Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою, уточненою в ході розгляду справи, в якій просять скасувати усиновлення [PERSON] та [PERSON] неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Запоріжжя (після усиновлення - [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Запоріжжя), вчинене на підставі рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2012 року; внестивідповідні зміни до актового запису № 227 від 18.03.2004 року про народження [PERSON] , [INFO] ; неповнолітню дитину [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , передати на опікування Виконавчому комітету Запорізької міської ради, для подальшого влаштування. Свої вимоги обґрунтовують тим, що на підставі рішенняЗаводського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2012 рокуними було усиновлено малолітню [PERSON] , [INFO] , та до актового запису про її народження внесені відповідні зміни про батьків дитини, а її ім`я, прізвище та по батькові вказані як « [PERSON] ». Під час усиновлення позивачам було відомо про незадовільний стан здоров`я дитини, а саме проблеми з зором у дитини. Але, після отримання рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя, яке набуло законної сили, їм при передачі дитини були надані і її медичні документи, зокрема особову медичну картку, з якої позивачі встановили, що у дитини також є захворювання - змішаний розлад емоцій (в особовій картці діагноз вказаний F83), про наявність якої при здійсненні процедури усиновлення позивачам не повідомили. Внаслідок того, що позивачі не одразу дізнались про наявність психологічного захворювання, вони вважали, що поведінка дитини зумовлена педагогічною запущеністю та намагались весь свій час приділяти дитині та її розвитку, але всі їх намагання зводились нанівець Після звернення до спеціалістів, вони дізнались, що дитина має психологічне захворювання, проте всіляко намагались покращити її стан - відвідували спеціалізовані реабілітаційні психологічні табори, за рекомендаціями психолого-медико-педагогічної консультації займались з психологом з розвитку та емоційно-вольової сфери. Позивачі лікували дитину та піклувались про неї. Натомість, внаслідок стану її здоров`я стосунки між позивачами та дитиною постійно погіршувались, дитина почала постійно тікати з місця свого проживання, стала неконтрольованою. Оскільки дитина дуже фізично сильна позивачі почали побоюватися за своє життя, оскільки вона їм погрожувала. Внаслідок таких обставин між ними та дитиною склалися, незалежно від їх волі стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання ними своїх батьківських обов`язків. Позивачі зазначають, що при усиновленні їм не було повідомлено про діагноз дитини, разом з тим після того, як вони дізнались про її хворобу, вжили всіх заходів щодо виховання дитини маючи надію на виправлення дитини, але жодних позитивних результатів це не дало. З урахуванням викладеного, просять позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 05.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору, призначено у справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.09.2021 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Виконавчий комітет Запорізької міської ради. Ухвалою суду від 18.10.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] , їх представник - адвокат Новіков І.О. (кожен окремо) позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, та усно доповнили, що коли вони усиновлювали дитину, вони розуміли, що усиновляють її в досить дорослому віці, розуміли, що у неї можуть бути проблеми зі здоров`ям, зокрема проблеми із зором, та вони були готові їх вирішувати, проте про психологічне захворювання дитини їм не повідомили, проте за весь час, коли дитина жила з ними, вони намагались зробити все, щоб вона відчувала себе їх донькою, але внаслідок її захворювання вона дуже агресивна до них, вони бояться за своє життя. Представник відповідача -Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради в судовому засіданні повідомила, що наразі дитина перебуває в їх закладі, вона розуміє, що до батьків не повернеться та і не виявляє такого бажання, родинні почуття між усиновлювачами та дитиною дійсно відсутні, тому в інтересах дитини вважає за краще усиновлення скасувати. Представник відповідача - Виконавчого комітету Запорізької міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пославшись на висновок № 04/03-27/02716 від 26.08.2021 року щодо доцільності скасування усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та пояснила, що зазвичай їх установа не надає висновків про доцільність скасування усиновлення, але з огляду на ту обставину, що усиновлювачів дійсно не було повідомлено про наявність у дитини психологічного захворювання, всі їх намагання покращити стан здоров`я дитини не дали бажаного результату, а при спілкуванні з дитиною та батьками встановлено, що дійсно родинних почуттів у них вже немає, вважає за доцільне скасуваи усиновлення. Третя особа - Хортицький районний у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання свого представника не направили, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи доходить наступних висновків. Рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2012, яке набрало законної сили 30.01.2012 у цивільній справі №2-о-86/11 (а.с.21-22) задоволено заяву [PERSON] та [PERSON] про усиновлення ними [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Запоріжжі і зареєстрованої Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 18.03.2004 року. Актовий запис про народження дитини №227, свідоцтво про народження дитини видано 27.09.2007 року; зобов`язано Хортицький відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме: прізвище дитини [PERSON] змінити на [PERSON] , по-батькові [PERSON] змінити на [PERSON] , ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін; записати громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] в селі ЗоркіноНижньогірського району Автономної Республіки Крим, - батьком дитини; записати громадянку України [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Весело-ТернуватеВільнянського району Запорізької області, - матір`ю дитини.. 07.02.2012 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , в якому зазначено місце народження: «Україна, Запорізька область, Хортицький район, місто Запоріжжя», батько: « [PERSON] », мати « [PERSON] ». При огляді та дослідженні у судовому засіданні матеріалів особової справи про усиновлення [PERSON] , [INFO] судом встановлено, що при проведенні медичного огляду перед усиновленням, зокрема 14.07.2011 року в медичній карті дитини щодо обстеження нервово-психологічної сфери не було зазначено про наявність психологічних захворювань, зокрема діагнозу змішаний розлад емоцій F83. При цьому в індивідуальній картці дитини зазначено про наявність уточненого діагнозу 12.12.2011 - F83. Частинами четвертою та п`ятою статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо скасування усиновлення обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно із висновком № 04/03-27/02716 від 26.08.2021 року щодо доцільності скасування усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, орган опіки та піклування вважає доцільним скасування усиновлення, зважаючи на те, що усиновлювачі на час усиновлення не знали про наявність у дитини психологічного захворювання. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 238 Сімейного кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення. За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч.3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1, ч. 4 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, з матеріалів справи вбачається, що на час усиновлення дитини, позивачі проживали однією сім`єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов`язки, зумовлені спільним проживанням однією сім`єю, бажали всиновити дитину, проте не знали про наявність у дитини психологічного захворювання. Позивачі вказують, що між ними та дитиною останні роки склалися такі відносини, які унеможливлюють подальше виховання ними останньої та їх спільне проживання. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою ВРУ від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, враховуючи обставини, встановлені судом, з метою дотримання принципу пріоритетності інтересів дитини, суд дійшов до висновку, про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Порядок здійснення усиновлення (скасування усиновлення), здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей регулюється Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905. Відповідно до п.п. 3, 7, 18 вказаного Порядку визначено, що усиновленню підлягають діти, які перебувають на відповідному обліку дітей, які можуть бути усиновлені, що здійснюється службами у справах дітей районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад за місцем походження дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, уповноваженим органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань дітей, службами у справах дітей обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та Мінсоцполітики. Діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, діти, батьки яких дали згоду на усиновлення, беруться на місцевий облік службою у справах дітей за місцем їх походження протягом місяця після виникнення підстав для усиновлення. Діти знімаються з місцевого, регіонального та централізованого обліку в разі їх усиновлення та поновлюються на місцевому, регіональному та централізованому обліку в разі визнання усиновлення недійсним; скасування усиновлення, тощо.

Outcome: approved