Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом (в подальшому збільшені позовні вимоги) до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 29.09.2012р. між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, був укладений договір купівлі-продажу квартири №16, що по вул.. Сєдова, 1 в м. Черкаси. Продаж квартири вчинявся за ціною 235830грн., що підтверджується умовами договору, посвідченого нотаріусом (реєстр № 3632). Відповідно до п.3 договору, в обов»язки продавця входило передати квартиру покупцю у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень, зобов»язувалися попередити покупця про права третіх осіб на вказану квартиру, про всі відомі їм недоліки квартири, погасити борги по всіх комунальних платежах, звільнити квартиру з оплатою боргів по комун послугам та передачі ключі до 15.10.2012р. Позивачі, як продавця, повністю виконали умови договору, а покупець відповідач по справі, свої обов»язки по договору купівлі-продажу квартири не виконала, а тому позивачі вважають за необхідне розірвати договір купівлі-продажу вказаної квартири та витребування її з чужого незаконного володіння. Тобто відповідач обумовлену ціну за договором в сумі 235830грн. не виплатила, хоча зобов»язувалась це зорлбити до липня 2015р. Позивачі вважають, що істотними обставинами, які ставлять їх у вкрай невигідне становище є збільшення у три рази курсу долара США та знецінення гривні у три рази. Станом на момент укладання договору купівлі-продажу квартири 29.09.12р. курс гривні до долара США становив 8,00грн., а на час звернення до суду - 24,00грн. У договорі прописана ціна продажу 235830грн., станом на 29.09.12р. ці сума становила 29479 доларів США, на сьогодні вона становить 9826 доларів США, крім того, що відповідач не розрахувалась з позивачами за придбану квартиру, чим порушує право власності на нерухоме майно. Таким чином, підставою для розірвання договору згідно із ст. 652 ЦК, - є те, що [PERSON] не розрахувалась з позивачами за придбану квартиру, а станом на сьогодні курс долара США до гривні зріс у тричі, що ставить позивачів у вкрай невигідні умови щодо продажу квартири. Дані обставини свідчать про необхідність повернення сторін у першочерговий стан. Крім того, вважають, що на підставі ст. 387 ЦК, позивачі мають право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння, оскільки особа незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином позивачі просять суд розірвати договір купівлі-продажу квартири №16, що по вул. Сєдова, 1 в м. Черкаси, укладений між сторонами 29.09.2012р.; витребувати майно з чужого незаконного володіння відповідача [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача. 10.11.2015р. до суду позивачами подано заяву про збільшення позовних вимог, тобто вважають за необхідне скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру №16, яка розташована по вул.. Сєдова, 1 в м. Черкаси. В заяві від 10.11.2015р. представник позивачів просив судові витрати залишити за позивачами. Ухвалою суду від 10.11.2015р. позовні вимоги в частині витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] за довіреність [PERSON] підтримала збільшені позовні вимоги та просила їх задовольнити, а саме: розірвати договір купівлі-продажу квартири №16, що по вул. Сєдова, 1 в м. Черкаси, укладений між сторонами 29.09.2012р.; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру №16, яка розташована по вул.. Сєдова, 1 в м. Черкаси; судові витрати позивачеві залишають за собою. Зазначено, що продавці позивачі повністю виконали умови договору купівлі-продажу квартири, а відповідач покупець грошові кошти в строк до липня 2015р. не сплатила. За розпискою [PERSON] зобов»язалась повернути гроші до 29.09.2014р. Тобто договір купівлі-продажу укладено у розстрочку, хоча такі умови в договорі не передбачені. Фактично договір купівлі-продажу квартири не був укладений, а сторони домовились про договір позики. Розписка, складена [PERSON], свідчить про те, що не всі кошти сплачені продавцям. Вона сплатила лише 200тис. грн. при укладанні договору. Тобто договір є мнімою угодою. Позивачі не звертались до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за борговою розпискою. На даний час курс долара змінився і відповідач не має можливості сплатити борг за квартиру. Підстави для розірвання договору це наявність істотних обставин: збільшення курсу долару та знецінення гривні; [PERSON] не розрахувалась на придбане майно. Сторони, на момент укладання договору не передбачали, що такі обставини настануть. [PERSON] повинна повернути квартиру позивачам. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з»явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення. Зазначила, що в 2012р. вона придбала у позивачів квартиру. В 2013р. втратила роботу, виріс курс долара і вона не змогла повністю сплатити грошові кошти за придбану квартиру. На час придбання квартира вона сплатила позивача лише 200тис. грн., а 35830грн. не сплатила. Крім того, вона винна позивачам ще 22тис. доларів за квартиру, хоча у договорі купівлі-продажу про це не вказано, щоб не сплачувати податок. Така була домовленість між сторонами. Доказів того, що вона по 50тис.грн. кожному з позивачів сплатила, - вона надати не може, а решту коштів має наміри віддати, коли вони поїдуть до нотаріуса. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що збільшені позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що 29.09.2012р. між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, був укладений договір купівлі-продажу квартири №16, що по вул.. Сєдова, 1 в м. Черкаси. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] (реєстр №3632). За цим договором продавці зобов»язуються передати квартиру у власність покупцеві, а той зобов»язується прийняти квартиру і сплатити за неї передбачену цим договором грошову суму (п.1.1 договору). Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 235830грн., які сплачені покупцем продавцям під час оформлення цього договору, - так визначено у п.2.1 договору. При цьому, сторони підтвердили факт повного розрахунку за продану квартиру і відсутність будь-яких претензій фінансового характеру, що визначено у п.2.3 договору. Статтею 3 договору передбачені обов»язки продавців, в т.ч. передати квартиру покупцю у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам цього договору (п.3.1.1), звільнити вказану квартиру з оплатою боргів по ком послугам, передати ключі до 15.10.2012р. (п.3.1.5), а також обов»язки покупця, в т.ч. сплатити за квартиру ціну, встановлену цим договором, прийняти квартиру (п.3.3.1, 3.3.2). Відповідно до п. 4.2 договору, сторони підтверджують, що цей договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, тобто не є таким, що передбачено ст.ст. 234, 235 ЦК України. Даний договір підписано сторонами в присутності нотаріуса і посвідчено нотаріусом. Відповідно до витягу КП «ЧООБТІ» від 03.10.2012р., право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Загальні положення про договір визначені у розділі ІІ главі 52 ЦК України. Зокрема, ст.627 ч.1 ЦК визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628ЦК). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638ЦК). Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ч.1 ст. 632 ЦК). Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державній реєстрації з моменту державної реєстрації (ч.3 ст. 640ЦК). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655ЦК). Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст. 657ЦК). За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаро-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК). Укладення такого договору між фізичними особами, в т.ч., при купівлі-продажу квартири, законом не заборонено. У разі якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором. Якщо покупець не виконує свого обовязку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК) або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК (постанова від 6 червня 2012 р. №6-46 цс 12). Як встановлено, під час розгляду справи договором купівлі-продажу від 29.09.12р. не передбачено умов щодо розстрочки платежів за придбану квартиру. Розписку від 29.09.12р., складену [PERSON], про повернення грошових коштів, вважати договором про розстрочку, не можливо. Статтею 652 ч.ч. 1, 2, 3 ЦК передбачено підстави розірвання договору у зв»язку з істотною зміною обставин. Так, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Статтею 653 ЦК України визначено наслідки розірвання договору. З»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що під час розгляду справи судом не встановлено доказів, відповідно до ст.ст. 57-61 ЦПК України, того, що умовами договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2012р. чи іншого договору передбачено розстрочку сплати вартості квартири, як і не знайшли свого підтвердження доводи позивачів про те, що вартість квартири становить не 235830грн. 00коп. Навпаки, покупець сплатив кошти в розмірі ціни квартири 235830грн. під час оформлення цього договору, про що зазначено у п.2.1 договору. Крім того, сторони підтвердили факт повного розрахунку за продану квартиру і відсутність будь-яких претензій фінансового характеру, що також визначено у п.2.3 договору. Наявність розписки, складеної [PERSON] 29.09.2012р., про її обов»язок повернути [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 35830грн. та 22300 доларів США за придбану квартиру в строк до 22.09.2014р., - не спростовує факт укладеного договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2012р., оскільки даний вид договору відноситься до реальних договорів, який відбувся і право власності за [PERSON] на вказану квартиру було зареєстровано 03.10.2012р., що підтверджується витягом КП «ЧООБТІ». Крім того, дану розписку не можливо вважати договором, враховуючи, що всі зміни до договору вчиняються в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654ЦК). В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. Між тим, суд не може прийняти визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання суперечить закону. Таким чином, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки підстави, передбачені ст. 652 ЦК України, на які посилаються позивачі, - для розірвання договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2012р., - відсутні. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed