Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Міхнович М.О. в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу № 523/19083/13-ц Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони його відчуження, серія і номер 51737358 від 09.08.2016 року, якою було накладено арешт на невизначене майно, все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене обтяження були зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, номер запису про обтяження 15806120 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 09.08.2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30843874 від 09.08.2016 року. Також, державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Міхнович М.О. в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу № 523/19083/13-ц Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 51737471, від 02.08.2016 року, якою було накладено арешт на невизначене майно, все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене обтяження були зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, номер запису про обтяження 15697011 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 02.08.2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30741888 від 02.08.2016 року. Зазначені виконавчі провадження закінчені, заборгованість позивачами погашена. У зв`язку з тим, що наявність арешту, накладеного постановою державного виконавця Першого Суворовського ВДВС ГТУЮ в Одеській області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серія і номер 51737358 від 09.08.2016 року, якою було накладено арешт на невизначене майно, все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , та постановою серія та номер: 51737471, від 02.08.2016 року, якою було накладено арешт на невизначене майно, все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , порушуються їх права, позивачі просять суд зняти зазначений вище арешт. У судове засідання позивачі не з`явились, подали заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні вимог. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, позову та доданих до нього матеріалів надсилалися відповідачу за його місцезнаходженням в порядку, передбаченому ст.ст.128,130 ЦПК України. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечують позивачі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні Суворовським ВДВС ОМУЮ(правонаступник відповідач по справі) перебували ВП 51737471 з виконання судового наказу № 523/19083/13-ц Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2014 року про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» у розмірі 4997, 05 грн., та ВП 51737358 з виконання судового наказу № 523/19083/13-ц Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2014 року про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» у розмірі 4997, 05 грн. По даних виконавчих провадження на майно [PERSON] та [PERSON] накладено арешти. Вказані виконавчі провадження закінченні та термін їх зберігання закінчився, що підтверджується копією листами Першого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області вих. № 29152 від 04.05.2020 року та вих. № 29150 від 04.05.2020 року. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин, враховуючи те, що термін зберігання виконавчих проваджень закінчився, відповідачі відзиву на позов не надали, а арешти протиправно позбавляють позивачів гарантованого Конституцією України права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, суд вважає за можливе зняти їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved