Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 58 по вул. О.Кошевого в м. Мелітополі Запорізької області, зазначивши, що відповідач [PERSON] була зареєстрована з дозволу позивача [PERSON] у належній йому частині будинку. Однак, відповідач ніколи не проживала в будинку, в будинок не зявляється, претензій щодо проживання в будинку не предявляє та її речі в будинку відсутні, а тому може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, від них надійшли заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Крім того, зазначили, що позивач [PERSON], як співвласник будинку, позиваючись до суду мала намір підтримати його в повному обсязі. Однак в судове засідання не зявилась, мотивуючи причину неявки тим, що вона безпосередньо не брала участі в наданні дозволу на реєстрацію відповідача, при цьому не заперечувала проти підтримання позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розгляду справи без участі позивача [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. При цьому, поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому звязку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам (Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004). Отже, з метою захисту права, свободи та інтересів інших позивачів, а також того, що відсутність позивача [PERSON] не потягне за собою порушення прав, свобод і інтересів інших осіб, а тому суд, з урахуванням заяв інших позивачів, вважає можливим розглянути справу без участі позивача [PERSON] Крім того, відповідач у судове засідання не зявилась, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивачів [PERSON], [PERSON] про слухання справи за їх відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно матеріалів справи позивачі [PERSON], [PERSON] є співвласника будинку № 58 по вул. О.Кошевого в м. Мелітополі Запорізької області в частковому співвідношенні 19/40 та 19/200 відповідно, що підтверджуються витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки голови квартального комітету № 103 від 31 липня 2015 року, відповідач [PERSON] з 24 липня 2013 року була зареєстрована в [INFO], однак з моменту реєстрації та по теперішній час в будинку не проживає. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач по справі [PERSON] в будинку № 58 по вул. О.Кошевого в м. Мелітополі Запорізької області не проживає більше 6 місяців без поважних причин, її речей в будинку немає, вимог щодо проживання у вказаному будинку відповідач не предявляє. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved