Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер їх чоловік та батько [PERSON], який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Вказували, що [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок за дану квартиру, однак не встиг оформита право власності. При зверненні до Шостої Львівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на квартиру не було правовстановлюючих документів. Зазначали, що згідно з нормами ЦК України вони та [PERSON] є спадкоємцями першої черги та мають право на спадщину в рівних частинах. [PERSON] відмовилась від своєї частики в спадщині на їх користь. На підставі наведеного, враховуючи те, що вони проживали з спадкодавцем на час смерті, позивачі просили визнати за ними право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] в рівних частках - по 1/2 за кожним. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяви, якими позов підтримали та просили вимоги задовольнити, просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про визнання позову та можливість розгляду справи за відсутності його представника. Третя особа Шоста Львівська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про можливість розгляду справи за відсутності свого представника. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони позивачів, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26.11.1983 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 26.11.1983 року серії [NUMBER]. Судом встановлено, що [PERSON] був членом ЖБК № 206 і йому належала квартира в цьому кооперативі під [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть від [INFO] серії [NUMBER]. Як встановлено судом, [PERSON] не оформлював правовстановлюючі документи на вказану квартиру. Наведене підтверджується довідкою Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 26.10.2006 року № 6/56666. Відповідно до п. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час отримання [PERSON] спірної квартири, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. У відповідності до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Згідно з довідками ЖБК № 206 від 20.11.2006 року № 5, від 30.09.2013 року № 11 [PERSON] був членом ЖБК № 206 та повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру [ADDRESS]. З урахуванням наведених норм, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на спірну квартиру, оскільки в повному обсязі виплатив пайовий внесок за неї. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про кооперацію» право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що заповіт [PERSON] не складався. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивачі та [PERSON] відносяться до першої черги спадкоємців за законом, оскільки є дружиною, сином та матір'ю померлого [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що у встановлений вищевказаною статтею строк [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачів. Також, судом встановлено, що позивачі зверталися до Шостої Львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 205/2013 від 03.07.2013 року. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з довідкою ЛКП «Під Зуброю» від 14.02.2013 року № 285 позивачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в спірній квартирі з 02.03.1992 року. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали з ним разом у спірній квартирі. За таких обставин суд вважає вимоги позивачів законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved