Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

позивачка [PERSON] 16.09.2020 р. звернулась в суд із позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем [PERSON] 11 червня 2005 року у Міському відділі реєстрації актів цивільної стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1053. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 червня 2005 року зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спочатку подружні відносини складались добре, однак в подальшому такі погіршились у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Впродовж останнього року між ними часто виникають сварки і конфлікти, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. З травня 2019 року між сторонами припинено фактичні шлюбні відносини, вони проживають окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно, примирення між ними неможливе. Окрім цього, просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 20.10.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що наведені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Надав пояснення про те, що дійсно сім`я розпалась, примирення між ними неможливе. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 червня 2005 року у Міському відділі\~реєстрації актів\~цивільної стану\~Львівського міського\~управління юстиції,\~актовий запис\~№ 1053. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Частиною 2\~статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] у позовній заяві зазначила, що шлюб із відповідачем [PERSON] існує формально, відтак збереження шлюбу, із врахування усіх вказаних обставин, суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Відповідач [PERSON] позов визнав. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам подружжя, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати та змінити прізвище позивачки на дошлюбне « [PERSON] ». Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved