником [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS], який був успадкований померлим від його батька [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.1979 року за реєстровим номером 2-962, № спадкової справи 196 (а.с. 26). Єдиним спадкоємцем майна померлого був його рідний брат [PERSON]. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тітової Т.С. у м. Білгород-Дністровський для оформлення спадщини, однак не зареєстрував право власності на будинок [ADDRESS], який належав йому в порядку спадкування за законом. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2017 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1281 (а.с. 32). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: - будинок [ADDRESS], який був успадкований померлим від його рідного брата; - будинок [ADDRESS], який належав померлому на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів № 53 від 29.01.1989 року «Про виділення земельної ділянки під будівництво жилого будинку по [ADDRESS], дозвіл на проведення робіт № 200 від 12.04.1982 року, виданого Виконкомом Білгород-Дністровської міської Ради народних депутатів, договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 15.03.1983 року, виданого Виконкомом Білгород-Дністровської міської Ради народних депутатів та посвідченого нотаріусом Білгород-Дністровської контори Дороховою М.С. 15.03.1983 року за реєстровим № 2-442. Померлий [PERSON] заповітів не складав. Єдиним спадкоємцем вищезазначеного майна за законом є його син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області 07.09.2018 року, актовий запис № 177 та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], виданого Білгород-Дністровським відділом РАЦС Одеської області 02.03.1977 року, актовий запис № 88. [PERSON] ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, не цікавився станом його здоровя, самоусунувся від піклування за батьком та взагалі, зявлявся, а від так підлягає усуненню від права на спадкування, що підтверджується його заявою від 03.04.2019 року, поданою до суду, в якій [PERSON] позов визнав, зазначив, що обставини, викладені в позові є вірними та правдивими. Також факт ухилення підтверджений наступним: померлий [PERSON] був особою похилого віку ([INFO]), часто хворів, за останні роки перед смертю постійно потребував сторонньої допомоги, не міг самостійно пересуватись. Доглядом за спадкодавцем займалися позивачі починаючи з 2012 року та по день його смерті. Про тяжкий стан спадкодавця було відомо відповідачу, який на час безпорадного стану та важких хвороб спадкодавця, вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, рідко відвідував спадкодавця. Причиною смерті спадкодавця стала атеросклеротична хвороба серця. В звязку з тим, що дане захворювання передбачає санаторно-курортне лікування, позивачами було здійснено оренду будинку, розташованого в смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області, де померлий неодноразово відпочивав влітку, починаючи з 2012 року. Відповідно до статті 1224 ЦК України містить перелік підстав, за яких спадкоємця може бути усунено від права на спадкування, до яких, зокрема, належать: - не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. - не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. - особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Статтею 172 Сімейного Кодексу України передбачений обовязок для повнолітніх дітей піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Той факт, що позивачі проживали разом зі спадкодавцем однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини підтверджується матеріалами справи та визнається самим відповідачем. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, підлягають задоволенню.

Outcome: approved