Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], треті особи Третя Кременчуцька держнотконтора, Орган опіки та піклування Автозаводської райради м. Кременчука, Орган опіки та піклування Кременчуцької райдержадміністрації про вселення і усунення перешкод у користування та розпорядженні житловим приміщенням, мотивуючі, що [INFO] року помер їх батько [PERSON], вони, як дочки померлого, є спадкоємцями першої черги та прийняли спадщину, 13.05.2013 року в відкрита спадкова справа, відповідачка, як дружина померлого, теж є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину. Спадковим майном є житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]. [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], з 31.08.2001 року зареєстровані в цьому будинку. Однак з часу відкриття спадщини відповідачка не дає можливості позивачам вселитись та користуватись спадковим будинком, змінила замки, надати ключі від яких відмовляється, відповідає, що вони втратили право на користування житлом. В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги в частині вселення в житловий будинок [PERSON], та її неповнолітнього сина [PERSON], в іншій частині, щодо зобов'язання відповідачки [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у користуванні та розпорядженні спадковим будинком, підтримали в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] пред'явлений до неї позов не визнала, посилаючись, що позивачі не отримали свідоцтво про право власності на спадкове майно, тому не мають права користуватись спадковим будинком та заявила зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування домоволодінням, обґрунтовуючи тим, що з часу реєстрації вони фактично не проживали по місцю реєстрації, тому відповідно до ст.ст. 405 ЦК України, 71 ЖК України, є таким, що втратили право користування житловим будинком. Позивачі [PERSON] у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] пред'явлений до них зустрічний позов не визнала, з посиланням, що спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини та відсутність свідоцтва про право власності на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Сама [PERSON] також не має свідоцтва про право власності, але користується будинком, та постійно звертається до суду з різноманітними позовами, внаслідок чого спадкоємці померлого [PERSON] позбавлені можливості отримати відповідні свідоцтва. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, Третя Кременчуцька держнотконтора та Орган опіки та піклування Автозаводської райради м. Кременчука надали заяви про розгляд справи за їх відсутність, орган опіки просив врахувати ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», що діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватись займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем, представник Органу опіки та піклування Кременчуцької райдержадміністрації не з'явився в судове засідання, повідомлений належне, про що свідчать поштові листівки. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, з'ясував наступне. [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння розташоване в [ADDRESS]. Спадкоємцями [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, звернувшись в передбачений законом строк до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Наведене встановлено рішенням Кременчуцького райсуду від 13.11.2013 року та ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області від 18.12.2013 року, тому відповідно до ст. 61ЦПК України, звільнено від доказування. Спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтв на право власності на спадкове майно у зв'язку з надходженням до нотаріальних органів ухвал Кременчуцького райсуду про заборону нотаріусу видавати відповідні свідоцтва, ці обставини визнані сторонами та підтверджені постановами державного нотаріуса Третьої держнотконтори Горбенко Л.В. Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до п. 4 висновків Верховного Суду України від 01.07.2013 року, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року - у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема, у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 р. у справі № 6-164цс12). У вказаній постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 р. у справі № 6-164цс12 зазначено, що «на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Таким чином, оскільки, як установлено судом, спірна квартира була відчужена від імені [PERSON] поза її волею, то вона мала право домагатися відновлення свого права на неї. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину позивач з часу її відкриття набув речові права на успадковану квартиру - право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав. Право розпорядження зазначеною квартирою виникає в позивача з часу державної реєстрації його права власності на квартиру (ч. 2 ст. 1299 ЦК України)». З огляду на наведене, суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON], прийнявши в установленому законом порядку спадщину, з часу її відкриття набули речові права на успадковане будинковолодіння в [ADDRESS], тобто право володіння та право користування ним і, відповідно, право на захист цих прав, тобто право на вселення та усунення перешкод в користуванні, тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Щодо права розпорядження нерухомим спадковим майном, то воно виникає у спадкоємців з часу державної реєстрації їх права власності на успадковане будинковолодіння, тому в цій частині позов до задоволення не підлягає. Згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватись займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем, тому неповнолітній син [PERSON] - [PERSON], [INFO], також має право на користування спірним домоволодінням. Вирішуючи зустрічний позов [PERSON], суд враховує, що [PERSON], як спадкоємець, що прийняв в установленому законом порядку спадщину та [PERSON], як її неповнолітній син, не можуть бути такими визнані такими, що втратили право користування спадковим домоволодінням, на підставі ст. 405 ЦК України та ст. 71 ЖК України. Крім того, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак позивачкою та її представником в судовому засіданні не наведено, які саме її цивільні права, були порушені і підлягають захисту. Таким чином суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що понесені позивачами судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витратами на правову допомогу належним чином документально підтверджені квитанціями про сплату грошових коштів, договором №158 про надання юридичних послуг від 12.04.2013 року та додатком до договору від 22.01.2014 року укладених між [PERSON], [PERSON] та ПП «Юридична агенція Яблонської», яке має основний вид діяльності - діяльність у сфері права. На підставі наведеного,

Outcome: approved