overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення часток. Представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 15.06.2000 року [PERSON], продала, а [PERSON] та [PERSON], що діяла від свого імені від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] придбали квартиру в [ADDRESS], яке належало [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, виданого Миколаївською Універсальною товарно-сировинною Біржею від 29.12.1999 р. № 1165, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 24.01.2000 р. № 18858. Договір №137 купівлі-продажу квартири був зареєстрований на Товарній біржі Українська біржа нерухомості за №137 від 15.06.2000 р., зареєстрованого в ММБТІ за №18657. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що частка кожного з власників квартири [ADDRESS] є рівною та складає по 1/3 за кожним, а тому позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачами при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.02.2001 року позивачі, придбали у відповідача квартиру [ADDRESS] (Леніна) у м. Южне Одеської області. Вказану угоду сторони здійснили у представництві Одеської товарної біржі в м. Южне за №376/Ю. 09.02.2001 року вказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації за №14 пр., реєстр 15, стор. 2. Умови договору купівлі-продажу сторони виконали в повному обсязі, претензій не мають. На день укладення вказаного договору товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, але в даний час їм заборонено подібні операції та нотаріуси не визнають договори купівлі-продажу, зареєстровані товарними Біржами дійсними, в наслідок чого позивачі не можуть повноцінно розпоряджатися належним їм майном. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, згідно яких просять справу слухати в їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заява про слухання справи в його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08 лютого 2001 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №376/Ю у представництві Одеської товарної біржі в м. Южне, згідно якого [PERSON], [PERSON] придбали у відповідача квартиру [ADDRESS] (Леніна) в м. Южне, Одеської області, що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обовязкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною. 09.02.2001 року вказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації за №14 пр., реєстр 15, стор. 2. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивачі купили у відповідачів квартиру, оформлення даної угоди здійснили в представництві Одеської Товарної Біржі, чим не виконали вимоги ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.1997 року позивачі, придбали у відповідача квартиру [ADDRESS] (Леніна) у м. Южне Одеської області. Вказану угоду сторони здійснили у представництві Одеської товарної біржі в м. Южне за №.33/Ю. 04.11.1997 року вказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації за №7 пр., реєстр 33, стор. 200. Умови договору купівлі-продажу сторони виконали в повному обсязі, претензій не мають. На день укладення вказаного договору товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, але в даний час їм заборонено подібні операції та нотаріуси не визнають договори купівлі-продажу, зареєстровані товарними Біржами дійсними, в наслідок чого позивачі не можуть повноцінно розпоряджатися належним їм майном. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, згідно яких просять справу слухати в їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник позивачів в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заява про слухання справи в його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 1997 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №33/Ю у представництві Одеської товарної біржі в м. Южне, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали у відповідача квартиру [ADDRESS] (Леніна) в м. Южне, Одеської області, що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обовязкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною. 04.11.1997 року вищевказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації №7 пр., реєстр 33, стор. 200. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивачі купили у відповідачів квартиру, оформлення даної угоди здійснили в представництві Одеської Товарної Біржі, чим не виконали вимоги ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на господарство, яке розташоване по [ADDRESS] , посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке вони своєчасно прийняли як спадкоємці за законом. Вони просили суд визнати за ними право власності на вказане господарство, оскільки за померлим право власності зареєстровано не було.\~ В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії робочих дворів та в період з 01.07.1990 року по 15.04.1991 року його головою був [PERSON] та його дружина [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину вказаного двору, яку прийняли по 1/4 частині позивачі, як спадкоємці за законом, оскільки [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін, а [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований на момент смерті покійного. У зв`язку з тим, що право власності за покійним не було зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.04.2019 року №161840483, то воно може бути визнано судом за позивачами в порядку спадкування згідно ст.392 ЦК України. Позовні вимоги\~щодо визнання\~права власності\~на гараж\~літ.Б,\~сараю літ.\~та колодязь\~№1\~у господарстві по [ADDRESS] задоволенню не підлягають, оскільки наявність даних споруд не підтверджена технічним паспортом. На підставі\~ст.ст.392,\~1261,\~1268 ЦК України, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, про визнання за ними права власності на земельну частку пай посвідчену сертифікатом № 033457 розміром 2,21 умовних кадастрових гектарів, розташованої с. Гелетинці Хмельницького району в порядку спадкування за заповітом від 07.02.1997 року в рівних частках. На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 27.07.2013 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом від 07.02.1997 року посвідченим секретарем Гелетинецької сільської Ради та зареєстрованим в реєстрі за № 21. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] , у випадку своєї смерті заповіла, усе рухоме та нерухоме майно, у тому числі земельні частки (паї) посвідчені сертифікатом № 0334641, №033457 [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Після смерті матері, позивачі звернулись до Хмельницької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак виявилось , що оформити право власності на земельні частки (паї) неможливо у зв'язку із відсутністю сертифіката на земельну частку (пай) № 033457. Вказана земельна частка (пай) перейшла у власність заповідача за спадкуванням після смерті її матері [PERSON], яка померла 28.09.1995 року, а тому встановити коли та ким був втрачений даний сертифікат неможливо, що і стало причиною звернення до суду Представник позивачів в судове засідання подав заяву про слухання справи за його відсутності, та просить позов задовольнити. Представник Гелетинецької сільської ради Хмельницького району в судове засідання подав заяву про слухання справи за його відсутності, та позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 27.07.2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом від 07.02.1997 року посвідченим секретарем Гелетинецької сільської Ради та зареєстрованим в реєстрі за № 21. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] , у випадку своєї смерті заповіла, усе рухоме та нерухоме майно, у тому числі земельні частки (паї) посвідчені сертифікатом № 0334641, №033457 [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Оскільки вказана земельна частка (пай) перейшла у власність заповідача за спадкуванням після смерті її матері [PERSON], яка померла 28.09.1995 року, неможливо встановити коли і ким був втрачений даний сертифікат, та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки він є підставним та таким, який ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на самочинно переплановану квартиру [ADDRESS], жилої площею 45,1 кв.м., загальною - 61,8 кв.м., оскільки її було переобладнано позивачами без належного дозволу та проекту, однак з додержанням будівельних норм та правил, в результаті чого жила площа квартири була збільшена. У судове засідання позивачі не з'явилася, направили до суду заяву про розгляд справи в їхню відсутність та підтримання позовних вимог, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.02.2011року позивачам належить квартира [ADDRESS]. Вказане також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав МКП «Маріупольське БТІ» від 11.02.2011року. Також встановлено, що відповідно до довідки ДКП «Маріупольське БТІ» позивачами самочинно переплановано вищевказану квартиру, в результаті чого жила площа квартири складає 45,1 кв.м., загальна - 61,8 кв.м. Вказані переобладнання проведено без належного дозволу, але у відповідності до вимог будівельних норм та правил, що підтверджується висновками спеціаліста від 05.08.2014 року. Згідно з ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на частини господарства, яке розташоване по провулку Чобанілор №5 у с. Остриця Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, посилаючись на те, що після смерті їх чоловіка та батька [PERSON] залишилось вказане спадкове майно, яке вони як спадкоємці першої черги за законом своєчасно прийняли. Вони не можуть оформити право власності у звязку з тим, що покійний під час життя не зареєстрував правовстановлюючі документи на спадщину. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від Магальської сільської ради Новоселицького району надійшла заява, в якій вони просять справу розглянути без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство, яке розташоване по провулку Чобанілор №5 у с. Остриця Магальської сільської ради Новоселицького району відносилося до категорії робочих дворів , яке належала на праві сіпльної сумісної власності подружжю: [PERSON] та [PERSON]. Після смерті 20.04.2009 року [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину вищевказаного домоволодіння. Позивачі своєчасно прийняли спадщину після смерті свого чоловіка та батька як спадкоємці першої черги за законом, оскільки постійно проживали з покійним на день його смерті, атому кожному із них належить по 1/8 частці від всього двору. Крім того, позивачка [PERSON] не може оформити право власності на своє імя на свою частку у звязку із невизначеністю частко у дворі, а тому її право підлягає судовому захисту згідно ст. 392 ЦК України. Відповідач позов визнає, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на частину домоволодіння, яке розташоване в с. Щербинці Новоселицького району по вул. Центральній, №16, посилаючись на те, що після смерті їх батьків залишилось вказане спадкове майно, яке вони як спадкоємці першої черги за законом своєчасно прийняли. Не можуть оформити право власності у звязку з тим, що покійні під час життя не оформили правовстановлюючі документи на спадщину. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство, яке розташоване в с. Щербинці Новоселицького району по вул. Центральній, №16, відносилося до категорії колгоспних дворів і станом на 1990-1991 роки в ньому були зареєстрованими та проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 28.03.1996 року померла [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частину двору, яку прийняв її чоловік [PERSON], оскільки вступив у володіння спадковим майном. В подальшому 07.10.2012 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину двору, яку прийняли всі позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, оскільки [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін після її відкриття та 06.11.2015 року заяву про надання згоди для подачі заяви іншими позивачами про прийняття спадщини, та останні у звязку з цим подали відповідні заяви в нотаріальну контору. Вони не можуть оформити право власності на своє імя у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на померлих. Відповідач позов визнає, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.123, 124, 529,549 ЦК УРСР, ст.ст.328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на частину нерухомого майна, яке розташоване по [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті їх матері та дружини [PERSON] залишилось вказане спадкове майно, яке вони як спадкоємці за законом своєчасно прийняла. Не можуть оформити право власності у зв'язку з тим, що покійна під час життя не зареєструвала правовстановлюючі документи на спадщину. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак від сільської ради надійшла заява, в якій вони просять справу розглянути без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до категорії дворів робочого типу та станом на 1990-1991 роки його власниками були [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину двору, яку своєчасно прийняли позивачі як спадкоємці першої черги за законом, оскільки подали заяви в державну нотаріальну контору в шестимісячний термін, але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на померлу. Відповідач позов визнає, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності по 1/8 частці домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке вони своєчасно прийняли як спадкоємці за законом. Вони просили суд визнати за ними право власності на вказане домоволодіння, оскільки за померлим право власності зареєстровано не було. Представник позивачів в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, не заперечував щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з його визнанням. Судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів, та у ньому в період з 01.07.1990 по 15.04.1991 роки проживали та були його членами четверо осіб: [PERSON] , [PERSON] та позивачі. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частину вищевказаного домоволодіння, яку по 1/8 частині прийняли позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на момент смерті. У зв`язку з тим, що право власності за покійним не було зареєстровано, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №17025477, то воно може бути визнано судом за позивачами в порядку спадкування згідно ст.392 ЦК України. На підставі ст.ст.392, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved