Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги позивачами неодноразово уточнювались, зокрема 01.07.2013 року, 12.12.2013 року, 27.02.2014 року. В остаточній редакції позову позивачі [PERSON] та [PERSON] просять: 1) визнати за [PERSON] та [PERSON] права та обов'язки забудовника за кожним на 5/24 частки житлового будинку А площею 62,09 кв. м з надвірними побудовами, та за кожним на 5/24 частки земельної ділянки площею 0,1867 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька,[PERSON], померлого [INFO]; 2) визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника на 12/24 частки житлового будинку А площею 62,09 кв. м з надвірними побудовами, та на 12/24 частки земельної ділянки площею 0,1867 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті колишнього чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]; 3) визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника на 2/24 частки житлового будинку А площею 62,09 кв. м з надвірними побудовами, та на 2/24 частки земельної ділянки площею 0,1867 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]; 4) визнати за [PERSON], [PERSON],[PERSON] право власності за кожним на 1/3 частку земельного паю № 1028 площею 1,980 га в с. Хащеве Новомосковського району Дніпропетровської області, на території Вільненської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; 5) визнати за [PERSON], [PERSON],[PERSON] право власності за кожним на 1/3 частку житлового будинку А загальною площею 29,7 кв. м з надвірними будівлями та спорудами, та за кожним на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2661 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Також позивачі просять поділити спадщину між [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON], а саме: 1) визнати за [PERSON] та [PERSON] права та обов'язки забудовника за кожним на 1/4 частки житлового будинку А площею 62,09 кв. м з надвірними побудовами, та за кожним на 1/4 частки земельної ділянки площею 0,1867 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO]; 2) визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника на 1/2 частки житлового будинку А площею 62,09 кв. м з надвірними побудовами, та на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1867 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті колишнього чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]; 3) визнати за [PERSON], [PERSON] право власності за кожним на 1/2 частку земельного паю № 1028 площею 1,980 га в с. Хащеве Новомосковського району Дніпропетровської області, на території Вільненської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO]; 4) визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок А загальною площею 29,7 кв. м з надвірними будівлями та спорудами, та на земельну ділянку площею 0,2661 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно. За життя [PERSON] склав заповіт яким заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках житловий будинок з надвірними побудовами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS].Позивачі зазначають, що вказане в заповіті майно було набуте спадкодавцем в період шлюбу з їх матір'ю - [PERSON], є спільною сумісною власністю подружжя, і, отже, за [PERSON] має бути визнано право на 1/2 частку цього майна. Крім того, позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, мають право отримати у спадщину й інше майно спадкодавця, яке не охоплене заповітом, а саме: частину земельного паю № 1028 площею 1,980 га в с. Хащеве Новомосковського району Дніпропетровської області; частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, та земельної ділянки площею 0,2661 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи те, що на момент смерті їх батько перебував у шлюбі з [PERSON], остання, як спадкоємець першої черги за законом, також має право отримати у спадщину наступне майно: в межах обов'язкової частки у спадщині частину житлового будинку з надвірними побудовами та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі звертались до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, але їм було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім'я спадкодавця.Просили визнати право на спадщину та поділити спадщину в порядку та розмірах, зазначених у позовних вимогах. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]: 1) права та обов'язки забудовника на 1/6 частку житлового будинку А площею 62,09 кв. м з надвірними побудовами та право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1867 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; 2)право власності на 1/3 частку житлового будинку А загальною площею 29,7 кв. м з надвірними будівлями та спорудами, та на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2661 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; 3) право власності на 1/3 частку земельного паю № 1028 площею 1,980 га в с. Хащеве Новомосковського району Дніпропетровської області, на території Вільненської сільської ради; 4) право власності на 1/3 частку земельного паю площею 2,25 га, розташованого на землях КСП «Нива». В обґрунтування заявленого зустрічного позову [PERSON] посилалась на те, що з 17.02.2009 року по день смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим [INFO] [PERSON] Вона є спадкоємцем першої черги за законом і має право на обов'язкову частку у спадщині, що охоплена заповітом, а також на відповідну частку в іншому майні спадкодавця, що входить до складу спадщини. Позивачка зверталась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва. Ухвалою суду від 12.12.2013 року зустрічна позовна заява [PERSON] за клопотанням її представника була залишена без розгляду. До суду з позовом також звернулась [PERSON], яка просить визнати за нею права та обов'язки забудовника на 1/2 частку житлового будинку А площею 62,09 кв. м з надвірними побудовами та право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1867 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 21.10.1978 року по 22.01.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим [INFO] [PERSON] Вказане майно є спільною сумісною власністю, оскільки було набуте подружжям в період шлюбу, і, отже, за [PERSON] має бути визнано право на 1/2 частку цього майна. В судове засідання 29.04.2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. У попередніх судових засіданнях позов [PERSON] підтримали. Представник відповідача -Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання 29.04.2014 року не з'явився, відповідач неодноразово направляв до суду листи, в яких просить розглянути справу без участі його представника, позов визнає. Відповідачка [PERSON] та/або її представник в судове засідання 29.04.2014 року не з'явилися, [PERSON] надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає. Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] та/або її представник в судове засідання 29.04.2014 року не з'явилися, [PERSON] надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, свій позов підтримує. У попередніх судових засіданнях позов [PERSON] та [PERSON] підтримала. Представники третіх осіб - Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Новомосковська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, треті особи направили до суду листи, в яких просить розглянути справу без участі їх представників. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.10.1978 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.14) від якого народились діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с.13,14а). На підставі рішення виконкому Новомосковської районної ради депутатів трудящих № 376 від 25.10.1978 року [PERSON] була надана земельна ділянка в с. Хащеве Новомосковського району під забудову із присадибних земель радгоспу « 50 років Великого Жовтня»(а.с.15). У 1991 році на вказаній земельній ділянці було завершено будівництво житлового будинку (а.с.44). Згідно технічного паспорту від 30.09.1991 року, складеного на ім'я [PERSON], житловий будинок за адресою: [ADDRESS] складається із: житловий будинок А площею 62,09 кв. м, сіни - а, тамбур - а1, літня кухня - Б, прибудова - б, гараж - В, сарай - Г, баня - Д, погріб - Е, сарай - Ж , вбиральня - З, літній душ - И, колодязь - К, калитка - №1, ворота - № 2, огорожа - № 3(а.с.16-20). 19.04.2000 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серія III-ДП № 052625, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13973, на земельну ділянку площею 0,1867 га, розташовану на [ADDRESS], передану для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.30). 22.01.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.21), а 17.02.2009 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.67). [INFO] [PERSON] помер (а.с.22). За життя 29.07.2011 року [PERSON] склав заповіт яким заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, діти спадкодавця та той з подружжя, що його пережив, відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. [PERSON], [INFO], досягла пенсійного віку, і, отже має право на обов'язкову частку у спадщині як непрацездатна вдова спадкодавця незалежно від змісту заповіту, а саме: у житловому будинку з надвірними будівлямита земельній ділянці, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до положень ст.ст. 60,70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні по суті положення містили і норми ст.ст. 22,28 КпШС України 1969 року, який діяв в період існування сімейно-шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що зазначене в заповіті [PERSON] майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], було придбане (набуте) подружжям [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу спільними зусиллями та коштами. Вказані обставини не оспорюються сторонами і матеріали справи не містять доказів, які б їх спростовували. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказане майно є спільною сумісною власністю, і [PERSON] має право на отримання у власність 1/2 частки цього майна. У той же час, [PERSON] посилається на положення КпШС України та просить визнати за нею право власності на це майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] Суд розцінює це як помилкове формулювання позовних вимог, оскільки [PERSON] не входить до кола спадкоємців за заповітом та за законом після смерті [PERSON] Розподіл вказаного майна виглядає наступним чином: Ідеальна частка [PERSON]складає 1/6. Отже, її обов'язкова частка складає 1/6 х 1/2 = 1/12. Частка [PERSON] складає 12/24. Відповідно до цих розрахунків частка [PERSON] та [PERSON] разом складає 5/12, а оскільки за заповітом їх частки рівні, то кожному з них належить частка у розмірі 5/24. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними та [PERSON] у відповідних частках права та обов'язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 101 ЦК Української РСР, який був чинним на час завершення будівництва цього будинку, в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка була чинною на час завершення будівництва будинку, передбачала, що реєстрації в бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад підлягали будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, які знаходяться в межах міст і селищ міського типу. Тобто житлові будинки та домоволодіння в сільській місцевості не підлягали реєстрації в бюро технічної інвентаризації. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З довідки від 18.03.2013 року №180, виданої виконкомом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.44), вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] був закінчений будівництвом у 1991 році, запис у погосподарській книзі №18, господар - [PERSON] Таким чином, враховуючи відсутність у законодавстві того часу положень, які б передбачали обов'язковість реєстрації житлового будинку у сільській місцевості або пов'язували б таку реєстрацію з виникненням права власності на нього, суд вважає, що право власності [PERSON] та [PERSON] на зазначений житловий будинок виникло після завершення його будівництва у 1991 році. Оскільки права та обов'язки забудовника можуть входити до складу спадщини лише у разі смерті забудовника до завершення будівництва, визнанню підлягають не права та обов'язки забудовника, а право власності на будиноку відповідних частках. Отже, право власності на вказаний житловий будинок підлягає визнанню за наступними особами в таких частках: 1) за [PERSON] та [PERSON] за кожним на 5/24 частки житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO]; 2) за [PERSON] на 12/24 частки житлового будинку; 3) за [PERSON] на 2/24 частки житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ст. 1225 ЦК України та ст. 131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи те, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1867 га, розташована на [ADDRESS], право власності на вказану земельну ділянку також підлягає визнанню за вказаними вище особами і в таких же частках. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] належало й інше майно, яке не зазначене в його заповіті, і на яке мають право спадкоємці за законом першої черги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (а.с.119), яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.120). [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON] (а.с.119), і, 02.02.2001 року Новомосковськоюрайонною державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок - А глинобитний, загальною площею 29,7 кв. м з надвірними побудовами, що знаходиться по [ADDRESS], розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,2661 га (а.с.70,121).Вказана земельна ділянка площею 0,2661 га, цільове призначення -для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га та ведення особистого підсобного господарства 0,0161 га належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП №074927, виданого 24.02.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14074 (а.с.74). Зазначений житловий будинок був зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] в Новомосковському бюро технічної інвентаризації 13.02.2001 року за реєстровим №144 (а.с.70).Згідно технічного паспорта від 29.11.2000 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] складається із: житловий будинок - А, загальною площею 29,7 кв. м, житлова площа 15,0 кв. м з надвірними побудовами: сіни - а, сараї - Е,В, літня кухня - Д, вбиральня - ж, колодязь - к, споруди - №2-5 (а.с.71-73). Крім того, [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,980 га (пай № 1028), передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вільненської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП №004070, виданого 24.01.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26580 (а.с.75). З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2012 року [PERSON], і 23.08.2012 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Новомосковськоїрайонної державної нотаріальної конториіз заявами про прийняття спадщини за законом та за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.108,109).19.10.2012 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, [PERSON], на житловий будинок [ADDRESS], та за законом на інше майно належне померлому (а.с.110). Постановою державного нотаріуса Новомосковськоїрайонної державної нотаріальної контори від 19.10.2012 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.112). 12.11.2012 року [PERSON]звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, [PERSON], на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.113). Постановою державного нотаріуса Новомосковськоїрайонної державної нотаріальної контори від 12.11.2012 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.114). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що за спадкоємцями за законом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/3 за кожним) повинно бути визнано право власності в порядку спадкування за законом на все інше майно спадкодавця, яке не охоплене заповітом, а саме: 1) на житловий будинок - А, загальною площею 29,7 кв. м з надвірними побудовами, що знаходиться по [ADDRESS]; 2) на земельну ділянку площею 0,2661 га, що розташована по [ADDRESS]; 3) на земельну ділянку площею 1,980 га, що розташована на території Вільненської сільської ради. При цьому, сама по собі відсутність державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2661 га, що розташована по [ADDRESS], який [PERSON] не оформив за життя на своє ім'я після смерті його матері [PERSON], від якої він за заповітом успадкував вказану земельну ділянку разом із розташованим на ній житловим будинком, на думку суду, не може бути підставою для позбавлення спадкоємців [PERSON] права на отримання спадщини після його смерті, оскільки не відповідає принципам розумності та справедливості. Також, суд приходить до переконання, що, враховуючи згоду всіх учасників процесу, слід поділити спадщину, право на яку визнано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в порядку та розмірах, зазначених у позові. При цьому, [PERSON] не може входити до кола осіб, між якими здійснюється поділ спадщини, оскільки вона не є спадкоємцем і право власності на частину майна визнано за нею не в порядку спадкування. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial