Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Лавківська, 19. Свої вимоги мотивують тим, що зазначений будинок належав їх матері [PERSON], яка померла 29.11.2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою м. Мукачево, вул. Лавківська, 19. На день смерті [PERSON] в будинку були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON], позивачі по справі. За життя мати [PERSON] заповіт не склала, а тому єдиними спадкоємцями за законом вважають себе, оскільки на день смерті матері [PERSON] були зареєстровані в спірному будинку і тому вважаються таким, що прийняли спадщину. Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті [PERSON] не зареєструвала право власності на будинок. У звязку з цим просять визнати за ними право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Мукачево, вул. Лавківська, 19. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представника позивача [PERSON] [PERSON] заяву підтримали повністю, позов просили задовольнити. Представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що підстав для задоволення позову немає, оскільки відсутні будь-які документи про належність спадкодавцю спірного будинку. Крім того виконавчий комітет Мукачівської міської ради є неналежним відповідачем по справі. У звязку з цим в задоволенні позову просила відмовити. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії І-ФМ № 238381 від 13.09.2012 року та серії ІІ-ФМ № 342139 від 10.05.1978 року, батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 161015 від 30.11.2013 року, мати позивачів [PERSON] померла 29.11.2013 року. Відповідно до довідки № 1-011266 від 26.06.2015 року, виданої ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», на день смерті [PERSON] (померла 29.11.2013 року) в будинку, що знаходиться за адресою м. Мукачево, вул. Лавківська, 19, були зареєстровані та проживали - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до технічного паспорту на будинковолодіння за адресою м. Мукачево, вул. Лавківська, 19 від 18.06.2015 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А-А» (рік побудови 1979-1988 р.р.) та надвірні споруди. Після смерті матері [PERSON] позивачі звернулися до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Разом з тим, згідно з розяснень, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Також зазначено, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Крім цього, у разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Враховуючи наведене, відповідачем у даній справі повинен бути учасник виниклих правовідносин, який має матеріально-правовий інтерес, в результаті розгляду справи у нього виникають (виникнуть) права чи обовязки. В свою чергу Виконавчий комітет Мукачівської міської ради не є учасником правовідносин, що виникли, відповідач не порушує та не оспорює прав позивача, між сторонами відсутній спір щодо визнання відповідного права, в результаті розгляду справи у виконавчого комітету Мукачівської міської ради не виникнуть права чи обовязки. При цьому територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини набувають відповідних прав і можуть бути відповідачами в даній категорії справ лише за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини чи усунення їх від права на спадкування. Таким чином враховуючи те, що суд в силу вимог ст. 33 ЦК України позбавлений самостійно визначатися з колом відповідачів, а обовязок щодо розяснення права позивача на звернення до суду з клопотання про заміну неналежного відповідача належним чи залучення до участі у справі іншого співвідповідача виконаний, суд приходить до висновку що позов предявлений до неналежного відповідача у справі, у звязку з чим зазначена обставина виключає можливість вирішення питання про задоволення позову, проте не позбавляє позивача можливості звернутися до суду з аналогічним позовом до належних відповідачів. Крім того жодних документів зазначених зокрема в інформаційному листі Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» які б підтверджували належність спадкодавцю спірного будинку позивачі суду не представили, клопотань про витребування доказів не заявляли. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до Виконавчого комітет Мукачівської міської ради право визнання права власності на житловий будинок за адресою м. Мукачево, вул. Лавківська,19, Закарпатська область, в порядку спадкування за законом слід відмовити.

Outcome: dismissed