Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04.02.2019р звернулася до суду із дійсним позовом, вказуючи, що вона є матір`ю [PERSON] , відповідачки у справі. Зазначає, що відповідачка має неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , 2008 року народження, яку вона ( [PERSON] ) виховує разом зі своїм чоловіком. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка з нею ( [PERSON] ) не проживає, комунальні послуги за квартиру не оплачує та ніякої допомоги їй не надає, коли як вона ( [PERSON] ) є особою з інвалідність другої групи інвалідності (безстроково), не працює, щомісячно отримує пенсію, розмір якої становить 1452 грн. на місяць, що не забезпечує необхідний рівень життя, інших доходів вона немає, в зв`язку з чим знаходиться у край важкому матеріальному становищі, так як цих коштів ледь вистачає на продукти харчування та сплату комунальних послуг. Вона не може придбати необхідні ліки для проходження курсу лікування за направленням лікаря на стаціонарне лікування. Але донька (відповідачка) зовсім не цікавиться станом її здоров`я та матеріальним становищем, допомоги не надає, хоча вона ( [PERSON] ) пересувається за допомогою допоміжних засобі, їй необхідні кошти для догляду та лікування. Вказує, що на момент звернення до суду з цією заявою, між нею з дочкою не досягнуто згоди з приводу способу виконання нею свого обов`язку по утриманню її як матері та прийняття участі в додаткових витратах на неї. Просить стягнути з відповідачки на її ( [PERSON] ) користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку платника аліментів довічно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні. Крім того, надала до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначила, що вона не має можливості допомагати своїй матері, оскільки ніде не працює, а враховуючи те, що позивачка визнала її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , вона позбавлена можливості влаштуватися на роботу офіційно, оскільки у неї тепер не має реєстрації за місцем проживання. Також зазначила, що у неї є малолітня донька, якій 10 років. Вона з дитиною знаходиться на утриманні чоловіка. У 2000 році позивачка вигнала її ( [PERSON] ) із дому на вулицю, а в 2002 році була продана квартира за адресою: [ADDRESS] , та не була надана сума компенсації. Всі документи про купівлю-продаж знаходяться у позивачки. У 2015 році вона ( [PERSON] ) надала допомогу [PERSON] щодо установки лічильника на холодну воду. Також була надана допомога по сплаті комунальних платежів. Однак, після того як позивачка її принизила та образила, вона перестала їй допомагати. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною матір`ю відповідачки [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджується: свідоцтвом про народження відповідачки [PERSON] (серія [NUMBER] , складеного 23.01.1982 року відділом ЗАГСу м.Краматорська Донецької області, актовий запис №170), відповідно до якого матірью відповідачки записана [PERSON] ; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 20.01.2000р відділом реєстрації актів громадянського стану м.Краматорська Донецької області, актовий запис №1421 від 16.11.1993 року, відповідно до якого 16 листопада 1993 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] »; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , складеного 20.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №31, відповідно до якого 20 січня 2010 року відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. Відповідно до ч.2 ст.205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.. Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки та користь позивачки аліменти на утримання останньої в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 04.02.2019 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка потребує матеріальної допомоги тому, що є особою з інвалідністю другої групи безстроково, не працює, отримує малу пенсію, у зв`язку з чим знаходиться у скрутному матеріальному становищі, інших повнолітніх дітей, які б могли надати їй матеріальну допомогу, вона не має, підстав для звільнення відповідачки від утримання своєї матері - не встановлено. Доводи позивачки про те, що вона також знаходиться в скрутному матеріальному становищі і не може надавати допомогу своїй матері, суд не приймає до уваги при ухваленні рішення, оскільки матеріальне становище платника аліментів не є підставою для звільнення його від обов`язку утримувати своїх батьків. По суті, незгода відповідачки надавати своїй матері допомогу, пов`язана з неприязливими стосунками, які склалися між ними. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн.

Outcome: approved