Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності колишнього КСП «Колос» с. Шупики Богуславського району Київської області в розмірі 1,74 умовних кадастрових гектара за рахунок земель резервного фонду [PERSON] сільської ради, посилаючись на те, що її батько [PERSON] з 1985 року працював в колгоспі ім. Калініна с. Шупики Богуславського району, Київської області, потім після реорганізації колгоспу працював в КСП «Колос» до листопада 1996 року. 26 листопада 1996 року її батько помер. 20 грудня 1996 року КСП «Колос» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час прийняття рішення [PERSON] сільською радою про передачу земельної ділянки в колективну власність КСП «Колос» та виготовлення державного акту на право колективної власності на землю її батько [PERSON] був членом КСП та був включений до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай), але йому не видали відповідний сертифікат. Відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай) на імя спадкодавця [PERSON] перешкоджає їй (позивачці), як спадкоємцю за законом першої черги, оформити в Богуславській районній державній нотаріальній конторі право на спадкове майно. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивачка просить задовольнити її вимоги та визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в розмірі паю в умовних кадастрових гектарах 1,74 га, який отримували інші бувші члени КСП «Колос». Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на вищевказані факти та докази. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що батько позивачки на час видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Колос» не був членом даного КСП, оскільки помер до видачі державного акту. Відповідач [PERSON] сільська рада свого представника в судове засідання не направила, але подала заяву, в якій просить справу розглянути без представника, а також зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши позивачку, представника відповідачів та дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер 26 листопада 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про народження спадкоємця, копією свідоцтва про укладення шлюбу. Спадкодавець [PERSON] з 1985 року працював в колгоспі ім. Калініна с. Шупики Богуславського району, Київської області, потім після реорганізації колгоспу працював в КСП «Колос» до листопада 1996 року. Даний факт підтверджується копією трудової книжки колгоспника на його імя. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Колос» був виданий 20 грудня 1996 року. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно розяснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер 26 листопада 1996 року, тобто до одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Колос» с. Шупики Богуславського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю, то він за життя не мав право на земельну частку (пай), що є підставою для відмови в задоволенні позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed