Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачка 29 січня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа: Управління-служба у справах дітей Ленінської районної у місті ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 17 квітня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 151. Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO]. Їх сім'я проживала за адресою [ADDRESS]. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Відповідач постійно покидав місце їх проживання на не визначений термін, що привило до ведення окремого господарства, та фактичному окремому проживанню. 12 грудня 2015 року відповідач остаточно покинув місце сумісного проживання, зібравши свої особисті речі, та заявивши що він остаточно не бажає проживати однією сім'єю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у неї не має бажання продовжувати такі сімейні відносини. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Також зазначили, що вона, як мати неповнолітнього сина [PERSON], усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для нього належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважаю за необхідне визначити місце проживання їх з відповідачем дитини, а саме з нею за адресою [ADDRESS] де він мешкає разом з нею і на даний момент. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Третя особа Управління-служба у справах дітей Ленінської районної у місті ради в судове засідання не з'явилася, причину нявки не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17 квітня 2010 року, який вони зареєстрували у Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 151. (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] [INFO] (а.с.7). Встановлено також, що відповідач постійно покидав місце їх проживання на не визначений термін, що привило до ведення окремого господарства, та фактичному окремому проживанню. З 12 грудня 2015 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживють окремо. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до позовної заяви позивачка просить визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] з матір'ю та відповідача проти цього не заперечує. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, відповідачка має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку. На підставі викладеного,

Outcome: approved