Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з уточненим позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після померлого 20.05.2008 року батька [PERSON], померлої 03.08.2014 року матері [PERSON] та просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/30 частину квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одеса загальною площею 62,1 кв.м, в тому числі житловою - 37,1 кв.м; на ? частину будинку по вул. Ростовська, 91 в м. Одеса, який складається з житлового будинку загальною площею 55,3 кв.м., в т.ч. самого будинку літ. «А» з житловою площею 15,2 кв.м. з прибудовою літ «а», прибудовою (підвалом) літ. «а1»; літньої кухні літ. «Б», І - мостіння, II - цистерна, № 1-3 - огорожа. Визнати за [PERSON] право власності на 1/30 частину квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одеса загальною площею 62,1 кв.м, в тому числі житлової- 37,1 кв.м; на ? частину будинку по вул. Ростовська, 91 в м. Одеса, який складається з житлового будинку загальною площею 55,3 кв.м., в т.ч. самого будинку літ. «А» з житловою площею 15,2 кв.м. з прибудовою літ «а», прибудовою (підвалом) літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», І - мостіння, II - цистерна, № 1-3 - огорожа. Обґрунтовують свої вимоги тим, що позивачі по справі є рідними братом та сестрою. Їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. 20.05.2008 р. помер батько позивачів [PERSON]. За життя батьку належало нерухоме майно, яке складалося з 1/5 частини квартири № 128 по вулиці Дніпропетровська дорога, б. 109/1 в м. Одеса, згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видано Управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 22.09.1997 р. № 16-4335. Крім того батьку належав будинок, що знаходиться в м. Одеса, вул. Ростовська, б. 91 (колишня 6-та Лінія, ділянка № 345), згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27.08.2002 р., який складався на момент смерті з житлового будинку літ. «А» загальною площею 55,3 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м. з підвалом (підвальними приміщеннями) літ. «а1», прибудовою літ. «а», літньою кухнею літ. «Б», І - мостіння, II - цистерна, № 1-3 - огорожа. Після смерті батька в 2008 році померла мати позивачів - [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті батьків та отримали у спадок свої частки квартири № 128 по вулиці Дніпропетровська дорога, б. 109/1 в м. Одеса, по 1/15 частині квартири кожний. Після чого кожному з них стало належати по 4/15 частин квартири. Мати позивачів [PERSON] свою частину спадщини. а саме 1/15 частину квартири № 128 по вулиці Дніпропетровська дорога, б. 109/1 в м. Одеса після смерті свого чоловіка отримала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2009 р. За життя спадщину на будинок після смерті батька позивачі не оформили у зв'язку з тим, що будинок не був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації, що підтверджується листом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори від 27.01.2009 р. № 221. Мати позивачів за життя, після смерті батька документами на будинок не займалась, продовжувала жити в цьому будинку. Вона вважала, що він і так належить її та її дітям, нікуди будинок не подінеться. На момент смерті батька мати та позивач [PERSON] проживали разом в будинку, тобто спадщину фактично прийняли. Отже, [PERSON] та позивачі після смерті батька прийняли, але не оформили спадщину на будинок, що знаходиться в м. Одеса, вул. Ростовська, б. 91, а матір крім цього ще і не оформила спадщину на свою 1/15 частину квартири№ 128 по вулиці Дніпропетровська дорога, б. 109/1 в м. Одеса . 03.08.2014 р. померла мати позивачів - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири, яка належала її на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 22.09.1997 р. № 16-4335 та на 1/15 частини квартири після смерті батька та на належну її частину будинку що знаходиться в м. Одеса, вул. Ростовська, б. 91. Єдиними спадкоємцями після смерті матері та батька є їх діти позивачі [PERSON], [PERSON]. Позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про відкриття спадщини і отримання свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно за законом. Але при наданні нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно з'ясувалось, що воно за спадкодавцями не було зареєстровано належним чином, що унеможливлює оформлення та видачу відповідних свідоцтв. Як наслідок, державним нотаріусом четвертої Одеської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частину квартири та будинок. При житті ні батько, ні мати не зареєстрували за собою право власності на квартиру та будинок відповідно до правовстановлюючих документів, які вони мали та згідно законодавства, щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке діяло на той чи інший момент. Будинок належав (перейшов) батьку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2002 р. від його матері. До цього будинок належав [PERSON] (його батьку, дідусю позивачів) згідно договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 10.02.1958 р.. Дідусь [PERSON] у вересні 1957 року отримав дозвіл на виробництво робіт на земельній ділянці № 345 по вул. 6-та лінія с. Котовського (сьогодні вул. Ростовська 91) на підставі генплану. Згідно того генплану дідусь мав право побудувати будинок з 3-х кімнат з кухнею та верандою. Площа забудови складала - 89,53 кв.м., житлова -39,06 кв.м. Фактично на зазначеній ділянці спочатку був побудований житловий будинок (літ. «А») з підвалом загальною площею 51,7 кв.м., літньою кухнею (літ. «Б»), І - мостінням, II - цистерна, № 1-3 -р огорожа. Будівництво було закінчено приблизно у 1962-1965 році, після чого батьки постійно мешкали в ньому. Пізніше батьками позивачів до будинку були зроблені (добудовані) прибудови - підвал загальною площею 3,8 кв.м. (літ «аі»), тамбур загальною площею 2,6 кв.м. (літ. «а»). В наслідок чого загальна площа будинку станом на 1982 рік стала складати 55, 3 кв.м. Отже з моменту первісного будівництва і до моменту смерті батька площа приміщень будинку декілька змінилась. Причиною змін площ була незначна зміна внутрішньої планування будинку. Так наприклад, в підвалі було добудовано ще одне підвальне приміщення площею 3,8 кв.м., а в колишній тамбур переобладнаний в коридор та санвузол, в рахунок чого його площа збільшилася на 1,8 кв.м. Таким чином, будівництво, яке було здійснене батьком було зроблено в межах наданих йому прав за договором, дозволом на виробництво робіт, генплану, тобто у відповідності до вимог ст. 105 ЦК УРСР, який діяв на момент будівництва будинку. Проте, після закінчення всіх цих будівництв приблизно в 1982 - 1985 роках батьки не здійснили дій по введенню будинку в експлуатацію та його належну реєстрацію. Батькові позивачів, будинок перейшов від його матері згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2002 р., який вона в свою чергу отримала від дідуся, якому будинок належав на підставі договору. Батьки, як і дідусь та бабуся, за життя будинок до експлуатації не вводили та не реєстрували його. З яких причин невідомо, це як правило було у всіх в той час. Можливо, просто батьки за життя цим питанням не займались. Проте, не зважаючи на те, що будинок не був ведений в експлуатацію та не був зареєстрований належним чином за відповідним власником на відповідний час, він має все необхідне для проживання в ньому проведенні вода, каналізація, газ, електроенергія. За будинок безперервно сплачувались та сплачуються по теперішній час всі комунальні послуги та витрати по його утриманню. Також, хоча будинок і не був введений в експлуатацію і не зареєстрований, нотаріус в 2002 році видав на будинок свідоцтво про право на спадщину за законом (правовстановлюючий документ) від бабусі до батька позивачів. В свою чергу бабуся його отримала від дідуся позивачів в 1988 році. Отже, нотаріусами фактично визнавалось право власності на будинок за рідними позивачів. Правовстановлюючі документи на право власності на будинок існували у всі часи з моменту його будівництва і до теперішнього часу (договір, свідоцтва про право на спадщину за законом), але вони (документи) не були зареєстровані в порядку передбаченому законодавством, діючим на відповідний момент. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом позбавляє позивачів права розпоряджатись спадковим майном. Але те, що свого часу не було зроблено рідними позивачів (батьками, а до них дідусем та бабусею), мають робити позивачі, бо в іншому випадку це будуть робити вже їх діти. В судовому засіданні позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача надав до суду письмову заяву, відповідно з якою позовні вимоги не визнав, не заперечував проти задоволення позову, просить розглядати справу у відсутність відповідача (а.с.244). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до договору від 10.02.1958 року, укладеного між ЖКО Виконавчим комітетом Ленінської райради депутатів трудящих та [PERSON], останньому надано в безстрокове користування земельну ділянку № 345 по вул. 6-та лінія с. Котовського в м.Одесі, загальною площею 577 кв.м. (а.с.19-23); 23.09.1960 року Інспекцією державного архітектурного будівельного контролю [PERSON] надано дозвіл №2703 на виконання робіт на земельної ділянці № 345 по вул. 6-та лінія с. Котовського в м.Одесі, загальною площею 577 кв.м. (а.с.24); [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у м.Одесі, вулиця Ростовська, б.91 (колишня 6-та Лінія, ділянка №345), збудованого на 100 %, але не зданого в експлуатацію, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 27.08.2002 року, реєстровий №3-2985 (а.с.39); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений 04.05.2002 року КП «ОМБТІ та РОН», домоволодіння №91 по вулиці Ростовській (колишня 6-та Лінія, ділянка №345) в м.Одесі, розташовано на земельної ділянці площею578 кв.м. та складається з: житлового будинку літ. «А» з житловою площею 15,2 кв.м. літньої кухні літ. «Б», І - мостіння, II - цистерна, № 1-3 - огорожа (а.с.27-29); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений 30.10.2014 року КП « БТІ» Одеської міської ради, домоволодіння №91 по вулиці Ростовській в м.Одесі, розташовано на земельної ділянці площею578 кв.м. та складається з: житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», літ. «Е» - гараж, № 1-5 огорожа, І - мостіння, II цистерна (а.с.30-32); Відповідно до штампу, зробленому в технічному паспорті КП «БТІ» ОМР від 30.10.2014 року, в домоволодінні №91 по вулиці Ростовській в м.Одесі в м.Одесі самочинно збудовано прибудова літ.а, прибудова літ.А2, гараж Е, збільшено площу на 3,2 кв.м. (а.с.30 об.); Відповідно до письмової довідки КП «БТІ» Одеської міської ради №448321.67 від 07.11.2014 року, станом на 30.10.2012 року, житловий будинок №91 по вулиці Ростовській в м.Одесі складається з житлового будинку літ.А, загальною площею 55,3 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м. літньої кухні літ. «Б», І - мостіння, II - цистерна, № 1-3 огорожа. Самочинно побудовані літ. а прибудова, збільшена на 3,2 кв.м., літ.А2-прибудова, літ. Е гараж (а.с.34); Відповідно до письмової довідки КП «ОМБТІ та РОН» №448325.67 від 07.11.2014 року, станом на 31.12.2012 року, інвентаризаційна та реєстраційна справа на право власності на житловий будинок №91 по вулиці Ростовській в м.Одесі не зареєстровано (а.с.26); Відповідно до письмової довідки КП «БТІ» Одеської міської ради №448321.67 від 07.11.2014 року, станом на 31.12.2012 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одеса в рівних частинах кожний на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 22.09.1997 року, реєстровий номер 16-4335 (а.с.33,92); [PERSON] є власником 1/5 частини квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 27.01.2009 року, реєстровий №1-349. (а.с.43); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений 13.11.2008 року КП « БТІ» Одеської міської ради, квартира № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одесі, загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м складається з трьох житлових кімнат, кухні, площею 9,5 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., туалету площею 1,0 кв.м., коридору 8,3 кв.м., балкону та лоджіі 0,8 квм., 2,8 кв.м. (а.с.35-37); 20.05.2008 року помер [PERSON], про що Першим Відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції видано свідоцтво про смерть серія І-ЖД № 151091 від 25.06.2008 року, складений актовий запис №4409 (а.с.13); 03.08.2014 року померла [PERSON], про що Відділом РАЦС у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серія І-ЖД № 383130 від 04.08.2014 року, складений актовий запис №7904 (а.с.13); Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ №498993, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після їх смерті (а.с.16,17); Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №486591, [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після їх смерті (а.с.18); Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] є їх діти донька [PERSON], син [PERSON] 26.05.2015 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи від Четвертої Одеської державної нотаріальної контори за № 1425/2008 р., щодо майна померлого 20.05.2008 р. [PERSON], № 920/2014 р., щодо майна померлої 03.08.2014 р. [PERSON] Із матеріалів спадкової справи за № 1425/2008 р., щодо майна померлого 20.05.2008 р. [PERSON], вбачається, про те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, після померлої померлого 20.05.2008 р. батька - [PERSON] ( а.с.99-110); Відповідно до письмової довідки КП ЖКС «Північний» №463 від 15.09.2008 року, [PERSON] проживав та був зареєстрованим за адресою: [INFO] з 24.07.1992 року по день смерті - 20.05.2008 рік (а.с.102 об); [PERSON] є власником 1/5 частини квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 20.05.2008 року чоловіка [PERSON]., яке видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 27.01.2009 року, реєстровий №1-349 (а.с.107об.); [PERSON] є власником 1/5 частини квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 20.05.2008 року батька [PERSON]., яке видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 27.01.2009 року, реєстровий №1-347 (а.с.108); [PERSON] є власником 1/5 частини квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 20.05.2008 року батька [PERSON]., яке видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 27.01.2009 року, реєстровий №1-351 (а.с.108 об.); Із матеріалів спадкової справи за № 920/2014 р., щодо майна померлої 03.08.2014 р. [PERSON], вбачається, про те, що позивачка [PERSON] та [PERSON] звернулися до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, після померлої 03.08.2014 р. матері - [PERSON] ( а.с.83-98.); Відповідно до письмової довідки КП ЖКС «Північний» №1966 від 13.10.2014 року, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] з 24.07.1992 року по день смерті - 03.08.2014 рік (а.с.85); Відповідно до письмової довідки КП ЖКС «Північний» № 1968 від 13.10.2014 року про склад сімї та прописку, за адресою: м.Одеса, вулиця Дніпропетровська дорога, б.109, к.1, кв.128зареєстровані та проживають: [PERSON] (дочка), [PERSON] (син ), [PERSON] (онук) (а.с.85 об.); [PERSON] є власником 1/5 частини квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 03.08.2014 року матері [PERSON], яке видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 20.02.2015 року, реєстровий №4-144 (а.с.43); [PERSON] є власником 1/5 частини квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 03.08.2014 року матері [PERSON], яке видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 20.02.2015 року, реєстровий №4-145(а.с.43 об.); Відповідно до постанов державного нотаріуса Четвертої ЛОдеської державної нотаріальної контори [PERSON] № 545/02-31, №546/02-31, №544/02-31 від 20.02.2015 року, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки домоволодіння №91 по вулиці Ростовській в м.Одесі, квартири № 128 по Дніпропетровській дорога 109/1 в м. Одесі оскільки відсутня реєстрація нерухомого майна (а.с.40,41,45); 25.05.2015 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи від Четвертої Одеської державної нотаріальної контори за № 504/2002 р., щодо майна померлої 15.08.1988 р. [PERSON] (а.с.111-129); Із матеріалів спадкової справи за № 504/2002 р., щодо майна померлої 15.08.1988 р. [PERSON], вбачається, про те, що батько позивачів [PERSON] звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, після померлої 15.08.1988 р. матері [PERSON] (а.с.113); [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у м.Одесі, вулиця Ростовська, б.91 (колишня 6-та Лінія, ділянка №345), збудованого на 100 %, але не зданого в експлуатацію, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 27.08.2002 року, реєстровий №3-2985 (а.с.129); 13.11.2015 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи від Одеського державного нотаріального архіву за № 439, щодо майна померлого 10.06.1973 р. [PERSON] (а.с.198-205); Із матеріалів спадкової справи за № 439, щодо майна померлого 10.06.1973 р. [PERSON], вбачається, про те, що батько позивачів [PERSON] звернувся до Восьмої Одеської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, після померлого 10.06.1973 р. батька [PERSON] (а.с.200); 03.12.2015 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи від Першої Одеської державної нотаріальної контори за № 504/2002, щодо майна померлої 15.08.1988 р. [PERSON] (а.с.218-240); Із матеріалів спадкової справи за № 504/2002, щодо майна померлої 15.08.1988 р. [PERSON], вбачається, про те, що батько позивачів [PERSON] звернувся до Першої Одеської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, після померлої 15.08.1988 р. матері [PERSON] (а.с.219); Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, після померлого 20.05.2008 року батька [PERSON], та померлої 03.08.2014 року матері [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавців позивачі проживали разом з ними. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання права власності по 1/30 частині за кожним на квартиру № 128 по вулиці Дніпропетровська дорога, б. 109/1 в м. Одесі, підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця [PERSON] державної реєстрації на належну її 1/5 частину спірної квартири, що унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку. Позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання права власності за кожним на ? частину будинку по вул. Ростовська, 91 в м. Одеса, який складається з житлового будинку загальною площею 55,3 кв.м., в т.ч. самого будинку літ. «А» з житловою площею 15,2 кв.м. з прибудовою літ «а», прибудовою (підвалом) літ. «а1»; літньої кухні літ. «Б», І - мостіння, II - цистерна, № 1-3 огорожа не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 ст. 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Статтями 125, 126 ЗК України визначено, що право власності або постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації і таке право посвідчується державним актом. В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що [PERSON] або [PERSON] є власниками будинку по вул. Ростовська, 91 в м. Одеса, який складається з житлового будинку загальною площею 55,3 кв.м., в т.ч. самого будинку літ. «А» з житловою площею 15,2 кв.м. з прибудовою літ «а», прибудовою (підвалом) літ. «а1»; літньої кухні літ. «Б», І - мостіння, II - цистерна, № 1-3 - огорожа. Крім того, відповідно до штампу, зробленому в технічному паспорті КП «БТІ» ОМР від 30.10.2014 року, в домоволодінні №91 по вулиці Ростовській в м.Одесі в м.Одесі самочинно збудовано прибудова літ.а, прибудова літ.А2, гараж Е, збільшено площу на 3,2 кв.м. (а.с.30 об.); Отже, у період життя [PERSON] або [PERSON] не набули право власності на спірні об'єкти. Тому позивачі також не набувають право власності у порядку спадкування, оскільки за змістом ЦК України умовою переходу в порядку спадкування права власності є набуття спадкодавцем цього права у встановленому законом порядку. Виходячи із змісту ст. 376 ЦК України право власності на об'єкт самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця. В пункті 14 постанови № 6 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснено, що на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за умови, що будівництво велося згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу. Між тим, в матеріалах справи відсутні докази введення будівництва спірних об'єктів згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також, що дане питання було предметом розгляду компетентного державного органу. Так, позивачами не надано суду жодного документу, який би підтверджував відповідність самочинного будівництва архітектурним, санітарним, екологічним, будівельним та іншим нормам і правилам. А також не надано доказів звернення з відповідними заявами у компетентні органи про введення об'єктів самочинного будівництва в експлуатацію та відмови у здійсненні відповідних дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Між тим, як було вище зазначено, в матеріалах справи відсутні та позивачем не представлено до суду жодного переліченого вище документу. Суд не є органом, який розглядає питання щодо прийняття об'єктів будівництва до експлуатації. Узаконення самочинного будівництва, згідно п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється безкоштовно інспекціями Державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних споруд об'єктів при наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, протягом 30 днів з моменту подачі заяви. За ч. ч. 2 та 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Пленум Верховного Суду України у пунктах 7 та 8 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 роз'яснив судам, що у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов'язки входять до складу спадщини лише у тому разі, якщо будівництво здійснювалось ним згідно із законом. Якщо ж спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво, то до спадкоємців переходить лише право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Позивачами вимог щодо визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самочинного будівництва спадкодавцями, заявлено не було, у зв'язку з чим, судом позов розглянуто в межах заявлених вимог. Як роз'яснено в п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначається судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Тобто, на вказані самочинні прибудови, на які позивачі просять визнати право власності, як на спадкове майно, не виникло право власності як у спадкодавців так і не виникає право власності у спадкоємців, оскільки ці самочинні прибудови не є об'єктами цивільно-правових відносин та не можуть входити до спадкового майна відповідно до ст. 1218 ЦК України, а також не можуть і розподілятися між спадкоємцями як спадкове майно. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При таких обставинах позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: partial