Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачі звернулися до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до виконавчого комітету Бритівської сільської ради про встановлення факту належності, фактичне прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на наступне. [INFO] помер їх син [PERSON]. Після смерті сина відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої за адресою: Одеська область, Білгород - Дністровський район, Бритівська сільська рада, за межами населеного пункту, масив №348, ділянка №8, кадастровий № 5120881200:01:005:0635. Нотаріальним чином оформити право власності позивачі не в змозі, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом по причині відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а й тому вони були змушені звернутися до суду з метою захисту своїх прав, як єдиних спадкоємців спадкового майна. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином. Представник Бритівської сільської ради у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання сповіщався належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], яке було видано та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено 11.06.2013 року відповідний актовий запис за № 348. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], який складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 167,2 кв. м., житловою площею 48,1 кв. м., підвал літ. «а» - загальною площею 18,7 кв. м., сарай літ. «Б» - площею 12,8*3,5 м, балкон літ. «а2» - площею 4,1 кв. м., споруд №1-4; - земельної ділянки, площею 2,000 га в межах згідно з планом, що розташована на території Бритівської сільської ради, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 5120881200:01:005:0635. Ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Білгород - Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] за № 348/02-14 від 13.06.2014 року, для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачами не було надано правовстановлюючих документів, зареєстрованих відповідно до чинного законодавства, а й тому нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. За життя спадкодавець на встиг зареєструвати належним чином нерухоме майно, однак судом встановлені наступні факти. Згідно з рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 червня 2006 року (справа № 2-3515/2006)було визнано за [PERSON] право власності на незавершене будівництво , готовністю 64%, розташоване по [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці, площею 0,17 га, на якій також розташована цистерна. За життя [PERSON] завершив будівництво вказаного житлового будинку, але не встиг зареєструвати належним чином. В результаті будівництва права інших осіб не порушені. Будівництво житлового будинку та господарчих будівель не суперечить будівельним нормам ДБН 3602-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень». Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, та інше) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Однак померлим не було здійснено вказаних дій по причині смерті. З оглядом на ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями норм і правил. Враховуючи наведене, той факт, що самочинне будівництво померлим здійснено на земельній ділянці, відведеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, без порушення будівельних норм і правил, нормативних актів з пожежної безпеки, а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб та не суперечить вимогам генерального плану міста. Згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 15.01.2012 року межі земельної ділянки, площею 2,000 га, яка розташована на території Бритівської сільської ради за межами населеного пункту, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], надана власнику земельної ділянки [PERSON] для ведення селянського господарства, закріплена в натурі (на місцевості) медовими знаками. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Відповідно до розпорядження Білгород - Дністровської районної державної адміністрації від 11.12.2012 троку за № 960/А-2012, було передано у власність земельну ділянку, площею 2,000 га, що розташована на території Бритівської сільської ради, за межами населеного пункту, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER], яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №5120881200:01:005:0635. Факт родинних відносин між позивачами та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], яке було зареєстровано відділом РАЦС в м. Дрезден Німецької демократичної республіки 09.09.1982 року, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 1119. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст.1222 спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні померлих спадкодавців відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь - якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Після смерті [PERSON], позивачі здійснюють роботи, постійно проживають в житловому будинку, сплачують платежі і збори, користуються землею, що відповідності до ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття спадщини. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, і незалежно від часу його прийняття вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спадкове майно дійсно належало померлому, але він не встиг належним чином оформити право власності, спадкоємці у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому суд вважає постановити рішення із задоволенням позову.

Outcome: approved