Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначають, що за життя їх батько [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав у власність земельні ділянки площею 3,87 га ріллі (кадастровий номер 7425381500:03:001:0064) згідно Державного акту серії ЯА № 517553 від 10.06.2005 року та площею 2,33 га кормових угідь (кадастровий номер 7425381500:03:001:0443) згідно Державного акту серії ЯА № 516778 від 10.06.2005 року на території Корінецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 травня 2007 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на спадкові земельні ділянки. Позивачі являються спадкоємцями за законом, більше спадкоємців немає, позивач у встановлений термін прийняли спадщину, але не можуть оформити спадщину належним чином, так як у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. Тому позивачі просять суд визнати за ними право власності кожному на 1/3 частину земельних ділянок площею 3,87 га ріллі (кадастровий номер 7425381500:03:001:0064) згідно Державного акту серії ЯА № 517553 від 10.06.2005 року та площею 2,33 га кормових угідь (кадастровий номер 7425381500:03:001:0443) згідно Державного акту серії ЯА № 516778 від 10.06.2005 року на території Корінецької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 01 травня 2007 року. В судове засідання позивачі не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити. Представник відповідача Корінецької сільської ради, та третіх осіб відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 01 травня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 055088 від 03.05.2007 року (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 359831 від 10.07.1975 року [PERSON] народився 13 червня 1975 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЕЛ № 379117 від 05.04.1984 року [PERSON] народився 06 березня 1984 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 289886 від 20.07.1973 року [PERSON] народився 24 червня 1973 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.17). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 517553 від 10.06.2005 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,87 га на території Корінецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19), Державного акту серії ЯА № 516778 від 10.06.2005 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,33 га на території Корінецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 15 липня 2017 року поміщено оголошення про те, що втрачені Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 516788 та серії ЯА № 517553 на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с.22). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області Талалаївському районі від 02.08.2017 року, вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯА № 517553 від 10.06.2005 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Корінецької сільської ради станом на 01.05.2007 року становила 36 503 грн. 61 коп., згідно Державного акту серії ЯА № 516778 від 10.06.2005 року станом на 01.05.2007 року становила 2120 грн. 60 коп. (а.с. 46). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцями є [PERSON] і [PERSON], що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 01.08.2017 року та копією спадкової справи (а.с.36-43). Згідно довідки Корінецької сільської ради № 129 від 17.05.2017 року [PERSON] до дня смерті 01 травня 2007 року був зареєстрований [INFO], разом з ним проживав та був зареєстрований його син [PERSON] (а.с.18). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельні ділянки, дане право підтверджено належними правовстановлюючими документами, оригінали якого було втрачено з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки, і дане майнове право залишається неуспадкованим спадкоємцями за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та того, що частка у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного,

Outcome: approved