Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивачка 25 березня 2021 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем; сторони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач проживає окремо та ухиляється від утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює за контрактом у м.Херсон. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 30 березня 2021 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с.10). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом вручення судової повістки під розписку, відзив на позовну заяву суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2017 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Березанської селищної ради Миколаївської області (а.с.7). Підставою виникнення прав та обов`язків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дитини, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач перебуває із позивачкою у шлюбних відносинах, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дитини, тому, згідно зі ст.180 СК України, він зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. За змістом положень ч.ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов?язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, відповідно до встановлених обставин, враховуючи, що домовленості про утримання неповнолітньої дитини сторони не дійшли, позивачка сама несе весь тягар утримання їх спільної з відповідачем дитини, а відповідач свого обов`язку по її утриманні не виконує, чим порушує права і законні інтереси позивачки, суд вважає, що у позивачки є правові підстави вимагати стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, що він є працездатною особою, на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, та що інші утримання по виконавчим листам з відповідача не проводяться. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182 СК України,

Outcome: approved