Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, яким просили суд: припинити право спільної часткової власності на 44/10000 часток будівлі гуртожитку, шляхом виділу в натурі [PERSON] житлової кімнати № 19-1, загальною площею 13,0 кв. м., житловою площею 13,0 кв.м. по [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності на 41/10000 часток будівлі гуртожитку, шляхом виділу в натурі [PERSON] житлової кімнати № 12-1, загальною площею 12,1 кв. м., житловою площею 12,1 кв.м. по [ADDRESS] . Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є співвласником 44/10000 частки будівлі гуртожитку, [PERSON] співвласником 41/10000 частки будівлі гуртожитку на підставі Договору дарування. Відповідачі по справі є співвласниками часток будівлі гуртожитку. Більшість співвласників припинили спільну часткову власність та зареєстрували своє право власності на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2019. Ухвалою суду від 02.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.06.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини\~та дослідивши надані\~докази, суд приходить\~до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 44/10000 частки будівлі гуртожитку що складаються з житлової кімнати № 19-1, загальною площею 13,0 кв. м., житловою площею 13,0 кв. м. у гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] на підставі Договору дарування частки будівлі гуртожитку від 24.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лапшиною О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1454, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 28.09.2009 року (а.с. 10,11). 41/10000 будівлі гуртожитку що складаються з житлової кімнати № 12-1, загальною площею 12,1 кв. м., житловою площею 12,1 кв. м. у гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] на підставі Договору дарування частки будівлі гуртожитку від 07.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ставничою І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 176, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 28.02.2011 року (а.с. 12, 13). Судом встановлено що, співвласниками спільної часткової власності є відповідачі: [PERSON] 68/10000 частки; [PERSON] 39/10000 частки; [PERSON] 39/10000 частки; [PERSON] 44/10000 частки; [PERSON] 39/10000 частки - на підставі договорів дарування на житлові приміщення у гуртожитку по [ADDRESS] та ТОВ «Добробут-ТСТ» - 7334/10000 частки на підставі рішення господарського суду Миколаївської області від 12.02.2009 року. Відповідно до довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26.12.2018 року за вих. № 3229, з матеріалів інвентаризаційної справи станом на 28.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано, за: [PERSON] 135/10000; [PERSON] 122/10000; [PERSON] 41/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 40/10000; [PERSON] 116/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 116/10000; [PERSON] 44/10000; [PERSON] 44/10000; [PERSON] 40/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 41/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 40/10000; [PERSON] 41/10000; [PERSON] 72/10000; [PERSON] 41/10000; [PERSON] 46/10000; [PERSON] 43/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 40/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 40/10000; [PERSON] 40/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 40/10000; [PERSON] - 40/10000; [PERSON] 40/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 44/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 44/10000; [PERSON] 39/10000; [PERSON] 68/10000; ТОВ «Добробут-ТСТ» - 7334/10000. За даною адресою відбулися виділи в окремі адреса: [ADDRESS] (416/10000 часток); [ADDRESS] (197/10000 часток); [ADDRESS] (50/10000 часток). Права спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] припинено шляхом виділу в натурі житлових кімнат, які належали останнім на праві спільної часткової власності, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2019. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів всіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 356 Цивільного кодексу України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 357 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Положеннями ч. 3 цієї статті передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. В силу положень статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Частина 3\~статті 358 ЦК України\~закріплює, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно\~статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Частина 1 статті 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними протоколом № 11, проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Разом з тим, при вирішенні будь-якого спору, що виникає з реалізації права спільної часткової власності, крім спеціальних норм варто враховувати\~\~і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності, у взаємозв`язку і поєднанні з принципом врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02.07.2014 року у справі №6-68 цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Outcome: approved