Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове нерухоме майно за законом. До складу спадкового майна входить ј частка нерухомого майна, що знаходиться по [ADDRESS] , яка належала за життя спадкодавцю [PERSON] Вона - [PERSON] спадкове майно після смерті чоловіка прийняла належним чином, оскільки проживала із спадкодавцем на день смерті останнього. Їм - [PERSON] та [PERSON] належить по ј частці вказаного майна, як членам колгоспного двору. Зважаючи на вищевикладене, просить суд визнати за ними право власності на нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS] , а саме за нею - [PERSON] на 1/2 частку вказаного майна, а за ними [PERSON] та [PERSON] - по ј вказаного майна. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, проте подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять суд позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, однак від представника сільської ради надійшла заява, згідно якої Старововчинецька сільська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглянути справу у відсутність представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть мерії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зареєстровано 18 лютого 1968 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після шлюбу « [PERSON] ». Від даного шлюбу народилися : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зареєстровано 04.08.1994 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвише дружини після шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зареєстровано шлюб 02.09.1990 року між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] 07.07.1992 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] ». З довідки № 758 від 16.08.2018 року, виданої Старововчинецькою сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, вбачається, що [PERSON] постійно проживав за місцем реєстрації в [ADDRESS] , а саме з 1973 року по день смерті. Разом з останнім, на день смерті проживала та була зареєстрована- [PERSON] , 1944 року народження. Відповіддю приватного нотаріуса від 08.08.2019 року на запит суду підтверджується факт прийняття спадщини позивачкою [PERSON] . Згідно по господарської книги, особовий рахунок 50, господарство, що розташоване в [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспних дворів, станом на 1991 рік у вказаному господарстві проживали : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До спадкового майна після смерті [PERSON] входить нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 148,0 кв.м. в тому числі житловою площею 88,0 кв.м., навісу літ. «Б», сараю літ. «В», вольєру літ «Г», колодязя №1, огорожі №2-6, сходів №7, колодязя каналізаційного №8, вимощення №1, ІІ. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі станом на 1991 рік були членами колгоспного двору по [ADDRESS] разом із спадкодавцем, а тому кожному з них відповідно належало по ј частині нерухомого майна. Після смерті [PERSON] , спадкоємцем належної йому частки є позивачка [PERSON] , яка належним чином прийняла спадщину. На даний час позивачі позбавлені можливості оформити права на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved