Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 27.08.2016 вони зареєстрували з відповідачем шлюб. В шлюбі [INFO] народилася дитина - син [PERSON] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сімейне життя не склалось. Зазначила, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має можливість це робити, оскільки працює водієм на укрпошті. Вказує, що вона знаходиться в декретній відпусці по догляду за дитиною та не має можливості працювати, отримує лише державну виплату, якої не вистачає для забезпечення нормального фізичного та повноцінного розумового розвитку дитини. В зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.09.2019 і до повноліття дитини, та просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на дружину просить суд зменшити суму до 500 грн., оскільки він має на утриманні ще одну дитину - сина Кіріла. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 27.08.2016 зареєстрували шлюб у Придніпровському районному у м. Черкаси відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 314. В шлюбі [INFO] у сторін народилася дитина - син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 19.07.2017 Придніпровським районним у м. Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 571. Згідно з вказаним свідоцтвом про народження батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з зазначеними у позовній заяві поясненнями позивачки, відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідач є працевлаштованим, не заперечує батьківського обов`язку щодо сплати аліментів на дитину, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. З наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілінк» вбачається, що [PERSON] , оператору телекомунікаційних послуг, надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.09.2017 по 06.07.2020. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, як дружини, хоча зобов`язаний це робити. Відповідно ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, проте має на утриманні іншу дитину (рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.04.2018), з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/7 частину щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з 24.09.2019 і до 06.07.2022 включно. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що на підставі п.3.ч.1, п. 9 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial