Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] подали до суду позов до Полоничнівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та відмову від частки в майні колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [INFO] р. померла [PERSON], а [INFO] р. помер [PERSON] За життя [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], який відносився до типу колгоспний двір і членами якого був [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка. У зв'язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. За життя [PERSON] заповів своє майно онукові [PERSON], однак останній від прийняття спадщини відмовився в користь позивача [PERSON] Померла [PERSON] за життя заповіту не склала, її спадкоємці за законом дочки [PERSON], [PERSON] та син [PERSON] від прийняття спадщини відмовились в користь позивача [PERSON] Позивач [PERSON], враховуючи відмови від спадщини в його користь, має намір прийняти спадщину, що відкрилась після смерті його діда [PERSON] та баби [PERSON] Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий будинок не взмозі оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому змушений звернутись до суду та просить визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на належні [PERSON] та [PERSON] кожному по 1/3 частки житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] просить суд прийняти її відмову від належної їй 1/3 частки вказаного вище житлового будинку в користь позивача [PERSON], а тому з врахування даної відмови позивачі просять визнати в цілому за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. В судове засідання позивачі не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять позову задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника, позов визнає. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Як вбачається з довідки № 44, виданої 07.03.2014 р. ПАолоничнівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області станом на 18.04.1991 р. в житловому будинку [ADDRESS] проживали та були прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з свідоцтвом на право власності на жилий будинок, виданим 22.04.1991 р. житловий будинок [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно до ст. 123 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/3 частці вказаного будинку. [INFO] р. померла [PERSON] [INFO] р. помер [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту [PERSON] не складала, а тому спадкування її майна здійснюється за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що дочки [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та син [PERSON] від прийняття її спадщини відмовились в користь позивача [PERSON] , котрий є онуком померлої [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Отже, позивач [PERSON] в силу положень ч. 2 ст. 1258 ЦК України одержує право на спадкування в зв'язку з відмовою від такого попередньої черги спадкоємців. Судом встановлено, що [PERSON] 04.01.1999 р. склав заповіт, яким заповів усе своє майно онукові [PERSON], однак останній від прийняття спадщини відмовився в користь позивача [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємці за законом [PERSON] - його дочки [PERSON], [PERSON] та син [PERSON] від прийняття її спадщини відмовились в користь позивача [PERSON], котрий є онуком померлого [PERSON] Отже, позивач [PERSON] в силу положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України одержує право на спадкування в зв'язку з відмовою від її прийняття спадкоємцем за заповітом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] та [PERSON] входить належна кожному з них на праві спільної власності 1/3 частка будинку [ADDRESS]. До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 01.012013 р. Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Полоничнівська сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивача [PERSON] підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання. Позивач [PERSON] просить суд прийняти від неї відмову від належної їй 1/3 частки будинковолодіння [ADDRESS]. Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки. Відповідно до ст. 121 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору. Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову [PERSON] від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON] Враховуючи те, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовилась від прийняття їх спадщини в користь позивача [PERSON], [PERSON] відмовилась від належної їй 1/3 частки в майні колгоспного двору також в користь [PERSON], суд вважає, підставною вимогу позивача [PERSON] про визнання за ним права власності в цілому на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS].

Outcome: approved