Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивачі звернулись\~в суд\~з позовом,\~в якому\~просять визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] та за [PERSON] право власності на 1/12 частку вищевказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , вирішити питання щодо стягнення судових витрат. Позов обґрунтовано\~тим,\~щовони є онуками [PERSON] , якому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки посвідченого 15.04.1964 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 2-1969 та акту готовності від 23.11.1970 року за № 2105, зареєстрованих в реєстровій книзі № 85 запис № 15078, належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на [ADDRESS] , що також підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» за № 53288 від 13.06.2019 року. Дід [PERSON] та баба [PERSON] уклали шлюб 27.11.1960 року, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1425. [INFO] помер\~ [PERSON] -\~батько [PERSON] та, відповідно, син [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер\~ [PERSON] -\~батько [PERSON] \~і [PERSON] та, відповідно, син [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла їх баба - [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали [PERSON] чоловік, [PERSON] онука і відповідач по справі. Після смерті баби відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного житлового будинку, тобто на її частку в спільному сумісному майні подружжя, яку прийняли вони тобто позивачі - [PERSON] , [PERSON] , а також відповідач [PERSON] ,\~як спадкоємці\~першої черги за законом, за правом представлення відповідно до ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Крім того, спадщину прийняв дід - чоловік спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, у відповідності із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину вони не отримували. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали. Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф. Таким чином, після смерті баби [PERSON] , позивач [PERSON] має успадкувати 1/6 частину вказаного житлового будинку, позивач [PERSON] має успадкувати 1/12 частину вказаного житлового будинку, відповідач [PERSON] має успадкувати 1/12 частину вказаного житлового будинку. [INFO] помер їх дід [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] і [PERSON] . Після смерті діда відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного житлового будинку, тобто на його частку в спільному сумісному майні подружжя, а також 1/6 частину вказаного житлового будинку, успадкованої після смерті [PERSON] . Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В. За життя дід [PERSON] склав заповіт на користь відповідача [PERSON] . В червні 2019 року він - позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , але вивчивши документи, нотаріус пояснила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не може та надала письмові роз`яснення від 12.06.2019 року № 151/02-14/2/2019 де зазначено, що власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] є чоловік спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а [PERSON] за життя право на частку у спільній сумісній власності на вищезазначений житловий будинок не одержувала, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , не може бути видане у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Нотаріус пояснила, що для вирішення даної проблеми необхідно звернутися до суду, а тому посилаючись на вказані обставини, просять задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини, відзиві на позов, та просив позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, відповідачем подано відзив на позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову позивачів. В обґрунтування заперечень зазначає, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] є особистою власністю забудовника [PERSON] . Крім того зазначає, що в матеріалах справи належні та допустимі, які підтверджують звернення [PERSON] до суду або арбітражу з позовом про встановлення своїх прав на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] відсутні, відсутні відомості щодо внесення до реєстрової книги змін в правовому стані щодо вказаного житлового будинку. Таким чином, позивачами не доведено те, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] відноситься до спільного майна подружжя, не доведено розмір частки кожного з подружжя в створеному нерухомому майні, не доведено трудову та фінансову участь [PERSON] у будівництві вказаного житлового будинку. Посилаючись на норми Постанови Ради Міністрів УРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та смт УРСР від 31.01.1966 року зазначає, що спірний житловий будинок є особистою власністю забудовника, яким є [PERSON] , а відтак, в задоволенні позову має бути відмовлено. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж Кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.11.1960 року, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1425, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданим 26.06.2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Від шлюбу\~вони мали\~дітей \~синів:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який записаний\~батьком [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який записаний\~батьком [PERSON] ,\~ [INFO] \~і [PERSON] , [INFO] . В період зареєстрованого шлюбу [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого 15.04.1964 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1969, та акту готовності від 23.11.1970 року за № 2105, зареєстрованих в реєстровій книзі № 85 запис № 15078, побудував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на [ADDRESS] , що підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за № 53288 від 13.06.2019 року. Вказаний будинок було юридично оформлено на одного з подружжя - на [PERSON] . Право власності на спірний житловий будинок набувалось під час дії і Кодексу про\~шлюб та\~сім`ю\~України 1969 року. Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.03.2013 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 615. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.03.2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 751. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 02.07.2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 3018. [PERSON] на момент смерті [INFO] була зареєстрована і проживала за адресою [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали [PERSON] чоловік, [PERSON] онука, що підтверджується довідкою квартального комітету № 4 Подільського району м. Кропивницького № 653 від 25.06.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного житлового будинку, тобто на її частку в спільному сумісному майні подружжя. Спадщину прийняли позивачі [PERSON] , [PERSON] , а також відповідач [PERSON] ,\~як спадкоємці\~першої черги за законом, за правом представлення відповідно до ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Крім того, після неї спадину прийняв [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, у відповідності із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не отримувались. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали. Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] має успадкувати 1/6 частину вказаного житлового будинку, позивач [PERSON] має успадкувати 1/12 частину вказаного житлового будинку, відповідач [PERSON] має успадкувати 1/12 частину вказаного житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 02.07.2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 3333. [PERSON] на момент смерті [INFO] був зареєстрований і проживав за адресою [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується довідкою квартального комітету № 4 Подільського району м. Кропивницького № 652 від 25.06.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного житлового будинку, тобто на його частку в спільному сумісному майні подружжя, а також 1/6 частину вказаного житлового будинку успадкованої після смерті [PERSON] . Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В. За життя [PERSON] склав заповіт на користь відповідача [PERSON] . В червні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвої Г.Ф. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, може бути видане … на підставі правовстановлюючих документів. Як вбачається з роз`ясненя нотаріуса від 12.06.2019 року за № 151/02-14/2/2019 власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] є чоловік спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а [PERSON] за життя право на частку у спільній сумісній власності на вищезазначений житловий будинок не одержувала. Порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України регламентує порядок\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~та передбачає\~надання необхідних\~для цього\~документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно… та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. (Підпункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, в редакції Наказу Міністерства юстиції № 235/5 від 27.01.2016), а тому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , приватним нотаріусом не може бути видане у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Щодо статусу належності будинку [ADDRESS] , судом відмічається наступне. Відповідно до\~вимог ст.\~22\~ Кодекс\~про шлюб\~та сім`ю\~України (в\~редакції яка\~діяла на\~час виникнення\~права власності\~на житловий\~будинок),\~встановлено,\~що майно,\~нажите \~подружжям \~за \~час \~шлюбу,\~ є\~ його\~ \~спільною сумісною\~ власністю.\~ Кожен\~ з\~подружжя має\~рівні права\~володіння,\~користування і\~розпорядження цим\~майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Вказане кореспондується і номами ст. 125 Кодекс законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30.05.1926 року, відповідно до якої майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належать обом членам подружжя на засадах спільної власності. За змістом вищевказаної норми закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як положеннями Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30.05.1926 року (ст. 125), так і Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 року (ст. 22), які діяли на час побудови будинку та господарських споруд, передбачалось, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю. Аналогічне правило закріплене в ч. 1 ст. 60\~СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Стаття 368 ЦК України також визначає статус спільного сумісного майна. Відповідно до ч. 4 цієї статті майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Правила розподілу спільного майна подружжя визначені в ст. 28 КпШС України, яка визначає загальне правило рівності часток подружжя в спільному сумісному майні. Аналогічні положення містить і ст. 70 СК України. Стаття 24 КпШС визначає статус роздільного майна подружжя. Відповідно до ч. 1 цієї статті майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Номами ст. 57 СК України визначено майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. З наведених норм матеріального права вбачається, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на [ADDRESS] , являвся спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON] . Судом не\~приймаються до\~уваги пояснення\~відповідача про\~те, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями на [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві особистої власності і не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки житловий будинок юридично оформлено на [PERSON] , але будівництво вказаного будинку велось подружжям в період шлюбу, за рахунок їх спільної праці та спільних коштів, а тому такий житловий будинок, у зв`язку з цим, є їх спільною сумісною власністю. Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі, які підтверджують звернення [PERSON] до суду або арбітражу з позовом про встановлення своїх прав на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] , а також відсутні відомості щодо внесення до реєстрової книги змін в правовому стані щодо вказаного житлового будинку, не знаходять свого підтвердження, оскільки у вищевказаних діях не було необхідності, так як зазначений будинок перебував у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , та останні проживали у вказаному будинку разом, а право [PERSON] на частину вказаного житлового, який знаходиться у спільній сумісній власності, гарантоване законами України, які діяли на час виникнення вказаних правовідносин. Посилання відповідача на Постанову Ради Міністрів УРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та смт УРСР від 31.01.1966 року також не приймаються судом до уваги, так як вказані акти є підзаконними. Статтею 71\~Закону України\~«Про нотаріат»\~визначено,\~що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , а її чоловік [PERSON] помер [INFO] , тобто юридичний власник [PERSON] помер після своєї дружини, таке свідоцтво на половину спільного майна подружжя не видавалось. Таким чином,\~позовні вимоги\~викладені в\~позовній заяві\~є обґрунтованими,\~а матеріали\~позовної заяви\~містять докази\~того,\~що житловий\~будинок \~з господарсько-побутовими\~будівлями під\~ [ADDRESS] \~відноситься до\~спільного майна\~подружжя [PERSON] \~та [PERSON] , оскільки вказаний\~житловий будинок\~юридично оформлено\~на [PERSON] ,\~та будівництво\~вказаного будинку\~велось подружжям\~в період\~шлюбу,\~за рахунок\~їх спільної\~праці та\~коштів,\~та розмір часток кожного з подружжя в створеному нерухомому майні є рівними. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача [PERSON] з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1\~167,53 грн., які підтверджені наданими ним квитанціями про сплату судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved