Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Приблизно о 3 годині ночі 14.01.2014 року сталося залиття квартири позивачів гарячою водою із квартири №70, яка знаходиться поверхом вище. В цей момент в квартирі знаходилися повнолітні діти позивачів, які відвідали квартиру №70 і побачили як її мешканці намагаються приборкати фонтан гарячої води, який бив із стоякової труби гарячого водопостачання. Діти позивачів викликали по телефону аварійну бригаду, яка приїхала через півгодини та перекрила гарячу воду по стояку. Вранці 14.01.2014 року працівники КП «Куренівське Подільського району м. Києва» у терміновому порядку ліквідували діру у трубі сусідів. Жодна комісія балансоутримувача не прийшла до квартири позивачів у день залиття, тому представник позивачів ввечері того ж дня зареєстрував у приймальні директора КП «Куренівське Подільського району м. Києва» заяву про термінове складання акта про залиття і відшкодування майнової та моральної шкоди. Однак на цю заяву не було жодної реакції більше місяця. 21.02.2014 року майстер КП «Куренівське Подільського району м. Києва» прийшла до квартири позивачів, сфотографувала наслідки залиття та пообіцяла, що комунальне підприємство визначить розмір завданої майнової шкоди та відшкодує її у рахунок комунальних платежів, на що позивачі погодились. Тільки у липні 2014 року стало відомо, що відповідно до розрахунків розмір завданої майнової шкоди становить 901 гривня, яка буде зарахована у рахунок погашення майбутніх платежів за утримання будинку після видачі наказу чи розпорядження Подільської РДА. Позивачі у березні 2015 року провели ремонтні роботи та усунули наслідки залиття. 02.07.2015 року позивачам повідомили, що зарахували 900 гривень у рахунок оплати за утримання будинку та прибудинкової території за липень 2015 року. Позивачі зазначають, що їм завдана моральна шкода, оскільки вони пережили страшенний нервовий стрес внаслідок залиття нещодавно придбаної квартири, втратили спокій та душевну рівновагу, змушені були витрачати нерви та сили для усунення наслідків залиття та безплідного спілкування із працівниками відповідача, які їх ігнорували та не виконували своїх посадових обов»язків. Позивачі просять стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди на користь кожного з них по 1 000 гривень, а також стягнути судові витрати. Позивачі в судове засідання не з»явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М.( а.с.10-11 - копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності). 14.01.2014 року сталося залиття належної позивачам квартири [ADDRESS] у зв'язку з незадовільним технічним станом труб у будинку. За погодженням сторін майнову шкоду, яка була завдана позивачам в результаті залиття квартири, сторони оцінили у 901 гривню. 02.07.2015 року 900 гривень було зараховано в рахунок погашення комунальних платежів позивачів. Позивачі у позові зазначають, що їм була завдана моральна шкода, адже вони пережили нервовий стрес, втратили спокій та душевну рівновагу, змушені були витрачати нерви та сили для усунення наслідків залиття та відновлення свого порушеного права. Положеннями ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надається роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 4401 Цивільного кодексу Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст.49 Закону «Про інформацію», ст.44 Закону «Про авторське право і суміжні права»); при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивачами не надано суду доказів на підтвердження того, що моральна шкода їм завдана з вини КП «Куренівське Подільського району м. Києва». Крім того, законом України «Про житлово-комунальні послуги», який регулює правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, не передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так само не передбачено відшкодування моральної шкоди Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за №927/11207. Законом України «Про захист прав споживачів» відшкодування споживачу моральної шкоди передбачено лише у випадку її завдання внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), придбаної, замовленої або використаної для задоволення своїх особистих потреб. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений, а тому не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.23, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed