Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідачів, де є третя особа, посилаючись на те, що на підставі договору завдатку позивачі передали відповідачам 56000 грн. в рахунок купівлі будинку. Разом з тим, з вини відповідачів договір купівлі - продажу укладено не було, оскільки останні не виконали ряд умов договору, зокрема не надали позивачам та/або третій особі, документи на нерухоме майно, ухилились від підписання основного договору, не сплатили державне мито. Враховуючи зазначене, позивачі просять стягнути з відповідачів подвійну суму завдатку згідно умов договору та чинного законодавства. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові. Відповідачі, представник останніх позовні вимоги не визнали та пояснили, що під час підписання договору завдатку, позивачам були надані оригінали правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомості, після чого позивачі зробили їх копії та передали відповідачам 2000 доларів США завдатку. Довідки, які обмежені строком дії, були зібрані відповідачами своєчасно та передані третій особі, яка виступала в ролі ріелтора і також була учасником договору, деякі довідки третя особа збирала самостійно. Отже, відповідачами були виконані всі необхідні дії для укладення основного договору. Разом з тим, за два тижні до визначеної в укладеному правочині, дати укладення договору купівлі - продажу, позивач [PERSON] зателефонувала відповідачу [PERSON] та повідомила, що у зв'язку зі зміною планів, купувати у позивачів нерухомість не буде, таким чином укладення угоди не відбулося. Зазначені обставини вказані у відзиві на позов. Відповіді на відзив позивачі не надали. Третя особа в судовому засіданні пояснила, що на час підписання договору завдатку, правовстановлюючі документи на нерухомість були у наявності, оригінали були оглянуті позивачами, на їх вимогу були зроблені копії документів, після чого позивачі передали відповідачам грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Довідки, які мають обмежений строк використання були зібрані відповідачами та третьою особою своєчасно, для укладення угоди купівлі- продажу у визначений в договорі час з боку продавців було все виконано. Третя особа, телефонувала позивачу [PERSON] та просила обрати нотаріуса для посвідчення договору купівлі - продажу, проте, остання повідомила, що відповідь наддасть пізніше. Разом з тим, за два тижні до визначеної дати укладення договору купівлі - продажу, третій особі зателефонувала [PERSON] і розповіла, що останній телефонувала позивач [PERSON] та повідомила, що не бажає укладати договір купівлі - продажу. В свою чергу, третя особа зазначила, що можливо плани у покупців ще зміняться, треба чекати до визначеної в договорі дати, документи всі готові, нотаріус обраний самостійно третьою особою документи отримав, перевірив. Через тиждень після цієї розмови, тобто за тиждень до дати укладення основного договору купівлі - продажу, [PERSON] зателефонувала третій особі та повідомила, що договір купівлі - продажу укладений не буде, через зміну планів, брак коштів та намір придбати іншу нерухомість, яку відшукали позивачі, у зв'язку з чим просили повернути завдаток, на що третя особа зазначила, що згідно договору завдаток поверненню не підлягає. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.01.2017 сторонами у простій письмові формі був укладений договір про завдаток, який за своєю правовою природою є договором про наміри укладення договору купівлі - продажу житлового будинку належного відповідачам на праві приватної власності за 32800 доларів США, (далі та/або договір), (п. п. 2.1., 6.7.) супроводженням якого займалась третя особа. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Згідно ч. 4 ст. 635 ЦК України, договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Отже, враховуючи те, що вказаний договір не укладений у формі встановленій для основного договору, що свідчить про відсутність волевиявлення сторін укладати попередній договір, останній таким не вважається, а є договором про наміри. Згідно п. 6. 2 договору про наміри позивачі сплатили відповідачам завдаток в розмірі 56000 грн., що на час укладення договору становило 2000 доларів США., в рахунок належних з них платежів за договором купівлі- продажу житлового будинку, про намір укладення якого домовилися сторони, у зв'язку з чим позивачі взяли на себе відповідне зобов'язання придбати нерухомість до 02.04.2017 (п. 3.1. договору) Згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Згідно ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора, (п. 6.4. договору). Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості, (п. 6.3. договору). Згідно ст. 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачі стверджують, що відповідачі не надали позивачу та/або третій особі правовстановлюючі документи на домоволодіння, не зняли з реєстрації у будинку осіб, будинок не звільнили, не сплатили державне мито. В свою чергу відповідачі та третя особи зазначили, що відповідачі надали позивачам та третій особі усі правовстановлюючі документи, під час підписання договору, а довідки з обмеженим строком дії, були зібрані третьою особою у повному обсязі під час дії договору про наміри; у житловому будинку, не було зареєстрованих осіб, а також в останньому жодна особа не проживала; оплата державного мита, мала бути тільки при укладенні основного договору. Як вбачається з договору про наміри останній не містить будь якого регулювання способу, здійснення комунікацій між сторонами договору та третьою особою. Представником позивачів, відповідачами та представником останніх, третьою особою визнано що комунікація сторін та третьої особи мала місце за допомогою телефонного зв'язку. Позивачі стверджують, що внаслідок винних дій відповідачів договір купівлі - продажу не був укладений, а відповідачі та третя особа стверджують, що позивачі відмовились від купівлі будинку повідомивши про це по телефону з два тижні до дати, коли повинен бути укладений договір купівлі - продажу. Суд вважає що належним доказом ухилення відповідачів від укладення договору купівлі - пролажу було б направлення письмової вимоги, щодо необхідності повідомити про час та місце укладення договору купівлі - продажу, які в свою чергу не зазначений у договорі про наміри; письмові претензії щодо не надання правовстановлюючих документів на об'єкт продажу або вимоги про їх надання, витяги з реєстру нерухомості та кадастру з яких би вбачалося, що на час підписання договору про наміри та до кінцевої дати укладення договору купівлі - продажу правовстановлюючих документів не було; відомості про те, що у домоволодіння були зареєстровані та проживали особи. Окремо суд вважає необхідним зазначити, що в разі фактичної відсутності правовстановлюючих документів на домоволодіння, як стверджував представник позивачів в судовому засіданні, будь яка реєстрації осіб у домоволодінні була не можливою, а тому звинувачувати відповідачів у невиконанні одночасно двох таких вимог договору про наміри не є обґрунтованим. Позивачі та представник останніх з клопотанням про витребування доказів до суду не звертались. Що стосується несплати відповідачами державного мита, то вказана умова повинна була бути виконана під час укладення основного договору купівлі- продажу, укладення якого не відбулось, а тому звинувачення у невиконанні відповідачами даної умови є безпідставними. Незважаючи на покладення тягаря доказування на сторін рівною мірою, з умов договору про наміри не можна зробити висновок, що вказані в ньому умови, про які зазначають позивачі, відповідачами не виконані і саме позивачам необхідно доводити факт неправомірної поведінки відповідачів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачами не доведено, що договір купівлі - продажу не був укладений внаслідок вини відповідачів, що є підставою для стягнення завдатку у подвійному розмірі, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Суд вважає, що саме на позивачі покладений обов'язок доводити неправомірність дій

Outcome: dismissed