Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO], мотивуючи позовні вимоги тим, що з 22.11.2011 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Однак, на даний час сторони сумісно не проживають. Від шлюбу подружжя мають дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір`ю. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, вихованням не займається. У зв`язку з наведеним, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої позов просила задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач теж надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, с розміром виплати аліментів згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та оцінивши усі наявні по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач у справі є рідним батьком дитини, про що свідчить запис у свідоцтві про народження дитини і відповідачем не спростовується. При призначенні розміру аліментів, враховуючи обставини справи, суд вважає можливим призначити аліменти у частині від заробітку батька у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із відміткою суду на позовній заяві, позивачка здала позовну заяву до суду 13.01.2014 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 13.01.2014 року. Також, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] у дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі статей 84, 180 - 182, 191 СК України,

Outcome: approved