Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачі звернулися до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] та до третьої особи Мелітопольської районної державної адміністрації про визначення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1293 Га по [ADDRESS] за межами м. Мелітополя з земель запасу Семенівської сільської Ради, яка знаходиться у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору оренди земельної ділянки від 7.05.2012р., зареєстрованого у Держкомзему у Мелітопольському районі за №232300004001838 від 12.07.2012р., мотивуючи свої вимоги тим, що між ними та відповідачем виникають суперечки з питань володіння та користування будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився але на адресу суду від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов за любим варіантом судової будівельної технічної експертизи №1938 від 14.04.2014р., яка була призначена та проведена по даній справі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на те, що у разі визначення порядку користування земельною ділянкою за висновками судового експерта, нею неможливо буде користуватись за цільовим призначенням. Представник третьої особи Мелітопольської районної державної адміністрації у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог на підставі висновків проведеної судової будівельної технічної експертизи №1938 від 14.04.2014р. не заперечував. На її думку цей спір торкається правовідносин фізичних осіб у сфері землекористування і головне щоб сторони по справі і подалі продовжували належним чином сплачувати орендну плату за використання землі. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та перевірено доказами, що сторони є користувачами земельної ділянки площею 0,1293 Га по [ADDRESS] за межами м. Мелітополя з земель запасу Семенівської сільської Ради. Вказана земельна ділянка знаходиться у спільному сумісному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору оренди земельної ділянки від 7.05.2012р., зареєстрованого у Держкомзему у Мелітопольському районі за №232300004001838 від 12.07.2012р., акту прийому-передачі від 7.05.2012р., кадастрового плану земельної ділянки та розпорядження голови районної державної адміністрації №568 від 28.11.2011р. Відповідно до п.8 договору термін дії договору 10 років. У [PERSON], [PERSON] та [PERSON] е рівні права щодо користування земельною ділянкою відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 07.05.2012р., що передбачає рівноправ'я на визначення порядку користування вказаної земельної ділянки у розмірі 2/3 частин земельної ділянки у натуральному вигляді на користь позивачів, а на користь відповідача на 1/3 частину земельної ділянки. Але позивачі не мають можливості вирішення питання визначення порядку користування земельною ділянкою позасудовим шляхом оскільки у них відсутнє взаєморозуміння з відповідачем з вказаного приводу. Варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою може визначити фахівець якій має відповідні спеціальні пізнання у галузі землеустрою, у тому числі судовий експерт. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 11 грудня 2013 року було призначено судову будівельну технічну експертизу проведення якої доручено експерту Регіонального судово-експертного бюро м. Запоріжжя. За згодою сторін по справі на вирішення судового експерта судом поставлено питання про визначення варіантів порядку користування земельною ділянкою площею 0,1293 Га кадастровий №232308000:02:012:0052 яка розташована на території Семенівської сільської Ради за адресою Мелітопольський р-н, [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2/3 частин земельної ділянки та між [PERSON] у розмірі 1/3 частини земельної ділянки. Відповідно до висновку судового експерта Лещенко К.І., викладених у висновку експерта про результатам проведення будівельної технічної експертизи №1938 від 14 квітня 2014 року запропоновано три варіанта порядку користування земельною ділянкою. Суд вважає, що найбільш відповідає правам землекористування позивачів та відповідача запропонований судовим експертом ІІІ варіант порядку користування земельною ділянкою відповідно до додатку №3 якого [PERSON], [PERSON] запропоновано передати у користування земельну ділянку S-1 площею 862,0 кв.м., що відповідає 2/3 її частинам, поміченою на схемі у додатку №3 зеленим кольором. [PERSON] запропоновано передати у користування земельну ділянку S-2 площею 431,0 кв.м., що відповідає 1/3 її частині, поміченою на схемі у додатку №3 жовтим кольором. Суд вважає нічім необґрунтованою думку представника відповідача [PERSON] про те, що у разі визначення порядку користування земельною ділянкою за висновками судового експерта, нею неможливо буде користуватись за цільовим призначенням. Оскільки при судова будівельна технічна експертиза проведена фахівцем якій має спеціальні знання у сфері земельних відносин та сфері будівництва, а його висновок побудований у тому числі з врахуванням даних нормативно-технічної документації, вимог ДБН У 360-92** «Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених Наказом Держкоммістобудування17.04.1992р. №44 та експертного обстеження вказаної земельної ділянки. Крім того, у представником відповідача [PERSON] у ході судового розгляду по справі не було заявлено жодного клопотання про проведення додаткової або повторної судової будівельної технічної експертизі, у разі наявності відповідних порушень діючого законодавства України з боку судового експерті, а питання задані судовому експерту в ухвалі суду від 11 грудня 2013 року були погоджені зі сторонами по справі. Відповідно до положень ст.95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до положень ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до положень ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до положень ст.413 ЦК України власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту. Право користування земельною ділянкою, наданою для забудови, може відчужуватися або передаватися землекористувачем у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. Відповідно до положень ст.415 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором. Землекористувач зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Враховуючи викладені обставини, виходячи з принципу доцільності, враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність прийняття за основу ІІІ варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою, який вказаний у висновку судової будівельно-технічної експертизи №1938 від 14 квітня 2014 року. При цьому суд бере до уваги, що саме такий варіант встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою є єдиними і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області про визначення порядку користування земельною ділянкою таким що підлягають задоволенню.

Outcome: approved