Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивачі, звернувшись з цим позовом до суду, зазначили, що їм та відповідачеві на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1999 року належить квартира [ADDRESS] . Наразі виник спір з приводу користування квартирою та розпорядження нею. Проте частки у праві спільної сумісної власності на цю квартиру між ними не визначені. В органах нотаріату відповідач вирішити це питання не бажає. Тому просили поділити вказану квартиру між сторонами, припинити право спільної сумісної власності і визначити рівними частки між сторонами у спірній квартирі. В судове засідання позивачі не з`явились, направили на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, в котрих підтримали позовні вимоги . Відповідач в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву, в котрій погоджувалась на задоволення позову, просила справу розглядати без її участі. З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів 27.01.1999 року, [PERSON] , [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13,16-21). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Положенням статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, встановивши, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної сумісної власності, сторони не заперечують, що частки у праві власності на цю квартиру є рівними між ними, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, припинивши право спільної сумісної власності на вказану квартиру, і , визначивши частки сторін у праві власності на квартиру по 1/ 3 частині за кожним зі сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України суд, зважаючи на те, що позивачі не просили стягувати з відповідачів на їх користь судові витрати, покладає судові витрати у справі на позивачів.

Outcome: approved