Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить: -розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON], зареєстрований 16.01.2010 року відділом РАЦС Одеського МУЮ, про що в книзі реєстрації шлюбів 16.01.2010 року зроблено актовий запис № 30; -стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON]О, [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1400 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з [PERSON] на її користь суму фактично понесених додаткових витрат на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 6511,49 грн.; -стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 150 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.01.2010 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що з початку 2014 року із-за відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, вони припинили шлюбні стосунки, та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. При цьому протягом півторарічного окремого проживання з відповідачем, останній ніякої участі у вихованні та утриманні сина не приймає, а її коштів недостатньо для повного забезпечення дитини, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1400 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того вважає, що відповідач повинен приймати участь і у додаткових витратах, повязаних із фізичним та розумовим розвитком здібностей сина, його хворобою, а тому позивачка просить суд також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, а судова повістка направлена за місцем його реєстрації повернута до суду в звязку з його не проживанням. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про день розгляду справи належним чином. За згодою позивачки розгляд справи проведено за відсутності відповідача заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 120536, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 16.01.2010 року (а.с.6), сторони уклали шлюб 16.01.2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 30. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 226939 (а.с.8). Відповідач [PERSON] записаний батьком. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2087, виданою Граденицькою сільською радою, Біляївського району, Одеської області 30.10.2015 року (а.с.27). Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Ст. 113 Сімейного кодексу України передбачено, що позивачка має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, а тому суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище «Марц». Ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обовязок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIІІ статтею 7 встановлено суми прожиткового мінімуму на 2015 рік. Згідно з даним Законом для дітей віком до 6 років з 01 січня 2015 року прожитковий мінімум складає - 1032 грн., з 1 грудня прожитковий мінімум - 1167 грн., для дітей від 6 до 18 років розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2015 року встановлено у сумі 1286 грн., з 1 грудня - 1455 грн. При визначені розміру аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище відповідача, те, що він офіційно не працює, не має інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, не має будь-яких зобовязань за іншими виконавчими документами. Крім цього, судом також враховується, що батьки мають рівні права щодо дітей, у звязку з чим мають утримувати дітей порівну (ст. 141 СК України). Отже, приймаючи до уваги письмові докази, надані позивачкою, суд вважає за необхідне присудити до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1400 грн. щомісяця. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, судом встановлено наступне. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.\~\~ У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до довідки № 77, виданої Одеським дошкільним навчальним закладом «Ясла-Садок» № 306 Одеської міської ради Одеської області 17.07.2015 року, дитина [PERSON] (2010 р.н.) відвідує 2 середню групу Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-Садок» № 306. Сума оплати за навчання з квітня 2014 року по липень 2015 року склала 2666,88 грн. Продовження навчання коштує 300 грн. на місяць (а.с.11) Також, 31.12.2014 року малолітній [PERSON] отримав травму перелом правої великої гомілкової кістки, про що свідчить довідка, видана медичним центром «INTO SANA» 31.12.2014 року (а.с.12). У звязку з цим, на лікування та реабілітацію дитини позивачкою були витрачені значні кошти, а саме: на ліки 2912,80 грн., що підтверджується довідками, виданими ТОВ «Полімед» 01.01.2015 року та 18.02.2015 року; на 10 сеансів масажу 1476 грн., що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Медея» та копіями фіскальних чеків про оплату медичних послуг (а.с.15); на реабілітаційне відвідування дитиною басейну 5967,30 грн., що підтверджується копією квитанції № 155956, виданої ФОП [PERSON] 15.07.2015 року (а.с.16). В звязку з вищезазначеними обставинами, які були досліджені та зясовані судом та у відповідності до вимог ст. 185 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача суми фактично понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 6511,49 грн., а також додаткових витрат на дитину в розмірі 150 грн. щомісячно підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки утримання малолітньої дитини являється не правом, а обовязком батьків, а\~\~окрім утримання дитини необхідні\~\~додаткові кошти на її розвиток, лікування, тощо,\~\~враховуючи, працездатний вік відповідач, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 30.09.2015 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved