Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 18.11.2011 року, посвідчений державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори Дубінським І.І., відповідно до якого останній заповів частку вищевказаної квартири позивачам в рівних частках кожному. Позивачі з метою прийняття спадщини за заповітом звернулися до приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижкова О.О., але їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивачами не було надано інформаційну довідку відповідного органу, що здійснював державну реєстрацію речових прав на момент їх виникнення, оформлену відповідно до діючого законодавства. Просять суд визнати за ними право власності на 1/6 частку за кожним квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.08.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.10.2019 року зобов`язано управління Державного казначейства України повернути [PERSON] сплачений в більшому розмірі судовий збір. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.11.2019 року продовжено по справі строк підготовчого провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.12.2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просять задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечували. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.07.1964 року, виданого Палацом щастя Луганської область, м. Первомайськ, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.08.1969 року, виданого міським ЗАГС м. Красноарміськ Донецької область, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.09.2017 року, виданого Приморським районним у м. Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про складено відповідний актовий запис № 832. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.02.2019 року, виданого Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про складено відповідний актовий запис № 120. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1997 року, виданого комісією по приватизації Ясинуватського відділу Донецької залізничної колії, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці квартири кожному. Згідно заповіту від 18.11.2011 року, посвідчено державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори Дубінським І.І., [PERSON] заповів належну йому частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , своїм синам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Як вбачається зі спадкової справи № 96/2019, заведеної приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Рижковим О.О., після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з заявами про прийняття спадщини від 07.09.2019 року до приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Рижковим О.О. звернулися [PERSON] та [PERSON] . Згідно заяви № 123 від 07.02.2019 року [PERSON] звернувся до приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Рижковим О.О., про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно заяви № 124 від 07.02.2019 року [PERSON] звернувся до приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Рижковим О.О., про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Рижковим О.О. від 23.07.2019 року представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на ім`я його синів [PERSON] та [PERSON] на відповідні частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачами не було надано інформаційну довідку відповідного органу, що здійснював державну реєстрацію речових прав на момент їх виникнення, оформлену відповідно до діючого законодавства. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, їх право підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за заповітом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved