Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 13.12.2012 року. Від вказаного шлюб сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, де в теперішній час працює відповідач позивачці невідомо, останній аліменти нікому не сплачує, не має на утриманні непрацездатних батьків. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 13 грудня 2012 року шлюб, укладений між сторонами 15.06.2004 року, було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка залишила шлюбне прізвище «Мовчан», однак після укладення шлюбу 07 вересня 2013 року з [PERSON] позивачка змінила прізвище «Мовчан» на шлюбне прізвище «Чернишенко», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №323582 від 07 вересня 2013 року (а.с. 4, 6). Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 403614, виданого 04 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, у сторін є спільний син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки №0184 від 27.11.2017 року, виданої ОСББ «Агат-Вугледар», позивачка разом з сином [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи майновий стан позивачки та відповідача, відсутність істотних причин, які б перешкоджали останньому працювати та утримувати сина. Крім того, слід відзначити, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечує проти їх задоволення. Тому, суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік має можливість сплачувати аліменти на утримання свого сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту предявлення позову, а саме з 27 листопада 2017 року і до повноліття [PERSON]. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Тому,

Outcome: approved