Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з заявою, в якій просять визнати за [PERSON], право власності на 1/4 частку житлового будинку №24 по вул. Незалежності в с. Сальне Ніжинського району, як колишнім членом колгоспного двору, визнати за [PERSON], право власності на 1/8 частку житлового будинку №24 по вул. Незалежності в с. Сальне Ніжинського району, як спадкоємцем за законом, що фактично прийняв спадщину після померлої 06.08.2000 року матері [PERSON], визнати за [PERSON], право власності на 5/8 часток житлового будинку №24 по вул. Незалежності в с. Сальне Ніжинського району, як спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після померлого 07 лютого 2012 року батька [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що житловий будинок № 24 по вул. Незалежності ( колишня вулиця Радянська) в с. Сальне Ніжинського району був побудований в 1960 році. Станом на 15.04.1991 року домоволодіння відносилося до суспільної групи господарств - колгоспний двір. В ньому проживали та були зареєстровані: [PERSON] (голова двору), [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] (після одруження - [PERSON]) [PERSON] - онука. Відповідно до закону України про власність всі вищеперераховані члени колгоспного двору стали власниками будинку, маючи право на його 1/4 частку кожний. 22 серпня 1995 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку житлового будинку № 24 по вул. Радянській ( в даний час - вул. Незалежності) в с. Сальне Ніжинського району. Заповіту [PERSON] не склала. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняв її син [PERSON], оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Правові документи на частку спадщини у будинку не оформлялися. 06.08.2000 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку житлового будинку № 24 по вул. Радянській ( в даний час - вул. Незалежності) в с. Сальне Ніжинського району. Заповіту [PERSON] не залишила. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] ( після одруження - [PERSON]) [PERSON], по 1/8 частці кожний, оскільки на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] став власником 5/8 часток житлового будинку, а [PERSON] стала власником 3/8 часток будинку. [PERSON] помер 07 лютого 2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 5/8 часток житлового будинку № 24 по вул. Радянській ( в даний час - вул. Незалежності) в с. Сальне Ніжинського району, фактичним власником яких він був. Заповіту [PERSON] не залишив. На день відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто не проживав і не був зареєстрованим. Спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, прийняла його дочка [PERSON]. 22.04.2016 року [PERSON] отримала у державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай ( спадкова справа №208/2012), зареєстровано в реєстрі за № 2-284. При зверненні до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинку № 24 по вул. Радянській ( в даний час - вул. Незалежності) в с. Сальне Ніжинського району. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на будинок вони не мають змоги оформити свої спадкові права та змушені звернутися до суду. У судове засіданні позивачі не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в письмовій заяві проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу без представника Сальненської\~ сільради. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у відповідності до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 15.04.1991 року будинок мав статус колгоспного двору. В ньому проживали та були зареєстровані : [PERSON] (померла 22.08.1995 року) - голова двору), [PERSON] син (помер 07.02.2012 року), [PERSON] - невістка (померла 06.08.2000 року, [PERSON] (після одруження - [PERSON]) [PERSON] - онука. Дані підтверджуються довідкою Сальненської сільської ради за № 184 від 17.05.2016 року (а.с.19). Таким чином, всі вищеперераховані особи отримали право власності по 1/4 частині будинку кожний. [PERSON] померла 22.08.1995 року. Після її смерті спадщину прийняв її син [PERSON], відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Сальненської сільської ради за № 181 від 17.05.2016 року. 06.08.2000 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку житлового будинку № 24 по вул. Радянській ( в даний час - вул. Незалежності) в с. Сальне Ніжинського району. Спадщину, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року , як спадкоємці за законом першої черги, прийняли її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] ( після одруження - [PERSON]) [PERSON], по 1/8 частці кожний, скільки на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] став власником 5/8 часток житлового будинку. [PERSON] стала власником 3/8 часток будинку. [PERSON] помер 07 лютого 2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 5/8 часток житлового будинку № 24 по вул. Радянській ( в даний час - вул. Незалежності) в с. Сальне Ніжинського району, фактичним власником яких він був. Заповіту [PERSON] не залишив. На день відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто не проживав і не був зареєстрованим. Спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, прийняла його дочка [PERSON]. 22.04.2016 року [PERSON] отримала у державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай ( спадкова справа №208/2012), зареєстровано в реєстрі за № 2-284. [PERSON] отримала постанову нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинку № 24 по вул. Радянській ( в даний час - вул. Незалежності) в с. Сальне Ніжинського району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на будинок (а.с.27). Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно до ч.2 ст.123 ЦК України (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Outcome: approved