Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 04.09.1982 року у виконкомі Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №30. Вказує, що від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає. Причиною розпаду їхньої сімї вважає те, що у них з відповідачем відсутні злагода та взаєморозуміння. Вважає, що їхня сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, наміру зберегти сімю вона не має, а тому просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Григорчук». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак 22.02.2018 через канцелярію подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про отримання ним повісток. Заяв та клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розлячд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04.09.1982 року у виконавчому комітеті Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 3411175 (а.с.3). Як встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як у них різні погляди на шлюб та сімю, суперечить їх інтересам, позивачка не бажає зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягає, а тому шлюб між сторонами може бути розірвано. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved