Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про тлумачення заповіту, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка при житті 01.08.2014 р. склала два заповіти, згідно заповіту зареєстрованого в реєстрі за №440 заповідала мені, [PERSON] все своє майно і земельну ділянку площею5.4367га відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , індексний номер 10805168 від 14.10.2013року. Згідно другого заповіту зареєстрованого в реєстрі за №438 [PERSON] заповідала [PERSON] земельну ділянку площею 5.2999га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №145998та земельну ділянку площею 0.2550га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №145999. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. При зверненні до нотаріуса з питанням щодо можливості отримання кожним з нас свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно за заповітами, посвідченими Сидорко Н.М., секретарем виконкому Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області 01.08.2014 року, зареєстрованих в реєстрі за №438, 440 після померлої [INFO] [PERSON] отримали відповідь, що відповідно до ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. У випадку [PERSON] та [PERSON] не можна чітко встановити який саме заповіт є останнім, оскільки при їх складанні були допущені помилки (реєстровий номер та час посвідчення), тому нотаріус не може видати свідоцтво про спадщину, і їй рекомендовано звернутися до суду з позовом про тлумачення заповіту. Посилаючись на те, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти земельну ділянку площею5.4367га, кадастровий №7423680800:04:000:712, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , індексний номер 10805168 від 14.10.2013року [PERSON] , а земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5.2999га. кадастровий №7423680800:04:000:0715, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №145998 [PERSON] , просили суд здійснити тлумачення заповітів від 01.08.2014 року, які посвідчені секретарем виконавчого комітету Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області та зареєстровані в реєстрі за № 438,440. Позивачі в судове засідання не з`явилися надавши письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності та просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Відповідно до заповітів, посвідчених секретарем виконавчого комітету Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області 01 вересня 2014 року та зареєстрованих в реєстрі за №438, 440 [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно і земельну ділянку площею5.4367га відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , індексний номер 10805168 від 14.10.2013року, згідно другого заповіту [PERSON] заповідала [PERSON] земельну ділянку площею 5.2999га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №145998та земельну ділянку площею 0.2550га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №145999. (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.5) За приписами ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Натомість, ч.2 ст.1236 ЦК України передбачає, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст.1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. При цьому, положення ст.213 ЦК України не допускають, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, тлумачення заповіту обумовлюється необхідністю встановити точну волю спадкодавця і може мати місце, якщо зміст заповіту викликає сумніви у спадкоємців, у зв`язку з чим необхідно розтлумачити його зміст. На час складання заповітів [PERSON] мала право власності на земельні ділянки, для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке вона набула за життя і яке збереглося у неї до моменту смерті. Враховуючи зазначене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved