Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом в якому уточнивши свої вимогу просять суд визнати за кожним з них в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на: 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] , що складається із: А-1 - житлового будинку, загальною площею 53,8 кв.м. і житловою площею 38,8 кв.м., та господарських будівель і споруд сх - східці, Б - сарай, В - сарай, Пг - погріб, №1 - хвіртка. №2 - ворота. №3 - огорожа, №4 - огорожа, к - колодязь; 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільського виробництва, площею 1,2971 га. кадастровий номер 4623687100:11:000:0029, розташованої на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] згідно з державним актом на право власності на землю серія ЛВ №043780 від 06.04.2005 року; 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільського виробництва, площею 0,2001 га. кадастровий номер 4623687100:14:000:0181, розташованої на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] згідно з державним актом на право власності на землю серія ЛВ №043780 від 06.04.2005 року; 1/3 частину земельної частки (паю) розміром 1,09 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН №444331 від 24.02.2017 року. В обґрунтування позову, покликаються на те, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] , що складається із: А-1 - житлового будинку, загальною площею 53,8 кв.м. і житловою площею 38,8 кв.м., та господарських будівель і споруд сх - східці, Б - сарай, В - сарай, Пг - погріб, №1 - хвіртка. №2 - ворота. №3 - огорожа, №4 - огорожа, к колодязь та право на земельну частку (пай) розміром 1,09 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН №444331 від 24.02.2017 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружи мати позивачів, в порядку ст. 548 ЦК УРСР, оскільки до дня смерті проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, про свою відмову від право на спадкування не заявляла, тому фактично прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном та набула на нього право власності. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті матері є її діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась після смерті матері позивачів за первісним та зустрічним позовом увійшло право власності на майно, яке вона успадкувала після смерті чоловіка, а саме: право власності на домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] , що складається із: А-1 - житлового будинку, загальною площею 53,8 кв.м. і житловою площею 38,8 кв.м., та господарських будівель і споруд сх - східці, Б - сарай, В - сарай, Пг - погріб, №1 - хвіртка. №2 - ворота. №3 - огорожа, №4 - огорожа, к колодязь та право на земельну частку (пай) розміром 1,09 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН №444331 від 24.02.2017 року, а також належні спадкодавиці на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільського виробництва, площею 1,2971 га. кадастровий номер 4623687100:11:000:0029, розташована на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] згідно з державним актом на право власності на землю серія ЛВ №043780 від 06.04.2005 року; та земельна ділянка для ведення товарного сільського виробництва, площею 0,2001 га. кадастровий номер 4623687100:14:000:0181, розташована на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] згідно з державним актом на право власності на землю серія ЛВ №043780 від 06.04.2005 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України у строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України є позивачі [PERSON] та відповідач за первісним позовом [PERSON] , оскільки вони звернулись із відповідними заявами до нотаріальної контори так як із спадкодавицею не проживали, а також позивач [PERSON] , яка не звернулась до нотаріальної контори, однак проживала із матір`ю, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. В ході судового розгляд справи позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] завили про відмову від позову і така прийнята судом 03.04.2019 року. Разом з тим, позивачі позбавлені у встановленому законом нотаріальному порядку здійснити свої спадкові права на належне спадкодавці майно, яке увійшло до складу спадщини. Оскіль за життя на частину належного їй майна, [PERSON] не оформила правовстановлюючих документів, зокрема на майно, яке успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] а також втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме державні акти про право приватної власності на землю. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що на теперішній час [PERSON] та [PERSON] не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, вони змушена звертатись з позовом про визнання права власності до суду. 08.05.2018 року провадження у справі відкрито. 26.06.2021 року задоволено клопотання про витребування доказів. 14.09.2018 року задоволено клопотання про витребування доказів. 30.11.2018 року задоволено клопотання про витребування доказів. 03.04.2019 року прийнято до розгляд уточнені позовні вимоги за заявами [PERSON] та [PERSON] від 28.02.2019 року та прийнято відмову від позову позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; задоволено клопотання про допит свідків; задоволено клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача третю особу за первісним позовом [PERSON] 05.06.2019 року на адресу суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, в якому позивач за зустрічним позовом просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] , що складається із: А-1 - житлового будинку, загальною площею 53,8 кв.м. і житловою площею 38,8 кв.м., та господарських будівель і споруд сх - східці, Б - сарай, В - сарай, Пг - погріб, №1 - хвіртка, №2 - ворота, №3 - огорожа, №4 - огорожа, к - колодязь; 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільського виробництва, \~ \~ \~ \~площею \~ \~ \~ \~1,2971 \~ \~ \~ \~га, кадастровий \~ \~ \~ \~номер 4623687100:11:000:0029, розташованої на території Чорнушовицької сільської \~ \~ \~ \~ради, \~ \~ \~ \~Пустомитівського району, \~ \~ \~ \~Львівської \~ \~ \~ \~області, \~ \~ \~ \~що належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на землю серії ЛВ №043780 від 06.04.2005 року; 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільського виробництва, площею 0,2001 га, кадастровий номер 4623687100:14:000:0181, розташованої на території Чорнушовицької сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області, що належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на землю серія ЛВ №043780 від 06.04.2005 року; 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 1,09 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія PH №444331 від 24.02.2017 року. В обґрунтування зазначає, що оскільки відповідно до довідки № 117 від 15.02.2017 року, яка міститься у матеріалах спадкової справи, заведеної після її смерті, копія якої долучена до справи, спадкодавиця [PERSON] проживала на момент смерті одна, то для прийняття спадщини необхідним було звернутись до нотаріуса у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, що зробили лише двоє із шести дітей спадкоємців першої черги спадкодавиці, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги після смерті матері спадщину не прийняли, а тому просить суд позивач за зустрічним позовом визнати за нею 1/2 частку у майні, що увійшло до складу спадщини після смерті матері [PERSON] 19.06.2019 року первісними позивачами подано заяву про уточнення позовних вимог. 23.08.2019 року прийнято до розгляду зустрічних позов разом із первісним позовом. 17.09.2019 року надійшов відзив на зустрічну позовну заяву 07.02.2020 року надійшла заява про уточнення позовних вимог та судом прийнято таку до розгляду; справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивача за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] не з`явилися. Представник позивачів за первісним позовом подав на адресу суду клопотання про завершення розгляд справи буз участі сторін, просить первісні позовні вимоги в редакції від 07.02.2020 року задоволити у повному обсязі, та в задоволенні зустрічного позову відмовити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду клопотання у якому просить зустрічний позов задоволити та в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю, оскільки довідки долучені до первісного позову на котрі покликається позивач [PERSON] як на доказ проживання її разом із спадкодавицею не можуть бути прийняті судом, оскільки такі є суперечливими та виданими на вимогу сторони у справі. Представник відповідача за первісним позовом Підберізцівської сільської ради в судове засідання не з`явився, продав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, наданих у ході судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а зустрічний слід задоволити частково з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Згідно з п.3.3. методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] майном не розпорядився заповітів не склав, спадкова справа після його смерті не заводилися, що вбачається з наявної в матеріалах справи відповіді Пустомитівської державної нотаріальної контори № 995/01-16 від 20.11.2018 року року. Таким чином, встановлено судом, визнається сторонами, а тому не потребує доведення, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем, вступила в управління спадковим майном, а тому прийняла спадщину після смерті останнього, що також стверджується наявною в матеріалах справи копією довідки Чорнушовицької сільської ради, Пустомитівського району Львівської області № 116 від 18.02.2017 року. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на майно, яке вона успадкувала після смерті чоловіка, а саме: право власності на домоволодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] , що складається із: А-1 - житлового будинку, загальною площею 53,8 кв.м. і житловою площею 38,8 кв.м., та господарських будівель і споруд сх - східці, Б - сарай, В - сарай, Пг - погріб, №1 - хвіртка. №2 - ворота. №3 - огорожа, №4 - огорожа, к колодязь, що належало [PERSON] згідно із погоподарським обліком, що стверджується довідкою № 118 від 15.02.2017 року Чорнушовицької сільської ради, Пустомитівського району Львівської області та право на земельну частку (пай) розміром 1,09 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН №444331 від 24.02.2017 року, а також належні [PERSON] на праві власності: земельна ділянка для ведення товарного сільського виробництва, площею 1,2971 га. кадастровий номер 4623687100:11:000:0029, розташована на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] згідно з державним актом на право власності на землю серія ЛВ №043780 від 06.04.2005 року; та земельна ділянка для ведення товарного сільського виробництва, площею 0,2001 га. кадастровий номер 4623687100:14:000:0181, розташована на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала [PERSON] згідно з державним актом на право власності на землю серія ЛВ №043780 від 06.04.2005 року. В Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування зазначено, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який мають намір успадкувати позивачі. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До спадкоємців першої черги післ смерті [PERSON] належать її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 357/06 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, 11.05.2006 року із заявою про прийняття спадщини в нотаріальному порядку звернулись лише двоє дітей спадкодавці [PERSON] позивач за зустрічним позовом та [PERSON] позивач за первісним позовом. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] позивач за зустрічним позовом та [PERSON] позивач за первісним позовом прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] . За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Таким чином саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Свідок [PERSON] , будучи допитана у судовому засіданні надала суду такі пояснення: сім`я [PERSON] переїхала в с. Чорнушовичі Пустомитівського району Львівської області в кінці 50 -х. років минулого століття. З позивачем [PERSON] , вона (свідок) знайома з 80-х. років минулого століття. Сім`я свідка, приблизно в цей період (1980-ті роки) розпочала забудову земельної ділянки по сусідству з [PERSON] в [ADDRESS] . З померлою [PERSON] , вона (свідок) була «добре» знайома, оскільки село Чорнушовичі не велике, приблизно двісті господарств. Свідок та [PERSON] проживають на початку села, будинководіння [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] розташовується в іншій частині села. [PERSON] довгий період після смерті чоловіка [PERSON] проживала одна. Дітей було багато - семеро, проте всі поодружувалися та пороз`їжджалися. [PERSON] допомагала матері [PERSON] , оскільки вони жили в одному селі. Перед смертю [PERSON] , а померла остання 17 років тому восени, мала проблеми із здоров`ям. Тому, [PERSON] була змушена постійно ходити допомагати матері за місцем її проживання (в кінець села) готувати їжу, прати речі по декілька разів на день. Коли, перед святом [PERSON] ( [INFO] ), у рік смерті [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] забрала матір до себе додом, будинок [PERSON] «пустував». Свідок добре пам`ятає цей період, оскільки вдома в [PERSON] був домашній телефон. І вона (свідок) була змушена постійно телефонувати в лікарню, оскільки її невістка повинна була народжувати. Похорон [PERSON] здійснювали з будинку [PERSON] , остання і займалася його організацією. З витребуваних у ході судового розгляд справи довідок, які містяться в матеріалах справи, зокрема довідки № 54 від 24.01.2019 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала без реєстрації в [ADDRESS] за місцем проживання дочки [PERSON] та відповідно до Довідки № 340 від 13.06.2019 року [PERSON] дійсно до дня смерті [INFO] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] за місцем реєстрації дочки [PERSON] , [INFO] . Таким чином задоволюючи первісний позов суд враховує, що інформація, яка міститься у Довідці № 54 від 24.01.2019 року та № 340 від 13.06.2019 року відповідає поясненням свідка [PERSON] , та вважати такі факти встановленими. Разом з тим суд критично оцінює довідку №567 від 31.05.2017 року, № 568 від 31.05. 2017 року та № 117 від 15.02.2017 року, видані Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, оскільки обставини, які у них зазначені спростовані, зокрема і довідками отриманими на вимогу ухвал суду про витребування доказів, показами свідка та іншими наявними у справі доказами у їх сукупності. Встановлено, що [PERSON] , до дня смерті матері постійно проживала разом з нею, здійснювала за нею догляд, після смерті займалась похованням, а тому в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявляла про відмову від неї. Таким чином, встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли троє її дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Задоволюючи зустрічний позов частково суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи наведене вище, зокрема, що спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] прийняли за законом троє спадкоємців першої черги її дітей, вимога про визнання за позивачем за зустрічним позовом про належність їй 1/2 частки у спадковому майні є спростованою належними доказами у справі, а тому таку слід задоволити частково визнавши частку належну [PERSON] у розмірі 1/3 частки спадкового майна. Таким чином, покликання позивача за зустрічним позовом про те, що спадщину прийняли лише двоє спадкоємців, які звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суд вважає таким, що не відповідає дійсності, з урахуванням доведеного суду факту спільного проживання на момент смерті спадкодавці з нею її дочкою [PERSON] позивач за первісним позовом. Судом встановлено, що спадкоємці, які прийняли спадщину, не в змозі здійснити свої спадкові права в позасудовому нотаріальному порядку, оскільки за життя спадкодавець не зареєструвала свого права на часту майна, успадкованого після смерті чоловіка [PERSON] , а також втрачено оригінали правовстановлюючих документів, а саме державних актів на право приватної власності на землю, що належало спадкодавці. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст.\~4,\~5 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову. У відповідності до вимог ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно приписів ст.328 ЦК країни, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення первісних позовних вимог [PERSON] , [PERSON] в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене та те, що позивач за зустрічним позовом звернувся у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавці [PERSON] , однак враховуючи що частка у спадковому майні що належить позивачу за зустрічним позовом є меншою, а саме відповідає 1/3 частці у спадковому ммайні, зустрічний позов слід задоволити частково з урахуванням рівності часток спадкоємців, які прийняли спадщину. Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed