Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки - органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26.05.1991 року по 07.06.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є двоє дітей, одна з яких повнолітня, інша - [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки та конфліктні ситуації шлюбні відносини між сторонами припинені вже досить тривалий час, однак шлюб розірваний судом лише 07.06.2013 року. Однак, сторони не можуть дійти згоди щодо виховання своєї доньки [PERSON]. Зокрема, відповідач постійно забирає доньку, коли йому заманеться, без попередження та згоди про це позивачки, що негативно впливає на психоемоційний стан дитини, дитина починає відставати у навчанні. А тому, така протиправна поведінка відповідача негативно впливає на розвиток дитини, що змусило позивачку звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача - адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки - органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради за довіреністю Бойко М.П. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що з 26.05.1991 року по 07.06.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2013 року у цивільній справі №127/12145/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розірвано (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: повнолітня донька [PERSON], [INFO], та неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 12.04.2006 року (а.с.6). В даний час дитина проживає разом із позивачкою у [ADDRESS]. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»). Як вбачається з пояснень представника третьої особи в судовому засіданні згідно акту обстеження житлово-побутових умов позивачки - матері дитини [PERSON], яке було проведено 29.04.2014 року за адресою: [ADDRESS], заступником начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М.П., головним спеціалістом Вінницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Калитою Д.О. дитині створені умови для проживання, відпочинку, є місце для ігор та заняття, квартира знаходиться у задовільному санітарному стані. Як вбачається з матеріалів справи, а саме податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2013 рік, позивачка є приватним підприємцем, здійснює свою підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, отримує значний сталий прибуток (а.с.13-15). Згідно довідки Управління інформаційно-аналітичного забезпечення №325-25022014/05210 позивачка станом на 26.02.2014 року до кримінальної відповідальності не притягується, засудженою не значиться та в розшуку не перебуває (а.с.11). Документи про стан здоров'я, що містяться в матеріалах справи, а саме рішення лікарсько-консультативної комісії центру первинної медико-санітарної допомоги №5 від 20.02.2014 року, свідчить про те, що позивачка здорова та може виховувати дитину (а.с.12). Однак, сторони не можуть дійти згоди щодо виховання своєї доньки [PERSON]. Зокрема, відповідач постійно забирає доньку, коли йому заманеться, без попередження та згоди позивачки, що негативно впливає на психоемоційний стан дитини, дитина починає відставати у навчанні. Дійти згоди щодо визначення місця проживання дитини та визначенні участі кожного з батьків у вихованні дитини сторони спільно не можуть. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворої [PERSON] від 27.12.2013 року (а.с.18) та висновку психолога обласної дитячої лікарні за результатом обстеження хворої [PERSON] від 17.02.2014 року (а.с.19) у дитини спостерігається стресовий посттравматичний розлад, стривоженість та напруга, яка могла виникнути на тлі постійної психотравмуючої ситуації в сім`ї - розлучення та чвари батьків. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] від 27.05.2014 року за вих.№01-00-011-21637, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним визначити місце проживання дитини з матір'ю, тобто з позивачкою. Окрім того, сторонам рекомендовано попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини (а.с.41-43). З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, а представник відповідача не заперечує проти задоволення останніх. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивачки є законними, достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справах доказах та є такими, що не суперечать інтересам неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved