Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду з позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Гніздичівської об`єднаної територіальної громади в якому, з урахуванням уточнень, просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , за ступенем родинного зв`язку онука-бабуся та визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] та на 1/6 частину зазначеного будинку у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначений цілий житловий будинок, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 3,6587 га, вартістю - 644 566,00 грн., яка належала померлій на підставі Державного акту серія IV-ЛВ №026382 від 05.08.2002. Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Будинок у якому проживала [PERSON] відповідно до витягу з погосподарської книги за №257 від 16.04.2018, виданого Облазницькою сільською радою станом на 30.06.1990 відносився до суспільної групи колгоспний двір, та рахувався за [PERSON] - голова двору , померла [INFO] , [PERSON] - зять, [PERSON] - дочка, [PERSON] - внучка, [PERSON] -внук, [PERSON] - чоловік внучки. Частка кожного члена колгоспного двору становила 1/6. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельний пай відповідачу [PERSON] , а все решта майно, яке їй буде належати її батьку [PERSON] , які не зверталися за оформленням спадщини і відмовляються від належного спадкового майна на користь позивачки. Вказана обставина підтверджується витягом із спадкового реєстру № 51600236 від 17.04.2018. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Вважаючи, що її спадкові права порушено, вона звернулася із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Ціпивко І.І. від 26.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 29.05.2018 /а.с.27/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.05.2018 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.06.2018 /а.с.43/. 18.06.2018 справу було знято з розгляду у зв`язку із тим, що суддя Ціпивко І.І. перебувала у нарадчій кімнаті по іншій справі. /а.с.57/ Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 головуючим суддею для цієї справи визначено суддю Равлінка Р.Г./а.с.70/ Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 25.08.2020 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 30.09.2020 /а.с.71-72/. 30.09.2020 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на навчанні /а.с.87/. 22.10.2020 підготовче засідання відкладено на 02.03.2021 у зв`язку з неявкою відповідачів /а.с.91/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 02.03.2021 справу розглядом відкладено на 12.03.2021 у зв`язку з неявкою сторін /а.с.108/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 12.03.2021 справу розглядом відкладено на 03.06.2021 у зв`язку з неявкою сторін /а.с.112/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 03.06.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2021 (а.с.129-130). Розгляд справи по суті відбувся 29.07.2021 за участі позивачки [PERSON] . Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, від права на спадщину у вигляді 1/6 частини будинку після смерті [PERSON] та 1/6 частини будинку після смерті [PERSON] відмовляється в користь позивачки [PERSON] та не претендує на частку в майні колгоспного двору. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, від права на спадщину у вигляді 1/6 частини будинку після смерті [PERSON] відмовляється в користь позивачки [PERSON] та не претендує на частку в майні колгоспного двору. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, від права на спадщину у вигляді 1/6 частини будинку після смерті [PERSON] та 1/6 частини будинку після смерті [PERSON] відмовляється в користь позивачки [PERSON] та не претендує на частку в майні колгоспного двору. Представник відповідача, Гніздичівської селищної ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] приходиться рідною бабою [PERSON] . Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з погосподарської книги № 257 від 16.04.2018 села Нове Село Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, будинковолодіння по [ADDRESS] , станом на 30.06.1990, відноситься до суспільної групи «колгоспний двір» рахується за громадянами: [PERSON] - голова двору, померла [INFO] , [PERSON] - зять, [PERSON] - дочка, [PERSON] - внучка, [PERSON] - внук, [PERSON] - чоловік внучки. /а.с.11/. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ № 026382, [PERSON] на підставі рішення Облазницької сільської ради народних депутатів 14 сесії ІІІ дем. скликання, передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,6587 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.125/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.06.2006 Облазницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років /а.с.9/. Згідно довідки виконавчого комітету Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, від 20.04.2018 № 275, [PERSON] , дійсно була зареєстрована та проживала зі своєю бабусею [PERSON] , доглядала, лікувала її, та займалася похоронами. [PERSON] проживає в будинку по даний час /а.с.12/. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 22.03.2021 № 110, « [PERSON] », як зазначено в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 02.06.2006 та « [PERSON] », як зазначено у свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 24.04.2018, є одна і та ж особа /а.с.126/. Згідно заповіту від 10.04.2000 [PERSON] все своє майно, де б воно не булу і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , а земельний пай по сертифікату ЛВ №134761/788 на право приватної власності на землю від 30.04.197 заповіла [PERSON] /а.с.101/ Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30.07.1974, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.123/. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 21.05.1976, [PERSON] та [PERSON] 12.07.1939 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.123/. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 24.04.2018, [PERSON] народилася [INFO] , її мати [PERSON] , в графі «батько» запис відсутній /а.с.118/. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 18.02.1967 [PERSON] та [PERSON] 18.02.1967 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.121/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.05.2020 виконавчим комітетом Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 73 років /а.с.67/. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 03.08.1969, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 25.11.1989, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.11.1989, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.6/. Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 07.07.2021 № 63/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно /а.с. 134/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Окрім цього, при вирішенні вказаного судового спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування спадкового майна має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України. Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення факту родинних відносин має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] . Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідачі проти задоволення позову не заперечують, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved