Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Харківська міська рада, Підрозділ відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ УМВС в Харківській області про визнання втратившим права користування жилим приміщенням - [ADDRESS]. Позивачі в обґрунтування первісного позову зазначали, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] - син від першого шлюбу, відповідач у справі - [PERSON] - син чоловіка від першого шлюбу. Спірна двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], згідно довідки з Фрунзенського Жилкомсервісу від 22.10.2013 року - не приватизована, складається з двох кімнат, загальною площею 42,10 кв.м., жилою площею 28,6 кв.м., знаходиться на четвертому поверсі п'ятиповерхового будинку, у листопаді 1984 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], від якого народився син [PERSON], [INFO]. В спірну квартиру позивач була прописана [INFO], її син від першого шлюбу - [PERSON] прописаний у спірній кватирі 21.12.1984 року. Відповідач [PERSON] прописаний у спірну квартиру 21.12.1984 року. Коли позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і зареєструвалася у спірній квартирі, відповідач не проживав у ній, не спілкувався з батьком. [INFO] [PERSON] помер. Відповідач не спілкується з позивачами, не з'являється у спірній квартирі, не цікавиться квартирою, особисті речі в квартирі відсутні, а реєстрація носить формальний характер. [PERSON] в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи - Харківська міська рада, Підрозділ відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ УМВС В Харківській області, в якому просить суд усунути перешкоди в його користуванні та проживанні в [ADDRESS], стягнути в порядку регресу з кожного з відповідачів 721 грн. 99 коп. сплачений ним борг, також просить суд визнати [PERSON] втративши право користування спірною квартирою. В обґрунтування зустрічного позову позивач зазначав, що протягом тривалого строку відповідачі не дають можливості йому користуватися квартирою, проживати у ній, після смерті батька поміняли замки на вхідних дверях, він змушений проживати у своєї фактично колишньої дружини, оскільки немає іншого житла. На неодноразові звернення з вимогою доступу до квартири і проживання у ній не призвели до жодного результату. Стосовно акту щодо його не проживання у спірній квартирі з 1983 року, позивач зазначив, що цей акт не може бути доказом в підтвердження його не проживання, оскільки не зрозуміло, ким затверджені підписи мешканців, окрім того, засвідчені в акті мешканці проживають у сусідньому зі спірною квартирою під'їзді. Також [PERSON] вказує на безпідставність посилання позивачів за первісним позовом на інформацію поштових органів про відсутність підписки на періодичні видання протягом останніх шести місяців, оскільки використання печатної інформації є особистим правом людини і не прив'язано до місця проживання, а також про безпідставність посилань на його не звернення до лікарів за місцем реєстрації, оскільки він має вільний вибір лікаря та лікувального закладу. У спірній квартирі знаходяться його речі, він сплачує за неї комунальні послуги, наказом Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.08.2012 року, було стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь «Харківводоканал», суму заборгованості за комунальні послуги по водовідведенню у розмірі 2594 грн. 72 коп. солідарно, по 26 грн. 83 коп. судового збору, [PERSON] в погашення заборгованості була сплачена сума 2884 грн. 19 коп.: 2594 грн. 72 коп. - сума боргу, 107 грн. 32 коп. - судовий збір, 182 грн. 15 коп. - виконавчий збір. Після смерті батька, позивач кожен рік неодноразово намагався потрапити до спірної квартири, однак відповідачі всіляко перешкоджали йому. Так у 2010 -2011 роках, протягом 2012 року та в травні 2013 року він звертався до [PERSON] з вимогою пустити його до квартири, надавши можливість зробити ключі від вхідних дверей, однак йому було відмовлено. При зверненні до дільничного інспектора міліції, [PERSON] в усній формі повідомлено, що у спірній квартирі знаходяться сторонні люди, тобто відповідачами здається жила площа у спірній кватирі. Також позивач [PERSON] просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою, оскільки, на його думку, він неправомірно був вселений у спірну квартиру, його проживання у ній порушує норми ЖК України , і права позивача, як наймача, оскільки він не надавав згоди на його вселення. Представники третіх осіб Харківська міська рада, Підрозділ відділу у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ УМВС в Харківській області у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що 30.01.1961 року [PERSON] на сім'ю з 4х чоловік була видано службовий ордер на двокімнатну квартиру. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 03.11.1984 року, 03.11.1984 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №736. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 31.12.2008 року). Згідно ст.. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Як зазначає п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.85 р. № 2, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, и приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули право користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. В спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], особистий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання, виданої КП «Жилкомсервіс» від 22.10.2013 року. Суд вважає безспірно встановленою ту обставиною, що відповідач, вселившись у квартирою за згодою її наймача [PERSON], набув право користування житловою площею за місцем своєї реєстрації в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до положень ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS], на який посилаються позивачі в обґрунтування свої позовних вимог, [PERSON] з 1983 року не проживає в [ADDRESS]. Суд не бере до уваги зазначений акт, з наступних підстав: в акті зазначено, що [PERSON] не проживає в квартирі з 1983 року, у той час, як зареєстрований у ній був 21.12.1984 року, не зазначено, з якого часу проживають [ADDRESS] мешканці, які складали акт, не вбачається, ким був посвідчений даний акт, чи має особа, яка його посвідчувала на це повноваження. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] кожен окремо пояснили, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі протягом тривалого часу, однак, точної дати не зазначили, причини не проживання їм невідомі. Пояснення даних свідків, допитаних у ході судового розгляду справи підтверджують факт не проживання [PERSON] у спірній квартирі, що не оспорюється і ним самим, однак не доводять ту обставину, що причини його не проживання не є поважними. У той час, як причинами не постійного його проживання, зазначені відповідачем за зустрічним позовом, є перешкоджання йому позивачами користуватися квартирою. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] кожен окремо пояснили, що зі слів [PERSON] їм відомо, що останній неодноразово намагався вселитися в квартиру [ADDRESS], однак позивачі за первісним позовом цьому всіляко перешкоджали. За таких обставин суд погоджується з доводами відповідача про те, що вищезазначені обставини є поважною причиною її не проживання у спірній квартирі. Суд вважає встановленим, що позивачі за первісним позовом перешкоджають проживанню відповідача за місцем реєстрації. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] іншого житла та реєстрації, окрім спірної квартири, не має. Допитана у судовому засіданні дружина [PERSON] - [PERSON] пояснила, що хоч вони і не підтримують сімейних відносин, її чоловік проживає у неї дачі, оскільки його не пускають в спірну квартиру за місцем реєстрації. Відповідно до ч.2 ст. 71 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк в разі спору може бути продовжено судом Суд вважає причини, з яких відповідач постійно не користується спірним житловим приміщенням - поважними. Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, порушенні права відповідача щодо користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] підлягають відновленню шляхом зобов'язання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в користуванні та проживанні в квартирі за зазначеною адресою. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, саме [PERSON] сплачуються комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями. Наказом Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.08.2012 року (справа №2033/6106/12), було стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь «Харківводоканал», суму заборгованості за комунальні послуги по водовідведенню у розмірі 2594 грн. 72 коп. солідарно, по 26 грн. 83 коп. судового збору. Судовий наказ набрав законної сили, заяв про його скасування не надходило, що спростовує твердження позивачів за первісним позовом сплату ними заборгованості за послуги водопостачання. [PERSON] в погашення заборгованості була сплачена сума 2884 грн. 19 коп.: 2594 грн. 72 коп. - сума боргу, 107 грн. 32 коп. - судовий збір, 182 грн. 15 коп. - виконавчий збір. У відповідності до ч.1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну, вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників в рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, з кожного з відповідачів за зустрічним позовом - [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] 721 грн. 00 коп., у якості відшкодування сплаченої ним заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Позовні вимоги за зустрічним позовом в частині визнання [PERSON] втратившим права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягають, оскільки є недоведеними. На підставі викладеного,

Outcome: partial