Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивачі подали до суду позов до відповідача, в якому просять виселити її в зв»язку з припиненням сервітуту у зв»язку зі смертю особи, на користь якої було встановлено сервітут батька позивачки [PERSON], дружиною якого була відповідач. Свої вимоги обґрунтували тим, що відповідач в квартирі постійно не проживала, вона не є членом сім»ї позивачів, комунальні послуги взагалі не сплачувала і тепер позивач сплачує борги за комунальні послуги за минулий час. Позивачі приватизували квартиру і вважають, що відповідач має бути виселена з неї. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в своїх інтересах, та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач проти задоволення позову заперечила та пояснила, що була дружиною [PERSON], проживала з ним постійно однією сім»єю, він обіцяв їй, що його донька залишить її проживати в квартирі та виділить кімнату, при цьому сам її в квартирі не зареєстрував, хоча висловлював такий намір. При житті він не подавав заяви про її реєстрацію в квартирі. Комунальні послуги вона не сплачувала. Зараз проживає за місцем своєї реєстрації. Просить постановити рішення про її право проживати в цій квартирі. В судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру №4692 від 06.09.1991 року [PERSON] отримав квартиру [ADDRESS] на сім»ю з чотирьох осіб на себе, дружину [PERSON], доньку [PERSON] та мати дружини [PERSON]. Мати позивачки та її бабуся [PERSON] померли раніше. Позивач уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON]. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Станом на березень 2015 року в квартирі були зареєстровані [PERSON], його донька [PERSON] та син позивачки [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються наданими суду ордером №4692 та довідкою з МКП «Основаніє». При цьому, в 2008-2009 роках позивач та її син проживали без реєстрації в м.Запоріжжі, вул.Буревісника,2-а за місцем мешкання чоловіка позивачки, там же позивач сплачувала комунальні послуги, в зв»язку з чим надавала батьку та відповідачці довідку з квартального комітету, щоб за місцем її реєстрації в [ADDRESS] на неї та сина не нараховувались комунальні послуги. Вказані обставини підтверджуються довідками голови квартального комітету від 31.01.2007 року та 25.04.2008 року. В подальшому позивач розійшлась з чоловіком, на даний час за вказаною адресою не проживає. Після смерті матері позивачки її батько [PERSON] 26.10.2001 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], і з 2002 року відповідач проживає у вказаній квартирі. На час смерті [PERSON] його шлюб з [PERSON] розірвано не було. Згідно паспорту громадянки України, наданого суду для огляду у судовому засіданні, відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO] /зараз [PERSON]/,74. 23 березня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом І-ЖС №319477 від 24.03.2015 року. 11 серпня 2015 року видано свідоцтво про право власності на житло №939, згідно якого квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». На час подання позовної заяви відповідачка продовжувала проживати у вказаній квартирі, але спільне проживання позивачів з нею неможливе, добровільно виїжджати відповідач відмовлялась, тому позивач з сином вимушені винаймати житло. Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.01.2016 року позов [PERSON] було задоволено, та виселено [PERSON] з вказаної квартири. Відповідно до постанови державного виконавця ВП №49932730 від 16.03.2016 року, вказане рішення суду виконане, відповідач виселена з квартири. Ухвалою суду від 06.06.2016 року заочне рішення від 04.01.2016 року скасоване за заявою відповідачки. Відповідач не сплачує комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], чого вона не оспорює у судовому засіданні, а позивач вимушена погашати заборгованість по комунальним послугам перед МКП «Основаніє» та «МТМ», яка утворилась в 2012- 2014 роки, що підтверджується наданими суду постановами про відкриття виконавчих проваджень. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає та зареєстрована в [INFO] /зараз [PERSON]/,74, в середині 1990-х років вона зареєструвала у себе і відповідачку [PERSON], яка до цього мала свою квартиру, але потім квартири позбулась. В даний час відповідач проживає у неї за місцем своєї реєстрації. Відповідач проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] до його смерті у квартирі [ADDRESS], вони жили нормально. [PERSON] висловлював намір прописати [PERSON] у своїй квартирі, обіцяв їй, що вони буде проживати в квартирі, але помирати він не збирався. Чому він не зареєстрував її в квартирі свідку не відомо. Позивач пояснила суду, що на даний час з сином вимушена винаймати житло, оскільки в квартирі [ADDRESS] вони проживати не можуть, там жити неможливо відключені світло, газ та вода, оскільки дуже велика заборгованість за комунальні платежі, квартира в поганому стані, потребує ремонту. На даний час в квартирі ніхто не проживає, [PERSON] там також не проживає. Вислухавши сторони, свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. У відповідності до ст.401 ЦК України право користування чужим майном /сервітут/ може бути встановлене щодо нерухомого майна. Нормами ст.406 ЦК України передбачені підстави припинення сервітуту, а саме п.4 передбачає можливість його припинення в зв»язку з припиненням обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а п.6 в разі смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. У відповідності до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку відповідач [PERSON] була членом сім»ї померлого наймача жилого приміщення тоді ще неприватизованої квартири [ADDRESS]. Батько позивачки [PERSON] помер 23.03.2015 року, проте на час його смерті квартира [ADDRESS] не була приватизована, він був наймачем вказаного жилого приміщення. До своєї смерті [PERSON] не подавав заяви про приватизацію квартири та про реєстрацію відповідачки, як члена своєї сім»ї, у вказаній квартирі, що не оспорюється сторонами по справі. На даний час квартира є об»єктом спільної сумісної власності позивачів [PERSON] та [PERSON], які належним чином зареєстрували своє право власності на неї, приватизувавши квартиру після смерті [PERSON]. Відповідач [PERSON] не є членом сім»ї власників вказаної квартири, її чоловік помер, суду не надано даних про те, що вона зверталась до власників квартири [PERSON] та [PERSON] щодо встановлення їй особистого сервітуту. Зустрічні позовні вимоги до позивачів щодо встановлення сервітуту відповідачем також не заявлялись. Таким чином, в даному випадку є підставі для припинення сервітуту в зв»язку з припиненням обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а саме в зв»язку зі смертю особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут, тому позовні вимоги про виселення відповідача підлягають задоволенню. Крім того, відповідач зареєстрована в іншому місці, тому має право користування іншим жилим приміщенням, де зараз і проживає.

Outcome: approved