Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до Партизанської сільської ради Кіровського району АР Крим, третя особа - Державний нотаріус Кіровського районного нотаріального округу, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], який приходився [PERSON] - чоловіком, [PERSON] - батьком. Позивачі, які є спадкоємцями за законом, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у оформленні документів, у зв'язку з тим, що вони не надали правовстановлюючих документів на будинок. Позивачі в судове засідання не з'явилися, натомість представник позивачів надіслав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності зазнаючи, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Відповідач надіслав на адресу суду заву з проханням розглянути справу за відсутністю його представника зазнаючи, що позовні вимоги визнає, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа - Державний нотаріус Кіровського районного нотаріального округу Стадник Л. О. в судове засідання не з'явилась натомість надіслала до суду листа з проханням розглянути справу за її відсутністю. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась натомість надіслала до суду листа з проханням розглянути справу за її відсутністю, зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, на спадщину у вигляді частки будинку [ADDRESS] не претендує. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, за матеріалами, що містяться у справі. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд приймає визнання відповідачем позову та вважає за можливе ухвалити рішення. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Згідно інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка діяла до затвердження правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 року за № 31/1056 та згідно діючого на час виникнення правовідносин законодавства, реєстрації підлягали лише будинки, розташовані в містах та селищах міського типу і виникнення права власності на новозбудований будинок в сільській місцевості не було пов'язано з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацію в бюро технічної інвентаризації. Факт належності зазначеного будинку [PERSON] підтверджується довідкою Партизанської сільської ради Кіровського району АР Крим від 16.12.2013 р. за №857, згідно якої будинок [ADDRESS] значиться за [PERSON] з 01.01.1996 р. (а.с.13). Судом також встановлено, що компетентним органом влади - Партизанською сільською радою Кіровського району АР Крим право власності [PERSON] на спірний будинок визнавалося за життя, крім того [PERSON] володів, користувався та розпоряджався спірним будинком відкрито, відсутність у нього документів про право власності на спірний будинок відповідно до вимог законодавства не можна розцінювати як відсутність у нього прав власника. Отже, за таких обставин, згідно положень законодавства, яке було чинне на момент набуття [PERSON] права власності на спірний житловий будинок, суд дійшов висновку, що спадкодавець набув право власності на вищезазначений житловий будинок за життя. [PERSON] помер [INFO] у с. Партизани, Кіровського району АР Крим, свідоцтво серії [NUMBER], актовий запис № 22 від 17.11.1998 року, місце реєстрації - Партизанська сільська рада Кіровського району АР Крим (а.с.12). Згідно листа начальника КП «Феодосійського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації» від 13.11.2013р. за №907742, що згідно матеріалів інвентарної справи №34-97 на об'єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АР Крим, Кіровський район, с. Партизани, вул. Десантників, 2б, відомостей про оформлення та реєстрацію власності на житловий будинок відсутні. Первинна інвентаризація проводилась у 22.03.2013р.(а.с.50). Згідно до спадкової справи № 59/2000 яка заведена після смерті [PERSON] позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] Іншим спадкоємцем є [PERSON] Згідно заяви поданої нею до суду на спадщину у вигляді частки будинку [ADDRESS] вона не претендує (а.с.41-51). Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з листа завідувача Першої Феодосійської державної нотаріальної контори АР Крим виконуючого обов'язки завідувача Кіровської державної нотаріальної контори АР Крим від 03.12.2013р. № 882/02-14 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, вимоги позивачів про визнання за ними прав власності на спадкове майно в рівних долях - [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] цілком обґрунтовані, відповідають закону і підлягають задоволенню. Представник позивача просив не стягувати судові витрати з відповідача у разі задоволення позову, у зв'язку з чим суд залишає питання стягнення з відповідача зазначених витрат без розгляду. На підставі наведеного

Outcome: approved