Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 21.06.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 66. Від шлюбу у них народилося четверо дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим. Різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємна повага одне до одного. Позивачка вважає, що шлюб є лише формальним, збереження шлюбу суперечить її інтересам у зв`язку з чим просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] та вирішити питання про судові витрати. Позивачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило, відзив на позов не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 21.06.2003 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 66, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2003 року. Від шлюбу у сторін народилося четверо дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними припинено шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивачка остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачкою обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Крім цього, відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити позивачці її шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила 768,40 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. 02 квітня 2020 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX\~. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки, зокрема, щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved