Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , КП МТК «Калинівський ринок» про застосування наслідків недійсності правочину. В позові посилається на те, що 19.10.2006 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за номером актового запису №1921. У період спільного подружнього життя, а саме: 30 вересня 2007 року вони за спільні кошти придбали двадцятитонний контейнер площею 18 кв.м., який був встановлений на території МТК «Калинівський ринок» у секторі №4 на торгівельному місці №38, що підтверджується укладеним «контрактом купівлі - продажу майна» №071130/03 від 30 вересня 2007 року та зареєстрований на торговій біржі «Центральна». У подальшому між подружжям почали виниками сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, та щодо вирішення звичайних побутових питань, що спонукало до повного розриву сімейних відносин, тому вона запропонувала [PERSON] надати їй у користування для здійснення підприємницької діяльності їх спільно придбаний двадцятитонний контейнер площею 18 кв.м., який був встановлений н території МТК «Калинівський ринок» у секторі №4 на торгівельному місці №38, однак на її пропозицію він відповів що дане майно вже їм не належить та він його продав іншій особі. Вважаючи, що контракт купівлі - продажу майна №110210/01 від 10 лютого 2011 року та зареєстрований на товарній біржі «Центральна» слід визнати не дійсним, а майна повернути у їхнє спільне користування вона звернулася із відповідним позовом до суду і Садгірським районним судом м.Чернівці було ухвалено рішення по справі №726/541/18 (яке Постановою Чернівецького апеляційного суду залишено без змін) відповідно до якого: «Визнати недійсним контракт купівлі - продажу майна №110210/01 від 10.02.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , щодо продажу двадцятитонного контейнеру з ролетами площею 18.24 кв.м., який знаходиться на території МТК «Калинівський ринок» у секторі №4 на торгівельному місці №38 С. Після набрання рішення суду законної сили на звернення позивачів від КП МТК «Калинівський ринок» отримали відповідь наступного змісту: « КП МТК «Калинівський ринок» не надходило будь яких заяв про переоформлення угоди про надання в користування торговельного місця з [PERSON] на [PERSON] .. Надані документи - копії рішень судів, копія угоди про користування від 20.02.2018 року не є підставою для розірвання угоди та переоформлення угоди про надання в користування торговельного місця №38с в секторі №4 ринку з [PERSON] на [PERSON] . Зважаючи на викладене КП МТК «Калинівський ринок» не вбачає підстав для розірвання угоди та переоформлення угоди про надання в користування торговельного місця №38с в секторі №4 на іншого власника». Також відмовлено звільнити та передати їм ключі від контейнера і досі продовжують його використовувати відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Просять суд застосувати наслідки недійсного правочину, усунувши [PERSON] та [PERSON] перешкоди у користуванні належного їм на праві спільної сумісної власності двадцятитонного контейнеру з ролетами площею 18,24 кв.м., який знаходиться на території МТК «Калинівський ринок» у секторі №4 на торгівельному місці №38с, шляхом забезпечення безперешкодного входження, в тому числі із відкриттям вхідних дверей контейнеру та замків ролетів, зобов`язати відповідачів надати ключі від дверей та ролетів і звільнити приміщення контейнеру від своїх речей. Застосувати наслідки недійсного правочину, зобов`язавши КП МТК «Калинівський ринок» розірвати договір №3419/4тс Про надання в користування торгівельного місця на території КП МТК «Калинівський ринок» від 20 лютого 2018 року та угоду №9310 /С Про надання в користування торгівельного місця від 01 лютого 2011 року. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та відмовився від позовних вимог до відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] спрямував до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Предметом спору в даній справі є 20-тонний контейнер, що розташований на території КП МКП «Калинівський ринок» у секторі №4, торгівельне місце №38-С. Разом з тим, аналогічні вимоги, фактично про витребування майна з чужого володіння та передачу його їй, позивачка ставила перед судом раніше і суд у її вимогах відмовив. У березні 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Садгірського районного суду м.Чернівці з позовом про визнання правочину контракту купівлі - продажу №1110210/01 від 10.02.2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо продажу 20-титонного контейнеру, розташовано на території МКП «Калинівсьий ринок» у секторі №4, торгівельне місце №38-С недійсним та витребування майна з чужого не законного володіння. Зазначає, що на даний час він є власником вище вказаного 20-титонного контейнера, що розташований на території КП МТК «Калинівський ринок» у секторі №4 на торгівельному місці №38-С, оскільки придбав його у [PERSON] на початку 2018 року згідно укладеного між ними договору купівлі - продажу та провів з [PERSON] повний розрахунок за придбане майно і на теперішній час є юридичним власником цього майна. Укладений між ними договір купівлі - продажу не розривався і жодним чином ніколи не дійсним не визнавався. Просить відмовити в задоволені позовних вимог. Відповідач МТК «Калинівський ринок» спрямував до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що позов не визнає і заперечує з наступних підстав. 1.Відносно усунення перешкод у користуванні спірним майном позивачі не зазначають щодо кого саме з трьох відповідачів дана вимога, у той час як п.4 ч.3 ст.175 ЦП України зобов`язовує позивачів у випадку пред`явлення позову до кількох відповідачів вказувати в позовній заяві зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. При цьому КП МТК «Калинівський ринок» не може бути відповідачем по даній справі, оскільки не має жодних прав на спірне майно, яке ймовірно перебуває на території КП МТК «Калинівський ринок». В цьому аспекті слід зазначити, що відповідно до пункту 2 Правил торгівлі на ринках, ринком вважається суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців умов у процесі купівлі - продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту та пропозицій. Пункт 13 Правил торгівлі на ринках визначає, що торговельним місцем на ринку вважається площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю у контейнерах, кіосках, палатках тощо. Таким чином МТК «Калинівський ринок» надав користувачу, яким на даному етапі є [PERSON] , в користування торгівельне місце на території сектору №4 ринку для розміщення на ньому належного такого користування торгівельного обладнання, яким може бути 20-титонний контейнер. Відтак всі речові права на вказане торгівельне обладнання, у тому числі 20-ти тонний контейнер, не належать КП МТК «Калинівський ринок». Дана обставина підтверджується також змістом пунктів 1.1, 3.1.1. та 3.1.6. угоди від 20.02.2018 року. У зв`язку із цим двадцятитонний контейнер з ролетами площею 18,24 кв.м., який ймовірно знаходиться на території МТК «Калинівський ринок» не перебуває у володінні КП МТК «Калинівський ринок», відповідно КП МТК «Калинівський ринок» не є тією особою, яка може відчинити двері чи ролети у цей контейнер, не є володільцем ключів від даного контейнера і не зберігає в ньому власні речі, при тому, що позивачі не надали доказів зворотнього. 2.Відносно застосування наслідків недійсного правочину у вигляді зобов`язання КП МТК «Калинівський ринок» розірвати договори про надання в користування торгівельних місць слід зазначити, що позивачі не надали доказів існування рішення суду про визнання недійсними згаданих у позові договору і угоди про надання в користування торгівельних місць, тому накладення на КП МТК «Калинівський ринок» зобов`язання розірвати договір і угоду, в яких позивачі не є стороною і які не визнавалися недійсними, на переконання КП МТК «Калинівський ринок», не є коректним способом захисту порушеного права. Слід зазначити, що за умовами договору і угоди про надання в користування торгівельних місць КП МТК «Калинівський ринок» та його контракт по договору і по угоді наділені правом, а не обов`язком, ініціювати дострокове розірвання угоди при настання певних, передбачених цими правочинами обставин. У зв`язку із цим та при відсутності законодавчих норм про інше, прийняття рішення про використання такого права на ініціювання розірвання правочину в одностороньому порядку належить до виключної дискреції відповідної сторони цієї угоди. Зазначає, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці по справі №726/541/18 від 19.09.2019 року було відмовлено в задоволені позову в частині витребування [PERSON] спірного 20-титонного контейнера від [PERSON] та [PERSON] зважаючи на існування у [PERSON] права на компенсацію вартості належної їй частки в спільному майні, що на переконання КП МТК «Калинівський ринок» усуває правові підстави для розірвання існуючих угод про користування торгівельними місцями з їх переоформлення на інших осіб, проте не позбавляє власника (власників) 20-ти тонного контейнера розпорядитися шляхом вивезення з території КП МТК «Калинівський ринок» при умові відсутності заборгованості зі сплати за послуги ринку. Просить відмовити в задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши доводи сторін, вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити. Відповідно до «Контракту купівлі - продажу майна» №071130/03 від 30 листопада 2007 року та зареєстрований на торговій біржі «Центральна» встановлено, що 30 вересня 2007 року [PERSON] придбав двадцятитонний контейнер площею 18 кв.м., який був встановлений на території МТК «Калинівський ринок» у секторі №4 на торгівельному місці №38 С (а.с.11-12). Відповідно до Угоди №2770-к/4тс від 01 грудня 2007 року встановлено, що [PERSON] уклав угоду з КП МТК «Калинівський ринок» про те, що «ринок надає, а користувач приймає в платне користування торговельне місце №[NUMBER] , на території «Калинівський ринок» для здійснення торгово - посередницької діяльності з 20-тонного контейнера, площею 18 кв.м.» (а.с.13-14). Контрактом купівлі - продажу майна ЧРФ «110210/01 від 10.02.2011 року встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] 20 -тонний контейнер з ролетами, площею 18,24 кв.м. (а.с.15-16). Згідно Угоди №9310/С про надання в користування торговельного місця від 01 лютого 2011 року встановлено, що «ринок надає, а користувач [PERSON] приймає у платне користування торгівельне місце №38-С, площею 18.24 кв.м. на території КП МТК «Калинівський ринок» торговий сектор №4, для здійснення продажу продуктів харчування. Торговельне місце облаштоване належним користувачу торговельним об`єктом - контейнером з ролетами» (а.с.17-18). Заявою [PERSON] та [PERSON] від 13.02.2018 року встановлено, що вони звернулися до генерального директора КП МТК «Калинівський ринок» для переоформлення права користування торговельним місцем інв.№[NUMBER] площею 18.24 кв.м. облаштованого контейнером з ролетами на території КП МТК «Калинівський ринок» в торговому секторі №4 (а.с.19). Відповідно до Договору №34/19/4тс про надання в користування торговельного місця на території КП МТК «Калинівський ринок» від 20.02.2018 року встановлено, що [PERSON] уклав договір з КП «МТК «Калинівський ринок» про надання в строкове користування торговельне місце №[NUMBER] , площею 18,24 кв.м. на території ринку, торговий сектор №4 (а.с.20-21). Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці справа №726/541/18 від 19.09.2019 року визнано не дійсним контракт купівлі - продажу майна №110210/01 від 10.02.2011 року укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо продажу двадцятитонного контейнери з ролетами площею 18,24 кв.м., який знаходиться на території МТК «Калинівський ринок» у секторі №4 на торгівельному місці №[NUMBER] (а.с.22-26). Постановою Чернівецького апеляційного суду м.Чернівці від 09 січня 2020 року Рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 19 вересня 2019 року залишено без змін (а.с. 27-31). Згідно Договору купівлі - продажу контейнеру від 15.02.2018 року встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] придбав контейнер з ролетами, площею 18,24 кв.м., який розташований на території КП МТК «Калинівський ринок» в секторі №4, торгівельне місце №[NUMBER]. Зі змісту Договору вбачається, що права третіх осіб на вказаний контейнер відсутні, спору з іншими особами щодо цього контейнеру не має. Отже, судом встановлено, що [PERSON] придбав у [PERSON] контейнер з ролетами, площею 18,24 кв.м., який розташований на території КП МТК «Калинівський ринок» в секторі №4, торгівельне місце №[NUMBER]., тобто набув право власності на вказаний контейнер. Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Згідно до вимог ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд вважає, що при обранні способу захисту права слід враховувати, що реституція передбачена ст. 216 ЦК України застосовується тільки між сторонами договору, який визнано судом недійсним чи нікчемним. Тому, вимога реституції не може пред`являтись особі, яка не була стороною такого договору, наприклад, у випадку коли майно було перепродано покупцем один чи декілька разів цій третій особі. У зв`язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. В судовому засіданні позивачі не надали суду доказів, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] знав чи міг знати про наявність перешкод до придбання вказаного контейнера, а також не довели суду наявність підстав передбачених ст. 388 ЦК України. Що стосується позовної вимоги про застосування наслідків недійсного правочину, зобов`язавши КП МТК «Калинівський ринок» розірвати договір №3419/4тс «про надання в користування торгівельного місця на території КП МТК «Калинівський ринок» від 20 лютого 2018 року та угоду №9310/С «про надання в користування торгівельного місця» від 01 лютого 2011 року, суд дослідивши докази по справі прийшов до висновку про необхідність відмовити в даній частині позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст.651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Зважаючи на те, що позивачі не є стороною договору і угоди, які вони просять зобов`язати розірвати, а також вказані правочини не визнавалися недійсними, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вказаних позовних вимог. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed