Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом з тих підстав, що 24 серпня 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитно-заставним договором скасоване.18 жовтня 2013 року Державним виконавцем ДВС Криничанського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 49 ч. І п. 4 Закону України «Про виконавче провадження », якою постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення суду. Під час проведення виконавчих дій за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позивачі дізнались, що будинок , в якому вони проживають, зареєстрований як особисте (приватне) майно [PERSON], що порушує право [PERSON] , [PERSON], [PERSON], які проживали і проживають в будинку на майно. Вищевказаний будинок є об'єктом права спільної власності всієї сім'ї позивачів, оскільки право власності на нього виникло на підставі розпорядження про приватизацію будинку, учасниками якої були: [PERSON]- відповідальний власник, [PERSON] -дружина, [PERSON] - дочка, та [PERSON] - син ( співвласники будинку як члени сім'ї [PERSON]), які мали право на користування житловим будинком на момент його приватизації. Як члени сім'ї наймача [PERSON] вважають, що інші проживаючи в будинку: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приймали участь у приватизації будинку, він був переданий позивачам у власність з урахуванням часток кожного члена сім'ї, під час приватизації будинку були використані житлові чеки кожного з них. На даний час вирішити питання оформлення права власності на будинок з посвідченням права на частку в будинку кожного з позивачів в позасудовому порядку немає можливості, оскільки КП « Криничанське БТІ » з 1 січня 2013 року за законом позбавлене права вносити зміни в правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно. В розпорядженні органу приватизації № 16 від 18 березня 1994 року зазначено, що будинок, який підлягає приватизації використовується [PERSON] та членами його сім'ї на умовах найму. Розпорядженням також встановлено: « будинок передати у спільну( сумісну чи часткову власність). Таким чином, розпорядженням підтверджено передачу одноквартирного будинку у спільну власність сім'ї позивачів. Під час приватизації в розпорядженні зазначається одна особа як відповідальний власник, однак право власності на будинок виникає у всіх членів сім'ї, що приймали участь у приватизації . Тому просять суд: визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане дирекцією орендного підприємства дослідне господарство « Руно », визнати одноквартирний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та побутовими спорудами, розташований в [ADDRESS] об`єктом права спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на одноквартирний житловий будинок, розташований по [ADDRESS] в рівних частинах по ? частині кожному. Представник відповідача - державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» національної академії аграрних наук України у судове засідання не з'явився, просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - реєстраційна служба Криничанського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 серпня 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитно-заставним договором скасоване.18 жовтня 2013 року Державним виконавцем ДВС Криничанського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 49 ч. І п. 4 Закону України «Про виконавче провадження », якою постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення суду. Під час проведення виконавчих дій за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позивачі дізнались, що будинок , в якому вони проживають, зареєстрований як особисте (приватне) майно [PERSON], що порушує право [PERSON] , [PERSON],) [PERSON], які проживали і проживають в будинку на майно. Право власності на будинок виникло на підставі розпорядження про приватизацію будинку, учасниками якої були: [PERSON]- відповідальний власник, [PERSON] -дружина, [PERSON] - дочка, та [PERSON], - син ( співвласники будинку як члени сім'ї [PERSON]), які мали право на користування житловим будинком на момент його приватизації. Як члени сім'ї наймача [PERSON] вважають, що інші проживаючі в будинку: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приймали участь у приватизації будинку, він був переданий позивачам у власність з урахуванням часток кожного члена сім'ї, під час приватизації будинку були використані житлові чеки кожного з них. У розпорядженні органу приватизації № 16 від 18 березня 1994 року зазначено, що будинок, який підлягає приватизації використовується [PERSON] та членами його сім'ї на умовах найму. Таким чином, розпорядженням підтверджено передачу одноквартирного будинку у спільну власність сім'ї позивачів. Під час приватизації в розпорядженні зазначається одна особа як відповідальний власник, однак право власності на будинок виникає у всіх членів сім'ї, що приймали участь у приватизації . У відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України « Про приватизацію» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved