Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним вище позовом, в якому прохають визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 149 в буд. № 23 по просп. Героїв Дніпра, у м. Горішні Плавні, Полтавської області. Заявлені вимоги мотивують тим, що відповідач з червня 2015 року не проживає у зазначеному жилому приміщенні, квартирою не користується, особисті речі не зберігає, не несе будь-які витрати по утриманню житла, проте зберігає за собою формальне право на житло, в звязку з чим вони, як власники несуть додаткові майнові витрати. В судове засідання позивачі не зявились, від представника позивача [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи у її та позивача [PERSON] відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Встановивши обставини справи, дослідивши приєднані до справи письмові докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири № 149 по вул. Леніна (просп. [PERSON]), 23, в м. Комсомольську (м. Горішні Плавні), Полтавської області на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.2001 (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюбу серії 1-КЕ №083302 позивач [PERSON] 19.08.2011 зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] та обрала прізвище свого чоловіка «Губар» (а.с.7). Як убачається із наданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області відповіді від 23.10.2017 [PERSON], [INFO], зареєстрований у [INFO] (а.с.55). З акту обстеження складу сім'ї від 22.05.2017 убачається, що відповідач в зазначеному жилому приміщенні не проживає з червня 2015 року (зворотній бік а.с.6). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідачем у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], понад встановлені ст.405 ЦК України строки. У силу вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню у повному обємі. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved