Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним заповіту, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] (батько сторін). Після його смерті залишилося спадкове майно. Позивачі, як спадкоємці першої черги звернулися із заявами до приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Дронової В.О. за місцем смерті спадкодавця і нотаріус їм повідомила про існування заповіту від 24 червня 1997 року, посвідченого секретарем Волиця-Польової сільської ради Теофіпольського р-н, Хмельницької обл., згідно якого [PERSON] , все своє майно, жилий будинок, принадвірні будівлі і все інше де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що належатиме йому на день смерті на що він матиме право заповідає своїй дочці [PERSON] (сестра позивачів). Вважають, що заповіт є недійсним, оскільки він не відповідає фактичній його волі, яку батько неодноразово висловлював ще за життя. У зв`язку із тим, що заповіт не відповідає внутрішній волі їх батька, просили визнати заповіт [PERSON] від 24.06.1997 року недійсним та скасувати. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, позивачі подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності, відповідач подала заяву про визнання позову у зв`язку із тим, що вона не хоче сваритися із рідними сестрами, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у підготовчому судовому засіданні по суті у відсутності сторін та третьої особи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно з ст.82 ЦПК України, обставини які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, або добровільності їх визнання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивачі та відповідач є рідними сестрами і їх батьком є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвами про одруження. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Дроновою В.О. заведено спадкову справу №79/2018. Оскільки відповідач визнала позов повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, які не беруть участь у справі, суд вважає недоцільним дослідження доказів в частині визнання заповіту недійсним, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Цивільний кодекс України передбачає право заповідача на скасування заповіту шляхом подання заяви про його скасування, складання нового заповіту або ж внесення до нього змін. Відповідно до п.2.1.6 Положення про спадковий реєстр відомості про визнання заповіту недійсним вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру. Ст. 1257 ЦК України надає право спадкоємцю, який за заповітом, що визнаний недійсним, був позбавлений права на спадкування, право на спадкування за законом на загальних підставах. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що скасування заповіту судом не передбачене законом, тому в цій частині позову необхідно відмовити. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial