Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Золотарівської сільської ради Хустського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок у 1980 році було збудовано батьком спадкодавця - [PERSON], на земельній ділянці, виділеній останньому на підставі рішення виконкому Золотарівської сільської Ради народних депутатів від 25.05.1980р. за № 1, забудова якої дозволена рішенням виконкому Хустської районної ради народних депутатів від 12 червня 1980 р. за № 221. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким заповів все своє майно їй - [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем Золотарівської сільської ради 27 червня 2012 року та зареєстрований у реєстрі за № 31. З метою прийняття спадщини за заповітом вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальний дій з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок. В позові позивачка зазначила, що на даний час вирішити питання про визнання права власності спадкове майно інакше як в судовому порядку у неї немає можливості, так як без правовстановлюючого документа на будинок неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач - представник Золотарівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від Золотарівського сільського голови [PERSON] до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. ( 704,80 грн. х 50%).

Outcome: approved