Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 27 червня 2013 року, між нею і відповідачем, був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі актів про одруження 27 червня 2013 року зроблено запис №1252. В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . З 1 червня 2019 року їхнє шлюбне життя не склалося, і вона з позивачем проживає окремо, хоча і знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Син проживає разом з нею, усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини несе вона самостійно. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого неповнолітнього сина. Інших дітей у відповідача немає. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2019 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Сторони в установлений судом строк не подали заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлено, що 27 червня 2013 року, між позивачем і відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі актів про одруження 27 червня 2013 року зроблено запис №1252, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 27.06.2013 за №1252 (а.с.3). В шлюбі у позивача та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.01.2015 (а.с.4). Син проживає разом з позивачкою, усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини несе вона самостійно (а.с.5). Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторони не досягли. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідач інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову. Такий розмір аліментів на утримання сина буде необхідним та достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України, судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved