Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати: за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме 1/2 частину: жилого будинку, загальною площею 57,6 кв.м., житлової прибудови, площею 27,3 кв.м., літньої кухні, площею 31,4 кв.м., тамбуру, площею 5,8 кв.м., гаражу, площею 10,9 кв.м., сараю, площею 10,9 кв.м, сараю, площею 63,7 кв.м, сараю, площею 23,8 кв.м, сараю, площею 3,5 кв.м, погребу, огорожі, колонки, вбиральні, що розташовані по [ADDRESS]. за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме 1/2 частину: жилого будинку, загальною площею 57,6 кв.м., житлової прибудови, площею 27,3 кв.м., літньої кухні, площею 31,4 кв.м., тамбуру, площею 5,8 кв.м., гаражу, площею 10,9 кв.м., сараю, площею 10,9 кв.м, сараю, площею 63,7 кв.м, сараю, площею 23,8 кв.м, сараю, площею 3,5 кв.м, погребу, огорожі, колонки, вбиральні, що розташовані по [ADDRESS]. за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме 1/2 частину: жилого будинку, загальною площею 57,6 кв.м., житлової прибудови, площею 27,3 кв.м., літньої кухні, площею 31,4 кв.м., тамбуру, площею 5,8 кв.м., гаражу, площею 10,9 кв.м., сараю, площею 10,9 кв.м, сараю, площею 63,7 кв.м, сараю, площею 23,8 кв.м, сараю, площею 3,5 кв.м, погребу, огорожі, колонки, вбиральні, що розташовані по [ADDRESS]. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] , надалі і особа, яка надає позивачам праву допомогу [PERSON] подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. В позовній заяві, поданій суду вони вказали, , що [PERSON] і [PERSON] в 1975 році побудували будинок по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Все своє майно (згідно заповіту від 07.09.2009 року) він заповідав своїй доньці [PERSON]. [PERSON] відмовилась від обов'язкової частки у спадщині після смерті чоловіка. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька. У спадок позивачка [PERSON] мала б отримати 1/2 частку жилого будинку, розташованого по [ADDRESS] , але змогла отримати тільки земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га розташовану за тією ж адресою. Позивач звернувся в Біловодську ДНК з заявою про видачу свідоцтва на право власності на житловий будинок та всі належні до нього будівлі . Нотаріус видав позивачу свідоцтва на право власності на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва на спадок на жилий будинок відмовив, у зв'язку з тим, що відсутні документи на будинок,який розташований в сільській місцевості і обраховується тільки за погосподарською книгою . Відсутність документів на будинок не дає змоги позивачам [PERSON] та [PERSON] оформити право власності на спадкове майно в вигляді домоволодіння в селі Новолимарівка Біловодського району, або за місцем знаходження нерухомого майна, на яке відкрилася спадщина. Також в позові зазначено, , що перед початком будівництва [PERSON] та [PERSON] отримали всі необхідні дозвільні документи. В 1975 році будівництво будинку було закінчене і будинок був зданий в експлуатацію. Запис про будинок внесли в погосподарську книгу № 2 Новолимарівської сільської ради. Будинку був присвоєний номер і до нього були підведені комунікації. Погосподарські книги є особою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1959 року. В погосподарських книгах при визначенні року будівництва зазначається рік вводу в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 в 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів приймалось рішення відносно оформлення права власності та реєстрації будинків в бюро технічної інвентаризації по даним погосоподарських книг сільських, селищних рад з доповненням списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах и селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжилкомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків та домоволодінь в межах міст та селищ (п.4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів в погосподарській книзі (п.20 Інструкції). Таким чином записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), які підтверджували право приватної власності. Статтею 22 КпБС України встановлено, що майно придбане подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Виходячи з даної норми права, [PERSON] та [PERSON] мали рівні частки в побудованому будинку. Представник відповідача Комишан І.М. в судове засідання не з'явився. В заяві, адресованій суду, просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Оглянувши заяву особи, яка надає правову допомогу позивачам [PERSON] про розгляд справи за його відсутності , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, з обґрунтувань в позовній заяві судом встановлено, що під час спільного проживання, померлий [PERSON] і позивач [PERSON], яка є дружиною померлого (а.с.12), збудували будинок, розташований по [ADDRESS], що підтверджено даними по- господарської книги Новолимарівської сільської Ради . Фактично даний будинок було закінчено в 1975 році, що підтверджується відомостями з технічного паспорту (а.с.13-15). Земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок з 27.08.2014 року рахується за позивачем [PERSON] (а.с.6) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Належність домоволодіння з господарськими будівлями до часу смерті як ? частина [PERSON], та ? частина [PERSON], знайшло своє підтвердження також із виписки Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області № 324/02-15 від 17.09.2014 року (а.с.5) згідно якої за спадкодавцем рахується жилий будинок, розташований по [ADDRESS]. В ній же вказано, що виписка видана на підставі відомостей по господарської книги № 2. Таким чином, суд приходить до висновку, що на час смерті [PERSON], яка настала [INFO] (а.с.11), спірний будинок був будівлею капітального типу, спорудженою з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначеною для постійного в ній проживання (п.1 Термінів, що використовуються у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 і Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207). Окрім цього судом встановлено, що вище наведені факти сторонами не оспорювалися і тому вважаються доведеними. Першочерговим спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та за заповітом позивач [PERSON], остання є й спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку за державним актом з кадастровим номером 44206889900:03:01:0008 площею 0,25 га , яка розташована в [ADDRESS], раніше переданої спадкодавцю [PERSON] 14 квітня 2003 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 083512, виданого Новолимарівською сільською Радою 28 жовтня 2004 року та зареєстрованим в установленому законом порядку (а.с. 6), бо співпозивач [PERSON] відмовилась від обов'язкової частки у спадщині, що відкрилась після смерті чоловіка (а.с.8). При таких обставинах позивач по справі [PERSON] є спадкоємицею першої черги і фактично прийняла спадщину. Після смерті спадкодавця вона з заявою про відмову від спадщини не зверталася, тому вважається такою, що прийняла спадщину (ч.3 ст.1268 ЦК України), вона може бути співвласницею на ? частину житлового будинку та належних жо нього господарських будівель разом з позивачем гр. [PERSON], або дружиною спадкодавця (а.с.12). Суд вважає, що прохання про задоволення позовних вимог в інтересах померлого спадкодавця гр. [PERSON] про визнання за ним ? частини як право власності на нерухоме майно (як за померлим на час розгляду справи) є помилковим, тому в цій частині позов не може бути задоволеним, адже неможливим э визнання права власності за померлою особою, оскільки ніхто, крім живого , в тому числі і потенційного власника, не може звертатися до суду з таким позовом. На підставі викладеного та

Outcome: partial