Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 28.07.2021р звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що до підприємства, де вона працює, а саме ТОВ «Союзторг 2015», надійшла постанова від 01.06.2021р за ВП №65133628 приватного виконавця Горелика Євгена Борисовича щодо примусового виконання виконавчого напису №27377, виданого 24.02.2021р про стягнення з неї ( [PERSON] ) грошових коштів на користь АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги №2239/к від 07.05.2020р є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі - ТОВ «ФК «Кредит- Капітал»), відповідач у справі, заборгованості у розмірі 12 749,21грн, з сумою якої вона не згодна, та вважає, що існують безперечні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Так, вказує, що у 2013 році між нею ( [PERSON] ) та АТ «Дельта Банк» (надалі Банк) було укладено договір на отримання грошових коштів. Зазначає, що до моменту роботи вказаного Банку, вона сумлінно вносила всі необхідні платежі, а після того, як Банк припинив своє існування, будь яких повідомлень, договорів, та інших документів, які б підтверджували, що відповідач ТОВ ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником АТ «Дельта Банк» їй ( [PERSON] ) не надходило. Свої вимоги мотивує тим, що впродовж останніх п`яти років ані від Банку, ані від будь яких інших банків, фінансових установ не надходило жодних вимог, повідомлень тощо про наявність простроченої заборгованості. Таким чином, вона ( [PERSON] ) сплачувала кредит з 2014 року до моменту, коли Банк припинив обслуговування своїх клієнтів. Також, вважає, що вчинення виконавчого напису суперечить приписам ст.88 Закону України «Про нотаріат», так як з дня виникнення права вимоги минуло більш ніж три роки. Крім цього, законом не передбачена можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом на кредитному договорі, укладеному у простій письмовій формі. Вважає, що наведене є беззаперечною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так як, не має заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 749,21грн; вона не отримувала повідомлень про зміну кредитора та про наявність заборгованості, а також про початок процедури позасудового стягнення за виконавчим написом нотаріуса; законом не передбачена можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом на кредитному договорі, укладеному у простій письмовій формі; за правилами ст.ст.15-16 ЦПК України кожна особп має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання бо оспорювання, а тому відповідно до діючого Закону нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановленому Законом. Просить визнати виконавчий напис №27377 від 24.02.2021р, вчинений приватним нотаріусом Житомирського НО Горай О.С., таким, що не підлягає виконанню та покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача. Ухвалою судді Краматорського міського суду від 02.08.2021р позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти винесення заочного рішення, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та треті особи: приватний виконавець Горелик Є.Б., приватний нотаріус Житомирського МНО Горай О.С., які про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися без повідомлення причини неявки, відзив, пояснення на позовну заяву не надали. Суд, зідно ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача і третіх осіб та, з урахуванням міркування позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису №27377, вчиненого 24.02.2021р приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай О.С., приватний виконавець ВО Донецької області Горелик Є.Б. 01 червня 2021 року винес постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65133628. З копії даної постанови від 01.06.2021р убачається, що з боржниці - [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», який є правонступником всіх прав та обов`язків за Договором відступлення парв вимоги №2239/к від 07.05.2020р після АТ «Дельта Банк», стягується заборгованість за Кредитним договором № 003-04516-291113 від 29 литопада 2013 року в розмірі 12749,21грн. Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2020 по 11.02.2021. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2 ст.87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника Довгай О.М. Крім того виконавчий напис у порушення вимог ч.1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» вчинено не на документі, що встановлює заборгованість, а оформлено окремим документом. Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 24.02.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 27377, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивачки є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved