Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з уточненим позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації у м. Одеса про надання дозволу про виїзд за кордон неповнолітньої дитини, в якому просили: надати дозвіл на багаторазовий тимчасовий виїзд за межі України за кордон до досягнення 16-літнього віку з метою туризму, оздоровлення та відпочинку, приймання участі у міжнародних музичних конкурсах. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09 серпня 2008 року по 20.02.2015 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2015 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. На даний момент позивачі мають намір виїжджати з дитиною за кордон з метою оздоровлення та відпочинку, приймання участі у різних міжнародних музичних конкурсах та на навчання, проте не має можливості кожного разу отримувати дозвіл у [PERSON], оскільки відповідач у м. Одесі фактично не проживає, а характер його трудової діяльності не дозволяє йому залишати місце роботи у будь-який необхідний час, у зв'язку з чим, вимушені звернутися до суду. Позивачі у судове засідання не з'явилися, але надалі до суду заяву згідно якої просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. В матеріалах справи є нотаріально завірена заява відповідача про надання дозволу про виїзд за кордон дитини у супроводі позивачів від 18.05.2018 року. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації у м. Одеса Рачук В.В. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09 серпня 2008 року по 20.02.2015 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2015 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого повторно серії [NUMBER] від 25 травня 2018 року [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] є батьком [PERSON]. 18 травня 2018 року [PERSON] надав нотаріально завірену заяву про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON], бабусі [PERSON], [PERSON]. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В силу положень вказаних нормативно-правових актів, судом здійснено висновок, що законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні кожного разу згоди відповідача на виїзд доньки за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітній дитини за межі України для тимчасового перебування, а також розглянувши завірену заяву про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON], бабусі [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved