Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка 31 липня 2012 року звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованої суми 26000 гривень 00 копійок, сплативши при зверненні до суду 267 гривень 00 копійок судового збору. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила про те, що є пенсіонеркою, отримує пенсію в незначному розмірі, хворіє, коштів на ліки не вистачає, оскільки відповідач заборгував їй кошти, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом судове засідання, копія ухвали судді якою відповідачу роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 16 вересня 2009 року між відповідачем, з однієї сторони,та позивачкою, з другої сторони, укладено угоду про взаємні зобов'язання згідно з умовами якої позивачка зобов'язалась: знятись з реєстраційного обліку за місцем реєстрації протягом п'яти днів з моменту отримання відповідачем завдатку, який підтверджує намір покупця укласти договір придбання квартири за адресою: [ADDRESS] з наступною реєстрацією за місцем фактичного проживання за адресою: [ADDRESS]; жодними своїми діями не перешкоджати продажу квартири ні відповідачу, ні ріелторам, а саме: не входити в квартиру і не перебувати в ній, не зрізати і не змінювати замки в дверях, не поширювати чутки, які принижують гідність відповідача і не вчиняти інших дій, які можуть перешкоджати продажу квартири або знизити її вартість. За умови виконання позивачкою зобов'язання відповідач зобов'язався: після зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] зареєструвати позивача за місцем фактичного проживання в [ADDRESS]; після укладення угоди відчуження квартири, яка належить відповідачу на праві власності за адресою: [ADDRESS] сплатити позивачу борг в розмірі 26000 (двадцять шість тисяч) гривень 00 копійок протягом трьох днів; після відновлення бізнесу з можливістю сплати кредитних зобов'язань і після продажу будь-якого об'єкту нерухомості, який належить відповідачу із суми, отриманої від продажу протягом місяця придбати для позивача у власність однокімнатну квартиру згідно з його фінансовими можливостями та кон'юнктурою ринку нерухомості і надалі створювати умови для нормального проживання позивача; у випадку відсутності можливості придбати квартиру позивачу відповідач зобов'язався на вимогу позивача передати їй у власність 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] за місцем її фактичного проживання після сплати кредиту у Банку «Райффайзен банк Аваль», отриманого на придбання цієї квартири ( а. с. 4-6). Згідно з відомостями адресно-довідкового відділу УГІРФО УМВС України в місті Києві відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 17). Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Відповідно до ч. 5 ст. 202 ЦК України, до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Згідно із ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Згідно із ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із заявою позивачки до Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві від 10 грудня 2013 року про вчинення кримінального правопорушення позивачка звернулась за захистом порушених прав, оскільки її було знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS], за зазначеною адресою позивачка була зареєстрована разом з відповідачем ( а. с. 36). Таким чином суд приходить до висновку про те, що між позивачем та відповідачем було укладено правочин, який вчинено на вкрай невигідних умовах, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 26000 гривень 00 копійок. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки сплачені при зверненні до суду з даною позовною заявою 267 гривень 00 копійок судового збору ( а. с. 1 ).

Outcome: approved