Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.03.2005 року між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис за № 30. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, однак матеріального доходу позивачки не вистачає для повноцінного утримання останнього, а оскільки [PERSON] є дитиною-інвалідом йому необхідні додаткові кошти для належного лікування. Окрім того, на утриманні позивачки перебуває донька від першого шлюбу [PERSON], яка навчається у Дніпропетровському коледжі культури та мистецтв, аліментів на своє утримання не отримує. Останні роки подружнього життя сторони не можуть проживати разом як сімя, виконувати сімейні обовязки, між ними постійно виникають суперечки під час яких вони принижують один одного, що негативно впливає на виховання їх спільної дитини. Позивачка вважає, що збереження шлюбу, примирення є неможливими та суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Враховуючи, що на момент предявлення позову сторони не дійшли згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, оскільки відповідач не має доходу з офіційних джерел, а доходи носять не регулярний характер, інших неповнолітніх або непрацездатних батьків не має, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, з моменту предявлення позову і до досягнення повноліття [PERSON] Пізніше позивачка надала до суду заяву про зміну позовних вимог в частині стягнення аліментів, мотивуючи це тим, що відповідач надав до суду докази того, що він офіційно працевлаштувався на постійне місце роботи та отримує заробітну платню, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі ? частини від усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення повноліття [PERSON]. В іншій частині свої позовні вимоги позивачка залишає без змін. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні 21 грудня 2016 року пояснила суду, що вважає неможливим подальше спільне життя з відповідачем, оскільки останній має відмінне від її поняття спільного життя. Неприязні стосунки та сварки між сторонами тривають вже декілька років. Позивачка зауважила, що на даний час сторони вимушені проживати в одній квартирі, яка належить позивачці, оскільки відсутні законні підстави виселити відповідача з зазначеної квартири. Пояснила суду, що з відповідачем припинили шлюбні відносини з літа 2016 року. Позивачка вважає неможливим збереження шлюбу і після розлучення бажає залишити собі шлюбне прізвище «Гордєєва». В наступне судове засідання 24 березня 2017 року позивачка не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, проти надання строку для примирення заперечувала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 21 грудня 2016 року пояснив суду, що категорично не згідний з вимогами позовної заяви щодо розірвання шлюбу, оскільки проживали сторони нормально, щасливим сімейним життям, прожили разом вже багато часу і у них було дуже багато гарних моментів, позитивних в житті, але останній рік стосунки погіршились, але відповідач не вважає, що незначні сімейні непорозуміння є приводом для розірвання стосунків. [PERSON] стверджував, що йому та позивачці необхідний час щоб обговорити ситуацію, яка склалась, а тому, просив надати їм строк на примирення терміном у два місяці. Приймаючи до уваги обставини справи та покази сторін, суд ухвалою від 21 грудня 2016 року, задовольнив клопотання відповідача та надав подружжю двомісячний строк для примирення. З завершенням наданого строку на примирення, в наступне судове засідання 24 березня 2017 року відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та стягнення з нього аліментів в розмірі 25% від усіх видів доходу. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 001442, виданого 12 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 016486, виданого 05 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно з посвідченням серії ААБ №220360 від 05 березня 2009 року, виданого Вугледарським міським управлінням праці та СЗН, [PERSON] отримує соціальну допомогу на дитину-інваліда віком до 18 років сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до довідки №101 від 14.09.2016 року, виданою ОСББ «Ідеал-Вугледар», [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 225053, виданого повторно 20 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, від першого шлюбу позивачка має доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки №259 від 19.09.2016 року, виданого комунальним закладом «Дніпропетровським коледжем культури та мистецтв», [PERSON] дійсно навчається на 2 курсі денної форми навчання у комунальному закладі «Дніпропетровського коледжу культури та мистецтв» (а.с. 12). Згідно з довідкою №8118, виданою ДП «Шахта ім. М.С. Сургая», [PERSON] у період з березня 2016 року по серпень 2016 року отримала дохід у розмірі 28876,72 гривні (а.с. 11). Згідно довідки про доходи № 17/206 від 16 грудня 2016 року, виданої ТОВ «Торгово-промислове представництво «Альянс», [PERSON] працює у ТОВ «ТПП «Альянс» з 03.10.2016 року на посаді адміністратора баз даних та у період з жовтня 2016 по листопад 2016 року отримав дохід загальною сумою 5610 гривень (а.с. 37). Згідно ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, так-як вони втратили відчуття поваги один до одного та між ними постійно виникають конфліктні ситуації, що негативно впливає на виховання їх спільного сина. За час наданого сторонам строку для примирення передумови розірвання шлюбу та відносини між сторонами не змінились. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на стійке волевиявлення сторін, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Виходячи з вищевикладеного, при визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан [PERSON], відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти. Тому, суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своєї неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 22.09.2016 року і до повноліття [PERSON]. Згідно\~зі ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене ст. ст. 110, 112-114, 180-183 СК України,

Outcome: approved