Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Вугледарської міської ради, Вугледарська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона мешкає у квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS], в яку вона разом з чоловіком та дітьми вселились на підставі ордеру №3615 серія 077. На теперішній час [PERSON] є основним наймачем зазначеної квартири і окрім неї в квартирі зареєстровані відповідачі, які фактично не мешкаю у спірному житловому приміщенні з 2011 року, а тому втратили право користування даним житловим приміщенням. Реєстрація місця проживання відповідачів в їх квартирі позначається на розміру рахунків комунальних послуг, які оплачує позивачка, а відповідачі в свою чергу не надають жодної допомоги на утримання даного житла. Тому, позивачка просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні 04.12.2017 року усною ухвалою суду залучено до участі у розгляді даної цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Вугледарську міську раду. Позивачка та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що дійсно не проживає у спірній квартирі більше року. Пояснив, що не має можливості потрапити до спірного житлового приміщення, оскільки позивачкою були замінені замки на вхідних дверях, однак жодного доказу на підтвердження даного факту суду надано не було. Відповідачка [PERSON], яка в свою чергу також є законним представником неповнолітніх відповідачів [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні вимогу позову не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. Зазначила, що більше року не проживає у спірній квартирі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні 04.12.2017 року заперечувала проти задоволення вимог позову, оскільки неповнолітні діти не можуть бути позбавленні житла та права на нього. В наступні судові засідання представник Органу опіки та піклування не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надали до суду письмову заяву, якою просили справу розглядати за відсутності представника третьої особи. Представник третьої особи Вугледарської міської ради в судове засідання не зявився, про місце дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надали до суду письмове клопотання, яким просили справу розглядати за відсутності їх представника. Суд, приймаючи до уваги пояснення сторін, вивчивши докази, надані сторонами як на підтвердження своїх доводів, так і заперечень, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ордеру №3615 серії 077 від 11 серпня 1982 року [PERSON]В, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано право на зайняття квартири №29 у будинку №30 розташованому по вулиці Шахтарській міста Вугледара Донецької області (а.с. 5). Згідно свідоцтв про народження серії 1-АМ №208697 від 24 грудня 2003 року та серії 1-НО №044723 від 29 листопада 2005 року відповідачка [PERSON] має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 48, 49). Згідно довідки №165 від 22.08.2017 року, виданої ОСББ «Гармонія-Вугледар», позивачка є основним наймачем та зареєстрована за адресою: [INFO], та має склад сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до акту №166 від 23.08.2018 року, виданого ОСББ «Гармонія-Вугледар», у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], але не проживають з 2011 року. Перешкоди для проживання відсутні (а.с. 7). Згідно акту обстеження умов проживання від 21.12.2017 року, виданого Службою у справах дітей Вугледарської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зареєстровані, однак фактично проживають за адресою [INFO] (а.с. 39). Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Частина 3 статті 71 Житлового кодексу України визначає підстави за якими жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що відповідачі - [PERSON], [PERSON], будучи членами сімї позивачки, без поважних причин не проживали у квартирі за адресою: [ADDRESS]., понад шість місяців, що підтверджується актом про не проживання №166 від 23.08.2018 року, виданого ОСББ «Гармонія-Вугледар», не оспорювалось відповідачами в судовому засіданні та, у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Окрім того, відповідачі [PERSON], [PERSON] добровільно вибули з вищезазначеної квартири до інших місць проживання, перешкоди для проживання у спірній квартирі відсутні, підстав для продовження пропущеного строку судом встановлено не було, а тому суд вважає доцільним визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Вирішуючи питання, щодо визнання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням, суд виходить з наступного. Згідно статей 3, 4, 16 Конвенції про права дитини дитина повинна мати право на житло, жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на недоторканність житла. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. В судовому засіданні встановлено, що на даний час малолітні [PERSON], [PERSON] фактично проживають за адресою: [INFO], однак суду не надано жодного доказу, який би підтверджував, що останні є зареєстрованими, мають будь-яке право користування або володіння даним житловим приміщенням. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суду не надано доказів належного забезпечення неповнолітніх [PERSON], [PERSON] іншим житло в якому вони б мали постійне зареєстроване місце проживання, відмінне від спірного житлового приміщення, яке б гарантувало останнім право на необхідний життєвий рівень, зважаючи, що жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на недоторканність житла, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, суд вважає необхідним та доцільним відмовити в задоволенні вимог позову щодо визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: partial