Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, про виділення в натурі земельної частки (паю). Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 14.08.1996 року їхньому батькові [PERSON] було видано сертифікат на земельну частку (пай) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Гродзеве Уманського району Черкаської області серії [NUMBER] , розміром 3,05 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації № 429 від 21.10.1996 року, зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 563 від 23.10.1998 року. [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вищевказане свідоцтво. Вони, та ще один їхній брат [PERSON] , як спадкоємці, фактично вступили в спадщину, проте за браком коштів не оформили все документально. [INFO] помер брат позивачів [PERSON] і позивачі, як його спадкоємці прийняли спадщину після його смерті, в тому числі на 1/3 частину земельної частки (паю) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Гродзеве Уманського району Черкаської області, але також не оформили всі документи у зв?язку із скрутним матеріальним становищем. 20.01.2017 року позивачі оформили спадщину та отримали Свідоцтва про право на спадщину на вище вказане майно, а саме отримали у спадщину по Ѕ частці майна згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Гродзеве Уманського району Черкаської області. 14.03.2017 року вони звернулися до Уманської районної державної адміністрації з проханням надати їм дозвіл на виготовлення технічної документації для виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю), розташованої в адміністративних межах Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області за межами населеного пункту. 31.03.2017 року Уманська районна державна адміністрація надала їм дозвіл на виготовлення такої технічної документації. Проте, звернувшись 18.09.2017 року щодо виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі на території Гродзівської сільської ради до ПП «Земельно-кадастрове бюро», вони отримали відповідь від 22.09.2017 року, з якої вбачається, що на всі земельні частки (паї) колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Гродзеве Уманського району Черкаської області уже виготовлено технічну документацію та зареєстровано право власності за спадкоємцями. Оскільки позивачі не реалізували свої спадкові права та вважають, що в даному випадку порушені їх законні права та інтереси, тому з даним позовом вони звернулися до суду. Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачам направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу та третій особі копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Станом на 05 серпня 2019 року відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Від представника третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за вх. № 17785 від 09.07.2019 року надійшли письмові пояснення стосовно позову, в яких зазначено, що відповідно до п. 4.13 Положення про Головне управління, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308, Головне управління наділене повноваженнями розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що 14.08.1996 року батькові позивачів [PERSON] було видано сертифікат на земельну частку (пай) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Гродзеве Уманського району Черкаської області серії [NUMBER] , розміром 3,05 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації № 429 від 21.10.1996 року, зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 563 від 23.10.1998 року. [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вищевказане свідоцтво. Позивачі, та ще один їхній брат [PERSON] , як спадкоємці, фактично вступили в спадщину, проте за браком коштів не оформили все документально. [INFO] помер брат позивачів [PERSON] і позивачі, як його спадкоємці за законом прийняли спадщину після його смерті, в тому числі на 1/3 частину земельної частки (паю) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Гродзеве Уманського району Черкаської області, але також не оформили всі документи у зв?язку із скрутним матеріальним становищем. 20.01.2017 року позивачі оформили спадщину та отримали Свідоцтва про право на спадщину на вище вказане майно, а саме отримали у спадщину по Ѕ частці майна згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Гродзеве Уманського району Черкаської області. 14.03.2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Уманської районної державної адміністрації з проханням надати їм дозвіл на виготовлення технічної документації для виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю), розташованої в адміністративних межах Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області за межами населеного пункту. 31.03.2017 року Уманська районна державна адміністрація надала їм дозвіл на виготовлення такої технічної документації. Відповідно до листа ПП «Земельно-кадастрове бюро» № 38 від 22.09.2017 року було відмовлено у задоволенні заяви щодо виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі на території Гродзевської сільської ради на підставі сертифікату на земельну частку (пай), оскільки на всі земельні частки (паї) колективної власності КСПП «Світанок» уже виготовлено технічні документації. Відповідно до листа Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 31-23-0.211-1393/115-17 від 31.10.2017 року, згідно земельно-облікових документів Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані станом на 01.10.2017 року договора оренди на не витребувані та нерозподілені земельні частки (паї) відсутні. Також, на день видачі вказаної довідки, землі запасу та резерву знаходяться в оренді ДП «Агрофірма «Байс-Агро». Відповідно до листа Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області № 02-11/20 від 10.01.2018 року, на земельній комісії, що відбулася 27.12.2017 року, піднімалось питання про припинення дії договору оренди нерозподілених земельних часток (паїв) від 30.04.2015 року укладеного між АФ «Байс-Агро» (в подальшому ДП АФ «Байс-Агро» ТОВ «Агро Посівна Компанія») та Уманською РДА, зареєстровані виконкомом Гродзівської сільської ради за № 2 від 30.04.2015 року. Проведена робота по інвентаризації показала, що на всю площу 27,60 ум. кад. га виготовлено технічні документації та зареєстровано право власності спадкоємцями. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правовідносини в сфері обігу земель регулюються Земельним кодексом України та Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Так, відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Згідно ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, зокрема, свідоцтво про право на спадщину. Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Зі змісту наведених норм Порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що паювання сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, здійснювалось з урахуванням кількості членів колективного сільськогосподарського підприємства та на принципах рівності щодо визначення розміру частки (паю) від загальної площі земель. При цьому, виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) здійснюється саме із земель колективної власності, переданих свого часу колективним сільськогосподарським підприємствам у власність. Проте, зі змісту позовної заяви не вбачається підтвердження звернення позивачів до відповідача із вказаним спірним питанням, а також відсутнє підтвердження відмови Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області виділення в натурі земельної ділянки позивачам [PERSON] та [PERSON] . Також, в позовній заяві позивачі не ставлять питання щодо визнання неправомірною відмови Гродзівської сільської ради у виділенні їм земельної ділянки, однак без вирішення питання щодо правомірності відмови державного органу у виділенні громадянам земельної ділянки суд не може вирішувати питання щодо зобов`язання такого органу виділити громадянам будь-яку земельну ділянку, оскільки це є дикрецією самих органів державної влади, суд не може заміняти органи влади та зобов`язувати їх вчиняти дії, які безпосередньо пов`язанні з їх компетенцією, при цьому не вирішуючи питання щодо законності відмови та порушенні прав громадян. При цьому суд звертає увагу, що питання щодо визнання протиправною відмови державного органу у виділенні земельної ділянки громадянам вирішується в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства і зобов`язання державного органу вчиняти певні дії на поновлення порушеного права громадян також вирішується в порядку встановленому КАС України. Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові суду від 27 лютого 2018 року справа № 818/661/17. Згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту свого права на виділення земельної ділянки в натурі на місцевості шляхом звернення до суду із позовними вимогами про зобов`язання Гродзівської сільської ради Уманського району Черкаської області виділити земельну частку (пай), із земель резерву в адміністративних межах с. Гродзеве Уманського району Черкаської області, належної їм на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) КСП «Світанок» с. Гродзеве Уманського району Черкаської області , яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок».

Outcome: dismissed