Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилаються на те, що 20 серпня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I - СГ №173087. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачці - своїй дочці, [PERSON], 04.04 [INFO]. На день смерті [PERSON] та позивачу [PERSON] її онукові на праві спільної сумісної власност, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого згідно розпорядження органу приватизації від 15.11.1994 року № 1390, належала квартира [ADDRESS] Спадщину [PERSON] після смерті матері прийняла, оскільки з нею проживала та була зареєстрована, що підтверджується довідкою, виданою КП СМР ЖЕК № 6641 від 21.09.2017 року. 19 вересня 2017 року [PERSON] звернулась в [PERSON] державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус завів спадкову справу № 61248101, про що видав Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив з тих підстав, що позивач не предявив правовстановлюючого документу на квартиру. Згідно довідки від 09.08.2017 року № 1338, виданої [PERSON] МБТІ[ADDRESS] що в будинку № 10 по вул. Шевченка у м. Самборі Львівської області належала в цілому в рівних частках [PERSON] і [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 15.11.1994 року за № 1390. Свідоцтво про право власності на квартиру від 15.11.1994 року № 1390 було втрачене, про що позивач зробила оголошення в газеті «Голос Самбірщини». Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05 2008р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ст. 370 цього ж Кодексу співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності і у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із них у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше те встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Стаття 364 ЦК України передбачає, що укладення договору про виділ частки з нерухомого майна. Проте оскільки правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на квартиру) втрачене, [PERSON] не може оформити спадщину після смерті своєї мами, а [PERSON] - виділити свою частку із спільної сумісної власності на квартиру. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документі, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. А тому просять постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки у квартирі № 7, по вул. Шевченка, 10 в м. Самборі Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 20 серпня 2009 року та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки у квартирі № 7, по вул. Шевченка, 10 в м. Самборі Львівської області. В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Львівської області [PERSON] в судовому засіданні позов визнв повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд, розглянувши справу в порядку\~ч. 4 ст. 174 ЦПК України,\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті\~у разі\~\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved