Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів, яким просили визнати недостовірною інформацію, поширену відносно них відповідачами в заяві на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р., у мережі «Інтернет», зокрема на сайті «Twitter», та у зверненні на ім'я ДПІ у Личаківському районі м. Львова, та стягнути із них на їх користь відшкодування моральної шкоди, грошовий еквівалент якої оцінюють в розмірі 40000 грн., у зв'язку з приниженням їх честі та гідності. Позов мотивують тим, що на вул. Майорівка у м. Львова відповідачі розклеїли адресовану на ім'я судді Леньо С.І. заяву від 07.03.2013р., від 07.03.2013р. складену від імені відповідача [PERSON] відповідачем [PERSON] У вказаній заяві вони звинуватили позивача [PERSON] у приховуванні причин і обставин смерті її чоловіка [PERSON] Крім того, в мережі «Інтернет» була поширена недостовірна інформація, що «[PERSON] разом з матір'ю намагаються відібрати землю в його старенької бабусі, зневажає її все життя тільки за те, що вона інвалід», а на сайті «Twitter» відповідачем [PERSON] через її знайому [PERSON] були розповсюджені нецензурні висловлювання на адресу неповнолітньої [PERSON], що принизили її честь та гідність. На ім'я ДПІ у Личаківському районі м. Львова відповідач [PERSON] направила електронною поштою звернення, що позивачі здають в оренду належний їм гараж, за що не сплачують податків, однак викладені у зазначеному зверненні обставини не знайшли свого підтвердження за результатами проведеної перевірки. Відповідач та одночасно представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечила, пояснивши, що не розповсюджувала жодної інформації в мережі «Інтернет» й до відомостей, які були розповсюджені від імені [PERSON] на сайті «Twitter» вона не має жодного відношення, оскільки такі під вказаним іменем могла розповсюдити будь-яка особа. Заяву на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р. вона також не розповсюджувала і їй невідомо, хто міг розклеїти її текст на вул. Майорівка у м. Львові. Водночас, вказану заяви вона дійсно за погодженням із [PERSON] подавала на ім'я судді Леньо С.І в межах іншої цивільної справи, однак жодних компрометуючих відомостей така не містить, й у ній зазначені лише оціночні судження, які відповідно до ст. 277 ЦК України не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Крім того, адресована суду заява, так само як і звернення на ім'я ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 25.05.2013р. з метою проведення перевірки сплати податків позивачами від одержаних ними орендних платежів за гараж не може вважатися поширенням недостовірних відомостей, не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, а відомості викладені у них не підлягають спростуванню, оскільки шляхом звернення до уповноважених органів відповідачі реалізовували передбачене ст. 40 Конституції України право направляти індивідуальні чи колективні звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди, що полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи. Як вбачається із паспортних даних сторін, останні проживають за адресою: м. Львів, вул. Майорівка у будинках № 24, № 24А та є сусідами й родичами між собою. Судом встановлено, що підтверджується поясненнями сторін, показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, численними зверненнями сторін у різні органи, долученими до матеріалів справи, та результатами розгляду їх звернень, що між сторонами існують тривалі неприязні відносини на побутовому ґрунті та грунті спірних цивільних правовідносин. Предметом позовних вимог у цій справі заявлено визнання недостовірною інформації, поширеної відносно позивачів відповідачами в заяві на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р., у мережі «Інтернет», зокрема на сайті «Twitter», та у зверненні на ім'я ДПІ у Личаківському районі м. Львова. В підтвердження цього позивачами представлено копію заяви на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р., роздруківку твітів спілкування користувачів під ніками «Barry» та «nata dzyuba» із сайту «Twitter» у мережі «Інтернет», та повідомлення про виклик позивача [PERSON] ДПІ в Личаківському районі м. Львова з питань сплати податків від здачі житла в оренду. Суд вважає недоведеною обставину щодо поширення винними діями відповідачів інформації, викладеної в заяві на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р. та в мережі «Інтернет», зокрема на сайті «Twitter», оскільки відповідач [PERSON] категорично заперечила факт розповсюдження інформації шляхом розклеювання на вул. Майорівка у м. Львові заяви відповідачів на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р., а також будь-якої інформації в мережі «Інтернет» та своє відношення до користувача під ніком «nata dzyuba» на сайті «Twitter». Доказів протилежного позивачами суду не представлено. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] не були очевидцями зазначених подій, в тому числі розклеювання заяви на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р., а тотожність відповідачів із користувачем під ніком «nata dzyuba» на сайті «Twitter» у мережі «Інтернет» суду у встановленому порядку не доведено. Тексту звернення відповідачів на ім'я ДПІ у Личаківському районі м. Львова позивачами суду не представлено, клопотань про його витребування не заявлено. Разом із тим відповідач [PERSON] у суді визнала (обставина, що не підлягає доказуванню), що дійсно вона зверталася на ім'я ДПІ у Личаківського району м. Львова із зверненням від 25.05.2013р. з метою проведення перевірки сплати податків позивачами від одержаних ними орендних платежів за гараж, що розташований частково на її земельній ділянці, яким користувались невідомі їй особи. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч. 2 ст. 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, роздуми, припущення, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема в плані гіпербол, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Аналогічне положення викладено і в ст. 277 ЦК України. Ознайомлення зі змістом та характером викладу відомостей, викладених відповідачем у в заяві на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р., дає можливість зробити висновок, що такі не містять фактичних даних, які б мали негативний характер стосовно особи позивачів, а твердження про приховування обставин смерті сина [PERSON] слід розцінювати як оціночне судження (критика, роздуми, припущення). Згідно зі ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Як встановлено судом, з приводу викладених у заяві на ім'я судді Леньо С.І. від 07.03.2013р. обставин позивач звернувся до компетентного органу - суду в межах конкретної справи з метою підтвердження обставин, які підлягають доказуванню, в тому числі обставин, що підтверджують неприязні відносини сторін, що, як роз'яснив Пленум ВСУ у п. 17 постанови № 1 від 27.02.2009р., не може бути підставою для захисту честі і гідності. Аналогічно факт звернення відповідачів у ДПІ у Личаківському районі м. Львова як до компетентного органу з приводу нібито несплати позивачами податків від одержаних ними орендних платежів, незалежно від того, чи знайшли вказані обставини своє підтвердження, не може бути підставою для захисту честі і гідності. Крім того, суд звертає увагу, що в позовній заяві відсутні будь-які обґрунтування, в чому виразилась спричинена позивачам моральна шкода, а також обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди. Виходячи із вищенаведеного та

Outcome: dismissed