Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивачка 17.08.2020 звернулась до суду з вказаним позовом, та із заявою про зменшення позовних вимог від 22.02.2021, у яких просила здійснити примусовий поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме: автомобіль марки ВАЗ-21103, 2002 року випуску, сірого кольору, номер кузова (шасі,рама) № [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] ), д/н [NUMBER] , який залишити у користуванні [PERSON] , стягнувши з [PERSON] на її користь грошову компенсацію у розмірі 1/2 частки від вартості цього автомобіля, що становить суму 25 000,00 грн., а також 1/2 частку понесених нею судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з 05.11.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбу з відповідачем [PERSON] . Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися з 10.05.2020. При цьому після припинення шлюбних відносин та до теперішнього часу вона не досягла з відповідачем домовленості щодо добровільного поділу між ними спільно набутого майна. Під час шлюбу, а саме 18.11.2017, на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу нею та відповідачем був придбаний у спільну власність та зареєстрований на неї автомобіль марки ВАЗ -21103. За результатами проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 17.08.2020 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Архипенко А.В. Провадження у справі не відкрито у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку рішенням ВРП від 25.08.2020. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями 17.09.2020 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. 10.11.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено відкрите судове засідання на 22.02.2021. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього на її користь грошову компенсацію у розмірі Ѕ частки від вартості автомобіля ВАЗ -21103, що становить 25 000грн. визнає у повному обсязі. Просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис за №93 (а.с.12). Транспортний засіб , автомобіль марки ВАЗ-21103, 2002 року випуску, сірого кольору, номер кузова (шасі,рама) № [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] ), д/н [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу 1442/2017/713369 від 18.11.2017 року(а.с.14). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що транспортний засіб придбано сторонами під час шлюбу, тобто він є спільною сумісною власністю сторін. Сторонами досягнуто домовленості, що вартість автомобілю на час судового розгляду складає 50 000 грн. Враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, суд вважає можливим здійснити поділ майна подружжя, залишивши автомобіль у власності відповідача та стягнувши з відповідача на користь позивачки 1/2 частку його вартості. Отже, визнання позову відповідачем не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб, підлягає прийняттю судом. Вирішуючи даний позов, суд також вирішує питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, та в зв`язку із задоволенням позову внаслідок його визнання вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у сумі 420,40 грн. На підставі викладеного, відповідно дост. 60, 61, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: approved