Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивачі звернулися до Рубіжанського міського суду Луганської області із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.2016 року № 308 на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевказаного договору державним реєстратором, приватним нотаріусом Ткаченко І.М. прийнято рішення № 30486815 та внесено запис про право власності № 15517124 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] є дружиною [PERSON] та співвласником вищевказаної квартири, а тому є другим позивачем, якій, отримавши інформаційну довідку від 15.04.2019 року, стало відомо про зміни в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо запису права власності на квартиру, з якої вбачається, що 1/2 частка зареєстрована за сторонньою особою [PERSON] . Підстава внесення запису є рішення про державну реєстрацію від 21.02.2017 року № 33947853, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області Бородіним А.С., а в запис щодо права власності позивача за № 15517124 були внесені зміни щодо розміру частки, а саме частку було зменшено до 1/2. 09.02.2017 року державний реєстратор виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області здійснив реєстрацію права власності на Ѕ частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , зробивши новий запис про право власності в державному реєстрі нерухомого майна про право власності № 19108795, на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.12.2016 року та постанови апеляційного суду Луганської області від 23.01.2017 року зі спільною частковою формою власності в розмірі 1/2 частки. 21.02.2017 року державним реєстратором Бородіним А.С. прийнято рішення № 33947853 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на Ѕ частку квартири, та о 08-08 год. цього ж дня ним було внесено зміни в державний реєстр речових прав на нерухоме майно, а саме в запис права власності № 15517124, зареєстрованим за позивачем, а саме змінено розмір частки права власності з 1/1 на 1/2 . У зв`язку з тим, що державним реєстратором зменшено частку приватної власності з 1/1 на 1/2 та здійснено реєстрацію переходу права власності 1/2 частки вищевказаної квартири від [PERSON] до [PERSON] з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію ревучих прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також те, що державний реєстратор зареєстрував 1/2 частку квартири за [PERSON] у час, меншій ніж 2 години, оскільки в такому разі необхідно сплатити адміністративний збір в розмірі 8\~000, а сплачено лише 160 грн., позивачі просили суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири за [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , від 21.02.2017 року № 33947853, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області Бородіним А.С. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] адвокат Самарський В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, зазначивши, що здійснення державної реєстрації права власності за [PERSON] стосовно Ѕ частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , здійснено з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, чинними на момент виникнення спірних правовідносин. Державним реєстратором Бородіним А.С. незаконно внесено зміни в державний реєстр, особисто в запис права власності № 15517124 на підставі свого рішення № 33947853 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири. Представник відповідача [PERSON] адвокат Степанцов В.Є. в судовому засіданні заперечував проти задоволенні позовних вимог, зазначивши, що за заявою [PERSON] на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.12.2016 року підтверджено право власності [PERSON] на 1/2 частку у праві спільної власності на спірну квартиру, яке було залишено без змін у вказаній частині рішенням Апеляційного суду Луганської області від 23.01.2017 року та в подальшому постановою Верховного Суду від 02.05.2018 року, а тому державним реєстратором Бородіним А.С. прийнято рішення № 33947853 про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права [PERSON] на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на зазначену квартиру і внесені зміни у праві власності [PERSON] з 1/1 частки на 1/2 частку. зазначив, що скасування зазначеного рішення не потягне за собою жодних наслідків для позивачів, а тому підстав для задоволенню позову не має. Представник виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області Лисянська Т.М. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечувала, раніше надала відзив на позов, згідно якого зазначила, що зменшення частки права власності здійснювалось згідно функції програмного забезпечення Державного реєстру речових прав. Зменшення частки [PERSON] здійснювалося на підставі судових рішень, якими встановлено, що [PERSON] не могла бути продана частка, що належить [PERSON] , внаслідок чого визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину в частині Ѕ частки квартири первісного продавця квартири [PERSON] , а відтак не виникало прав на цю частку і у [PERSON] , що виключала право розпорядження цією часткою у останнього. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засіданні не з`явилася, раніше надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та пояснення, згідно яких вона не підтримала вимоги позовної заяви, оскільки позивач хоче збільшити житлову площу, користуватися якою буде дитина, що ніяким чином не порушує права малолітньої дитини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться\~\~в матеріалах справи, прийшов до наступного висновку. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України, відомостями виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 28.10.2019 року № 023-122/4048, а також довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 21.10.2019 року, виданою Центром наданні адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 21.10.2019 року за № 40164 (а.с.67 І 159, 195 том І). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 21.10.2019 року, виданої Центром наданні адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 21.10.2019 року за № 40164, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (співвласник), [PERSON] , [INFO] (син,) та [PERSON] , [INFO] (без родинних відносин) (а.с.195 том І). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за № 365 встановлено, що [PERSON] , як спадкоємцю після смерті [PERSON] , залишилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку вона передала у власність [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2095, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області (а.с.122, 138-139 том І). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.07.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 308, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Ткаченко І.М., укладеного між [PERSON] продавцем та [PERSON] покупцем, [PERSON] оплатно передав у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] прийняв вищезазначену квартиру та сплатив за неї ціну обумовлену цим договором (а.с.12-13, 46-47 том І). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.07.2016 року № 64061961, на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.07.2016 року того ж дня за [PERSON] зареєстровано 1/1 частки права приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.2016 року № 308 (а.с.14-15, 48-49 том І). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.12.2016 року визнано квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , станом на день смерті [PERSON] 24.02.2014 року, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області Меренковим Ю.В. 27.11.2014 року за реєстром № 365, на ім`я [PERSON] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в частині Ѕ частки квартири [ADDRESS] , визнано за [PERSON] право спільної часткової власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частку квартири [ADDRESS] , в задоволенні решту позову в частині вселення відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 23.01.2017 року вказане рішення суду першої інстанції змінено, скасувавши в частині витребування у [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частки квартири, у вказаній частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог [PERSON] до [PERSON] про витребування Ѕ частки зазначеної квартири відмовлено, в іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін (а.с.24-31, 58-65, 162-169 том І). Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.02.2017 року № 33947853, державний реєстратором прав на нерухоме майно Бородін А.С. розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (додані до заяви матеріали згідно витребуваної судом реєстраційної справи № 51274274412: копія паспорта, ідентифікаційний номер, квитанція про сплату адміністративного збору, рішення судів першої та апеляційної інстанцій), прийняту 09.02.2017 року 11:09:13, яку подала [PERSON] , вирішив провести державну реєстрацію права власності: приватної, спільної, часткової, у розмірі Ѕ частки на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за суб`єктом [PERSON] (а.с.158-170, 178 І том, 67 ІІ том). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.04.2019 року № 163574689 на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.12.2016 року, рішення Апеляційного суду Луганської області від 23.01.2017 року державним реєстратором Бородіним А.С. винесено запис: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33947853 від 21.02.2017 року 08:00:59, форма власності: приватна, вид спільної власності спільна часткова, розмір частки Ѕ, власники: [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частка вказаної квартири залишена за [PERSON] (а.с.16-17, 50-51 том І). Наказом заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації від 14.06.2019 року № 2326/7 про відмову у задоволенні скарги [PERSON] від 15.05.2019 без розгляду її по суті, відповідно до пункту 9 частини 8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1128, відмовлено у задоволенні скарги [PERSON] від 15.05.2019 року без розгляду її по суті у зв`язку з тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Міністерства юстиції України (а.с.23, 57 том І). Листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.03.2020 року за № 6449/Л-1322/05.7 [PERSON] надано відповідь про те, що вони не наділенні повноваженнями щодо вирішення питання стосовного того чи на законних підставах було проведено державну реєстрацію права власності, а також встановлення законності дій та рішень державного реєстратора можливе лише за рішенням постійно діючих колегій з розгляду скарг у сфері державного реєстратора можливе тільки за рішенням постійно діючих колегій з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України чи його відповідного територіального органу або суду, а стосовно здійснення пошуку даних в державному реєстрі та формування запитів в неробочий час, вказано, що відповідно до абзацу 5 п. 1 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації від 21.12.2016 року № 990, чинному на час проведення реєстраційних дій, неробочий час встановлювався у проміжку часу з 00 до 07 години та з 22 до 00 годин у понеділок - субота, а також неділю та святкові дні. (а.с. 110-112 том ІІ). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 19\~Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Державний реєстратор, реалізуючи свої функції, керується Конституцією України, Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» та іншими нормативно - правовими актами. За приписами ч. 1 ст.\~11\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~2\~ Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внесення відомостей до Державного реєстру прав, як встановлено п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 18 цього ж Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. При цьому, суд звертає увагу на те, що державній реєстрації підлягає саме заявлене право і державна реєстрація права здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, встановлених законом, зокрема, на підставі заяви про державну реєстрацію прав, поданої особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. Судом встановлено, що на підставі рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.12.2016 року, рішення Апеляційного суду Луганської області від 23.01.2017 року державним реєстратором Бородіним А.С. винесено запис: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33947853 від 21.02.2017 року 08:00:59, форма власності: приватна, вид спільної власності спільна часткова, розмір частки Ѕ, власники: [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частка вказаної квартири залишена за [PERSON] . Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Відповідно до п. 10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) (далі - Порядок № 1141), під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб`єкта цього права; інші речові права та суб`єкта цих прав; іпотеку та суб`єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав. Пунктом 11 Порядку № 1141 визначено, що пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами: 1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи. 2) за адресою об`єкта нерухомого майна. Стаття 24\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» визначає підстави для відмови в державній реєстрації прав, серед яких: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого\~частиною третьою\~статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Відповідно до ч. 2 та п. 1 ч. 4 ст.\~24\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» \~встановлено,\~що за\~наявності підстав\~для відмови\~в державній\~реєстрації прав\~державний реєстратор\~приймає рішення\~про відмову\~в державній\~реєстрації прав. Відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі , зокрема державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Судом також при вирішенні зазначеної справи враховано позицію Великої Палати Верховного суду України у Постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 про те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Таким чином, суд заслухавши учасників справи, дослідивши належні та допустимі докази, кожний окремо та в їх сукупності, дійшов до висновку, що державним реєстратором виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Бородіним А.С. за результатами розгляду заяви [PERSON] та поданих нею документів щодо державної реєстрації права власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а саме рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.12.2016 року та рішення Апеляційного суду Луганської області від 23.01.2017 року, було прийнято законне та вмотивоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в межах Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», скасування оскаржуваного рішення з формальних підстав неможливо, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed