Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до суду, мотивуючи тим, що 27 грудня 2005 року померла їх баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки та житлового будинку, який згідно заповіту померла заповіла їх батькові [PERSON] Зазначена вище земельна ділянка вказаним заповітом охоплена не була. Спадкоємець за заповітом [PERSON] (він же спадкоємець за законом першої черги щодо неохопленого заповітом спадкового майна) не прийняв спадщину, що залишилась після смерті його матері, а 19 серпня 2008 року помер. Єдиними спадкоємцями за законом (спадкоємцями пятої черги спадкування), що прийняли спадщину після смерті [PERSON] протягом встановленого строку, є позивачі, як онуки спадкодавця, що на момент відкриття спадщини обоє були неповнолітніми, в звязку з чим не могли оформити належним чином свої права на обєкти спадкової нерухомості. В 2014 році їм стало відомо, що спадщина, яка відкрилась після смерті їх баби, зокрема права на вищевказану земельну ділянку, була оформлена сестрою спадкодавця [PERSON], про що останньою було отримано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку та передано дану земельну ділянку в орендне користування ПСП «Зарічне». Однак вищевказане свідоцтво було отримано відповідачкою без належних на те правових підстав, а тому позивачі просять суд визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, державний акт на право власності на земельну ділянку та договір оренди землі. Представник позивачів в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ПСП «Зарічне» у судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилась, клопотань про розгляд справи за її відсутності та заперечень проти позову до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомила. 10 травня 2018 року судом відповідно до\~ст. 281 ЦПК України\~було винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. За наявності згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2005 року померла баба позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 020300, виданим Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 28 грудня 2005 року (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка № 061, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, загальною площею 6,32 га, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 030548, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 04.05.2011 року за № 352490001000137 (а.с.10), та житловий будинок № 132 по вулиці Петровського в с. Червоносілля Петрівського району Кіровоградської області, загальною площею 57,7 кв.м із прилеглими до нього господарськими будівлями: сарай - літ. Б, сарай - літ. В, літня кухня - літ. Д, сарай літ. Ж, свердловина - літ. Е,що підтверджується архівною довідкою Олександрійського КМБТІ №376 від 14 квітня 2014 року (а.с.11). За життя [PERSON] склала заповіт 04.12.1995 року, який був посвідчений Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області та яким належний їй будинок №132 по вул. Петровського в с. Червоносілля Петрівського району Кіровоградської області, заповідала своєму сину [PERSON] (а. с.12). Зазначена вище спадкова земельна ділянка вказаним заповітом охоплена не була. 19 серпня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №073868 виданого Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 22.08.2008 року і не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті його матері - [PERSON] ( а. с. 7). Позивачі являються рідними доньками померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ОЛ №458652, виданого Звенигородською сільською радою м. Олександрії Кіровоградської області 11 жовтня 1991 року та свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №027992, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради Кіровоградської області 28 серпня 1998 року (а.с.8-9). Таким чином спадкоємцями за законом (спадкоємцями пятої черги спадкування), що прийняли спадщину після смерті [PERSON] протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку, у відповідності до приписів ч.4 ст.1268 ЦК України, є позивачі, як онуки спадкодавця, що на момент відкриття спадщини обоє були неповнолітніми, в звязку з чим не могли оформити належним чином свої права на обєкти спадкової нерухомості. Як вбачається з копії спадкової справи №122/2009, заведеної Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області стосовно майна померлої 27 грудня 2005 року [PERSON], 15 травня 2009 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщинита видачу свідоцтва про право на спадщину та оформила право на спадщину за законом на земельну ділянку № 061, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, загальною площею 6,32 га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за №1936 (а.с.13,71). На підставі чого 04 травня 2011 року [PERSON]був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 128760, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 04.05.2011 року за № 352490001000137 (а.с.14). Однак за прийняттям спадщини відповідач [PERSON] звернулась з порушенням законодавчо встановленого строку та додатковий строк на прийняття спадщини був визначений їй рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2009 року (а.с.15). Зазначене судове рішення було скасовано рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.12.2014 року, винесеними за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON], та у задоволенні позову [PERSON] про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини було відмовлено (а.с.16). Таким чином, станом на сьогоднішній день відпала підстава, на якій відповідачка [PERSON] була допущена до спадкування після смерті [PERSON] З огляду на це необхідно відзначити, що, згідно зі ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Отже, зважаючи на те, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.08.2009 року, реєстровий № 1939, було отримано відповідачкою [PERSON] без належних на те правових підстав, воно підлягає визнанню недійсним у судовому порядку. Так само недійсним слід визнати і виданий на підставі вказаного свідоцтва державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 128760, оскільки його видача також була здійснена всупереч вимогам закону. Крім того, 17 грудня 2014 року між [PERSON] та ПСП «Зарічне» був укладений договір оренди спадкової земельної ділянки строком на 49 років, якій після здійснення її державної реєстрації був присвоєний кадастровий номер 3524983700:02:000:2061 та визначена площа 6,3166 га. Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 грудня 2014 року за №8126666 (а.с.17-19). Визнання недійсними правовстановчих документів, на підставі яких відповідачка [PERSON] передавала земельну ділянку в орендне користування ПСП «Зарічне», безумовно тягне за собою і недійсність відповідного правочину, згідно з вимогами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Крім того як вбачається з копії спадкової справи №122/2009, заведеної Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області стосовно майна померлої 27 грудня 2005 року [PERSON], 17 січня 2013 року [PERSON], яка діє від імені малолітньої [PERSON], подала заяву про прийняття спадщини(а.с.67). Згідно положень статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з вимогами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна\~спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). З викладеного вбачається, що позивачі є спадкоємцями, тобто власниками майна своєї баби і мають право успадкувати земельний пай, так як відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємці не мають змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для\~оформлення права на це майно. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, державний акт на право власності на земельну ділянку та договір оренди землі. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 328, 1216, 1217, 1265, 1268, 1296 ЦК України.

Outcome: approved