Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області 17 грудня 2009 року, про що складено відповідний актовий запис за №21; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке мала в шлюбі - [PERSON]; - визначити місце проживання їхніх неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] разом з нею, залишивши їх на її вихованні; - стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати пов'язані із сплатою судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що у неї з відповідачем відсутнє належне взаємопорозуміння та різні погляди на сімейні цінності. Для відповідача взаємовідносини між ними, як подружжям та їхніми дітьми знаходилися на другому плані. Спільне життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги, не склалося. Відносини у них почали погіршуватися з народженням дітей. Відповідач почав вживати алкогольні напої та став мало приділяти уваги їй з дітьми та їхнім сімейним відносинам. Він постійно пред'являв до неї різні претензії та обвинувачував її в тому, що вона зраджує подружню вірність, що було безпідставним з боку відповідача. Коли відповідач перебував у стані алкогольного сп'яніння, то на цьому ґрунті влаштовував сварки в сім'ї. Неодноразово застосовував до неї фізичне насилля, вчиняв бійки в присутності їхніх дітей, проявляв неповагу до сім'ї та дітей, ухилявся від виконання своїх сімейних та батьківських обов'язків. 08 січня 2017 року він в черговий раз затіяв з нею сварку і вона змушена була звернутися в Дубровицьке відділення поліції з приводу його негідної поведінки. В той же день він забрав свої речі і вданий час проживає в своїх батьків. Вказані відносини негативно впливають на психологічний стан та нормальний виховний процес та здоров'я їхніх дітей. Їхній шлюб носить формальний характер і подальше його збереження суперечить їхнім інтересам, оскільки подружжям вони являються юридично, а фактично їхня сім'я вже давно розпалася. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно поданої ним заяви, не заперечує проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2009 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 126034 (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їх дітей, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved