Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, в якому зазначили, що вона є наймачами квартири [ADDRESS]. Крім них у зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], та його неповнолітній син - [PERSON] Відповідач, [PERSON] в спірній квартирі не мешкає понад 10 років, його син - [PERSON] [INFO], в квартирі ніколи не мешкав. Протягом останніх 10 років відповідач [PERSON] та його неповнолітній син у квартирі не проживають, житлом не користуються, їх речі в приміщенні квартири відсутні, в оплаті комунальних платежів та в утриманні квартири вони участі не беруть. Оскільки відповідачі в спірній квартирі не проживають, комунальні платежі не оплачують, виникають проблеми з надмірною сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на нього, позивачі позбавлені можливості оформити субсидії, інші соціальні пільги, тощо. Посилаючись на зазначене, позивачі просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] Від представників позивачів до початку судового засідання надійшли заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розглянути справу за їх відсутністю, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідачі [PERSON], [PERSON] на судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи неодноразово сповіщались належним чином, в тому числі і за допомогою публікації відповідного г оголошення у засобах масової інформації, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Представник третьої особи - Московського РВ ГУДМС України в Харківській області на судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином. Від представника третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради, яка діє на підставі довіреності, до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини. Зі згоди представників позивачів, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], є неприватизованою та згідно рішення виконкому Дзержинської ради депутатів трудящих від 19.05.1971 року, наймачем вказаної квартири визнано [PERSON], квартиру надано на склад сім'ї - [PERSON], - дружина, [PERSON] - син (а.с. 6). [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 8). Згідно з довідкою дільниці № 41 КП «Жилкомсервіс» №25.09.2016 року (а.с. 3) у спірній квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З наведеного в позові вбачається, що відповідачі фактично не проживають у спірній квартирі понад десять років, комунальні послуги не сплачують, з реєстраційного обліку не зняті. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірною квартирою за адресою: [ADDRESS], як особа, що не проживає без поважних причин строком більше ніж шість місяців, що відповідно є підставою для зняття його з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Так, згідно ч.3 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, у віці від десяти до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, Опікунами)... В зв'язку із чим, а також з урахуванням відсутності обґрунтованих заперечень проти позову з боку третьої особи - органу опіки та піклування, щодо позовних вимог про визнання неповнолітньої особи такою, що втратила право користування житлом, суд вважає можливим визнати неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що згідно наявної в матеріалах справи квитанції про сплату судового збору вказаний збір сплачено в повному обсязі [PERSON], з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 551,21 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved