Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивачка 17 липня 2017 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з даним позовом (а.с.1-8). Посилаючись на обставини викладені у позові, просить суд визнати за [PERSON] право власності на 53/100 частин домоволодіння № 54 по вулиці Семена Бардадима, Новокодацького району у м.\~Дніпро, на земельній ділянці яке в цілому складається з: житлового будинку « А-1», житловою площею 41,8 кв.м., загальною площею 52,4 кв.м., житлового будинку « Б-1» загальною площею 57,2 кв.м., житловою площею 32, 8 кв.м., та такі господарчі будівлі та споруди: «Д» «В» сараї, «Е» - вбиральня, «Л» літній душ, № 1-19 огорожі,I -III мостиня, IV зливна яма, в порядку спадкування за заповітом після померлого10.05.2016 році чоловіка [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.132). Відповідачі - [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. До суду надали письмові заяви, в яких просять справу розглядати без своєї присутності. Вимоги позову визнають у повному обсязі (а.с.133,134). Третя особа приватний нотаріус ДМНО [PERSON], в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі (а.с.122). У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, зясувавши обставини по справі, дослідивши їх наданими доказами вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового засідання встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] починаючи з 24 липня 2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис №498 (а.с.19). На підставі договору дарування від 14.10.1988 року на праві приватної власності [PERSON] належали 63/100 частини домоволодіння №54 по вул.\~Семена Бардадима\~(колишня вул. Курочкіна) у м. Дніпрі (а.с.27-1). 10 травня 2016 року [PERSON] помер (а.с.20). За життя померлий склав заповіт, яким усе своє майно заповів дружині [PERSON] (а.с.23). Із матеріалів спадкової справи №32/2016 (а.с.91-118) вбачається, що [PERSON] належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка (а.с.92). Постановою від 30 липня 2016 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 10.05.2016 року, у звязку із розбіжністю у правовстановлюючих документах на нерухоме майно та інформацією наявною у матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.116). У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З статті 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Встановлено, що 47/200 частин домоволодіння №54 по вул. Семена Бардадима\~(колишня вул..Курочкіна) у м. Дніпрі належать [PERSON], а інші 47/200 частин вказаного домоволодіння належать [PERSON] (а.с.28,30,34). Згідно акту ідеальних часток від 30 липня 2016 року (а.с.115) визначено часткове співвідношення частин з урахуванням фактичного користування домоволодіння №54 по вул.. вул..Семена Бардадима\~(колишня вул..Курочкіна) у м.\~Дніпрі, яке становить пропорційно: 1) житловий будинок літ. А-1 ( вартістю 6081грн.), загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м, з прибудовами літ. А-1( вартістю 6157 грн.), А-1(вартістю 3120 грн.), а-1 ( вартістю 1403 грн.), а-1( вартістю 3266 грн.), ганок а (вартістю 75 грн., літня кухня літ. Д ( вартістю 3731 грн. ), убиральня літ. Е ( вартістю 1371 грн.), гараж літ. К ( вартістю 10 129 грн.), погріб літ. « під К»( вартістю 1581 грн.), душ літ. « Л» ( вартістю 750грн.), вигрібна яма літ. « під Л» »( вартістю 852 грн.), споруди літ №№ 1, 8-19,1( вартістю 1178 грн.), складає 47/100 будівлі вартістю 39 694 грн. 2) житловий будинок літ. « Б-1» ( вартістю 19 436 грн.), загальною площею 57,2 кв.м., житловою площею 32, 8 кв.м., з прибудовою літери « б-1» ( вартістю 5590 грн.) ганок « б » ( вартістю 116 грн.), сарай літ. «В» ( вартістю 151 грн.), споруди літ. №№ 2-7,11 1Y( вартістю 22 036 грн.), складає 53/100 будівлі, вартістю 47 329 грн. Отже, зважаючи на викладене, суд може зробити висновок, що [PERSON] на праві приватної власності належали саме 53/100 частини спірного домоволодіння, так як у сукупності 63/100 та 47/100 складають 110% всього домоволодіння, що є неможливим. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року). Так, відповідно до ст..316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, внаслідок чого слід визнати за [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], право власності на 53/100 частин домоволодіння № 54 по вул.. Семена Бардадима, Новокодацького району у м. Дніпро, на земельній ділянці, в порядку спадкування за заповітом після чоловіка [PERSON], померлого10 травня 2016 року. Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно вимог ст.. 141 ЦПК України, суд вирішив стягнути із відповідачів у рівних частках на користь держави судовий збір в сумі 3\~367,44 грн., а також на користь позивачки в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved