Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять виселити відповідача без надання житлового приміщення в порядку ст. 116 ЖК України, при цьому позивач [PERSON] у власних інтересах та в інтересах сина [PERSON], [INFO], посилається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина, шлюб було розірвано 27.05.2014 року, на сина були стягнуті аліменти; їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] згідно рішення суду від 05.02.2015 року. Позивачі вказують, що відповідач разом з ними мешкає у вищезазначеній квартирі, але постійно допускає протиправні дії, які створюють нестерпні умови для спільного мешкання, у зв'язку з чим, вони неодноразово зверталися в Октябрський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, за що з відповідачем проводилися бесіди та він притягався до адміністративної відповідальності, тому просять позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що вона офіційно в органи міліції з приводу неправомірних дій колишнього чоловіка ні разу не зверталася, з заявами зверталася її мати - [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що саме вона неодноразово зверталася в органи міліції з приводу недостойної поведінки зятя в сім'ї. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що відповідач систематично порушує правила гуртожитку, це підтверджується наданими документами, просив виселити [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Відповідач в судовому засіданні позов фактично не визнав, пояснив, що він згоден на виселення з квартири, але не в даний період, а з умовою надання йому для цього до одного місяця часу, не згоден сплачувати послуги адвоката та судовий збір. Зазначив, що виклики міліції були, його притягнули до адміністративної відповідальності, але в дійсності він не скоював протиправних дій і вважає, що позивачі просто бажають його виселення з квартири, рішення відносно якої він намагається оскаржити. Суд заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Встановлено, що сторони проживають в [ADDRESS] позивачі зареєстровані в ній, а відповідач зареєстрований за адресою проживання свого батька. Позивач [PERSON] та відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі, 27.05.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с.17-18). З пояснень позивачів та представлених документів видно, що [PERSON] допускає дії недопустимі з нормальними взаємовідносинами в сім'ї. Відносно нього один раз в лютому 2014 року було прийнято захід за здійснення насильства в сім'ї за ч.1 ст.173-2 КУпАП України (а.с.20). Стаття 116 ЖК України передбачає, що, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, достовірно встановлено, що відповідач порушує правила сумісного співжиття, але виселення з житлової площі є крайнім заходом, тому суд вважає за необхідне відмовити в позові, але попередити [PERSON], що якщо він продовжуватиме створювати нестерпні умови для мешкання в квартирі,то він може бути виселений без надання іншого житла. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed