Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 26.07.2012 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №25. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з не та перебувають на її утриманні. Зазначила, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання та матеріальне забезпечення їхніх дітей, має нерегулярний та мінливий дохід, є працездатним, та в змозі надавати таку допомогу, добровільно не надає матеріальну допомогу, не приймає участі в утриманні та вихованні їхніх спільних дітей. Просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 2500,00 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, з дня предявлення позову. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, уточнила вимоги та просить позов задовольнити стягувати на дітей по 1250,00 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти в меншому розмірі в сумі по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, в звязку з тим, що не має постійних доходів. Суд, заслухавши позивачку [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 26.07.2012 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №25, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія 1-МИ №079541, виданого 26.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, Серія 1-МИ №169682, виданого 22.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №51, та Серія 1-МИ №203795, виданого 24.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №35. З довідки Вижницької міської ради №5600 від 25.10.2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], разом з нею зареєстровані та проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON] як батько неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] на даний час є працездатним, офіційно ніде не працює, інших осіб на утриманні немає, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі по 1000,00 грн. на кожну дитину, що підтвердив в судовому засіданні. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2). стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2017 році», у 2017 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько зобовязаний сплачувати на користь [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі на утримання на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону; [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26.10.2017 року і до настання дітьми повноліття. Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору як позивач - у справі про стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.180, 182, 189, 191 СК України,

Outcome: partial