Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивачі звернулсь до суду з позовом у якому прохають суд ухвалити рішення, яким визнати за кожним з позивачів право власності на ? частину земельної ділянки площею 970 кв.м., яка розташована в місті Ковелі Волинської області по вул.. Миколайчука, 5, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті матері позивачів, [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 04 серпня 2015 року померла мати позивачів, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло належне спадкодавцеві на час відкриття спадщини майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул.. Миколайчука,5 в м. Ковель Волинської області, а також земельна ділянка площею 970 кв.м., розташована за цією ж адресою, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування житлового будинку. Позивачі, як єдині спадкоємці першої черги, прийняли спадщину яка відкрилась після смерті [PERSON] звернувшись у порядку та строки, передбачені чинним законодавством, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. За спливом шести місяців з часу відкриття спадщини позивачі отримали від державного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на успадкований ними житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташовані по вул.. Миколайчука, 5 в місті Ковель Волинської області. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку позивачам було відмовлено оскільки за життя спадкодавцець не встигла зареєструвати право власності на вкзазану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті свого чоловіка - батька позивачів, [PERSON]. У зв'язку з неможливістю надати державному нотаріусу правовстановлювальні документи на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості. Позивачі [PERSON] та [PERSON], а також представник позивачів [PERSON] у ході судового розгляду позов підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві і прохають задовольнити. Прохають ухвалити рішення яким визнати за кожним з позивачів право власності на ? частину земельної ділянки площею 970 кв.м., яка розташована в місті Ковелі Волинської області по вул.. Миколайчука, 5, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті матері позивачів, [PERSON]. Представник Ковельської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, заперечень на позов не подано. Суд, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Даними свідоцтв про народження позивача [PERSON] серії ЯС№283116, виданого Ковельським міськбюро ЗАГС 20 серпня 1948 року, а також даними свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії ЯЦ №070183, виданого Волинським міским відділом РАГС 12 червня 1950 року та даними свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КИ №334364, виданого Будинком щастя Жовтневого району м. Дніпропетровськ 27 грудня 1973 року, батьками позивачів є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9,10). Згідно свідоцтва про смерть серї 1-ЕГ №066989 від 22 вересня 1999 року батько позивачів, [PERSON], помер 22 вересня 1999 року в м. Ковель Волинської області (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серї 1-ЕГ №176027 від 05 серпня 2015 року мати позивачів [PERSON], померла 04 серпня 2015 року в м. Ковель Волинської області (а.с.6). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №002222, виданого 11 березня 1998 року Ковельською міською радою на підставі рішення виконкому Ковельської міської ради №351 від 05.11.1997 року, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 970 квадратних метрів, розташована по вулиці Миколайчука,5 в м. Ковелі Волинської області. (а.с.11). Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти...дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Даними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 квітня 2000 року Ковельською державною нотаріальною конторою, доводиться та обставина, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка, [PERSON] і спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з ? частини житлового будинку по вул.. Миколайчука,5 в м. Ковелі Волинскої області, а також земельної ділянки площею 970 кв.м., розташованої за цією ж адресою (спадкова справа №118/2000 р., а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та батьки. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Матеріалами спадкової справи №16/2016 зведеної унаслідок смерті 04 серпня 2015 року [PERSON], даними свідоцтв про право на спадщину за законом, виданими державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори 22 вересня 2016 року, а також даними витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45172136 та № 45172210 від 22 вересня 2016 року, доводиться та обставина, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері, [PERSON]. Окрім позивачів, інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно, до нотаріуса з відповідними заявами не звертались. (а.с.13-18). Згідно повідомлення завідуючої Ковельської даржавної нотаріальної контори №2334/01-16 від 15.09.2016 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спащину за законом на спірну земельну ділянку з посиланням на норми Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, з підстав відсуності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та державної реєстрації права власності спадкодавця на земельну ділянку. (а.с.5). Згідно ст.. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Факт оформлення права власності на земельну ділянку підтверджується внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також отриманням документу, що підтверджує проведення державної реєстрації права на земельну ділянку. Перелік документів, які свідчать про завершення оформлення права власності на земельну ділянку та, відповідно, виникнення права власності на неї у певної особи, визначений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі ст. 18 Закону, документом, який підтверджує факт виникнення права власності при здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно (факт проведення державної реєстрації права власності) - є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Однак таке свідоцтво надається не у всіх випадках здійснення державної реєстрації прав. Тому Законом передбачена видача іншого документа,який підтверджує наявність у особи права власності чи іншого на земельну ділянку витягу з Державного реєстру прав. Згідно висновку експертної грошової оцінки земельної ділянки від 10.10.2016 року, ринкова вартість спірної земельної ділянки становить 63681 грн. (а.с.4). Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державног реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, вказані реєстри не містять даних про земельну ділянку, розташовану по вул.. Миколайчука,5 в м. Ковель Волинської області. Відтак, аналіз досліджених вище документів свідчить про те, що спадкодавець [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 970 кв.м. по вул. Миколайчука,5 в м. Ковель Волинської області в порядку спадкування після смерті чоловіка, [PERSON], тож позовні вимоги позивачів, щодо визнання за ними в рівних частинах права власності на спірну земельну ділянку, підлягають задоволенню. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 210, 328, 717,719, 1258, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved