Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 6 листопада 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, про те що Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зроблено відповідний актовий запис №120212. Після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка - [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Подружні відносини припинені з листопада 2011 року. Позивачка зазначає, що повними причинами розпаду родини є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння, відповідач безпідставно вчиняв сварки. Все відбувалося у присутності малолітніх дітей, що згубно впливало на їх виховання та здоров'я. Все це призвело до того, що позивачка втратила до відповідача почуття поваги та любові. Також зазначає, що причини, які спонукали її на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачкою, питання про їх утримання між сторонами буде вирішено у судовому порядку. Позивачка просить залишити їй прізвище набуте під час реєстрації шлюбу - «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду письму заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти прийняття заочного рішення (а.с.21). У судове засідання відповідач не з`явився, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав, про причину неявки суд не повідомив, згідно з довідкою з Сектору реєстрації (а.с.15), відповідач зареєстрований за адресою вказаною позивачем у позовній заяві (а.с.2), однак до суду повернулися конверти на ім'я відповідача з відміткою пошти. Відповідно до ч.1ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться. Відповідно до ст.ст.74-75 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, позивачка просить суд розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача, відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд ухвалив: розглянути справу в заочному провадженні у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів за останнім відомим місцем проживання відповідача зареєстрованим у встановленому законом порядку, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Судом встановлено, що між сторонами 06 листопада 2004 року було укладено шлюб, актовий запис № 390, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). За змістом ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ч.2 ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, сімейні відносини не склалися з вини відповідача, який в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестав піклуватися про побудову сімейних відносин та пішов з сім`ї та самоусунувся від піклування за збереженням сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки воно суперечить інтересам однієї зі сторін, а отже шлюб підлягає розірванню. Суд, при постановленні рішення, керується також вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За змістом ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Крім того, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору, судом встановлено наступне: Згідно квитанції від 12.12.2016 р. позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с.1) Згідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, суд також вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь судового збору також підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved