Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 2 лютого 2016 року звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 08 лютого 2003 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, а саме: на право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 025808 та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 72, с. Пархомівка, Краснокутський район Харківська область. При житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого вона все своє майно заповіла в рівних долях своєму сину [PERSON] та дочці [PERSON]. До дня смерті [PERSON] проживала в [INFO] разом зі своїм сином, а батьком позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується довідкою Пархомівської сільської ради, який фактично успадкував майно [PERSON] Також спадкоємицею майна [PERSON] є її донька [PERSON], однак в нотаріальному порядку прийняти спадщину вона позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючій документ, тобто оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай). На даний час позивач [PERSON] виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить:поновити строк звернення до суду, визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №025808, в порядку спадкування після матері [PERSON]. 26 червня 2014 року батько позивача [PERSON] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Леніна, №72, с. Пархомівка, Краснокутський район, Харківська область. На даний час позивач [PERSON] виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить:поновити строк звернення до суду та визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Леніна, №72, с. Пархомівка, Краснокутський район, Харківська область, в порядку спадкування за законом після батька [PERSON]. У відкритому судовому засіданні представник позивачів підтримав заявлені вимоги [PERSON] та [PERSON] та прохав їх задовольнити. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні позов визнала. Представник відповідача Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №025808 [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 5,04 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Україна», що підтверджується копією сертифікату та відповіддю Відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 03.03.2016 року №9-20.25-0.4-418/2-16. Також, як вбачається з довідки Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 25.03.2015 року № 02-30/452, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала [INFO]. Даний житловий будинок з господарськими будівлями числиться за [PERSON], що підтверджується довідкою Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 08.02.2016 року № 02-30/267. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №367439, виданого виконавчим комітетом Пархомівської сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON] померла 08 лютого 2003 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Україна» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №025808 та житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Леніна, №72, с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.534 ЦК України ( в ред.1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. При житті [PERSON] 27 грудня 1995 року був складений заповіт, який посвідчений Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, згідно якого усе своє майно вона заповіла сину [PERSON] та дочці [PERSON] повністю в рівних частинах. На день смерті [PERSON] заповіт не відмінявся і не скасовувався. Як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 04.03.2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтво не видавалося. Спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом є її діти: [PERSON] та [PERSON], який спадщину після смерті своєї матері [PERSON], відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) фактично прийняв, оскільки він проживав разом зі спадкодавцем до дня смерті, що підтверджується довідкою Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 25.03.2015 року №02-30/452, однак юридично спадщину не оформив. 26 червня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №439076, виданим Пархомівсько сільською радою, Краснокутського району, Харківської області 01 липня 2014 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Леніна, №72, с. Пархомівка, Краснокутський район, Харківська область, який він фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи на житловий будинок за зверненням позивача [PERSON] - РКП «Краснокутське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: село Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області, вул. Леніна № 72, про те на зазначений обєкт право власності не зареєстровано, що підтверджується довідкою РКП «Краснокутське БТІ» від 27.01.2016 року, тобто на вказане домоволодіння з господарськими будівлями в селі Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області по вулиці Леніна № 72, відсутній правовстановлюючий документ. Даний факт перешкоджає звернутись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється сином померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Також, спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини на користь сина садкодавця [PERSON], про що свідчить відповідь Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 04.03.2016 року № 278/01-16. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів щодо поновлення їм строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачами строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає, що позивачі [PERSON], [PERSON], як спадкоємці після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON], мають право на земельну частку (пай) та житловий будинок в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved