Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] та [PERSON] 1/4 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 57,10 кв.м., житловою площею 32,70 кв.м., Також просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 51,90 кв.м., житловою площею 28,60 кв.м. В обґрунтування позову вказують на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка є дружиною [PERSON] та матір'ю [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на квартира [ADDRESS], загальною площею 57,10 кв.м., житловою площею 32,70 кв.м. у якій ? частина квартири належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва 12 грудня 2000року, зареєстрованого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 21 грудня 2000року і записаного у реєстрову книгу за № 505, а інша ? частина квартири на підставі договору дарування частини квартири , посвідченого Київською державною нотаріальною конторою 30 березня 2007 року за № 7-1226, який в БТІ м. Києва не є зареєстрованим. Також позивачі вказують, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 51,90 кв.м., житловою площею 28,60 кв.м., який належав їй на підставі договору дарування , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25 грудня 2008 року за № 5215, що не був зареєстрований органом, що здійснює державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна, а саме Яготинським бюро технічної інвентаризації. Позивачі вказують, що вони в установлений законом строк після смерті [PERSON] звернулись до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після її смерті, також із заявою звернувся син померлої [PERSON], який відмовився від спадщини на користь [PERSON] Позов мотивований тим, що 06.09.2013 року їм Дев`ятою Київської державної нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки договір дарування на 1/2 частини спірної квартири, посвідчений 2-ою Київською нотаріальною конторою 30.03.2007 року № 7-1226 та договір дарування на спірний житловий будинок, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25 грудня 2008 року за № 5215, не є зареєстрованими воргані, що здійснює державну реєстрацію, у зв`язку з чим позивачі вимушені звернутись до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивачі не з`явились, подавши через канцелярію суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили розглянути справу без їх участі, вказавши про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач Київська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомлено, у зв'язку із чим судом у відповідності до ст.224 ЦПК України ухвалено про проведення заочного розгляду справи про що позивачі не заперечували. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши через канцелярію суду заяву у якій вказав про відсутність заперечень проти позову. Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, будучи повідомленим належним чином про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання свого представника не направило. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть , виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 10 квітня 2012 року, Серія [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є донькою померлої, що підтверджується її свідоцтвом про народження, виданого 09.06.1977 року Залізничним відділом РАГС, серії [NUMBER]; позивач [PERSON] є чоловіком померлої, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 07.10.1975 року відділом РАГС Московського району м. Києва, серії [NUMBER]. Встановлено, що за життя на праві власності [PERSON] належала квартира [ADDRESS], загальною площею 57,10 кв.м., житловою площею 32,70 кв.м. у якій ? частина квартири належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва 12 грудня 2000 року, зареєстрованого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 21 грудня 2000року і записаного у реєстрову книгу за № 505, а інша ? частина квартири на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою 30 березня 2007 року за № 7-1226. Також померлій належав на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25 грудня 2008 року за № 5215 житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 51,90 кв.м., житловою площею 28,60 кв.м. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло вказані вище майно. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив , та батьки. Встановлено, що [PERSON] за життя розпорядження на випадок своєї смерті не здійснила. Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, у встановлений законом, строк звернулись 25.09.2012 року до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори позивачі: [PERSON] - чоловік померлої та [PERSON] - донька померлої. Також 25.09.2012 року із заявою до нотаріальної контори звернувся син померлої [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] - позивачки по справі. Матеріали спадкової справи свідчать про те, що будь-які інші особи із заявою про прийняття спадщини не звертались, а відтак позивачі як спадкоємці першої черги після смерті померлої, мають право на успадкування належної їй частини в спірній квартирі та будинку. Проте, 06.09.2013 року Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи - договір дарування на 1/2 частини спірної квартири, посвідчений 2-ою Київською нотаріальною конторою 30.03.2007 року № 7-1226 та договір дарування на спірний житловий будинок, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25 грудня 2008 року за № 5215, не є зареєстрованими в органі, що здійснює державну реєстрацію. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, досліджуючи зазначені обставини справи та оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, враховуючи те, що здійснення державної реєстрації за померлою особою суперечить чинному законодавству, а відсутність такої реєстрації перешкоджає оформленню спадщини позивачем, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту, та як наслідок за ним підлягає визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. На підставі наведеного ,

Outcome: approved