Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовують тим, що 08.11.2015 року в с. Синяківщина Чорнухинського району Полтавської області помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельні ділянки, що знаходяться на території Чорнухинського району Полтавської області. Як спадкоємці померлого за заповітом вони звернулися до Варвинської районної державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, але їм було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку. Посилаючись на те, що пропустили строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин в зв'язку з необізнаністю зі спадковим законодавством, зайнятістю на роботі та здійснення догляду за хворою матірю, просили визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцям за заповітом після смерті батька [PERSON] тривалістю в три місяці. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали і пояснили, що помилково вважали, що якщо в них є заповіт, то вону можуть в будь-який час оформити спадщину. Крім того, позивач [PERSON] суду пояснила, що у зв'язку із сімейними обставинами доглядом за хворою матірю і донькою, не мала змоги вчасно оформити спадщину. Позивач [PERSON] суду пояснила, що є особою, відносно якої встановлено ІІІ групу інвалідності, а також вона здійснює догляд за хворою свекрухою. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, справу просила розглянути за її відсутності (а.с.39). Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав суду письмову заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, справу просив справу розглянути за його відсутності (а.с.34). Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] [PERSON]\~ є спадкоємцями за заповітом після смерті батька [PERSON] (а.с.14,31). [PERSON]Є на день смерті, яка настала 08.11.2015 року, проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON] (а.с.16). Зареєстроване місце проживання [PERSON]Є с.Остапівка, вул.Ф.Лісового, 38 Варвинського району Полтавської області. За життя [PERSON] отримав два державні акти на право власності на земельні ділянки, площами 7,45 га і 6,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташованої на території [PERSON] сільської ради. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що\~\~загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачі пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, відповідач [PERSON] позов визнала повністю, суд, виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, вважає за необхідне визначити позивачам додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, і таке визнання відповідачами позову не суперечить ст.1272 ЦК України, при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому необхідно зазначити, що згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України\~\~№ 7 «Про судову практику\~\~у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року відповідачами в справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом ст.33 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Таким чином неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. У справах про спадкування належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. За наявності спадкоємців у даній справі, які прийняли спадщину, [PERSON] сільська рада жодним чином не має відношення до спадкового майна та не може бути відповідачем у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved