overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] по тих підставах, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року. Від даного шлюбу в них одна неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спору про місце мешкання дитини немає. У зв'язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутністю (а.с.13). Позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що відповідач згоден з позовними вимогами позивачки, просить розглядати справу без його участі (а.с.14), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] при цьому наполягав на стягненні з останньої на її користь заборгованість за договором купівлі-продажу в сумі 13514 грн., а також відшкодувати судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, чому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 22 січня 2014 року між сторонами по справі був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивачка надала відповідачці продукти харчування на суму 13514 грн. (розписка від 22 січня 2014 року). Натомість відповідачка зобов'язалась повернути позивачці кошти не пізніше 25 січня 2014 року. Однак в зазначений у розписці про надання позики термін [PERSON] кошти позивачці не повернула. Про причини не повернення боргу нічого не пояснює. Під будь яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому, продавцем товару або визначеної кількості речей, а покупцем оплатити товар. При таких даних позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Положення ч.1 ст. 656 ЦК України визначає, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога позивачки про стягнення з відповідачки на її користь коштів сплаченого нею судового збору в сумі 243 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на ? частки квартири. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.12). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.16). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 1997 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу ? частки квартири [NUMBER], загальною площею 63,25 кв.м., житловою площею 37,95 кв.м., яка знаходиться по [ADDRESS]. На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передала [PERSON] та [PERSON] гроші в сумі 2 000(дві тисячі) гривень, а вони їй розписку про отримання грошей (а.с.3). Проте договір купівлі-продажу ? частки квартири нотаріально позивачка оформити не має змоги, так як [PERSON] та [PERSON] тривалий час відмовлялись їхати до нотаріальної контори та посилались на те, що договір можна буде оформити пізніше. [INFO] [PERSON] помер, а [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть (а.с.7,8). Спадкоємцем майна померлих є їхній син - [PERSON], який укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] договір купівлі-продажу 1/2 частки зазначеної квартири не оскаржує і не заперечує щоб договір купівлі-продажу квартири судом було визнано дійсним (а.с.12-15). З моменту придбання ? частки квартири [ADDRESS] і до теперішнього часу позивачка володіє та користується квартирою, сплачує всі комунальні платежі, здійснює ремонтні роботи та утримує квартиру в належному стані. Факт правомірного відчуження вищевказаного об'єкту нерухомості з боку [PERSON] та [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору, сторонами було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності, в обґрунтування якого посилається на те, що 03.10.2015р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено у письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким вона купила у відповідача житловий будинок №5 по провулку Комсомольському с.Піщане Старобільського району Луганської області, повністю сплатила відповідачу вартість придбаного майна, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у звязку з чим просила визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між нею та відповідачем, та визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши представника позивачки, відповідача, та беручи до уваги, що відповідач у судовому засіданні у повному обсязі визнав позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає, що для задоволення позовних вимог є законні підстави, оскільки відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, і сторони Покупець та Продавець домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулось повне виконання умов договору, що було визнано відповідачем, а відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності, в обґрунтування якого посилається на те, що 05.08.2016р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено у письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким вона купила у відповідача домоволодіння №44 по вул.Леніна у с.Проїждже Старобільського району Луганської області, повністю сплатила відповідачу вартість придбаного майна, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у звязку з чим просила визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між нею та відповідачем, та визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння. У судове засідання позивачка [PERSON], відповідач [PERSON], його представник [PERSON] не зявились, до початку судового засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, відповідач та його представник до початку судового засідання надали заяви про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. У звязку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Беручи до уваги, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги, про що ним подано заяву, і визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає, що для задоволення позовних вимог є законні підстави, оскільки відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, і сторони Покупець та Продавець домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулось повне виконання умов договору, що було визнано відповідачем, а відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності, в обґрунтування якого посилається на те, що 23.05.2017р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено у письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким вона купила у відповідача житловий будинок №7 по пров.Набережному, якому змінено поштову адресу на будинок №133Г по вул.Дибко, у с.Лиман Старобільського району Луганської області, та земельну ділянку для обслуговування цього будинку, повністю сплатила відповідачу вартість придбаного майна, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у звязку з чим просила визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між нею та відповідачем, та визнати за нею право власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку. У судове засідання позивачка, відповідач не зявились, до початку судового засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, відповідач до початку судового засідання надав заяву про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. У звязку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Беручи до уваги, що відповідач у судовому засіданні у повному обсязі визнав позовні вимоги, про що ним подано заяву, і визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає, що для задоволення позовних вимог є законні підстави, оскільки відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, і сторони Покупець та Продавець домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулось повне виконання умов договору, що було визнано відповідачем, а відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності, в обґрунтування якого посилається на те, що у січні 2017р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено у письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким вона купила у відповідача домоволодіння №8 по вул.Незалежності у м.Старобільську Луганської області, повністю сплатила відповідачу вартість придбаного майна, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у звязку з чим просила визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між нею та відповідачем, та визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння. У судове засідання позивачка [PERSON], її представник [PERSON], відповідач [PERSON] не зявились, до початку судового засідання позивачка та її представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог, відповідач до початку судового засідання надала заяву про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. У звязку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Беручи до уваги, що відповідач у повному обсязі визнала позовні вимоги, про що нею подано заяву, і визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд вважає, що для задоволення позовних вимог є законні підстави, оскільки відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, і сторони Покупець та Продавець домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулось повне виконання умов договору, що було визнано відповідачкою, а відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання права власності - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.14) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.18). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2015 року позивачка придбала у відповідача за договором купівлі-продажу житловий будинок [ADDRESS] (а.с.4-11). За зазначений будинок з господарськими будівлями [PERSON] заплатила відповідачу гроші в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] про отримання коштів (а.с.3). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передала відповідачу гроші, а він в свою чергу передав позивачці документи на будинок. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивачка оформити не має змоги, так як відповідач деякий час не з'являвся до нотаріальної контори. Факт правомірного відчуження вищевказаного об'єкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.3-11). З моменту придбання зазначеного будинку позивачка проживає в ньому, користується житловим будинком, здійснює ремонтні роботи, сплачує належні комунальні послуги та зберігає документи на житловий будинок. Проте документація на житловий будинок залишається не переоформленою на ім'я позивачки. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.22). Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.21). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2016 року позивачка придбала у [PERSON] за договором купівлі-продажу житловий будинок № 19 (девятнадцять), загальною площею 51.8 кв.м., житловою площею 31.6 кв.м., з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: А житловий будинок, а веранда, Б літня кухня, №1 огорожа, №2 хвіртка, №3 - ворота, що розташований за адресою: вулиця Незалежності в смт. Миколаївка Миколаївського району Одеської області. За зазначений будинок з господарськими будівлями [PERSON] заплатила [PERSON] гроші в сумі 25 000 (двадцять пять тисяч) гривень, що підтверджується письмовою розпискою про отримання коштів та договором купівлі-продажу житлового будинку (а.с.3,12,13). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передала [PERSON] гроші, а він в свою чергу передав позивачці документи на будинок. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивачка оформити не має змоги, так як [PERSON] відмовляється оформити належним чином договір купівлі- продажу через нотаріальну контору. Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.3-13). У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved