Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за кожним право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], та визнати за ними право власності по 1/6 частці вказаної квартири за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10.04.2012 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло №С-194 від 08.02.2008 року на праві приватної спільної часткової власності, по 1/3 частині за кожним, належала квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини вони звернулись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про отримання Свідоцтва про право на спадщину, однак отримали відмову у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно не зареєстровані у встановленому законом порядку та для вирішення цього питання їм було рекомендовано звернутись до суду. Позивачі в судове засідання надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачів суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло №С-194 від 08.02.2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, по 1/3 частині за кожним, належала квартира [ADDRESS] (а.с.14). [PERSON] є дружиною [PERSON], та матір'ю [PERSON] (а.с.11-12). [INFO] [PERSON] померла (а.с.17). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки зазначеної квартири. З метою прийняття цієї спадщини позивачі звернулись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про отримання Свідоцтва про право на спадщину, однак отримали відмову у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно не зареєстровані у встановленому законом порядку та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутися до суду (а.с.13). В липні 2013 року позивач [PERSON] завернулась до Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради з проханням видати дублікат Свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], однак їй було повідомлено що в архіві КП ДОР «Криворізьке БТІ» відсутня інвентарна справа на вказану квартиру (а.с.16). Відтак, у розпорядженні позивачів є тільки Свідоцтво про право власності на квартиру №С-194 від 08.02.2008 року та технічний паспорт на квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Разом з тим, відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік - [PERSON] та дочка - [PERSON] (а.с.8, 11-12). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, суд уважає, що позивачі будучи спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], є такими, що прийняли зазначену спадщину, так як на день відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не заявили про відмову від неї. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved