Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON] зувернулись до суду з позовом до ПАТ АКБ «Львів» про визнання недійсними кредитного договору та договорів іпотеки. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 10.12.2007 року між ЗАТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007/04/133 відповідно до якого ним отримано у кредит 200 000, 00 дол. США зі сплатою процентів за їх користування в розмірі 13,5 % річних із кінцевим терміном погашення не пізніше 01.10.2014 року. 10.12.2007 року між ЗАТ АКБ Львів та [PERSON] для забезпечення кредитного договору було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно - квартира №1 на вул. [PERSON],10 у м. Львові. 08.12.2010 року між ЗАТ АКБ Львів та [PERSON] для забезпечення кредитного договору було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку також передано нерухоме майно - квартира №21 на вул. Городоцькій ,291 у м. Львові. Банком при наданні кредиту в іноземній валюті та під час укладення кредитного договору № 2007/04/133 від 10.12.2007 року [PERSON] не було попереджено, що він нестиме валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором. Курс іноземної валюти в перерахунку на гривні значно змінився з моменту укладення кредитного договору та договорів іпотеки, що позивачі не могли передбачити. За таких обставин вони б не укладали зазначені договори. Крім того, вважає, що укладення договору у іноземній валюті було неправомірним, оскільки національною валютою України є гривня. Крім того вважає, що купівля валюти та подальше її внесення на погашення кредиту є пов'язаними між собою операціями, попри те, що усі банківські операції мають здійснюватись у національній валюті та позичальник не повинен нести додаткових витрат при погашенні заборгованості. Визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки здійснюється банком у відповідності до спеціальної затвердженої до Правил Таблиці. Крім того, як визначено п.п. 3.2.6. кредитного договору № 2007/04/133 від 10.12.2007 року, плата за оформлення кредитного договору становить 4 000, 00 грн., а квитанцією X» 1 від 11.12.2007 року підтверджується стягнення з нього плати за таке оформлення у розмірі 4 040, 00 грн. Крім того, як у кредитному договорі № 2007/04/133 від 10 грудня 2007 року не передбачено, так і перед його укладенням не повідомлялось позичальника про необхідність понесення ним витрат з нотаріального оформлення договорів іпотеки, однак такі витрати було здійснено [PERSON] та іншими іпотекодавцями [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідними довідками приватного нотаріуса [PERSON] Звертає увагу судуна п. 5.2.3. спірного кредитного договору, яким передбачено право позичальника достроково розірвати кредитний договір, попередньо погасивши кредит та здійснивши плату за користування кредитом, письмово попередивши про це банк за 10 календарних днів. Однак вважаємо, що механізм дострокового погашення кредиту не розкрито у наведеному пункті спірного договору, оскільки у такому випадку є незрозумілою плата за користування кредиту. Така плата здійснюється у відповідності до загального графіку погашення кредиту, чи у випадку дострокового погашення плата перераховується, адже несправедливим є здійснення плати за користування кредитними коштами за час у якому таке користування не мало місця. Крім того, вважає, що договір іпотеки не міг бути укладений без згоди усіх співвласників майна. Відтак, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати недійсними з моменту укладення: кредитний договір № 2007/04/133 від 10.12.2007 року укладеного між ЗАТ АКБ Львів та [PERSON]; договір іпотеки від 10.12.2007 року укладеного між ЗАТ АКБ «Львів» та [PERSON], згідно з яким передано іпотеку нерухоме майно - квартиру № 1 на вул. [PERSON],10 у м. Львові та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], і зареєстрованого в реєстрі за № 11863, Додатковий договір від 23.02.2009 року укладений між ВАТ АКБ «Львів» та [PERSON] про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 10.12.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], і зареєстрований в реєстрі за № 904; іпотечний договір від 0812.2010 року укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та [PERSON], згідно з яким передано в іпотеку нерухоме майно - квартира № 21 на вул. Городоцькій,291у м. Львові, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], і зареєстрований в реєстрі за № 5985. Судові витрати покласти на відповідача ПАТ АКБ «Львів» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] не виконав та продовжує не виконувати взяті на себе за кредитним договором №2007/04/133 від 10.12.2007 року кредитні зобов'язання. Сума його заборгованості за вказаним кредитним договором, станом на 16.02.2016 року , становить 23 265, 05 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ, станом на 16.02.2016 року, становить 623 923, 97 грн., з яких: заборгованість по поверненню суми кредиту - 14 370,00 дол. США (гривневий еквівалент - 385 375,81 грн.); заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 4 293,77 дол. США (гривневий еквівалент - 115 150,67 грн.); пеня за прострочення повернення суми кредиту - 3 751, 02 дол. США (гривневий івалент- 100 595, 15 грн.), пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами - 850,26 дол. США (гривневий еквівалент - 22 802, 34 грн.). Відповідно до висновку про вартість майна від 16.02.2016 року, наданого суб'єктом оціночної діяльності ТзОВ «ГАЛ-СВІТ», вартість предмету іпотеки - квартири №1 на вул. В.Вернадського, 10 у м. Львові, загальною площею 80,4 м.кв., що належить [PERSON] на праві приватної власності., становить 2 233 000, 00 грн. без ПДВ. Згідно письмових заперечень у задоволенні первісного просить відмовити, оскільки вважає, що кредитний договір та договори іпотеки були укладені згідно вимог чинного законодавства, оскільки банк при укладенні договірів мав відповідні ліцензії на надання кредитів в іноземній валюті, та те. що банк також не міг передбачити зміну курсу валют. Просить у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АКБ «Львів» заборгованість за кредитним договором №2007/04/133 від 10.12.2007 року : заборгованість по поверненню суми кредиту 14\~370,00 дол. США (що у гривневому еквіваленті становить 385\~375,81 грн.), заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 4\~293,77 дол. США (що у гривневому еквіваленті становить 115\~150,67 грн.), пеню за прострочення повернення суми кредиту 3\~751,02 дол. США (що у гривневому еквівалентів становить 100\~595,15 грн.), пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами 850,26 дол. США (що у гривневому еквіваленті становить 22\~802,34 грн.), а всього 23\~265,05 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 16.02.2015 року становить 623\~923,97 грн. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру №1 в будинку №10, яка розташована на вул. В.Вернадського у м. Львові, реєстраційний номер 3754135, загальною площею 80,4 кв.м., що належить [PERSON] на праві приватної власності та використовується як нежитлове приміщення. Спосіб реалізації предмета іпотеки визначити шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 2\~233\~000,00 грн. без ПДВ, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛ - СВІТ», згідно висновку про вартість майна від 16.02.2016 року. Позивач [PERSON] та його представник, в судовому засіданні дали пояснення аналогічні мотивам позовної заяви, проти задоволення зустрічного позову просять відмовити, оскільки договори були укладені з порушенням вимог чинного законодавства. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляду справи у її відсутності суду не подала, тому суд проводить розгляд справи у її відсутності на підставі ст.169 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача ПАТ АКБ «Львів», який є правонаступником ЗАТ АКБ «Львів» в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив, просив зустрічний позов задовольнити повністю. Дав пояснення аналогічні, викладеним у мотивах письмових заперечень та зустрічного позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи. суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що ЗАТ АКБ «Львів» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2007/04/133 від 10.12.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримано кредит у розмірі 200 000, 00 доларів США зі сплатою процентів за їх користування в розмірі 13,5 % річних із кінцевим терміном погашення 01.10.2014 року /том справи 1, а.с.5-8/ ЗАТ АКБ «Львів» та [PERSON] з метою забезпечення кредитного договору 10.12.2007 року укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно - квартира № 1 на вул. [PERSON],10 у м. Львові /том справи 1, а.с.9-14/. 08.12.2010 року між ЗАТ АКБ «Львів» та [PERSON] з метою забезпечення кредитного договору було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку також передано нерухоме майно - квартира № 21 на вул. Городоцькій, 291 у м. Львові /том справи №1, а.с.15-22/. Згідно банківської ліцензії №54 від 02.04.2002 року, ЗАТ АКБ «Львів», надано право здійснювати банківські операції, взначені ч.1 та п.п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» /том справи 1 а.с.37/. Національним банком України ЗАТ АКБ «Львів» видано дозвіл №54-2 від 02.04.2002 року, на право здійснення операцій визначених п.п.1-4 ч.2 та ч.4 ст. ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» /том справи 1 а.с.38/ 23.02.2009 року між ВАТ АКБ «Львів» укладено додатковий договів про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 10.12.2007 року /том справи №1 а.с.71/ Згідно додатку до дозволу №54-2 від 15.01.2007 року, Національним банком України надано ЗАТ АКБ «Львів» дозвіл на операції із валютними цінностями /том справи 1 а.с.39/ З матеріалів справи вбачається, що позивач сплачував відсотки та повертав тіло кредиту до подання позову. Станом на 19.03.2015 року заборгованість [PERSON] перед банком становила: 18 449,60 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 19.03.2015р. становила 429 814,80 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 14 370,00 дол.США (екв. - 334 773,58 грн.); заборгованість по процентах - 2 513,96 дол. США (екв. - 58 566,97грн.); нарахована пеня - 1 565,64 дол. США (екв. - 36 474,25 грн.). Згідно п.3.2.4. Кредитного договору - позичальник зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі в кінці терміну дії цього договору, відповідно до п.1.8. - сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно частинами не менше 2 381,00 дол.США не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договром та/або додатками до нього. Останній платіж дорівнює залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до п.1.8. кредитного договору - термін погашення кредиту встановлений 01.10.2014 року. Умови Кредитного договору Позичальником не виконано, кредит повністю не повернуто. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Пунктом 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а у разі відсутності іншої домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Пунктом 2.1. Кредитного договору обумовлено, що зобов'язання позичальника по цьому кредитному договору забезпечуються всім належним йому та майновим поручителям майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З положень ст.629 ЦК України, вбачається, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово економічної експертизи №13139/15-45 від 28.09.2015 року, за результатами проведеного дослідження, зазначена в «Розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед ПАТ «АКБ «Львів» заборгованість по сплаті кредиту в сумі 14370,00 доларів США є документально обґрунтованою, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом документально підтверджується в сумі 2467,13 доларів США, тобто, є меншою за вказану в «Розрахунку» суму на 46,83 дол. США. Метод нарахування банком процентів за кредитним договором №2007/04/133 від 10.12.2007 року в цілому відповідає вимогам Положення про кредитування ПАТ «АКБ «Львів». Нарахування процентів за користування кредитом проводилось банком у відповідності до умов договору та чинного Положення про кредитування (за виключенням деяких періодів, по яких виявлені розбіжності, зазначені в Додатку №2 до висновку). Визначити величину реальної процентної ставки за цим договором не видається за можливе, оскільки витрати позичальника, які враховуються при розрахунку, здійснювались у різних грошових одиницях, а відповідна методика розрахунку на даний час відсутня /том справи 2 а.с.76-87/. Із матеріалів справи вбачається, що банк, згідно вимог чинного законодавства у встановлені терміни попереджав позичальника та іпотекодався про існуючу заборгованість та терміни її повернення, що підтверджується листами вимогами від 06.05.2014 року /том справи 1 а.с.231-232/. Суд не бере до уваги покликання позивача щодо незаконності надання банком кредиту в іноземній валюті, оскільки, як встановлено в судовому засіданні банк, згідно вимог чинного законодавства має ліцензію на здійснення валютних операцій. Крім того покликання позивача на те, що банком не було надано позивачу розрахунку до п.5.2.3 кредитного договору щодо порушення питання про дострокове розірвання кредитного договору, є безпідставним, оскільки позичальник не звертався до позикодавця із такою заявою Суд не вважає, що зміна курсу долара у співвідношенні до гривні, не є істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладені договору, оскільки позичальник згідно п.5.2.2 кредитного договору міг звернутись до банку із обгрутнованою пропозицією щодо перегляду умов кредитного договору. Крім того, суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що він здійснював банківські операції для погашення заборгованості шляхом обміну гривні на долари, оскільки кредит був укладений у доларах США і кредитним договором чітко передбачено сплату відсотків та повернення тіла кредиту у тій валюті у якій було взято кредит. Також суд не бере до уваги покликання позивача на те, що ним всупереч чинному законодавству неслись додаткові витрати за укладення договору кредиту, а саме розбіжності в оплаті, (замість 4000,00 грн. 4\~040,00 грн.) та витрати понесені у нотаріуса за укладення договору, оскільки розбіжність склалась у звязку із наданням банком послуг не повязаних із укладенням кредитного договору. Що стосується оплати послуг у нотаріуса, такі повязані не з самим кредитним договором, а похідним від нього договором іпотеки. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] згідно з кредитним договором №2007/04/133 від 10.12.2007 року , заборгованість по поверненню суми кредиту становить 14\~370,00 дол. США (що у гривневому еквіваленті становить 385\~375,81 грн.), заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами становить 4\~293,77 дол. США (що у гривневому еквіваленті становить 115\~150,67 грн.), пеню за прострочення повернення суми кредиту 3\~751,02 дол. США (що у гривневому еквівалентів становить 100\~595,15 грн.), пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами 850,26 дол. США (що у гривневому еквіваленті становить 22\~802,34 грн.), а всього 23\~265,05 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 16.02.2015 року становить 623\~923,97 грн. /том справи 2 а.с.138-139/. Згідно п.п. 2.1.4. договору іпотеки, іпотекодержатель має право у випадку невиконання боржником зобов'язань за цим та/або за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 4 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення. Включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставного майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією Предмета іпотеки. Пункт 4.4. договору іпотеки передбачає одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки - звернення стягнення за рішенням суду (копія Договору Іпотеки 1 міститься в матеріалах справи). Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 08.12.2010р. між банком та іпотекодавцем укладено договір іпотеки за реєстр.№5985, що посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON], згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно - квартира №21 в будинку №291, який розташований на вул. Городоцькій у м.Львові. Згідно договору іпотеки у разі невиконання боржником зобов'язань за основним договором, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання строку виконання Боржником зобов'язань за основним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні основної суми боргу, при несплаті або частковій несплаті процентів, неустойки, інших платежів. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є звернення стягнення за рішенням суду (пункти 3.4.. З.5., 5.1. Договору Іпотеки). Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій\~ формі, розмір цієї\~ вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки;\~ збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Згідно ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного\~ зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Відповідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір\~ вимог\~ та всі його складові,\~ що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;\~ опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо\~ забезпечення\~ збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно п.42 Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при визначенні початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації суд може визначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором підставна та підлягає до задоволення, оскільки іпотекодавцем не виконані умови договору іпотеки. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги зустрічного позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved