Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи із дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком дітей і не виконує свого обовязку матеріально утримувати своїх сина і дочку. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Діти перебувають на її утриманні. Посилаючись на положення ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України позивачка просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначає, що позов не визнає, оскільки ним при розірванні шлюбу з позивачкою було досягнуто згоди щодо порядку і умов утримання дітей. Їх син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу, став проживати у його (відповідача) батьків в с. Новоданилівка, Казанківського району Миколаївської області і він продовжував утримувати сина та займався його вихованням. В 2015 році син [PERSON] поступив на навчання до Гірничо-електромеханічного коледжу у м. Кривий Ріг і став проживати з ним та перебуває на його утриманні. Суд, заслухавши позивачку та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. [PERSON] навчається в Гірничо-електромеханічному коледжі ДВНЗ «Криворізький національний гірничо-електромеханічний університет», що підвержується довідкою № 773 від 26.09.2016 року з навчального закладу. Довідкою № 352 від 26.09.2016 року виданою Новоданилівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області підтверджується, що [PERSON] проживає з батьками відповідача в с. Новоданилівка, Казанківського району Миколаївської області. Позивачка не надала суду доказів, що син [PERSON] перебуває на її утриманні, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів із відповідача на утримання сина [PERSON] не можуть бути задоволені. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1038 від 22.11.2016 року виданою виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Іншим способом виплати аліментів є судовий (спірний), що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 (п.17) розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач не надав суду письмових доказів, що між ним та позивачкою була домовленість про способи виконання батьками обовязку утримувати дітей, а також не надав доказів, що він за станом здоровя чи з інших причин не може надавати матеріальну допомогу своїй дочці. За вказаних обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved