Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, який неодноразово уточнювали та в остатній редакції в обґрунтування позову вказали, що 02.07.2013 року вони придбали квартиру за адресою Криворізький район с. Надеждівка, вул.. Садова, 9/3 у кожного з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким належало по 1/16 частині у вказаному будинку. Оскільки технічні документи на квартиру виготовлені не були, відповідачі зобовязалися здійснити реєстрацію права власності, після чого надали технічну документацію та витяг. З 2006 року позивачі вселилися у квартиру, проживають в ній, ведуть власне господарство, сплачують комунальні платежі. Усі спроби розшукати відповідачів для здійснення перереєстрації прав власності виявилися марними. Позивачі просять визнати за ними право спільної часткової власності на 1/4 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул.. Садова, 9/3 загальною площею 28,6 кв.м. з надвірними будівлями, визнавши за кожним з них право власності на 1/8 її частини. Позивачі та їх представники адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при цьому наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.110). Представники відповідача Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 54). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток за місцем їх реєстрації, в судове засідання не зявилися. Відповідно до вимог ст.. 280 УПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не зявилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надали та позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справ доказів. В звязку з неявкою в судове засіданні всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що згідно рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2010 за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за кожним окремо визнане право власності на 1/16 частку в будинку №9 по вул.. Садовій в с. Надеждівка Криворізького району Дніпропетровської області, а саме по 1/4 частки квартири №3 загальною площею 28, 6 кв.м з надвірними будівлями (10-11). На підставі вказаного судового рішення 04.07.2013 року за кожним із відповідачів на праві спільної часткової власності зареєстрована вказана квартира, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.07.2013 (а.с. 13-14). Позивачі стверджують, що в 2006 році вони досягли згоди з кожним з відповідачів про придбання вказаної квартири та вселилися до неї, однак оскільки правовстановлюючі документи на квартиру у відповідачів були відсутні, вони не мали можливості оформити належним чином у встановленому законом порядку право на спірну квартиру. Після оформлення документів та реєстрації квартири в державному реєстрі кожен з відповідачів надав [PERSON] розписки, в яких зобовязався оформити продаж квартири за отримані раніше гроші, а також передали технічну документацію на квартиру (а.с. 6-9). В той же час місце знаходження відповідачів на даний час не відоме, вони залишаються зареєстрованими в спірній квартирі, нової адреси не повідомляють. Весь цей час з 2006 року вони користуються квартирою як своєю власною, проживають в ній, двоє дітей позивачів народилися вже під час проживання в квартирі та ходять в учбові заклади в с. Надеждівка Криворізького району. Позивачі зробили ремонт в квартири, провели опалення, поміняли вікна, сплачують за комунальні платежі від свого імені та вважають квартиру своєю власністю. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Факт постійного проживання позивачів в спірній квартирі підтверджується актом від 23 травня 2017 року, складений комісією в складі секретаря та депутата Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та начальника Надеждівського ЖКП (а.с. 5). Слідуючи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Добросовісність, відкритість та безперервність володіння позивачами квартири за адресою: вул. Садова, 8/3 в с. Надеждівка Криворізького району підтверджується тим, що позивачі не приховують ні від кого свого володіння нею, проживаючи в ньому постійно, здійснюючи поточні і капітальні ремонти будинку, сплачуючи комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Суд, оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] відкритого, добросовісного, безперервного протягом 10 років користувалися та продовжують користуватися спірною квартирою, вважає, що за ними необхідно визнати за ними право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Outcome: approved