Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа Черкаська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення в натуру межі земельної ділянки власників[PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] шляхом перенесення побудованої огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до договору дарування будинку від 1996року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міськрайонного нотаріального округу [PERSON], вони на законних підставах набули право власності на 18/25 частин будинку по [ADDRESS]. Реєстрація права власності на належне їм нерухоме майно проведена відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим Черкаською міською радою 20 травня 1997 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14 березня 2013 року № НВ-7100080852013 вони набули право сумісної приватної власності на земельну ділянку площею 0,0545 га кадастровий номер [NUMBER], на якій розташована належна їм частина будинку. При цьому було додержано визначений законодавством України порядок надання земельної ділянки у власність та порядок оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку, а розмір земельної ділянки відповідав розміру по фактичному користуванню, яке склалося між попередніми співвласниками будинку. Вважають, що відповідачкою самовільно, без погодження та дозволу, захоплено частину належної їм земельної ділянки площею 0,0010 га, та розпочато зведення на ній огорожі, яка повинна розділяти належні їм та відповідачці [PERSON] частини вищезазначеного житлового будинку. На неодноразові вимоги щодо усунення перенесення огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю, відповідачка не реагує та продовжує зведення огорожі, чим порушене їх право власності на належну їм земельну ділянку. Позивачі просили суд зобов»язати відповідачку відновити в натуру межі земельної ділянки за адресою [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] шляхом перенесення побудованої огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю, стягнути з відповідачки на їх користь судові витрати по справі та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представники відповідачки [PERSON] [PERSON]. [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Представник Черкаської міської ради Луговський О.С. в судове засідання не з»явився, направив суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, покладаються на думку суду при вирішенні даного спору. Заслухавши пояснення сторін, експерта [PERSON], свідка [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що : - рішенням від 15.09.1955року в постійне користування за адресою [ADDRESS] надано 1142 кв.м. - позивачі [PERSON], [PERSON] являються власниками 18/25 частин будинку [ADDRESS] відповідно до договору дарування будинку від 1996року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міськрайонного нотаріального округу [PERSON] - реєстрація права власності на належне їм нерухоме майно проведена відповідно до вимог чинного законодавства України. - згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим Черкаською міською радою 20 травня 1997 року та Витягу з Державного мельного кадастру про земельну ділянку від 14 березня 2013 року № НВ-7100080852013 позивачі [PERSON], [PERSON] набули право сумісної приватної власності на земельну ділянку площею 0,0545 га кадастровий номер [NUMBER]. - рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2011 року, справа №2- 50/11 та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 травня 2011 року, Справа №22ц- 925/2011 підтверджено законність видачі державного акту серії [NUMBER], виданим Черкаською міською радою 20 травня 1997 року на ім»я позивачів [PERSON], [PERSON] - відповідачці [PERSON] належить 7/25 частин будинковолодіння за адресою [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 17.09.2003р. за № 2-2524, які розташовані на земельній ділянці площею 851 кв.м. - актом перенесення земельної ділянки [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] в натуру ( на місцевість) від 05.06.2014року проведеного ФОП інженером землевпорядником [PERSON] встановлено порушення меж між земельними ділянками сторін по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що відображено в плані виносу в натуру меж земельної ділянки (точка(1), точка (9), точки (8-7) - відповідно до висновку експерта № 26/СЕ-14 від 18.02.2015р. зроблено висновок, що фактичні межі земельних ділянок за адресою [ADDRESS] між землекористувачами [PERSON] та власниками земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] (від точки 6 до точки 1 плану перенесення земельної ділянки в натуру) не відповідають державним актам на право приватної власності на землю від 20.05.1997р Серії [NUMBER]. Відрізки від точки 6 до точки 8 та від точки 9 до точки 1 зміщені в сторону [PERSON], що призвело до зменшення на 10 м.кв. площі ді\-лянки, яка знаходиться у сумісній приватній власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.91 Земельного кодексу, власники земельних ділянок зобов'язані, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок; дотримуватись правил добросусідства. Відповідно до ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяти встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. Відповідно до ст.. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»зані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, та застосування інших, передбачених законом способів. В судовому засіданні встановлено, що правовстановлювальними документами по [ADDRESS] є державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 20.05.1997р. виданого на ім»я [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0545 м.кв. Допитані в судовому засіданні експерт [PERSON], ФОП інженер землевпорядник [PERSON] дали пояснення суду, що згідно наданих документів, які були предметом дослідження при проведенні ними судової екпсертизи та акту перенесення земельної ділянки в натуру (на місцевість) ними було виявлено порушення межі, які встановлені згідно з державним актом позивачів [PERSON] та [PERSON], дані порушеня допущені землекористувачем [PERSON] З урахуванням дослідження всіх доказів, висновку судової земельно технічної експертизи, в якій встановлено, що фактичні межі земельних ділянок за адресою [ADDRESS] між землекористувачами [PERSON] та власниками земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] (від точки 6 до точки 1 плану перенесення земельної ділянки в натуру) не відповідають державним актам на право приватної власності на землю від 20.05.1997р Серії [NUMBER]. Відрізки від точки 6 до точки 8 та від точки 9 до точки 1 зміщені в сторону [PERSON], що призвело до зменшення на 10 м.кв. площі ді\-лянки, яка знаходиться у сумісній приватній власності [PERSON] та [PERSON] суд приходить до висновку до часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині зобов'язання землекористувача земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], [PERSON] відновити в натуру межі земельної ділянки власників[PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] шляхом перенесення побудованої огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року на ім»я[PERSON], [PERSON] згідно судово земельно- технічної експертизи № 26/СЕ-14 від 18.02.2015р. та акту перенесення земельної ділянки в натуру від 05.06.2014р. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачів понесені ними судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60грн., витрати за проведення судової земельно -технічної експертизи в сумі 997 грн., а всього 1240,60грн. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ст..60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачами не надано належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частин відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved