Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 29 червня 2012 року помер її батько- Кондратюк [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на будинок № 9 по вул. Механізації в с. Гальчин Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; площею 0,26 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин, а саме: 0,0676 га. по вул. Механізації с. Гальчин та 0,1924 га. по вул. Польовій с. Гальчин Андрушівського району Житомирської області. Вона є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Відповідачка також є спадкоємцем першої черги за законом, однак на спадщину не претендує та подала до нотаріально контори заяву про відмову від спадщини. Інших спадкоємців немає. Але вона не може реалізувати право на спадкове майно, оскільки на вищевказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). На земельні ділянки спадкодавець отримав державний акт, однак в ньому містяться потертості, виправлення, що позбавляє позивачку можливості оформити спадщину в позасудовому порядку. Просила визнати за нею право власності на жилий будинок, дві земельні ділянки, як на спадщину за законом після смерті батька. В судове засіданні позивачка та її представник не зявилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, заначили, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 29 червня 2012 року помер батько позивачки- Кондратюк [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на будинок № 9 по вул. Механізації в с. Гальчин Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; площею 0,26 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин, а саме: 0,0676 га. по вул. Механізації с. Гальчин та 0,1924 га. по вул. Польовій с. Гальчин Андрушівського району Житомирської області (а.с. 14). За [PERSON] рахувався спадковий будинок (а.с. 10) та були виділені рішенням Гальчинської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 26.05.1995 року (а.с. 12). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом (а.с.7,8) та прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Відповідачка також є спадкоємцем першої черги за законом (а.с. 9), однак на спадщину не претендує та подала до нотаріально контори заяву про відмову від спадщини. Інших спадкоємців немає. Але вона не може реалізувати право на спадкове майно, оскільки на вищевказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 17,18). На земельні ділянки спадкодавець отримав державний акт, однак в ньому містяться потертості, виправлення, що позбавляє позивачку можливості оформити спадщину в позасудовому порядку (а.с. 13,18). Відповідно до повідомлення Андрушівської державної нотаріальної контори, позивачка прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, відповідачка від прийняття спадщини відмовилась. Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225, 1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1269 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавиці державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на будинок № 9 по вул. Механізації в с. Гальчин Андрушівського району Житомирської області та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою; площею 0,26 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин, а саме: 0,0676 га. по вул. Механізації с. Гальчин та 0,1924 га. по вул. Польовій с. Гальчин Андрушівського району Житомирської області як на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON], померлого 29 червня 2012 року, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину.

Outcome: approved