Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить визначити розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], а саме: кожному співвласнику [PERSON], [PERSON] та померлій [PERSON] належить по 1/3 частині квартири; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після померлої [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею: 48,6 кв.м., житловою площею: 28,9 кв.м., з подальшою реєстрацією права власності в органах державної реєстрації. В обґрунтування позову вказала, що 18.10.2014 року померла її рідна сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки у спільній сумісній власності на квартиру №11 у будинку під № 35 по бульвару Будівельників у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Оскільки на момент смерті померла була зареєстрована за адресою: [INFO], тож за вказаною адресою знаходиться спадкове майно, спадкову справу було заведено у місті Дніпродзержинську за останнім місцем проживання спадкодавця та місцезнаходженням належного їй нерухомого майна, за заявою сестри спадкодавця - [PERSON]. Під час подання заяви про прийняття спадщини, нотаріус повідомила її, що померла склала заповіт на ім'я [PERSON] на усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося Як зазначила нотаріус, [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, постійно із спадкодавицею не проживала, тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Отже, єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, є вона. 06 серпня 2015 року вона звернулась до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті сестри, [PERSON]. Однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначається, що видати Свідоцтво про право на спадщину на частку квартири під № 11 у будинку№35 по бульвару Будівельників у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської область після смерті [PERSON] немає можливості у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують, що спадкодавець є її сестрою та невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру В судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає. (а.с. 36). Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, відповідно до яких просять розглядати справу без їх участі та проти задоволення вимог не заперечують. (а.с.37,38). Третя особа - Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує (а.с. 35). Третя особа реєстраційна служба в судове засідання не з'явилися надали суду заяви про розгляд справи за відсутності їх представника, проти позову не заперечують (а.с.34). Суд, враховуючи думку сторін, думку третьої особи, дослідив письмові матеріали справи , вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2014 року померла [PERSON] (а.с.8), яка була рідною сестрою позивачки [PERSON] Померлій [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира № 11 у житловому будинку № 35 по б-ру Будівельників в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.11.1994 року (а.с.9,12). Квартира складається з двох житлових кімнат площею 11,6 кв.м.,17,3 кв.м, має житлову площу 28,9 кв.м. та загальну площу 48,6 кв.м., що підтверджується технічним паспортом (а.с.10-11). Відповідно до копії заповіту від 23 листопада 2012 року, [PERSON], зробила заповітне розпорядження, на підставі якого заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право, в тому числі на 1/3 частку в праві власності на квартиру № 11 у житловому будинку № 35 по б-ру Будівельників в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2015 року на час відкриття спадщини [PERSON] не проживала постійно із спадкодавцем, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, вважається що вона пропустила шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини та спадщину не прийняла. [PERSON], подала відповідну заяву протягом строку встановленого для прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], в зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують, що спадкодавець є її сестрою та невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру (а.с.14). Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). До ч.1 ст.368 ЦК України, визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оцінюючи викладене, враховуючи , що оформити спадкові права в установленому законом порядку неможливо, а визнання права власності на нерухоме майно не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає що позов підлягає задоволенню, тому що сукупність досліджених судом доказів підтверджує його законність і обґрунтованість .

Outcome: approved