Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити їх позовні вимоги, вказуючи, що 06 лютого 1998 року помер їх прадідусь [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: земельної частки (пай) розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності КСП «Розквіт», с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0270749 від 08.10.1997 року належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 749, на яке вони претендують як єдині спадкоємці, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачі на даний час не можуть через те, що при зборі документів до нотаріуса було втрачено оригінал сертифікату на земельну частку (пай), у зв'язку з чим звертаються до суду з зазначеним позовом. Позивачі в судове засідання не зявилися, згідно заяви позовні вимоги підтримали, просили справу розглядати за їх відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутністю, погодившись з позовними вимогами. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 1998 року помер прадідусь позивачів [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: земельну частку (пай) розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності КСП «Розквіт», с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0270749 від 08.10.1997 року належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 749. У встановлений законом шестимісячний термін позивачі звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їм було відмовлено у звязку з тим, було втрачено оригінал сертифікату на земельну частку (пай). Позивачами було зроблено оголошення у газеті «AVISO» за 18.07.2016 року, згідно якого втрачений сертифікат на земельну частку (пай) землю серії ОД № 0270749 від 08.10.1997 року на земельну частку (пай) розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності КСП «Розквіт», с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області, належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 749, вважається недійсним, яке знаходиться у матеріалах справи. Згідно з п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем часом народження цієї особи. На даний час позивачі фактично прийняли відкриту після смерті прадіда вищезазначену спадщину, здійснюючи діяльність повязану з користуванням та володінням спадкового майна та прийняли на зберігання правовстановлюючі документи. Спадкоємцями після смерті [PERSON], яка померла 11.11.2001 року. що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 275929 від 12.11.2001 року, [PERSON], який помер 20.07.2014 року. що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 386625 від 22.07.2014 року, [PERSON], який 26.06.2007 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 086177 від 26.06.2007 року. Відповідно до ст.. 553 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємець за законом або за заповітом може відмовитись від спадщини на користь іншого спадкоємця або держави, а також вважається таким що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не здійснив ні однієї дії, щодо прийняття спадщини (ст.. 549 цього кодексу). Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги чи заповіту, або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку не має. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 1422/01-16 від 21.07.2016 року спадкова справа до майна померлого 06.02.1998 року [PERSON] не заводилась. Враховуючи, що позивачі являються єдиними спадкоємицею спадкового майна за законом, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивачі фактично прийняли у своє володіння спірне спадкове майно, суд вважає, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: земельної частки (пай) розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності КСП «Розквіт», с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0270749 від 08.10.1997 року належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 749, яке відкрилось за законом після смерті їх прадідуся [PERSON], який помер 06.02.1998 року обґрунтовані та підлягають задоволенню, попередньо встановивши факт приналежності земельної ділянки померлому та визнавши сертифікат на земельну частку (пай) втраченим.

Outcome: approved