Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на окреме майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що в порядку спадкування за заповітом отримали право власності кожен на ? частину земельної ділянки кадастровий номер 3522287400:02:000:0606 загальною площею 4,0359 га, розташовану на території Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. На підставі записів державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачами виготовлено технічну документацію та отримано кадастрові номери на кожну частину земельної ділянки окремо, а саме 3522287400:02:000:2195 загальною площею 2,0179 га та 3522287400:02:000:2196 загальною площею 2,0179 га, а також присвоєно номери земельним ділянкам [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Таким чином, на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та записів у реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачі являються співвласниками по ? частині кожен спільного майна, яке залишилося у спадок та одночасно мають дві відокремлені технічно земельні ділянки в визначеними згідно плану межами та окремими кадастровими номерами, на які не мають можливості юридично оформити право власності. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але надали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просять суд розглядати справу без їх участі, судові витрати віднести на їх рахунок. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав до суду заяву, згідно якої просить суд розглядати справу без його участі, вимоги позову визнав у повному обсязі, щодо його задоволення не заперечував. Суд, розглянувши заяви сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с.8,17) [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] кожен по ? частині земельної ділянки кадастровий номер 3522287400:02:000:0606 загальною площею 4,0359 га, розташовану на території Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. На ім'я позивачів видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину вказаної земельної ділянки, зареєстровані в реєстрі за № 807 та № 813. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 157484735222. Також, судом встановлено, що на замовлення позивачів виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки, внаслідок чого земельній ділянці [PERSON] присвоєно номер на плані [NUMBER], земельній ділянці [PERSON] присвоєно номер на плані [NUMBER]. Межі вказаних земельних ділянок встановлені в натурі та закріплені межовими знаками в кількості 4 штук (а.с.13,25). Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, встановлено кадастровий номер земельної ділянки 3522287400:02:000:2195, яка належить [PERSON] (а.с.10), кадастровий номер земельної ділянки 3522287400:02:000:2196, яка належить [PERSON] (а.с.20). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі фактично володіють окремими земельними ділянками, відділом Держкомзему фактично розділено одну земельну ділянку на дві окремі , що є порушенням так як свідоцтво на право власності по спадкуванню видавалося на одну земельну ділянку , але по ? частині , крім того фактично позивачами в подальшому не можливо використати правовстановлюючий документ (Свідоцтво про право власності на майно в порядку спадкування) на свій розсуд, отже суд з досліджених доказів вбачає , що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved