Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої та повнолітньої дитини, що продовжує навчання посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 25.01.1997 року по 26.03.2013 року. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року син [PERSON] навчається у Національному педагогічному університеті імені Драгоманова Інституті іноземної філології на денному відділенні. У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, вона просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини із усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 28.12.2015 року та до досягнення сином [PERSON] повноліття та [PERSON] до закінчення навчання, а саме до 30.06.2019 року, чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували у шлюбі з 25.01.1997 року по 26.03.2013 року. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз'яснень наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки діти, що потребують допомоги, перебувають на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на їх утримання аліменти. Розмір аліментів, які просить позивачка у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дітей. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в дохід держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved