Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 6985,00 гривен, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та додаткових витрат на дитину, повязаних з її навчанням у розмірі 1000 гривен. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.07.1992 року вона вступила в зареєстрований шлюб. Даний шлюб розірвано 24.04.2008 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], яка на даний час мешкає з позивачкою. Сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який мешкає з відповідачем. Так як відповідач не надає в повному обсязі матеріально допомоги на утримання неповнолітньої дитини, позивачка звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання доньки на її користь з відповідача. Як зазначає позивачка в позовній заяві відповідач ухиляється від належної сплати аліментів, не надає додаткових коштів на розвиток та навчання дитини, натомість вона вимушена сама забезпечувати дитину, одягати, годувати та виховувати. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначила, що відповідач має значний дохід, про що свідчать рух по банківським рахункам, надає суттєві кошти на лікування матері дружини, що також свідчить про наявність у відповідача значних коштів. Вважала справедливим стягнути з відповідача ще й додаткові кошти, так як донька займається професійно танцями, бере участь у конкурсах, крім того займається додатково іноземними мовами, та точними науками, що потребує значних коштів для оплати. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, та представник відповідача повідомив, що відповідач витрачає на дитину достатньо коштів, турбується про її духовний розвиток, займається з дитиною та всіляко турбується про доньку. Акцентував увагу, що у відповідача на утриманні перебуває його дружина,він надає значні кошти на лікування матері дружини, витрачає значні кошти на утримання свого житла. Вважав, що аліменти необхідно призначити в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривен. При цьому також повідомив суду, що середньомісячна заробітна плата його довірителя має мінливих характер,, тому 6985,00 гривен аліментів з даної заробітної плати може суттєво перебільшувати суму заробітної плати. Вислухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем 04.07.1992 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Палацу одружень « Центральний» в м. Харкові, актовий запис № 1001. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження від 09 липня 2002 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З пояснень відповідача він проживає окремо, має іншу сім»ю, отримує мінливий дохід, має на утриманні дружину та матір дружини пенсійного віку, хронічних захворювань та інвалідності не має, разом з ним мешкає повнолітній син [PERSON] . Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан і здоров'я, та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших членів родини чи інших осіб. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі 3000 гривен ( трьох тисяч гривен) щомісячно . Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що позивачка зазначила, що в середньому в місяць витрачає на дитину близько чотирнадцяти тисяч гривен, проте не надала в повному обсязі документів, які б належним чином підтверджували витрати на дитину. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом роз»яснені сторонам по справі вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України стосовно тих обставин, що докази подаються сторонами, а судом тільки оцінюються. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Разом з тим суд вважає доведеними вимоги позивачки щодо стягнення додаткових витрат на дитину. Позивачка надала належні докази відвідування донькою додаткових занять по іноземним мовам та точнім наукам, членства доньки ХМЦСТ « Спутник», де вона тренується та приймає участь у спортивних змаганнях по бальним танцям. Ці обставини не спростовані і відповідачем. Вказані заняття потребують значних коштів. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial