Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в якому просили: 1) Розірвати договір купівлі-продажу квартири від 16.02.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі під № 343, який був укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 2) Визнати зобов`язання за договором купівлі-продажу квартири від 16.02.2015 року зареєстрований в реєстрі під № 343 - припиненими. 3) Скасувати Державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 34,2 кв. м., що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.02.2015 року, зареєстрований в реєстрі під № 343. В обґрунтування позову посилались на те, що 16.02.2015 року між ними та відповідачем укладено вищезазначений договір купівлі-продажу квартири, за яким позивачі є продавцями, а відповідач покупцем квартири за адресою: [ADDRESS]. Ціна продажу за умовами договору складає 149900 грн. В порушення умов п. 2.2. Договору відповідач фактичний розрахунок не здійснила, а склала розписку від 16.02.2015 року про те, що зобовязується в строк до 01.09.2015 року виплатити кошти за придбану квартиру. Відповідач не виконала зобовязання, що є підставою для застосування ст. 651 ЦК України. Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що дійсно умови оплати, зазначені у договорі купівлі-продажу не були виконані. На підтвердження зобовязання виплатити кошти за придбану квартиру вона в день оформлення договору купівлі-продажу 16.02.2015 року склала розписку. Зобовязання не виконала через скрутний матеріальний стан. Умови договору щодо передачі ключів від квартири продавці також не виконали і квартирою відповідач не користувалась. Суд відповідно до положень ст. 174 ЦПК України приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно наданого суду договору купівлі-продажу від 16.02.2015 року зареєстрованого в реєстрі під № 343, посвідченого приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON], гр. [PERSON], яка діяла від свого імені та за нотаріально посвідченою довіреністю від імені [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала продавцям у рівних частках на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.08.2014 року за реєстровими № 1559 та №1560. Ціна продажу за умовами п. 2 договору складає 149900 грн. і сторони підтвердили факт розрахунку за квартиру. Згідно розписки від 16.02.2015 року [PERSON] зобовязалась у термін до 01.09.2015 року розрахуватись за вищезазначену квартиру. У судовому засіданні відповідач визнала, що кошти за квартиру до теперішнього часу не виплатила. Таким чином, судом встановлено, що умова п. 2.2. вищезазначеного договору про повну оплату в момент укладання договору не була виконана, а сторони досягли згоди про зміну даної умови договору шляхом встановлення відстрочки оплати. Змінене сторонами зобовязання про відстрочку оплати також не виконано відповідачем. Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Частиною 2 ст. 695 ЦК України визначено, що у випадку, якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що відповідач не сплатила позивачам кошти за придбану квартиру, що є істотним порушенням умов договору купівлі-продажу. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу від 16.02.2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. З наданого суду витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2015 року [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. З урахуванням положення ч. 2 ст. 695 ЦК України, продавець має право вимагати повернення товару. Державна реєстрація права власності відповідача на квартиру позивачів порушує право власності, отже підлягає скасуванню.

Outcome: approved