overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про виділ у натурі частки із спільного майна, у якому просять суд виділити в натурі [PERSON] 34/100 частин домоволодіння [ADDRESS] виділивши їй у власність житловий будинок літ. «Д», виділити в натурі [PERSON] 39/100 частин домоволодіння [ADDRESS] виділивши йому у власність житловий будинок літ. «Б» та припинити право спільної часткової власності позивачів на відповідні частки домоволодіння [ADDRESS]. У судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила суд виділити в натурі домоволодіння [ADDRESS] згідно з висновком експертизи № 30/14 від 15.09.2014 року. Припинити право спільної часткової власності позивачів на відповідні частки домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує, просить розглядати справу без його участі. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували, про що надали письмові заяви. Вислухавши [PERSON], вивчивши матеріали справи та висновки експертизи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить: [PERSON] - 39/100 частин на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 13.07.2003 року, та 5/100 частин на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2009 року; [PERSON] - 34/100 частин на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 13.07.2003 року; [PERSON] - 7/100 частин на підставі договору дарування від 25.12.2000 року; [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 15/100 частин на підставі договору дарування від 23.07.2003 року. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі визнали позовні вимоги, а також те, що судову будівельно-технічну експертизу складено за згодою сторін, що не суперечить технічним, архітектурним, будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги розподілити домоволодіння між співвласниками за варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 30/14 від 15.09.2014 року. Також суд вважає за можливе припинити право спільної часткової власності позивачів на відповідні частки домоволодіння [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 01.11.2000 року квартири №89 по вул. 3 Слобідській (Дзержинського), 51 в м. Миколаєві, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та імені свого неповнолітнього сина [PERSON], зареєстрований Універсальною біржею «Південь». Позивачі надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивачі, відповідачі та третя особа до судового засідання не з*явлися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі - продажу нерухомого майна №1808 від 01.11.2000 року, зареєстрованого Універсальною біржею «Південь» в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю №1808 від 01.11.2000 року, [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], купили у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло», яке видане ДКП «Комунар-побут» 14.04.1999 року, згідно розпорядження №5265 від 19.03.1999 року, зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий номер №18201 від 13.05.1999 року. У відповідності до ч.2\~ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбаченіст. 224\~ЦК УРСР. Продавець передав майно покупцю, а той в свою чергу передав продавцю обумовлену сторонами вартість майна. Відповідачі від нотаріального посвідчення договору ухилилися. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2ст. 47\~ЦК УРСР, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивачі дізналися тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS], зареєстрованого на Маріупольській універсальній товарній біржі 22.12.1997 р. - дійсним, з тих підстав, що позивачі придбали зазначений будинок, сплативши відповідачам обумовлену суму грошей, а відповідачі передали їм вказаний будинок, в якому вони проживають до теперішнього часу. Зазначений договір не було зареєстровано в нотаріальній конторі, тому необхідно визнати угоду дійсною, а також визнати право власності на вищевказаний будинок. Позивачі в судове засідання не з'явилися, до суду надали заяву в якій наполягали на задоволенні позовних вимог на підставах, зазначених у позові, та просили справу розглянути за їх відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, надали заяви про визнання позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.12.1997 р. між [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на Маріупольській універсальній товарній біржі укладено біржовий контракт № 18843, відповідно до якого відповідачі продали позивачам належний їм будинок [ADDRESS] за 14220 грн. Відповідачі одержали гроші, звільнивши будинок. У відповідності до ст.220 ЦК України угода, що підлягає нотаріальному посвідченню може бути визнана судом дійсною, якщо фактично виконана сторонами. Сторони після складення вказаного договору виконали свої обов'язки, тому суд вважає необхідним визнати угоду дійсною та визнати право власності на вищевказаний будинок за позивачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрованого на Маріупольській універсальній товарній біржі 29.11.1997 р. - дійсним, з тих підстав, що 29.11.1997 р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено вищевказаний договір купівлі продажу трикімнатної квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрита спадкова справа №3/2014, відповідно до якої спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON], які звернулися до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], однак їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вищевказаний договір не було зареєстровано в нотаріальній конторі, тому необхідно визнати угоду дійсною. Позивачі в судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви в яких наполягали на задоволенні позовних вимог на підставах, зазначених у позові, та просили справу розглянути за їх відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, надали заяви про визнання позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.11.1997 р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] на Маріупольській універсальній товарній біржі укладено біржовий контракт № 18338, відповідно до якого відповідачі продали [PERSON] належну їм трикімнатну квартиру [ADDRESS] за 15100 грн. Відповідачі одержали гроші, звільнивши вищевказану квартиру. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданою 06.11.2013 р. Бабушкінським відділом РАГС Управління РАГС Москви, актовий запис №5190. Відповідно до спадкової справи №3/2014 спадкоємцями за законом є [PERSON], [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] № 67/02-31 від 28.05.2014 р. було відмовлено позивачам у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з тим, що відсутнє рішення суду про визнання біржового контракту дійсним. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У відповідності до ст.220 ЦК України угода, що підлягає нотаріальному посвідченню може бути визнана судом дійсною, якщо фактично виконана сторонами. Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, тому суд вважає, що договір купівлі-продажу може бути визнаний дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.1997 року [PERSON], [PERSON], яка померла [INFO] року, які діяли в інтересах неповнолітнього на той час [PERSON], купили придбали у відповідачів квартиру [ADDRESS]. Вказану угоду сторони здійснили у представництві Одеської універсальної товарної біржі «Центр» в м. Южне за №.Н/97-0130 14.04.1997 року вказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації за №3 пр., реєстр 8, стор. 172. Умови договору купівлі-продажу сторони виконали в повному обсязі, претензій не мають. На день укладення вказаного договору товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, але в даний час їм заборонено подібні операції та нотаріуси не визнають договори купівлі-продажу, зареєстровані товарними Біржами дійсними. Після смерті [PERSON] позивачі звернулись до нотаріуса для отримання спадщини, однак нотаріус повідомив, що так як договір купівлі-продажу був здійснений через товарну біржу, їм необхідно звернутись до суду з позовом про визнання вказаного договору дійсним. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи були сповіщені належним чином, надали до суду телефонограму, яка міститься в матеріалах даної цивільної справи, згідно якої позов не визнають. Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 березня 1997 року між [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №Н/97-0130 у представництві Одеської універсальної товарної біржі «Центр» в м. Южне, згідно якого [PERSON] та [PERSON] придбали у відповідачів квартиру [ADDRESS], що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов'язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною. 14.04.1997 року вищевказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації №3 пр., реєстр 8, стор. 172. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). В зв'язку з чим позивачі позбавлені права розпоряджатися вказаною квартирою, тобто, продати, обміняти, заповідати та оформити спадщину. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивачі купили у відповідачів квартиру, оформлення даної угоди здійснили в представництві Одеської Товарної Біржі, чим не виконали вимоги ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.09.1997 між позивачами та відповідачами був укладений договір №26/Ю купівлі-продажу нерухомого майна. Цей договір був укладений на Одеській товарній біржі, та у той час він не потребував подальшого нотаріального посвідчення. Відповідно до цього договору відповідачі продали, а позивачі придбали квартиру [ADDRESS] . Зазначений договір був зареєстрований у Южненському міському Бюро технічної інвентаризації 14.11.1997 року. Також позивачами було отримано технічний паспорт, виданий Южненським міським бюро технічної інвентаризації. Вказана угода сторонами виконана повністю, претензій у сторін не виникало. Квартира була юридично та фактично передана у приватну власність позивачів, та з того часу позивачі фактично проживали у ній. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 24.07.2019 року відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду невідомі, заяви про розгляд справи за їх відсутність до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09.09.1997 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та в інтересах [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №26/Ю на Одеській товарній біржі, згідно якого [PERSON] . , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та в інтересах [PERSON] придбали у відповідачів квартиру [ADDRESS] , що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною (а.с.17-18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16) На підставі зазначеного позивачі позбавлені права розпоряджатися вказаною квартирою, тобто, продати, обміняти, заповідати тощо. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивачі купили у відповідачів квартиру, оформлення даної угоди сторони здійснили на Одеській універсальній товарній біржі «GIP», чим не виконали вимоги ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання за ними права власності на частини домоволодіння, яке розташоване по вул. Топорівській, №111 в с.Топорівці Новоселицького району, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняла, інші частки належать позивачам як членам колишнього колгоспного двору. Вони не можуть зареєструвати право власності у звязку з тим, що покійний під час життя не оформив правовстановлюючі документи на спадщину а їхні частки не можуть бути зареєстровані у визначеному законодавством порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство, яке розташоване по вул. Топорівській, №111 в с.Топорівці Новоселицького району, відносилося до категорії колгоспних дворів і станом на 1990-1991 роки в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON], позивачі та відповідач. Згідно довідки відповідача №427 від 18.04.2016 року [PERSON] впродовж грудня 1985 року по 1991 рік у дворі не проживав, а тому відповідно до ст.126 ЦК України він втратив право на частку у даному дворі, оскільки більше трьох років підряд не приймав участі своєю працею та коштами у веденні господарства двору. Таким чином, після смерті 21.02.1994 року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину двору, яку своєчасно прийняла його дочка [PERSON], оскільки вступила у володіння спадковим майном після його смерті. Вона не може оформити право власності на своє імя у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на померлого. Інших спадкоємців першої черги за законом судом не встановлено. Крім того, за кожним із позивачів слід визнати право на 1/3 частку як членів колишнього колгоспного двору, оскільки вони свої частки не зареєстрували у встановлений законом спосіб, та позбавлені такої можливості отримати правовстановлюючий документ в позасудовому порядку у звязку із набранням чинності ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки позивачі позбавлені можливості подати документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом у звязку із смертю одного із співвласників. Відповідач позов визнає, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.123, 124 ЦК УРСР, ст.ст.328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання за ними права власності на частину господарства, яке розташоване по [ADDRESS] , посилаючись на те, що після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно, яке вони своєчасно прийняли як спадкоємці за законом, та за померлим право власності зареєстровано не було. Крім того, вони просили визнати за ними право власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що вони відкрито та безперешкодно користуються часткою відповідачів у нерухомому майні впродовж тривалого часу. В судове засідання представник позивачів не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник Новоселицької міської ради в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак від них надійшли заяви, в якій вони просять справу розглянути без їхньої участі, позов визнають. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з його визнанням. Судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів та в період з 01.07.1990 року по 15.04.1991 року його членами були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частину вказаного двору, яку прийняв її онук [PERSON] , як спадкоємець за заповітом від 24.10.1997 року, оскільки проживав із покійною на день відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 2/6 частки (1/6 частка власна та 1/6 успадкована після смерті [PERSON] ). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли по 1/6 частці позивачі як спадкоємці за законом першої черги, оскільки постійно проживали на момент смерті покійного. Враховуючи те, що відповідачі понад десять років не проживають у вищевказаному господарстві та вибули з нього, що підтверджується довідкою Старостинського округу №6 Новоселицької міської ради №1079 від 04.12.2019 року, то позивачі почали відкрито та безперешкодно володіти 2/6 частками, які належали відповідачам. У зв`язку із цим на підставі ст.344 ЦК України за позивачами слід визнати право власності на 2/6 частки двору, тобто по 1/6 частці за кожними за набувальною давністю. Позивачі не можуть зареєструвати право власності на своє ім`я у зв`язку із тим, що покійний не оформив на себе правовстановлюючі документи на спадщину, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №193669009 від 18.12.2019 року. На підставі ст.ст.206, 344, 392, 1233, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою [ADDRESS], яке належить [PERSON] на праві власності, а земельна ділянка [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON], яка не проживає в вищевказаному домоволодінні з 2000 року, а відповідач [PERSON] є його сином, який не проживає за вказаною адресою з 2009 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд, зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є колишньою дружиною та сином позивача [PERSON]. У зв'язку із цим як члени сім'ї власника вони були зареєстровані у господарстві [ADDRESS], яке відповідно до довідки Маршинецької сільської ради Новоселицького району за №374 від 21.03.2014 року відносилося до категорії робочого двору і станом на 1990-1991 роки в ньому були зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачі. Таким чином, відповідно позивач та відповідачка були співвласниками даного двору. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №4831508 від 13.06.2013 року земельна ділянка площею 0,1344 Га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вищевказаній адресі належить [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки від 13.06.2013 року. Оскільки [PERSON] є співвласником даного двору то суд не може визнати її такою, що втратила право користування, оскільки це право є складовим права власності. Щодо відповідача [PERSON], то він більше п'яти років у вказаному будинку не проживає, що підтверджено актом опитування свідків [PERSON] та [PERSON] від 21.02.2014 року, а тому відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у зв'язку із тим, що не проживає у ньому більше року та не відомо про обставини, які б надавали йому право на підставі ст.71 Житлового кодексу України на збереження за ним жилого приміщення як за тимчасово відсутнім. На підставі ст.405 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: partial