Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», з низкою вимог, а саме просять: -визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку [ADDRESS] . -зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» демонтувати загальнобудинковий вузол обліку газу в будинку [ADDRESS] . -визнати незаконним встановлений Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу для побутових споживачів природного газу [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). -зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з 01.10.2016 року поновити для побутових споживачів природного газу [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) режим нарахування природного газу відповідно до встановлених Кабінетом Міністрів України норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. -визнати право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» за побутовими споживачами природного газу [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). - зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» в строк до 01.01.2023 року за свій рахунок здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників для побутових споживачів природного газу [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі є споживачами послуг АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з розподілу природного газу для побутових споживачів. Доказом фату приєднання всіх споживачів що проживають в будинку [ADDRESS] до Типового договору з розподілу природного газу є щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. У листопаді 2016 року позивачам стало відомо, що відповідач встановив позивачам на будинок за адресою: [ADDRESS] , загальнобудинковий вузол обліку газу та почав нараховувати об`єми використаного природного газу згідно з показаннями загальнобудинкового приладу обліку газу. В свою чергу відповідач не уклав договору на зняття показань будинкового вузла обліку, не склав акт балансового розмежування зі схемою та акт зняття первинних показників лічильника. Такі дії відповідача, на думку позивачів, ставлять у нерівне становище побутових споживачів цього будинку, перед іншими споживачами багатоквартирних будинків у Дніпропетровській області, які обладнані індивідуальними лічильниками газу, що змусило їх звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою суду від 02.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі, ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. 10 вересня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника Акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» Залізного В.В. на позовну заяву, в якій представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відповідач вважає вимоги позивачів безпідставними та необґрунтованими. В обґрунтування відзиву відповідач посилається на те, що вимога про визнання незаконними дій відповідача щодо встановлення загальнобуднкового вузла обліку природного газу в буд. [ADDRESS] заявлена з пропуском позивачами строку позовної давності для звернення до суду з метою захисту порушеного права, про що відповідач надав суду відповідну заяву. Окрім цього дану позовну вимогу заявили власники лише шести квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Будь-яких документів, що надавали б право позивачам діяти від імені всіх співвласників інших квартир вказаного багатоквартирного будинку до позовної заяви не додано. Зазначене в рівній мірі стосується і позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача демонтувати загальнобудинковий вузол обліку в буд. [ADDRESS] . Ані положенням №620, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом законодавства, що регулює відносини споживачів та газорозподільних підприємств не передбачено перерахунку споживачам відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників за будь-яких умов. Посилання ж позивачів про обладнання квартир позивачів індивідуальними лічильниками газу, враховуючи що їх квартири на момент звернення до суду вважались (і вважаються станом на сьогоднішній день) такими, що забезпечені комерційним вузлом обліку газу, призведе до ситуації, в якій відповідач у справі АТ «Дніпропетровськгаз», як оператор ГРМ зобов`язаний буде за власні кошти обладнати квартири позивачів додатково ще й індивідуальними лічильниками газу. До відзиву представник відповідача додав заяву про застосування строку позовної давності до першої позовної вимоги, оскільки, як вбачається з акту №426 від 30.04.2017 року «приймання в експлуатацію об`єктів системи газопостачання вузол обліку газу G-40 [ADDRESS] » загально будинковий вузол обліку природного газу було встановлено 23 вересня 2016 року та прийнято в промислову експлуатацію з 30 квітня 2017 року. Таким чином, відповідач вважає що можливе порушення цивільного права споживачів розпочалося з 30.04.2017 року, але позовну заяву позивачі подали лише у 2021 року. Однак, відповідно до акту №35 від 10 вересня 2021 року, складеного працівниками апарату суду, до відзиву на позовну заяву відповідач не додав зазначену у ньому копію акту №426 приймання в експлуатацію об`єктів системи газопостачання від 30 квітня 2017 року. Крім того, до свого відзиву представник відповідача, Залізний В.В. додав заяву про зупинення провадження по справі до завершення розгляду Великою Палатою Верхового Суду цивільної справи №212/5836/17 за позовом громадян, мешканців багатоквартирного будинку до ПАТ «Криворіжгаз» про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів. Однак, дане клопотання задоволенню не підлягає, у зв`язку із відсутністю підстав, передбачених ст.ст.251, 252 ЦПК України, для зупинення провадження у справі. Окрім цього, слід зауважити, що необґрунтоване зупинення провадження в справі порушує розумні строки судового розгляду, а відтак, і права учасників процесу. 10.09.2021 року до суду надійшли пояснення від представника третьої особи ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», де останній зазначає, що предметом судового спору є відносини, що виникли виключно між позивачами і відповідачем щодо встановлення лічильника газу та визначення об`єму спожитого газу та не стосуються питань постачання природного газу відповідно до Правил постачання. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, дійшов до наступних висновків. Статтею 13 ЦПК України, проголошено - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 12 ЦПК України, закріплено - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 14 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (АТ «Дніпропетровськгаз») є юридичною особою, основним видом діяльності якої є: Код КВЕД 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний). Відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є засновником самостійної юридичної особи - відповідача по справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), основними видами діяльності якої є Код КВЕД 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний), що також згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є оператором ГРМ, а третя особа ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» - постачальником природного газу на території Дніпропетровської області. Зокрема, відповідачем «Дніпропетровськгаз збут» здійснюється постачання природного газу у будинок за адресою: [ADDRESS] , який є багатоквартирним. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Позивачами у справі за виключенням позивача [PERSON] не надано відомостей про те, чи є вони власниками квартир у будинку [ADDRESS] , однак учасникми справи не оспорюється той факт, що всі вони є споживачами природного газу у даному будинку . Відповідно до витягу з протоколу №5 загальних зборів ОСББ «Бульвар Свободи 43» від 20 січня 2018 року 67,2% співвласників проголосували за незгоду співвласників та мешканців будинку на встановлення загально будинкового лічильника газу. У зв`язку із прийнятим рішенням дана незгода була листом направлена керівнику Дніпродзержинського відділу реалізації ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» 23 вересня 2016 року. У відповідь на дане звернення мешканців будинку [ADDRESS] , останні отримали відповідь від 06.12.2016 року з пропозицією укласти договори щодо зняття показань будинкового (загально будинкового) вузла обліку та договору про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загально будинкового) ВОГ, повідомляючи, що відмова від укладання таких договорів призведе до зміні режиму нарахування об`ємів природного газу побутовим споживачам, а в подальшому й до припинення газопостачання. Інші докази, додані до позовної заяви позивачами свідчать про численні звернення до відповідача та третьої особи з приводу неправомірності встановлення загальнобудинкового лічильника газу, однак позитивних результатів ці звернення не дали. Таким чином у будинку [ADDRESS] облік спожитого газу відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового ВОГ, визначений постановою КМУ № 620 від 16.05.2002 року. При вирішенні спору, що виник між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. За змістом пунктів 2, 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; ціну продукції визначено неналежним чином. Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 Типового договору, про укладення якого стверджували позивачі та не заперечували відповідачі, цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС. Права та обов`язки споживача чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VI «Права і обов`язки постачальника». Нарахування оплати за природний газ здійснюється позивачу відповідно до показань газового лічильника. Статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» № З533-VI встановлено, що у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Правила комерційного обліку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. Відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу 9 Кодексу, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ. Пунктом 4 розділу 1 глави X Кодексу газорозподільних систем визначено, що передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу. Пунктом 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, передбачена можливість встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на багатоквартирний будинок. Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» №3533- VI визначені правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Стаття 1 цього Закону визначає, що вузол обліку природного газу - сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведеного до стандартних умов, що складається з одного або кількох вимірювальних комплексів та/або: лічильника газу в комплекті з реєструвальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу в комплекті з показувальними приладами температури і тиску газу; лічильника газу, вимоги до якого встановлюються нормативно-правовими і нормативно-технічними документами; лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму газу, що проходить через нього. Пунктом 4 глави 1 розділу IX Кодексу ГРС визначено, що комерційний вузол обліку встановлюється (організовується) в точці вимірювання, яка має збігатися з межею балансової належності (точкою комерційного обліку) між суміжними суб`єктами ринку природного газу. Пунктом 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРС передбачено, що межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу. Пунктом 2 глави 5 розділу III Кодексу ГРС передбачено, що межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. У той же час чинним законодавством не передбачено неможливість використання загальнобудинкового лічильника, а також не передбачено неможливості здійснення нарахування за показниками комерційних вузлів обліку газу до моменту укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін - між оператором ГРМ та власниками (балансоутримувачами, управителями, тощо), адже відповідно до п. 12.7 розділу ХІІ Типового договору розподілу, складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього договору. Вже після встановлення на будинку позивачів загальнобудинкового вузла обліку газу, а саме у квітні 2017 року, набрали чинності зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які були внесені ЗУ «Про внесення змін до Закону України» «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу від 21.12.2017 №2260-VІІІ. Зазначеними змінами було доповнено статтю 2 Закону другою частиною, якою визначено, що оператори ГРМ оснащують споживачів природного газу фізичних осіб індивідуальними лічильниками газу, а загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку, в порядку визначеному ст.10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Таким чином, за адресою позивачів було забезпечено облік природного газу, відповідно до вимог Закону в редакції, що існувала на момент виникнення спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, щодо вимоги позивачів щодо визнання незаконними дії відповідача, щодо монтажу загальнобудинкового вузла обліку природного газу на фасадному газопроводі зовнішньої стіни буд. [ADDRESS] з метою комерційного обліку спожитого природного газу, та зобов`язання відповідача демонтувати зазначений загальнобудинковий вузол обліку газу суд погоджується з позицією відповідача, що позивачі висуваючи дану вимогу фактично наділяють себе повноваженнями вирішувати це питання одноособово за себе та всіх жителів будинку [ADDRESS] та задоволення цієї вимоги може порушити права інших мешканців будинку, а тому дана вимога задоволенню не підлягає. Таким чином, суд не приймає до уваги клопотання відповідача про застосування до цієї вимоги позивачів строку позовної давності. Що ж стосується інших вимог позивачів, необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, що не заперечується сторонами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі. Відмова відповідача встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів. З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» волевиявлення позивачів на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним. Таким чином, стаття 6 Закону визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу» №1338-ІХ від 05.03.2021р. в абзаці четвертому підпункту «а» пункту 1 цифри і слова «1 січня 2021 року» замінено цифрами і словами «1 січня 2023 року». Однак, відповідачем не заперечувався той факт, що індивідуальні лічильники газу не було встановлено у квартирах позивачів, що вказує на порушення відповідачем права позивачів на встановлення за рахунок відповідача індивідуальних лічильників газу, а тому позовні вимоги позивачів про зобов`язання встановити індивідуальні газові лічильники слід задовольнити. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання неправомірним режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу, зобов`язання відповідача та поновлення Позивачам як побутовим споживачам природного газу режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 27.02.2019 року № 143; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок як побутовим споживачам вартості послуг з газопостачання суд виходить з наступного. Відповідно до пп.17 п.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Відповідно до п.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2002 року № 620 (надалі - Положення № 620), обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються:1) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні;2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу:для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників;для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. Згідно п.6 Положення № 620 зняття та фіксація показань будинкового вузла обліку на будинок чи групу будинків та квартирних лічильників газу (за їх наявності) здійснюються представниками оператора газорозподільної системи та експлуатаційної організації щомісяця відповідно до узгоджених між сторонами договірних відносин щодо зняття показань будинкового вузла обліку та квартирного лічильника газу. Відповідно до абзацу 6 п.4Положення №620 у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групубудинків) він може встановити квартирний лічильник газу(вузол обліку)окремо на квартиру (будинок)за власні кошти. За умови наявності у будинку [ADDRESS] загальнобудинкового вузла обліку природного газу (лічильника газу), за яким АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», з 30.04.2017 року здійснює облік природного газу відповідно до вимог Положення №620, вчинення позивачами дій по сплаті вартості комунальних послуг за обсягами, визначеними відповідачем, неподанням суду доказів, що позивачі звертались до відповідача із заявами про припинення газопостачання у їх квартирах, суд вважає відсутніми правових підстав для визнання незаконним встановлений відповідачем режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового приладу обліку газу, поновлення позивачам нарахування оплати за спожитий обсяг природного газу відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників та здійснення відповідного перерахунку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне з відповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» стягнути на користь держави судові витрати за розгляд справи судом у розмірі 5448 грн. виходячи із розрахунку однієї задоволеної вимоги немайнового характеру кожного позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial