Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка 12 серпня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 14 лютого 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №62. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому, вона змушена була звернутися до суду та просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Також просила стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 3-х річного віку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не з'явився, про день, місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином, судовою повісткою. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають в зареєстровано шлюбі з 14 лютого 2015 року який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №62 (а.с.3). Від спільного подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2016 року провадження по даній цивільній справі зупинено, до вирішення в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська цивільної справи № 205/8719/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Ленінський відділ РАЦС ДМУЮ про виключення відомостей про батьківства (а.с.27). Згідно висновку експерта №70 від 25.03.2016 року встановлено, що біологічним батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] з вірогідністю 99,9999% (а.с.29-34). Дитина проживає разом з матірю, і перебувають на її утриманні. Позивачка не працює знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Батько матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Натомість, судом встановлено, що на теперішній час домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання сина, між сторонами немає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], в судовому порядку, починаючи з 12 серпня 2015 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, з урахуванням вищевказаного, потреб дружини, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved