Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 березня 2002 року Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради, [PERSON], [PERSON] та померлий [INFO] року [PERSON] є співвласниками у рівних частках квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Тобто кожному зі співвласників належить одна третя частка вказаної квартири. Позивачі зареєстровані та постійно проживають у цій квартирі з 1980 року. [PERSON] та [PERSON] були подружжям, а [PERSON] - їх донька. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина - 1/3 частка вказаної квартири. Заповіту [PERSON] не залишив, тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі: [PERSON] - як донька, [PERSON] - як дружина померлого. У передбачений законом термін [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини [PERSON] за законом, а [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Після закінчення шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса Кузьменко М.С. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину. Однак після вивчення наданих документів нотаріус повідомила позивачам, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки право власності кожного із співвласників квартири після її приватизації не було належним чином зареєстровано, та не були виділені частки кожного із співвласників. З цих же причин позивачі не можуть зареєструвати право власності на належні їм частки квартири. Через викладені обставини позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Щастинської міської ради - Тюрін В.П. у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти задоволення позовних вимог не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 березня 2002 року Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради, [PERSON], [PERSON] та померлий [INFO] року [PERSON] є співвласниками у рівних частках квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Тобто кожному зі співвласників належить одна третя частка вказаної квартири. Позивачі зареєстровані та постійно проживають у цій квартирі з 1980 року, що підтверджується ордером на квартиру та записами в домовій книзі (а.с.5-6, 7). [PERSON] та [PERSON] були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8), а [PERSON] - їх донька, що підтверджується копією рішення Новоайдарського районного суду від 27.01.2016 року про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після його смерті залишилася спадщина - 1/3 частка вищезазначеної квартири. Заповіту [PERSON] не залишив, тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі: [PERSON] - як донька, [PERSON] - як дружина померлого. У передбачений законом термін [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини [PERSON] за законом, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 23.10.2015 року (а.с.11), а [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується заявою про відмову від прийняття спадщини від 23.10.2015 року (а.с.12), відповідні заяви зареєстровані приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С. За заявами позивачів нотаріусом було заведено спадкову справу № 97/2015. Більше ніхто з заявами про прийняття спадщини [PERSON] не звертався, що підтверджується копіями витягів зі Спадкового реєстру (а.с. 13-14). Після закінчення шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса Кузьменко М.С. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину. Однак після вивчення наданих документів, нотаріус повідомила позивачам, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки право власності кожного із співвласників квартири після її приватизації не було належним чином зареєстровано, та не були виділені частки кожного із співвласників. З цих же причин позивачі не можуть зареєструвати право власності на належні їм частки квартири (а.с. 15, 16). Через викладені обставини позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входь усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира. У зв'язку з не визначенням часток у праві спільної сумісної власності та смертю одного з співвласників, позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач та третя особа не заперечують проти задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про можливість задовольнити заявлені позивачами вимоги в повному обсязі, що не буде суперечити інтересам інших осіб. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 16, 319, 369, 370, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved