Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання , вказавши в заяві, що вона раніше перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний 25.11.1997р. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував їй аліменти на утримання дитини до її повноліття в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку за рішенням суду з 31.10.1995р. [INFO] їх сину [PERSON] виповнилося 18 років, та виплата аліментів припинилася. Втім, на теперішній час син продовжує навчатися на першому курсі денного відділення філологічного факультету Мелітопольського державного педагогічного університету ім.. Б.Хмельницького. Термін навчання до 30.06.2017р. Однак, їх син [PERSON] не працює, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги для продовження навчання. Крім того, зараз він не отримує стипендію, що підтверджується довідкою. Вона самостійно не може в повному обсязі надавати йому допомогу на період навчання, оскільки отримує незначну заробітну плату, яка в середньому складає 1200 грн. Вважає, що відповідач може надавати дитині матеріальну допомогу на період навчання, оскільки працює та має постійний заробіток. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання в розмірі 700 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення по суті позову, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання в розмірі 700 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, у зв'язку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про його народження, відповідач записаний його батьком. До повноліття дитини відповідач сплачував аліменти на його утримання на користь позивача в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку на підставі рішення Орджоникідзевського районного суду м.Запоріжжя від 9.11.1995р. На теперішній час повнолітній [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення філологічного факультету Мелітопольського державного педагогічного університету ім.. Б.Хмельницького та не отримує стипендію, що підтверджено довідкою від 19.02.14р. Навчання [PERSON] буде тривати до 30.06.2017р. Позивач працює, однак отримує незначну заробітну плату, яка в середньому складає 1200 грн. на місяць та не може в повній мірі надавати матеріальну допомогу дитині для навчання. Відповідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів, з урахуванням обставин, вказаних в ст.182 СК України. Відповідач [PERSON] є приватним підприємцем та має постійний дохід, доказів неможливості надання такої допомоги дитині не надано. За таких обставин суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON] на період його навчання з 12.11.2013р. по 30.06.2017р. та з нього повинні бути стягнуті аліменти на користь позивача в розмірі 700 грн. щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved