Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 18 вересня 1999 року за актовим записом №498 відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради. Свої вимоги мотивує тим, що 18 вересня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , однак спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв`язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. На адресу суду від відповідача повернулись зворотні поштові повідомлення з його підписом в графі «вручено особисто», який засвідчує отримання ним судової повістки. Пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Враховуючи наведе, відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився та не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що позивачка не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований 18 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради,про що складено відповідний актовий запис № 498, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 18 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради (а.с.7). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - « [PERSON] ». Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь сплаченого нею судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивачка сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, що підтверджується оригіналом квитанції № 35 від 11 березня 2019 року (а.с.1). Тож, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Крім того, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З Акту виконаних робіт від 13 березня 2019 року та з квитанції №41 від 13 березня 2019 року, вбачається, що за надання професійної правничої допомоги позивачка [PERSON] сплатила 1600 гривень (а.с.10, 11 відповідно). Тож, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1600 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved