Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Калинівської міської ради, Вінницької регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» про визнання нечинним рішення Калинівської міської ради та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, встановлення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою Козятинського міськрайсуду від 31.05.2016 року у зв?язку зі смертю [PERSON] було залучено, в якості правонаступника її сина - [PERSON], оскільки він прийняв спадщину. [PERSON] було збільшено та уточнено позовні вимоги, в останній редакції яких він просив: визнати незаконним рішення 3-ї сесії 4-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області від 16.09.2002 року «Про приватизацію земельної ділянки [PERSON].», яким останньому було надано право на приватизацію земельної ділянки площею 0,1 га для обслуговування жилого будинку [ADDRESS]; скасувати Державний акт [NUMBER] від 21.05.2004 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування та будівництва жилого будинку [ADDRESS], виданий на ім?я [PERSON]; припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.1 га, належну йому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], що 21.05.2004 року; встановити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] згідно Варіанту №3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.09.2015 р. За даним варіантом у користування [PERSON]. підлягає виділу 7/50 частіш земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка має загальну площу - 0,1452 га, зображена на план-схемі варіанту розподілу земельної ділянки вказана в додатку 8 висновку експертизи рожевим кольором, а земельна ділянка зображена жовтим кольором - у спільне користування [PERSON] та [PERSON] У власність [PERSON], як другого землекористувача, підлягає виділу 43/50 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка має загальну площу - 0,1452 га, зображена на план-схемі варіанту розподілу земельної ділянки вказана в додатку 8 висновку експертизи синім, кольором; зобов?язати [PERSON] демонтувати паркан висотою 2 м 20 см, встановлений на земельній ділянці по [ADDRESS], що знаходиться в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]; зобов?язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні його земельною ділянкою по [ADDRESS]; стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме витрати на оплату судової будівельно-земельно-технічної експертизи в сумі - 7473,44 грн. та витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі - 3000 грн. В обґрунтування кінцевої редакції позовних вимог позивач вказав, що є власником 7/50 частини будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є іншим власником 43/50 частини будинку [ADDRESS]. Тобто, вони проживають в одному житловому будинку та спільно користуються земельною ділянкою, що відноситься до будинковолодіння [ADDRESS]. Його мати - [PERSON] вирішила приватизувати свою частину земельної ділянки, і рішенням Калинівської міської ради № 270 від 23.07.2009 року їй було надано дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею - 0,0450 га, з цільовим призначенням - для обслуговування частини житлового будинку та господарських будівель [ADDRESS]. Проте їй згідно листа від 23.08.2011 року за № 3-3/47-13, ВРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» було відмовлено у виготовленні технічної документації по тій причині, що нею не було надано договору на встановлення сервітуту на прохід та проїзд до земельної ділянки [PERSON] Саме тоді з'ясувалось, що відповідач [PERSON] має державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування та будівництва жилого будинку, [NUMBER] від 21.05.2004 року. Внаслідок видачі вказаного незаконного державного акту відповідач приватизував спільний прохід та проїзд, внаслідок чого він позбавлений можливості проїзду до власної частини будинку. Також до його частини будинку не може під'їхати взагалі будь-який автомобіль, в тому числі, спецтехніка (пожежна машина, машина швидкої допомоги та ін.). При приватизації земельної ділянки відповідачем було введено в оману представника підприємства, що виготовляло державний акт, оскільки він повідомив, що попередній власник частини будинку нібито не заперечує, щоб забрати проїзд. Крім того, межі земельної ділянки відповідача згідно оскаржуваного державного акту не відповідають державним будівельним нормам. В листопаді 2012 року відповідач не чекаючи рішення суду, самоправно побудував паркан, висотою 2 м 20 см, яким перегородив їхнє спільне подвір'я. Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-земельно-технічної експертизи надані варіанти поділу ділянки, з яких він вважає, найбільш прийнятним являється варіант спірної земельної № 3 висновку вищевказаної експертизи. За даним варіантом у користування йому підлягає виділу частки земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка має загальну площу 0,1452 га, зображена на план-схемі варіанту розподілу земельної ділянки вказана в додатку 8 висновку експертизи рожевим кольором, а земельна ділянка зображена жовтим кольором - у спільне користування [PERSON] та його. У власність [PERSON], як другого землекористувача підлягає виділу частки земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка має загальну площу - 0,1452 га, зображена на план-схемі варіанту розподілу земельної ділянки вказана в додатку 8 висновку експертизи синім кольором. Дана план-схема має бути додатком до прийнятого судового рішення. Такий варіант поділу є найбільш прийнятним для сторін, адже надає змогу рівноправного користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач - [PERSON] підтримав позов та підтвердив обставини викладенні в ньому. Крім того, додав, що судовою земельно-технічною експертизою було встановлено, що державний акт, що є предметом спору, було виготовлено з порушенням. Також слід зазначити, що встановлення сервітуту неможливо. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. З матеріалів земельно-технічної експертизи чітко видно, що проїхати автомобілем до своєї земельної ділянки він не має можливості. Завжди вони мали спільний двір. В нього є автомобіль, він має право заїхати на ньому в їхнє спільне подвір'я, залишити його на ніч, ніхто не може позбавити його права на спільний двір. Відповідач - [PERSON] позовні вимоги не визнав та просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. [PERSON] набув право власності на частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] після смерті своєї матері - [PERSON], тобто, первісного позивача, яка, в свою чергу, набула право власності на частину вищевказаного житлового будинку після смерті її батька - [PERSON], який був і його батьком. Таким чином, ні первісний позивач - [PERSON], ні її правонаступник - [PERSON] на момент приватизації ним земельної ділянки до своєї частини будинку, яка належить йому, не були власниками і не мали на неї жодних прав, а, отже, ні юридично, ні теоретично не могли вирішувати будь-які питання щодо неї. Приватизація ним земельної ділянки відбулась у повній відповідності із вимогами діючого на той час земельного та цивільного законодавства, із належним погодженням меж з спільними землекористувачами, що підтвердили в судовому засіданні представники Державного земельного кадастру та Калинівської міської рада. Твердження позивача про введення в оману свого батька - [PERSON] не відповідає дійсності, адже батько погодив межі земельної ділянки, яка приватизувалась ним. Оскільки земельна ділянка ніколи не перебувала у спільній власності його та його батька - [PERSON], то ніякої схеми розподілу земельної ділянки не повинно бути. Земельна ділянка, яку він приватизував, була надана йому із земель вільного фонду. Таким чином, позивач безпідставно і незаконно зазначає, що має однакові права з ним щодо користування земельною ділянкою по [ADDRESS] та її розподілу між ними. Коли він приватизував свою земельну ділянку 21.05.2004 року,то на той час у позивача з іншої сторони був свій прохід та проїзд до його частини будинку. Проте пізніше, а саме, 06.10.2004 року інший сусід [PERSON] приватизував земельну ділянку разом із проходом та проїздом до частини будинку позивача, чим порушив його законні права та інтереси. Таким чином, його батько - [PERSON] ніяким чином не був обманутий і не був позбавлений проходу та проїзду до своєї частини будинку і землі у зв'язку з приватизацією своєї землі відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що оформленням права власності на земельну ділянку займалась первісний позивач - [PERSON], яка фактично та юридично не завершила оформлення права користування або власності на земельну ділянку та не надала суду таких документів. За вище зазначених підстав із прийняттям спадщини лише на будинок, у теперішнього позивача, виникло юридично лише право на оформлення документів на своє ім'я на загальних підставах або отримання рішення суду про визнання за ним права власності на таку земельну ділянку. Вимоги позивачів щодо паркану не є актуальними адже на сьогоднішній день паркан відсутній. Таким чином, вимоги позивача безпідставними, надуманими та задоволенню не підлягають, ще у зв?язку з тим, що стороною позивача було пропущено строк позовної давності, і належних доказів цьому сторона позивача не надала. Також, є безпідставною вимога позивача про зобов?язання його не чинити перешкод йому в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS], оскільки будь-яких доказів, що він чинив перешкоди, позивачем суду не були надані. Представник відповідача - Калинівської міської ради - в судовому засіданні позов не визнала та заперечила проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Вінницької регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти задоволення позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що позивач є власником 7/50 частини будинку [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2016 року, а відповідач [PERSON] є іншим власником 43/50 частини будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 21.05.2004 року, який був [PERSON] виготовлений на підставі рішення 3-ї сесії 4-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області від 16 вересня 2002 року, йому був наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки, площею - 0,10 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будинку та господарських будівель за вищевказаною адресою. Мати позивача - [PERSON] вирішила приватизувати свою частину земельної ділянки, і рішенням Калинівської міської ради № 270 від 23.07.2009 року їй було надано дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки, орієнтовною площею - 0,0450 га, з цільовим призначенням - для обслуговування частини житлового будинку та господарських будівель [ADDRESS]. Проте їй згідно листа від 23.08.2011 року за № 3-3/47-13, ВРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» було відмовлено у виготовленні технічної документації по тій причині, що нею не було надано договору на встановлення сервітуту на прохід та проїзд до її земельної ділянки. З оглянутої технічної документації, яка виготовлялась до Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 21.05.2004 року, вбачається, що згідно протоколу погодження меж земельної ділянки від 25.01.2001 року, яку приватизував [PERSON] всі суміжні співвласники погоджували даний протокол , в тому, числі й батько позивача та відповідача - [PERSON], при цьому, будь-які спірні питання чи застереження були відсутні. Також, були відсутні будь-які спірні питання і при прийнятті рішення 3-ї сесії 4-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області від 16 вересня 2002 року, яким [PERSON] був наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки, площею - 0,10 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будинку та господарських будівель за вищевказаною адресою, що було констатовано в ухвалі Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 року у справі №2-а-5617/11/0208. Первинний позивач - [PERSON], ще при даруванні їй батьком - [PERSON].7/50 частини будинку по вул. Новій 26, в м. Калинівка Вінницької області знала, на якій підставі їй переходить присадибна земельна ділянка, оскільки про це вказувалось у договорі дарування від 15.07.2009 року, а тому, звернувшись до суду в жовтні 2012 року з даним первинним позовом вона пропустила строк позовної давності і належних доказів пропущення строку суду не надала. Що стосується вимоги позивача щодо знесення паркану, то дана вимога є безпідставною, оскільки на час розгляду справи в суді він був демонтований, що видно із фотографій, долучених до матеріалів справи. Позивачем не надано також доказів того, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди йому в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS], Вінницької області. Таким чином, первинні вимоги позивача є безпідставними, надуманими та задоволенню не підлягають, у зв?язку з тим, що стороною позивача було пропущено строк позовної давності, і належних доказів цьому сторона позивача не надала. Щодо інших позовних вимог, стороною позивача не було надано належних та допустимих доказів, а тому вони задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed