Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони являються співвласниками квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності на житло №587 від 24.07.2002 року виданого Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації. Вказують, що відповідно до договору дарування №2511 від 18.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідачка [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 квартири №173, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Світлицького,24. Крім того, зазначають, що відповідно до довідки Форми №3 від 11.03.2015 року №367 в квартирі [ADDRESS] три особи: позивачі - [PERSON], [PERSON] та відповідачка - [PERSON]. Звертають увагу суду на те, що з 2006 року відповідачка вивезла особисті речі та вибула із спірної квартири до іншого житлового приміщення, не несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, місцезнаходження її не відоме. У звязку з вищевикладеним, оскільки відповідачка тривалий час не проживає за місцем реєстрації, не несе витрат по утриманню, жодних угод про збереження за нею права користування житловим приміщенням не укладала, її речі особистого вжитку відсутні, в добровільному порядку з реєстрації не знялась, реєстрація відповідачки створює перешкоди позивачам вільно володіти та розпоряджатися квартирою, вони вимушені звернутись до суду з вищезазначеним позовом за захистом свого порушеного права та просять визнати [PERSON] такою, втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 173, будинку 24, по вулиці Світлицького, у м.Києві. У судове засідання 06.08.2015 року позивачі не зявились, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, однак подали до суду заяви у яких позов підтримали та просили його задоволити у повному обсязі з підстав, викладених у ньому, проти заочного розгляду спору не заперечували, тому суд приходить до висновку, що вищезазначений позов можливо розглядати у їх відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та з урахуванням вимог чинного законодавства України. Відповідачка у судове засідання повторно не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час і місце розгляду була повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомила, тому суд з урахуванням положень п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України, вважає за можливе слухати справу у її відсутності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи та з урахуванням вимог чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло №587 від 24.07.2002 року виданого Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації позивачі являються співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до договору дарування №2511 від 18.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідачка [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 квартири №173, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Світлицького,24 (а.с.5). Крім того, відповідно до довідки Форми № 3 вих. №367 від 11.03.2015 року, на даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровані троє осіб: позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідачка - [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, відповідачка вищевказаним жилим приміщенням не користується з 2006 року без поважних причин, оскільки не проживає у ній, не несе витрат по його утриманню, жодних угод про збереження за ними права користування житловим приміщенням не укладала, її речі особистого вжитку відсутні, в добровільному порядку з реєстрації не знялась, що підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 17.03.2015 року №103 (а.с.8), складеним комісією у складі заступника директора з благоустрою КП «Лісове» [PERSON], майстра т/д №3 [PERSON], майстра т/д №1 [PERSON] робітника з комплексного прибирання та утримання будинків [PERSON] в присутності мешканця квартир №170 [PERSON], №178 [PERSON] та затверджені директором КП «Лісове» [PERSON] Крім того, слід зазначити, що відповідачка залишається зареєстрованою на житловій площі за адресою: [ADDRESS], що перешкоджає позивачам належним чином користуватися житлом, оскільки лише вони несуть витрати по її утриманню, що підтверджується квитанціями про сплату за комунальні послуги (а.с.9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України обставин, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад один рік, у судовому засіданні встановлено не було. Будь-яких підстав для продовження строку відсутності осіб у спірному будинку не виявлено, а відтак, відповідачку необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 173 за адресою: м.Київ, вул.Світлицького,24. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначений позов знайшов своє доведення в ході судового розгляду, є обґрунтованим у відповідності до вимог чинного законодавства України, у звязку з чим підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивачів судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (а.с.3). На підставі викладеного,

Outcome: approved