Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок [ADDRESS] Вони (позивачі) є спадкоємцями [PERSON] за заповітом, спадщину прийняли, але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок. Позивачі просили суд визнати за ними у рівних частинах (по 1/2 частині за кожним)\~ право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судове засідання позивачі та їх представник адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивачів. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на [INFO] в ньому був зареєстрований та проживав [PERSON] , що підтверджується довідкою Носівської міської ради № 7/2-21564 від 21 травня 2020 року (а.с. 15). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] в цілому належав житловий будинок [ADDRESS] , як єдиному члену колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] не зареєстрував у встановленому порядку право власності на належний йому житловий будинок. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] серпня 2004 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що за законом він матиме право, заповів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 8). З копії спадкової справи № 80/2005 до майна померлого [PERSON] (а.с. 36-39) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, на їх ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (по 1/2 чатині кожен) успадкували після смерті [PERSON] належний йому житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок у зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою № 439/02-31 від 4 червня 2020 року (а.с. 32). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 9-11). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Outcome: approved