Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 17 вересня 2008 року, вони є співвласниками житлового будинку по вул. Кільцева, 45 в м.Кролевець Сумської області. Відповідач [PERSON] була попередньою власницею вказаного житлового будинку, та після продажу будинку, з 17.09.2008 року за вказаною адресою не проживає. На даний час згідно довідки виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 25 липня 2018 року №2744 у даному житловому будинку по вулиці Кільцева, 45 в м.Кролевець Сумської області зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] не являється членом їх сімї, фактично в житловому будинку за місцем реєстрації не проживає, вона не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, її особисті речі в будинку відсутні. З моменту продажу будинку, з 17.09.2008 року, відповідач відсутня за зареєстрованим місцем проживання. Добровільно з місця реєстрації в житловому будинку №45 по вул. Кільцева в м.Кролевець Сумської області [PERSON] не знімається, місце перебування відповідача їм не відомо. Реєстрація відповідача в будинку порушує їх (позивачів) права як власників, крім того вони не мають можливості оформити субсидію для відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, позивачі просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: вул. Кільцева, будинок № 45 в м.Кролевець Сумської області. Позивачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.28, 29). Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання\~ (а.с. 27), в судове засідання не зявилася без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву не подала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивачів суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] є співвласниками житлового будинку по вул. Кільцева, 45 в м.Кролевець Сумської області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 17 вересня 2008 року, посвідченим державним нотаріусом Кролевецької держнотконтори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1813;\~ витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24460242 від 16.11.2009 року (а.с.16,17). Відповідно до довідки виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 25 липня 2018 року №2744 в житловому будинку по вулиці Кільцева, 45 в м.Кролевець Сумської області зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 18). За змістом позовної заяви [PERSON], яка не є членом сімї співвласників житла - позивачів [PERSON], [PERSON], зареєстрована в [INFO], оскільки була попередньою власницею житлового будинку. Після продажу вказаного будинку позивачам, з 17 вересня 2008 року у вказаному житловому приміщенні не проживає, її особисті речі в будинку відсутні,\~ житлово-комунальні послуги вона не сплачує. Факт тривалого не проживання відповідача в будинку №45 по вулиці Кільцева в м.Кролевець підтверджується довідкою голови вуличного комітету [PERSON] від 27.07.2018 року, згідно якої [PERSON] зареєстрована в [INFO], але фактично не проживає за даною адресою з 2008 року (а.с.19). Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок\~ (частину будинку), квартиру, користуються\~ ним (нею) для особистого проживання і проживання\~ членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках, передбачених пунктами 1-7 частини 3 цієї статті. Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не є членом сімї співвласників житла [PERSON] та [PERSON], фактично за місцем реєстрації по вулиці Кільцева, будинок № 45 в м. Кролевець Сумської області не проживає з 17 вересня 2008 року, житлом не користується, участі в утриманні житла не приймає. Позивачами надані докази відсутності відповідача за місцем реєстрації понад 6 місяців, поважних причин непроживання відповідача більше шести місяців за адресою: м.Кролевець Сумської області, вул. Кільцева, буд. №45, передбачених п. 1-7 ч.3 ст. 71 ЖК Української РСР, судом не встановлено. Судом не встановлено, що відповідач оспорювала виселення зі спірного житла, зверталася до правоохоронних органів з заявою на неправомірні дії позивачів щодо перешкоди користування житловим приміщенням, тобто не надала суду доказів, що покинула житло проти її справжньої волі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням за адресою: вул. Кільцева, будинок № 45, м. Кролевець Сумської області. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і припинення дії, яка порушує право, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Виходячи з вимог ст. 321 ЦК України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивачів підлягає захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком №45 по вул. Кільцева в м.Кролевець Сумської області. Рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІV. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР,

Outcome: approved