overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.03.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], у якому зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 11.12.2015 року їх шлюб розірвано. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, і матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.16, 15), позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач повідомив про визнання позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів позову, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на існування між нею та відповідачем відносин, які регулюються СК України, та наявністю у них з відповідачем спільної дитини, обовязок по утриманню якої несе відповідач відповідно до ст.ст.121, 180 СК України. Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст.121, 122, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.03.2017р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] в якій просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, - доньки [PERSON],2008р.н. та сина [PERSON], 2013р.н. у розмірі 1/2 від офіційного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову до досягнення повноліття.. Представник позивача [PERSON] (діє на підставі доручення від 09.03.2017р.) в судовому засіданні зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] 16.02.2008 року був укладений шлюб, який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, про який зроблено актовий за\-пис № 07. За час спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей - донька [PERSON] [INFO], син [PERSON] 10.08/[INFO]. Останніх три місяці сторони разом не проживають. Усі обовязки щодо матеріального забезпечення їхніх дітей виконує лише вона. Досить складно утримувати двох дітей оскільки вона безробітна. Єдиним її доходом є щомісячні соціальні виплати на сина. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріаль\-ної допомоги на утримання їхніх дітей між ними не досягнуто. Відповідач погоджується надавати матеріальну допомогу на утримання дітей лише в офіційному порядку, а саме через суд - шляхом стягнення аліментів. Відповідач є працездатною особою та має офіційне місце праці. Відповідач в судовому засіданні подав заперечення на позовну заяву у якому зазначив, що позов визнає частково та пояснив, що погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/3 від його доходу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16.02.2008р. (а.с.3). у сторін народилася дочка [PERSON], 15.07.2008р. (а.с.4), а 10 серпня 2013 року народився син [PERSON] (а.с.5). Встановлено, що [PERSON] має постійне місце праці, оскільки працює у виробничому підрозділі «Пасажирське вагонне депо Львів «Регіональна філія «Львівська залізниця». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01.05.2017 р. прожитковий мінімум для дитини від шести років до вісімнадцяти років становить 1777 грн., для дитини віком до шести років - 1426 грн. Беручи до уваги ту обставину, що відповідач [PERSON] має стабільний дохід, інших дітей та осіб, які перебувають на його утриманні не має, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, зможе сплачувати відповідач, оскільки він є здоровою працездатною людиною. Саме такий розмір аліментів дасть змогу забезпечити необхідні потреби дітей.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.04.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати її спадкоємцем права [PERSON] на земельну ділянку площею 1,0039 га, кадастровий номер 23244810100:12:002:0143, угіддя-сіножаті, із земель ДП «СП «Надія», яка розташована на території Приморської міської ради. В суд сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: представник позивача на позові наполягає, інші учасники проти позову заперечень не мають. Тому суд розглядає справу без участі сторін, без технічної фіксації та за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК України у попередньому судовому засіданні. Вивчивши докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, за свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO]. в с.Підспір`є Приморського району Запорізької області (а.с. 5). За свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] у м.Приморську Запорізької області (а.с. 4). За свідоцтвом про народження батьками [PERSON] записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). За свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.09.1982р. (а.с. 8). Розпорядженням голови Приморської РДА № 684 від 04.09.2009р. виділено в натурі із земель ДП «СП «Надія» і передано безоплатно у власність земельні ділянки членам ДП «СП «Надя» (а.с. 9). Згідно виписки з протоколу №8 загальних зборів трудового колективу ДП «СП «Надія» від 09.10.2009р. вирішено просити Приморську РДА прийняти розпорядження про передачу у власність земельних часток (паїв) членам ДП «СП «Надія» та пенсіонерам з їх числа та дати дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та додано список, відповідно до якого [PERSON] є членом даного підприємства (а.с. 10-11). Розпорядженням голови Приморської РДА № 108 від 13.03.2012р. внесено зміни до додатку до розпорядження голови РДА від 14.10.2010р. № 662 (а.с. 12). Згідно інформації Приморської державної нотаріальної контори, після [PERSON], померлої [INFO]. спадкова справа не заводилась (а.с. 24). За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, приватним нотаріусом [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину 26.12.2012р. після [PERSON] (а.с. 25). За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З викладеного вбачається, що дійсно [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], яка за життя набула права на земельну ділянку площею 1,0039 га, кадастровий номер 23244810100:12:002:0143, угіддя-сіножаті, із земель ДП «СП «Надія». За життя [PERSON] не встигла оформити право власності на вказану земельну ділянку. Таке право спадкується, а неможливість його оформити, дає право на визнання його в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.04.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 19.03.2013 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області зроблений відповідний актовий запис за № 18 та 19.03.2013 року видано свідоцтво про шлюб серії І-СР № 088768. Взаємовідносини позивачки з відповідачем ускладнилися, через постійні сварки, непорозуміння, сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим, вони практично не спілкуються, спільно не проживають 1 місяць. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають, але в добровільному порядку розірвати шлюб відповідач відмовляється. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Ухвалою Монастирищенського районного суду від 03.04.2015 року стороном було надано термін для примирення тривалістю 1 місяць, примирення не відбулося. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~16.04.2019 року звернулася до суду з позовом до Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті залишилось спадкове майно: жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за вищевказаною адресою, яке мати прийняла у спадок після смерті [INFO] чоловіка (батька позивачки) [PERSON] . Позивачка прийняла спадщину шляхом подання заяви від 30.08.2018 року про прийняття спадщини до Василівської державної нотаріальної контори. На підставі заяви була заведена спадкова справа № 52 за 2018 рік. 27 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до Василівської державної нотаріальної контори вже із заявою про видачу свідоцтва права на спадщину, але їй було відмовлено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.05.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 28.06.2003 року. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття любові і поваги один до одного, у зв'язку з чим вони півроку разом не проживають. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка наполягала на розірванні шлюбу без надання строку на примирення (а.с.15), відповідач повідомив суд про визнання ним позову та згоду на розірвання шлюбу (а.с.26). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 28.06.2003 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, і, незважаючи на наданий судом строк на примирення, сторони в подальшому не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею шлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.06.2015р. звернулась до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не здійснює, у вихованні дитини участі не приймає, даних про його працевлаштування та матеріальний стан вона не має, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30% від усіх видів прибутку, щомісячно, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача не заперечуючи про стягнення аліментів, з урахуванням можливості відповідача просила стягнути аліменти в розмірі 25% його заробітку. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.2 ). Оскільки відповідач перебував із позивачкою в зареєстрованому шлюбі, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дитини, згідно ст.180 СК України він зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, відповідно до вимог ст.182 СК України та розяснень Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей та непрацездатних дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.183 СК України розмір аліментів суд визначає у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Ураховуючи рівність обовязків обох батьків утримувати своїх дітей, достатність суми аліментів для задоволення розумних потреб дитини, а також те, що позивачкою у судовому засіданні не була доведена та обґрунтована необхідність стягнення аліментів у розмірі 30% від усіх видів прибутку відповідача, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з стягненням аліментів з відповідача у розмірі ? частини від його заробітку. Згідно п.3 ч.1 ст.80, ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.. На підставі ст.ст.180,181,182,183,191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON]. та позивачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.10.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1996 року по 2003 рік. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1996 року по 28.03.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розлучення (а.с. 2). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3), яка знаходяться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на доньку [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.11.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 19.07.2001 року між нею та [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів від 19.07.2001 року зроблено відповідний запис під № 3. Від шлюбу з відповідачем сторони мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач на протязі останніх трьох років систематично зловживає спиртними напої, на протязі останніх 5 років ніде не працює, і будь-якої матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей не надає, сім»я проживає за кошти, які позивачка отримує на дітей. Відповідач на власні потреби витратив всі кошти, які були виплачені державою, як допомога при народженні дочки [PERSON]. Позивачка не має можливості влаштуватись на роботу і покращити матеріальне становище своїх дітей, оскільки постійно доглядає за ними. Позивачка просить суд стягнути аліменти на дітей в розмірі ? від заробітку (доходу) відповідача, але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення з цим позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але на кожну дитину не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку до повноліття дітей. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved