Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивачка 13.09.2017 року звернулась\~ до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що у шлюбі сторони перебувають з 09 липня 2010 року, мають спільного сина, але в останній час між подружжям виникають сварки, через різні погляди на сімейне життя, почуття поваги та коханням втрачені. Ухвалою судді від 25.09.2017 року провадження у зазначеній справі відкрито. Ухвалами суду від 23.10.2017 року та 08.05.2018 року сторонам надавався строк на примирення. \~ \~ \~ У позовній\~заяві [PERSON]\~посилається на\~те,\~що сімейне\~життя між\~сторонами не\~склалося із-за\~різних характерів,\~життєвих прагнень\~та поглядів\~на подружнє\~життя.\~Почуття поваги\~та кохання\~подружжям один\~до одного\~втрачено.\~Суперечок про\~поділ майна\~\~та місце\~проживання спільної\~дитини позивач\~та відповідач\~не мають.\~Подальше спільне\~життя як\~подружжя та\~збереження шлюбу\~буде суперечить\~їх інтересам.\~На даний\~момент їх шлюб носить формальний характер, а тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сімї неможливі.\~ В судове засідання 10.07.2018 року зявився представник позивачки [PERSON], який зазначив, що [PERSON] наполягає на задоволенні позову.. В судове засідання також зявився відповідач, який надав згоду на розірвання шлюбу та відмовився це коментувати. Суд,\~ дослідивши\~ та\~ проаналізувавши матеріали справи вважає, що\~ позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану ОМУЮ (актовий запис № 665). Свідоцтво про\~ шлюб І - ЖД № 131144. З вказаного свідоцтва вбачається, що при укладенні шлюбу прізвища сторони не змінювали. Від даного шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO]. У минулих судових засіданнях, на яких були присутні особисто дві сторони по справі, позивачка зазначала, що вона більше не кохає свого чоловіка, він протягом довгого терміну не працює, грошей не заробляє, а тому не може утримувати їх сімю, їй тяжко в матеріальному стані виховувати дитину від першого шлюбу, спільного сина сторін та забезпечувати матеріально ще й свого чоловіка. Відповідач [PERSON], пояснював, що кохає свою дружину та дітей, єдиною підставою звернення дружини до суду стало нестача коштів. Однією сімєю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені, Дитина після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері. На\~ час\~\~ розгляду\~\~ справи\~\~ майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не предявлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,\~\~поваги до себе. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.\~ Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved