Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із урахуванням уточнених та зменшених у ході судового розгляду позовних вимог з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та стягнення аліментів, також просила стягнути з відповідача на свою користь судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року, але шлюбні відносини фактично припинились з 11.07.2013 року, збереження сім'ї і подальше спільне проживання неможливе. За час проживання у шлюбі ними було набуто майно, яке просить поділити наступним чином: пилосос, ноутбук Lenovo, електричну духовку - виділити позивачці, СВЧ, чайник, куточок кухонний, стіл кухонний, стінка меблева, журнальний столик, кавоварка, кухонній комбайн, обігрівач, антресолі кухонні - виділити відповідачу. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач проти позову заперечував у зв'язку із цим, звернувся до суду із зустрічним позовом та просив розподілити спільне майно подружжя наступним чином: електричну духовку, холодильник Bosch, пилосос, кухонний комбайн, ноутбук Lenovo, антресолі кухонні, автомобіль DAEWOO LEGANZA - виділити у приватну власність [PERSON], пральна машина Bosch, СВЧ, праска Bosch, диван кутовий, телевізор Samsung, DVD Pioneer, кавоварка, чайник, обігрівач, дитяче ліжечко, куточок кухонний - виділити у приватну власності [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користі [PERSON] в рахунок компенсації за автомобіль 50% вартості автомобіля DAEWOO LEGANZA. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008р. (а.с.8). Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] (а.с.9). Дитина проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Як встановлено судом, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Оскільки неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, тому позов в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 500грн. щомісячно, починаючи з 19.11.2013р. до досягнення нею повноліття підлягає задоволенню. Як пояснила у судовому засіданні позивач за первісним позовом, за час шлюбу з відповідачем ними було набуте майно, яке позивач просить поділити наступним чином: пилосос, ноутбук Lenovo, електричну духовку - виділити позивачці, СВЧ, чайник, куточок кухонний, стіл кухонний, стінка меблева, журнальний столик, кавоварка, кухонній комбайн, обігрівач, антресолі кухонні - виділити відповідачу. Однак, в ході судового розгляду позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що викладені в позові, зокрема будь-яких письмових доказів щодо вартості та часу придбання спірного майна. Позивачем [PERSON] суду були надані лише товарні чеки щодо придбання телевізора Samsung та DVD Pioneer, однак вони придбані ще до шлюбу і розділу, як майно набуте у шлюбі не підлягають. Щодо вимог, заявлених за зустрічним позовом, то суд, вирішуючи спір у цій частині, виходить із такого. Підставою подання зустрічного стало те, що на утриманні [PERSON] окрім доньки [PERSON], знаходяться також непрацездатний батько - [PERSON] та мати - [PERSON] інвалід другої групи. Також відповідач зауважив, що він постійно приймає участь у житті своєї доньки, надає матеріальну допомогу на її утримання. Також, відповідач зауважив, що запропонований варіант позивачем поділу часток майна не є рівним, та відповідно є не справедливим, позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими та просить розподілити спільне майно подружжя наступним чином: електричну духовку, холодильник Bosch, пилосос, кухонний комбайн, ноутбук Lenovo, антресолі кухонні, автомобіль DAEWOO LEGANZA - виділити у приватну власність [PERSON], пральна машина Bosch, СВЧ, праска Bosch, диван кутовий, телевізор Samsung, DVD Pioneer, кавоварка, чайник, обігрівач, дитяче ліжечко, куточок кухонний - виділити у приватну власності [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користі [PERSON] в рахунок компенсації за автомобіль 50% вартості автомобіля DAEWOO LEGANZA. Згідно з вимогами ст.ст.60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно з ч.2, 3 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Як встановлено судом, сторони під час судового розгляду даної справи досягли взаємної домовленості щодо розділу автомобіля DAEWOO LEGANZA, що підтверджується розпискою позивача за зустрічним позовом [PERSON] про отримання 50% його вартості від 28.12.2013р, (а.с.65) Позивачем за зустрічним позовом також не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що викладені в зустрічному позові, зокрема будь-яких письмових доказів щодо вартості та часу придбання спірного майна. Таким чином, вимоги зустрічного позову являються необґрунтованими, в ході судового розгляду позивачем за зустрічним позовом не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин які вказані в позовній заяві, тому зустрічний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial