Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який, за рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.12.2014 року було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка [PERSON] прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, прохала суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме: вважає, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 50 гривень на кожну дитину, оскільки він не працює. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2010 року (а.с.5), який за рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.12.2014 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7), які проживають з відповідачкою і повністю перебувають на її утриманні (а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей, при чому в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не працює, про що ним надано відповідні докази, а саме довідку Довговільської сільської ради від 07.09.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховуючи те, відповідно до норми ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На час розгляду справи, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум для дитини вiкoм до 6 років становить 1032 гpн. Судом встановлено, що доходи позивачки є нижчими за показник прожиткового мінімуму, в той час батько також отримує мінливі доходи, що пропри все не позбавляє батьків обовязків утримувати дітей. Тому, оскільки участь в матеріальному забезпеченні дитини участь приймають обоє батьків відповідач повинен сплачувати половину цієї суми - 516 грн 00 коп., на кожну дитину, а оскільки позивачка прохає суд стягнути по 400 гривень на кожну дитину, то позов слід задовольнити у повному обсязі. Також, позивачка при подачі до суду матеріалів позовної заяви була звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах, на підставі ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 350 грн., та з відповідача на користь держави судовий збір .

Outcome: approved