Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що відповідачем вони одружилися [INFO] . Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 675. Від шлюбу з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON] , 1995 року народження. Неповнолітніх дітей сторони не мають. З березня 2019 року шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться, фактично вони проживають окремо один він одного. Причиною розірвання шлюбу зазначає відсутність взаєморозуміння та неможливість проживання однією сім`єю, різні погляди на спільне життя та сімейних відносин, що призвело до взаємної втрати почуття любові один до одного. Позивачка просить суд позов розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». До початку судового засідання позивачка подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 1994 року відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 675 (а.с.9). В шлюбі у них народилася донька [PERSON] 1995 року народження, яка на момент розгляду справи досягла повноліття. Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різні погляди на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з березня 2019, сторони спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено наступне: позивач [PERSON] є інвалідом І групи та відповідно до п.9 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях (а.с. 10). Відповідач [PERSON] , є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи та відноситься до 2 категорії постраждалих осіб, що підтверджується посвідченням від 11.03.2015 року, яке є безстроковим та діє на всій території України (а.с. 25). Таким чином відповідно до п.10 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір», відповідач також звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved