Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що 01.12.1997 [PERSON] - чоловік позивачки та батько позивача, уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу 3/5 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна сторони оформили в Херсонській товарній біржі «Ізумруд», договір зареєстровано у Журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 3190 від 05.12.1997 року. [PERSON] за умовами договору сплатив відповідачу обумовлену суму грошей, отримав ключі від будинку, відразу з сім`єю в`їхав до будинку, виконав усі умови, обумовлені договором тому, з моменту підписання договору, набув права власності на спірні 3/5 частин домоволодіння. 03.12.1997 року договір купівлі-продажу частини нерухомого майна було зареєстровано в КП «Херсонське БТІ» Херсонської обласної ради, за реєстровим № 1500, у реєстровій книзі № 29. Реєстрація договору купівлі-продажу в Херсонській товарній біржі «Ізумруд» здійснювалась відповідно положень до ст.ст. 3,15 Закону України «Про товарні біржі». Додаткове нотаріальне посвідчення зареєстрованого на товарній біржі договору купівлі продажу, відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», не вимагалось. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але в оформленні спадкового майна після смерті чоловіка та батька нотаріусом їм, як спадкоємцям першої черги за законом, було відмовлено, оскільки зазначений договір купівлі-продажу є не чинним, так як не посвідчений нотаріально. В зв`язку з тим, що позивачі не можуть реалізувати своє право на спадкове майно, вони змушені звернутися з даним позовом до суду. У зв`язку з викладеним, позивачі просили визнати дійсним (укладеним) договір купівлі-продажу 3/5 частини домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами №3190 від 05.12.1997 року, що розташоване за адресою [ADDRESS] , укладений на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» між [PERSON] та [PERSON] . Позивач просив визнати за [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на 3/10 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачка просила визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на 3/10 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2020 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. 09.08.2021 року позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзиву проти позову від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи - Херсонської товарної біржі «Ізумруд» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи третя особа повідомлялася у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивачів на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів у порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів судової справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Голопристанським районним відділом РАЦС Херсонської області, 17.07.1976 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 67. Після реєстрацію шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Комсомольським районним відділом РАЦС Херсонської області, батьком позивача є [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи №223/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , 15.06.2020 року постановами державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори позивачам, як спадкоємцям першої черги за законом, відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом на частки спірного житлового будинку після смерті [PERSON] , оскільки договір купівлі-продажу нерухомості № 3190, посвідчений Херсонською товарною біржею «Ізумруд» 01.12.1997 року, не відповідає вимогам законодавства щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. Позивачі, які вважають, що їх права, як спадкоємців першої черги за законом порушено, звернулися до суду з цим позовом. З матеріалів справи та інвентарної справи №32111 на будинок [ADDRESS] , судом встановлено наступне. Згідно даних інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] , власником домоволодіння є [PERSON] . 01.12.1997 року [PERSON] придбав у відповідача 3/5 частини житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: будинок [ADDRESS] . Домоволодіння складається з домобудівлі літ. «А», літня кухня літ. «В», сараїв літ. «Б,Г», туалетів літ. «Д,Ж,З», споруд -№ 1,3. За домоволодінням зареєстрована земельна ділянка площею 455,7 кв.м., на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Херсона за № 1344 від 17.12.1953 року. Частина домоволодіння належала продавцю на підставі договору дарування, посвідченого третьою Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-2810 від 15.08.1989 року, зареєстрованого у Бюро технічної інвентаризації у книзі №29 за реєстровим номером 1500 від 11.09.1989 року. Договір купівлі-продажу нерухомого майна №3190 від 01.12.1997 року сторони оформили на Херсонській товарній біржі «Ізумруд». Також право власності було зареєстровано в КП «Херсонське БТІ» Херсонської області ради, за реєстровим №1500, у реєстровій книзі №29. Згідно до ст.ст. 4, 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Згідно до 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року визначає: щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскільки договір купівлі продажу домоволодіння укладено 01.12.1997 року, до спірних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року). Відповідно до ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст.224 ЦК УРСР, за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Умови договору купівлі - продажу визначені в ст.224 ЦК УРСР, сторонами було виконано. Відповідно до частини першої статті 45, статті 47 ЦК України (у редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Відповідно до частини другої статті 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно з ч.1 ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно з ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. Згідно зі ст.12 Закону України «Про власність» (редакція від 07.02.1991 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» ( у редакції на час виникнення правовідносин), не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю - продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Таким чином, реєстрація 28.01.1999 року у Херсонському БТІ за позивачем права власності на спірний житловий будинок на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, не суперечило чинному законодавству. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952- IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Як встановлено судом, [PERSON] , як покупець, повністю виконав умови договору купівлі - продажу житлового будинку, сплатив за придбане майно визначену договором суму, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР був зареєстрований в Херсонському БТІ. Від подальшого нотаріального посвідчення відповідач ухилявся. У передбаченому законом порядку угода купівлі - продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною. Факт здійснення сторонами своїх обов`язків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою та відповідною реєстрацією. Тому позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі продажу № 3190 від 01.12.1997 року 3/5 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 13.02.2020 року Міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 25.01.2020 року № 16-21/144 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , станом на 25.01.2020 року за адресою: [ADDRESS] разом з померлим, на день його смерті були зареєстровані позивачі по справі. Тобто спадщина після смерті [PERSON] прийнята позивачами фактично. Відповідно до даних Спадкової справи № 223/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , інших спадкоємців, крім позивачів, у тому числі, таких що прийняли би спадщину фактично, у померлого немає. Відповідно до заяви [PERSON] зміст ст.60-64, 69, 70, 72 СК України, та ст.368, 370 ЦК України, згідно якої остання має право на виділ Ѕ частки майна, що є у спільній сумісній власності придбаного разом із померлим під час шлюбу, останній роз`яснено, питання про її застосування відносно всього майна, набутого з померлим в зареєстрованому шлюбу, [PERSON] не ставить, на виділ частки в спільному сумісному майні не претендує, свідоцтво про право власності отримати не бажає. Відповідно до положень ч.3, ч. 4, ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] набув право власності на 3/5 частину домоволодіння, правомірно володів ним до моменту смерті , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів щодо визнання за кожним з них права власності на 3/10 частин спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved