Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом і просять суд встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 1,8765га., що складається із двох частин: площею 1,5657 га. кадастровий номер [NUMBER] і площею 0,3108 га кадастровий номер [NUMBER], та визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO], що складається з 7/18 частки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 1,8765га., що складається із двох частин: площею 1,5657 га. кадастровий номер [NUMBER] і площею 0,3108 га кадастровий номер [NUMBER], визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO], що складається з 7/18 частки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 1,8765га., що складається із двох частин: площею 1,5657 га. кадастровий номер [NUMBER] і площею 0,3108 га кадастровий номер [NUMBER], визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом обов'язкової частки, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO], що складається з 2/9 частки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 1,8765га., що складається із двох частин: площею 1,5657 га. кадастровий номер [NUMBER] і площею 0,3108 га кадастровий номер [NUMBER]. В судове засідання позивачі та їхній представник не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належно, причини неявки суд не повідомили, проте в позовній заяві позивачі просять розглянути справу без їх участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який проживав до дня смерті по [ADDRESS] та, який посвідчив на ім'я своїх дочок від першого шлюбу - позивачів по справі [PERSON] та [PERSON] заповіт у Лучанській сільській раді Таращанського району Київської області 29 жовтня 1997 року за реєстровим № 56. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 1,8765га., що складається із двох частин: площею 1,5657 га. кадастровий номер [NUMBER] і площею 0,3108 га кадастровий номер [NUMBER]. Спадкоємцями за заповітом на вищевказану земельну ділянку є позивачі [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. Позивачка [PERSON] на момент смерті спадкодавця була його непрацездатною дружиною і відповідно до ст. 535 ЦК УРСР 1963 року має право на обов'язкову частку у спадковому майні, оскільки відповідно до вказаної статті непрацездатна дружина померлого успадковує, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка), адже в разі відсутності заповіту в порядку спадкування за законом кожен із трьох спадкоємців за законом першої черги успадкував би по 1/3 частці спадкового майна, тобто обов'язкова частка позивачки [PERSON] становить 2/9, а спадкоємці за заповітом отримують: 9/9-2/9 = 7/9 на двох, а кожен 7/9:2 = 7/18. В червні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до в.о. державного нотаріуса Таращанської районної нотаріальної контори Л.Б.Калітенко з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про спадщину тому, що Державний Акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 25.10.2004р. виданий після смерті власника. В серпні 2016 року позивачки [PERSON] та [PERSON] звернулись до в.о. державного нотаріуса Таращанської районної нотаріальної контори Л.Б.Калітенко з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про спадщину тому, що Державний Акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 25.10.2004р. виданий після смерті власника та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області загальною площею 1,8765га., що складається із двох частин: площею 1,5657 га. кадастровий номер [NUMBER] і площею 0,3108 га кадастровий номер [NUMBER], належала [PERSON], який помер [INFO], стверджується Державним Актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 25.10.2004 року, який виданий після смерті власника. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, яка діяла на час смерті спадкодавця [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Стаття 548 ч. 2 ЦК Української РСР передбачала, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 529, 534 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, а також кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст. 535 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка), суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачами.

Outcome: approved