Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною 18 років, та на власне утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років, тобто до 18 квітня 2016 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) з відповідачем з квітня 2011 року до лютого 2015 року. В цей період в них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони проживали разом та вели спільне господарство. У лютому 2015 року шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем були припинені, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою. Відповідач [PERSON] одноразово надав матеріальну допомогу у розмірі 200,00 гривень на утримання дитини, а надалі ніякої матеріальної допомоги не надавав. Позивачка зазначає, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує лише державну допомогу. Їй відомо, що [PERSON] не працевлаштований, однак він займається тимчасовими заробітками, є інвалідом третьої (робочої) групи та отримує пенсію, має зобовязання по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Відповідачка зазначає, що [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання свого сина та на утримання відповідачки. У звязку з вищевикладеним вона була змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає (а.с.24). У судове засідання відповідач не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується його розпискою у матеріалах справи (а.с.19). Повідомлень про відкладення судового засідання від нього до суду не надходило. Через неявку відповідача у судове засідання з причин, визнаних судом неповажними, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах (без реєстрації шлюбу) з відповідачем з квітня 2011 року до лютого 2015 року. В цей період в них 18 квітня 2013 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС номер 227661 (а.с.5). Сторони проживали разом та вели спільне господарство. У лютому 2015 року шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем були припинені, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №963 від 24 березня 2015 року (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сімї, кошти на утримання неповнолітньої дитини та на утримання позивачки не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною 18 років, та на власне утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років, тобто до 18 квітня 2016 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved