Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON], в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє [PERSON] звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області 28.12.2016 року з позовною заявою у якій зазначає, що є донькою відповідача по справі та третьої особи, що підтверджується свідоцтвом про народження. 15.07.2016 року батьки позивача розлучились. Позивачка зазначає, що з 01.09.2016 року є студенткою 1 курсу денної форми навчання Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище» за професією «Декор вітрин», термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2017 рік. Весь вільний час позивачка присвячує навчанню, а тому не має можливості працевлаштуватися та матеріально себе забезпечувати, у звязку з чим потребує допомоги батьків. Позивачка зазначає, що відповідач матеріально не допомагає, хоча працює та отримує стабільну заробітну плату, заробітна плата матері не дозволяє забезпечити необхідної матеріальної підтримки, оскільки становить лише 2000,00 грн. на місяць, тому в неї склалось скрутне матеріальне становище. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача [PERSON], [INFO], на своє утримання, аліменти\~ на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку починаючи стягнення з дня звернення до суду до закінчення навчання до 30.06.2016 року включно. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач та її представник надали до суду письмову заяву у якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити (а.с.24, 25). Відповідач та третя особа також надали до суду письмові заяви у яких позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення (а.с.26, 27). У звязку з неявкою у судове засідання всіх сторін, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до\~ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Згідно\~ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим вимагають матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-літнього віку, за умови, що вони мають можливість надавати таку матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших доказів.\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, третя особа не заперечує щодо задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Позивачка звернулась до суду з позовною заявою 28.12.2016 року (а.с.1) Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення позивача до суду, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення позивача до суду, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у правах про стягнення аліментів. Згідно із п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення позивача до суду, за подання до суду, фізичною особою, позовної заяви немайнового характеру, розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 р.», розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016 року становить 1378 гривень, тобто розмір судового збору, який підлягає сплаті,\~ становить 551 грн. 20 коп. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved