overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачка 16 жовтня 2020 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] ; у цьому будинку померлою матір`ю позивачки за проханням померлої сестри позивачки був зареєстрований відповідач, але фактично з березня 2018 року [PERSON] у ньому не проживає, тому позивачка просить визнати його таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивачки надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 2020 року, виданого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області в порядку заміщення державного нотаріуса Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-195 (а.с.8), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 вересня 2020 року (а.с.9), довідок Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.10, 16) позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , у якому зареєстрований відповідач, але не проживає у вказаному житлі з березня 2018 року без поважних причин, що підтверджується довідками Коблівської сільської ради Березанського району (а.с.10-11) та актом про фактичне не проживання, складеним Коблівською сільською радою Березанського району (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 ЖК України особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації більше двох років без поважних причин, він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачка 16 квітня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року по 07 грудня 2012 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року по 07 грудня 2012 року (а.с.5,6), мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/, яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 16 квітня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка 16 липня 2014 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, покликаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007р. і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], проте на даний час вони проживають окремо один від одного та що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки, яка проживає з нею, не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що відповідач надає кошти на утримання доньки, яка проживає з нею, несистематично, хоча працює і може такі надавати регулярно, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що згідний надавати кошти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від свого заробітку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007р. /а.с.5/ і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Також встановлено, що сторони проживають окремо один від одного та що відповідач надає кошти на утримання доньки, яка проживає з позивачкою, несистематично, хоча працює і може такі надавати регулярно, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки Марти-Марії у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. На підставі ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.180-184,191 СК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачка 16 листопада 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вступила в шлюб з відповідачем, 20 серпня 1994 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів місті Дніпропетровська, актовий запис №785. Від спільного подружнього життя мають двох синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припиненні з відповідачем на початку 2015 року і з цього часу позивачка мешкає окремо від відповідача. Позивачка вважає, що в них з відповідачем різні погляди на шлюб, сім'ю. Стосунки в сім'ї не склалися. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20 серпня 1994 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів місті Дніпропетровська, актовий запис №785/а.с.5/ Від спільного подружнього життя мають двох синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою (а.с.13-14). Встановлено також, що на початку 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання та проживають окремо. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе, наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка 16 листопада 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вступила в шлюб з відповідачем 21 жовтня 2006 року. Шлюб зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №946. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Карпова» В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 жовтня 2006 року. Шлюб був зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №946./а.с.4/ Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]./а.с.5/ Встановлено також, що з 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачка 16 січня 2017 року звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 25 жовтня 2003 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них з відповідачем [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON]. В даний час відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти повністю знаходяться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що: Згідно свідоцтва про одруження (серія [NUMBER], сторони з 25 жовтня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації актів про одруження, зроблено актовий запис за № 9. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідно до довідки Надеждівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 31 від 16 січня 2017 року, на утриманні у [PERSON] знаходяться діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу ) матері або батька. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний та може надавати допомогу, так як є працездатним, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачка 16 травня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Наразі шлюбні відносини між сторонами припинено, однак всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від виконання обовязку щодо утримання дитини. Усі обовязки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 33 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка знаходиться на утриманні матері. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 цього ж кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в долі від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи здобуті по справі докази при визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини \~з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, \~починаючи з 16 травня 2016 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України Про судовий збір, судовий збір в розмірі 551,20 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка 16 травня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому згідно збільшених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 19 січня 2011 року по 12 серпня 2016 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає та знаходиться на утриманні матері (а.с.5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 16 травня 2017 року до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 640 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивачка 16 червня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1996 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2012 року. Позивач у судове засідання не з`явилася про день і час проведення судового засідання повідомлялася належним чином. Від представника позивача, який діє на підставі довіреності надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1996 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за № 255 /а.с.9/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з квітня 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній.

Outcome: approved