Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивачка 12 червня 2020 року звернулась до суду з вказаним позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] , посилаючись на те, що з 2010 року по жовтень 2019 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з сином відповідачки [PERSON] , спочатку вони проживали в Одеській області, а з березня 2014 року по жовтень 2019 року - в с.Щасливе Березанського району. [INFO] вона народила сина [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , однак у зв`язку з тим, що їх шлюб не був зареєстрований, у свідоцтві про народження дитини батьком дитини записаний за її вказівкою [PERSON] . У жовтні 2019 року через вживання [PERSON] алкогольних напоїв їх сім`я розпалась, а [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] визнавав сина [PERSON] , постійно цікавився його життям, дбав про його матеріальне забезпечення, відвідував школу, у якій навчався син, та приймав участь у шкільному житі сина. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, позивачка у встановлений законом термін звернулась до нотаріуса, однак у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження сина [PERSON] відомості про батька записані за її вказівкою, вона не може оформити спадкові права. При цьому позивачка зазначила, що оскільки встановлення факту батьківства [PERSON] відносно сина [PERSON] може вплинути на спадкові права його матері [PERSON] , вона звертається до суду у порядку позовного провадження. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить суд встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком її сина [PERSON] 24 червня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 25 серпня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Старчеус О.П. позовну заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст.135 СК України при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування зазначених норм закону, суд виходить з наступних обставин, встановлених в судовому засіданні. Згідно дослідженого судом свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.6), матір`ю дитини вказано позивачку, а батьком - [PERSON] . Як пояснила в судовому засіданні позивачка, у дійсності батьком її дитини, є [PERSON] , [INFO] , з яким вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було зроблено за її прізвищем, як « [PERSON] ». Як вбачається з актового запису про смерть №62 від 23 квітня 2020 року [PERSON] помер [INFO] в смт.Березанка Миколаївської області (а.с.18). Згідно даних Довідки виконкому Щасливської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 27 квітня 2020 року та акту обстеження №48 від 27 квітня 2020 року позивачка [PERSON] проживала однією сім`єю та вела спільне господарство з [PERSON] в [ADDRESS] , з березня 2014 року по жовтень 2019 року. Разом з ними проживали діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . До 2014 року [PERSON] та [PERSON] проживали у Одеській області однією сім`єю. При житті [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином (а.с.8-9). Відповідно до Інформації Щасливської ЗОШ І-ІІІ Березанської районної ради Миколаївської області від 22 квітня 2020 року [PERSON] постійно цікавився навчанням та вихованням сина [PERSON] , систематично відвідував батьківські збори, брав участь у позакласних заходах: святі першого дзвоника, осінньому ярмарку, ранках, що проводилися у класі, ремонті класу. За словами сина постійно цікавився успіхами Жені в навчанні і надавав посильну допомогу. Діти любили гратися з батьком, який забезпечував їх матеріалами для ігор. Брав участь у матеріальному забезпеченні сина (а.с.7). Допитані в судовому засіданні судом у встановленому процесуальним законодавством порядку свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що вони є знайомими і сусідами позивачки, і знають її з березня 2014 року, коли вона разом з [PERSON] , який на даний час помер, приїхала проживати в с.Щасливе Березанського району Миколаївської області. Підтвердили суду, що позивачка та [PERSON] з березня 2014 року по жовтень 2019 року проживали разом, як чоловік і жінка, та вели спільне господарство. Разом з ними проживали двоє дітей. [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином. Таким чином, суд дійшов до висновку, що для задоволення вимог позивачки наявні правові підстави, передбачені ч.1 ст.130 СК України, оскільки факт батьківства [PERSON] стосовно [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved