Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивачка 18.04.2019 звернулась до суду із зазначеним позовом, просить зняти арешт зі всього майна та скасувати заборону відчуження будь-якого майна, що належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , накладеного постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Вертюченко О.В. в межах виконавчого провадження ВП №42927195. За змістом позовної заяви [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] . У передбачений законом строк [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Компанієць І.Ю. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Під час оформлення спадщини приватний нотаріус повідомив, що на все майно [PERSON] , в тому числі, частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м.Запоріжжя, що стало підставою для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2019, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В березні 2019 року позивачка звернулась до головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю матері та скасування арешту майна відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Листом від 04.04.2019 за вих.№9337 у задоволенні заяви стосовно зняття арешту [PERSON] відмовлено. Збереження арешту позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на спадкове майно. З підстав, передбачених ст. 41 Конституції України, ст. 316, 317, 319, 1220, 1268 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України, ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок отримання відмови відповідача щодо зняття арешту з майна, належного [PERSON] , позивачка просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 30.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). Відповідачу визначено 15-денний строк з моменту отримання ухвали для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 19.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, визначено дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). Витребувано від відповідача інформацію, чи перебуває у провадженні Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області виконавче провадження щодо [PERSON] (боржника). Ухвалу суду виконано 26.09.2019, що підтверджено матеріалами справи. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності відповідних клопотань сторін. Зустрічної позовної заяви відповідачем не подано. Позивачка згідно з заявою, вх.№ від 19.09.2019, просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача державний виконавець Хупавченко Н.Ю. згідно з клопотанням, вх.№ від 19.09.2019, просить розглянути справу без участі сторони відповідача. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подав. Згідно з ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , померлої [INFO] . На підтвердження у матеріалах справи містяться копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Першопокровською селищною радою Нижньосірогозького району Херсонської області 17.03.1989, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 20.11.2004, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ 23.03.2016 (актовий запис №2195 від 23.03.2016). У провадженні Шевченківського відділу ДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебували декілька виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на користь стягувачів сум заборгованості. Всі виконавчі провадження на підставі постанов державного виконавця від 25.01.2018 закінчені відповідно до п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з відомостями, наданими відповідачем, відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] у відділі не обліковуються та до відділу не надходили. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 18.03.2019 приватним нотаріусом ЗМНО Запорізької області Компанієць І.Ю., [PERSON] , яка звернулась за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , у видачі свідоцтва відмовлено. Підставою для відмови у видачі свідоцтва стала інформацію, отримана нотаріусом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка підтверджує, що на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] , накладено арешт. Як вказано у постанові нотаріуса, відповідно до п. 4.17 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Позивачка 25.03.2019 звернулась до відповідача із заявою про закінчення виконавчих проваджень, де боржником є її мати [PERSON] , у зв`язку із її смертю, та про скасування арешту, накладеного на все її майно. Листом від 04.04.2019 головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Пашкова О.В. повідомила про відмову у розгляді заяви [PERSON] , оскільки вона за змістом ст. 14, 15 Закону України «Про виконавче провадження» не є стороною виконавчого провадження. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №165422750 від 03.05.2019, сформованої приватним нотаріусом ЗМНО Запорізької області Компанієць І.Ю., до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження №6288234 від 10.07.2014, здійснений державним реєстратором ЗМУЮ [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №42927195, виданої 08.04.2014 головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Вертюченком О.В. Підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14349850 від 10.07.2014 державного реєстратора ЗМУЮ Животовської М.Є., вид обтяження арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження все нерухоме майно, обтяжувач Шевченківський ВДВС ЗМУЮ. Особа, майно/права якої обтяжуються [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Задовольняючи позов, суд виходить з наступних норм чинного законодавства. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, при цьому ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Стаття 386 ЦК України закріплює гарантований державою захист прав всіх суб`єктів права власності. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявний арешт перешкоджає позивачці у вільній реалізації її спадкових прав, як спадкоємиці після смерті матері. Відповідно до п. 3 ч.1, ч.2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ч.1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Крім того, за змістом ст. 40 вказаного нормативно-правового акту, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Як встановлено судом, на виконанні у Шевченківському ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкриті виконавчі провадження, боржником у яких є померла [INFO] [PERSON] , відсутні. Проте, в порушення вказаних норм, арешт з майна [PERSON] не знято, хоча такий наслідок закінчення виконавчого провадження прямо обумовлений вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Тому, суд дійшов висновку про те, що заходи забезпечення, вжиті державним виконавцем під час примусового виконання виконавчого листа, підлягають скасуванню, оскільки наявними належними та допустимими письмовими доказами підтверджено, що виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] закінчені. Виходячи з вищевикладених обставин та норм чинного законодавства, встановивши обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України на користь позивачки, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений [PERSON] , у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved