Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування, квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. На обґрунтування позовних вимог пояснив, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. Також у спірній квартирі зареєстровані колишня дружина [PERSON] - [PERSON] та їхня дочка [PERSON] В лютому шлюб між [PERSON]. та [PERSON] було розірвано, а ще з січня 2014 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденції за даною адресою, особистих речей в квартирі немає, що підтверджується актами, складеним сусідами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена судом належним чином (а.с.49-51), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталась. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Як зазначає ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як встановлено у судовому засіданні, власниками квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким належить по 1/4 частині даної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.09.1995 року, виданим згідно з розпорядженням (наказом) від 29.09.1995 року №1355, та зареєстрованим в БТІ у реєстровій книзі за №2133 20.10.1995 року (а.с.11). Спірна квартира є приватизованою, 3-кімнатною, розташованою на 5 поверсі 16-ти поверхового будинку. На день розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] - власник особового рахунку, [PERSON]- її донька, [PERSON] - її син, [PERSON] - її онука та [PERSON] її невістка. Вказані обставини підтверджуються довідкою Ф-3 (а.с.16). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.02.2014 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.13-14). Однак, як повідомив представник позивача в судовому засіданні, [PERSON] не проживає у спірній квартирі ще з січня 2014 року. Вказані обставини також підтверджуються актом про підтвердження фактичного проживання від 11.06.2014 року (а.с.17) та актом про кількість фактично проживаючих осіб від 13.05.2016 року (а.с.18). У відповідності до ч.1 ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не є співвласником або власником спірної квартири, з січня 2014 року не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, не цікавиться нею, не намагається вселитись, будь-хто із проживаючих відповідачу не чинив перешкод у користуванні житлом, тому відповідач була відсутньою в спірній квартирі понад 1 рік без поважних підстав, і її необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №84 в будинку №34 по вул. Бориспільській, задовольнивши вказаний позов.

Outcome: approved