Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30 вересня 2013 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ квартири в натурі між власниками, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником 9/10 часток ? частини двохкімнатної квартири в [ADDRESS], власником 1/10 частки є відповідач [PERSON], між ними виник спір відносно користування та володіння, належними їм частками. 06 червня 2014 року позивачка уточнила позовні вимоги, згідно яких просить припинити право [PERSON] на частку в квартирі, що є спільною частковою власністю та визнання за нею права власності на ? частини двохкімнатної квартири в [ADDRESS] частину з виплатою [PERSON] вартості 1/10 частки квартири, яка становить 6591.00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві та уточненні до неї. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, а направив в суд телеграму, з якої вбачається, що з»явитися в судове засідання не може, поскільки хворіє. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судових засіданнях, у яких приймав участь суду заявив, що його брат [PERSON] в даний час проживає на території Російської Федерації в м. Алексін Тульської області. Він дійсно є власником 1/10 частки ? частини двохкімнатної квартири в [ADDRESS]. З-я особа [PERSON] в судовому засіданні заявила, що позов [PERSON] необхідно задовільнити. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, 3-ю особу, експерта [PERSON], дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження часткою власності здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Суд, при вирішенні даної справи, крім вищевказаних спеціальних норм, враховує також загальні засади цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як встановлено в судовому засіданні згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 23 грудня 1996 року квартира в [ADDRESS] належала в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. В зв»язку з смертю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 жовтня 2010 року за [PERSON] визнано право власності 9/10 часток ? частини двохкімнатної квартири в [ADDRESS], а на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 листопада 2010 року за [PERSON] визнано право власності 1/10 частки ? частини цієї двохкімнатної квартири. Реальний розподіл квартири не проведений. Як зазначено у п.6. Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» N 7 від 04.10.1991р., при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК (1963р.), це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 117/14 та поясненнями в судовому засіданні експерта [PERSON], виділити в натурі належну відповідачу [PERSON] частку в розмірі 1/10 частки ? частини двохкімнатної квартири в [ADDRESS] - неможливо, вартість 1/10 частки ? частини двохкімнатної квартири становить 6591.00 грн. Відповідно до квитанції № 10032.418.1 від 15.07.2014 позивачка внесла на депозит Територіального Управління державної судової адміністрації у Львівській області 6600.00 грн. В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 червня 2014 р. у справі № 6-68цс14) зазначено, що право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною під час вирішення спору про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. При вирішенні справи суд враховує, що частка відповідача в квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, у належній йому на праві власності частині квартири [PERSON] не проживав, він забезпечений житлом і проживає на території іншої держави - в м. Алексін Тульської області Російської Федерації, спільне володіння і користування квартирою в дальнійшому є неможливим, припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди майновим правам та інтересам відповідача, а тому позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 05 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу її прізвище - [PERSON]. На підставі ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 3, 319, 358, 365 ЦК України,

Outcome: approved