Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, у якому просять суд усунути їм перешкоди у користуванні належним їм на праві власності майном, шляхом виселення відповідача з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що, їм, на праві спільної часткової власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], у якій також, без реєстрації та без згоди власників мешкає і відповідач [PERSON] Враховуючи, що, відповідач створила неможливі умови для їх сумісного проживання, просять суд, на підставі ст.391 ЦК України, усунути перешкоди у користуванні належним їм на праві власності майном шляхом виселення відповідача із вищевказаної квартири. В судове засідання позивачі не з'явилась, надали суду (кожен) письмову заяву, у якій просили суд провести розгляд справи за їх відсутності, і не заперечували проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за письмовою згодою позивачів, відповідно до ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, позивачі [PERSON] та [PERSON], разом із [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно Акту №63, складеного 10.03.2015р. працівниками ТОВ «Толока», у вищевказаній квартирі без реєстрації проживає відповідач [PERSON] Як зазначають позивачі в обґрунтування заявлених позовних вимог, відповідач [PERSON] в спірній квартирі проживає без згоди власників, та, відповідним чином, чинить перешкоди власникам у користуванні належним їм на праві власності майном. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих факт родинних стосунків між позивачами та відповідачем. Крім того, матеріали справи не містять доказів тій обставині, що, вселення відповідача [PERSON] відбулось за згодою власників спірної квартири. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи відсутність у відповідача права на проживання в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], суд, приймаючи до уваги також що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, і, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - дійшов висновку, що, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи, що, позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, суд,

Outcome: approved