Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03 серпня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2009 року та мають спільну дитину сина [PERSON] який народився 13.10.2009 року. Сімейні відносини не склалися, вони перестали вести спільне господарство і мешкають окремо. Відповідач надає добровільно матеріальну допомогу однак робить це нерегулярно та суму допомоги визначає на свій розсуд але цих сум не вистачає на утримання дитини. Позивачка зазначила, що вона працює та отримує заробітну плату у розмірі 2000 грн. на місяць що також не достатньо для придбання необхідних речей для розвитку дитини. На підставі зазначеного просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву згідно якої визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності . Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі який було зареєстровано 20.06.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 327 та 13.10.2015 року у них народилася спільна дитина син [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження дитини І КИ № 428550 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 1312. Сторони мешкають окремо, неповнолітній [PERSON] мешкає разом з позивачкою та спору із цього приводу у сторін не виникає. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені\~ст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач здоровий, працює, не має інших аліментних зобов'язань та непрацездатних членів родини. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача\~\~в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн.20 коп.

Outcome: approved