Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що їх матері - [PERSON] належало будинковолодіння по вул.Зеленій, 36 в с.Баличі Мостиського району Львівської області. Стверджує, що 09.01.2017 року матір померла. За життя така склала заповіт, заповівши вищевказане будинковолодіння саме їм, позивачам [PERSON] і [PERSON] Батько [PERSON] помер 12.08.1983 року, а їх, позивачів, рідний брат у вищевказаний заповіт не включений та на спадкове майно не претендує. Спадкоємців, котрим б належала обовязкова частка у спадщині, не має. Покликаються на те, що вони прийняли спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON], так як у встановлений законом строк звернулися в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, де на частину спадкового майна отримали свідоцтво про право на спадщину. Однак у вказаному свідоцтві не зазначено спірного будинковолодіння, оскільки на таке спадкодавцем [PERSON] за життя не було належним чином оформлено право власності. З огляду на наведені обставини просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними, позивачами [PERSON] і [PERSON] право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте подали заяви, в яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд слухати справу у їх відсутності. Представник відповідача Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу слухати у їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подала заяву, в якій зазначив, що на спадкове майно не претендує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду копію спадкової справи за №296/2017, заведеної внаслідок смерті [PERSON], котра померла 09.01.2017 року. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул.Зеленій, 36 в с.Баличі Мостиського району Львівської області належав спадкодавцю [PERSON] 09.01.2017 року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] До складу спадкового майна, що належало спадкодавцю [PERSON], входило зазначене вище будинковолодіння. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном (спірним будинковолодінням) розпорядилася і заповіла таке в рівних частках позивачам [PERSON] і [PERSON], склавши 11.07.2014р. в їх користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця [PERSON] нею не змінений і не відмінений. Слід зазначити, що позивачі [PERSON] і [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], оскільки своєчасно звернулися в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, де на частину спадкового майна, зокрема на земельну ділянку площею 0,9771га, яка розташована на території Балицької сільської ради Мостиського району, отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Інший можливий спадкоємець, а саме [PERSON], рідний брат позивачів - третя особа по справі, на спадкове майно не претендує, що також підтверджується поданою ним на адресу суду заявою. З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] і [PERSON] не можуть в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке за життя спадкодавцем [PERSON] належним чином не оформлено право власності. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією заповіту спадкодавця [PERSON] від 11.07.2014 року, копією паспортів позивачів [PERSON] і [PERSON], довідкою, виданою Шегинівською сільською радою Мостиського району, звітом про оцінку майна; копією спадкової справи №296/2017, заведеної внаслідок смерті [PERSON], котра померла 09.01.2017 року. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачів [PERSON] і [PERSON] Наявними у справі доказами установлено, що останні є спадкоємцями за заповітом майна [PERSON], у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України вчинили дії, які свідчать про прийняття ними спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті останньої, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] і [PERSON] права власності по 1/2 ідеальних частини спірного будинковолодіння за кожним.

Outcome: approved