Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 27.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Проте, спільне життя у них не склалося, і 11.09.2014 року рішенням Святошнського районного суду м. Києва шлюб розірвано. Після розлучення донька проживає з матір'ю. Він ([PERSON].) живе фактично у двох країнах, в Польщі та Україні. В Польщі він орендує квартиру та працює у фірмі «Zloty Lotos» SP.z.o.o. на посаді інструктора з рекреації рухової, масажиста. В Україні він також налагоджує роботу через бажання постійно бачитися з донькою та орендує квартиру [ADDRESS]. Після розлучення з відповідачем у них були напружені стосунки, вона дуже рідко давала бачитися з дитиною, переважно після надання ним грошей і лише на короткий період часу. Неодноразово, він спеціально приїздив з Польщі до України, щоб побачитися з дитиною, а відповідач просто не відповідала на телефон, і не відчиняла двері в квартирі, відмовлялася повідомляти місцезнаходження дочки, у зв'язку з чим він звернувся до правоохоронних органів. Також, він направляв телеграми з прохання встановити графік та порядок його побачень з дитиною. Проте, всі його пропозиції залишилися без відповіді. Відповідач навіть не хотіла з ним обговорювати варіанти графіку, постійно шантажувала, що він взагалі не буде бачити дитину, періодично не пускала її до скайпу для спілкування. Остаточно їх конфлікт загострився коли він попросив відпустити доньку до нього на тиждень на оздоровлення до узбережжя Балтійського моря, де він орендує житло, та отримав відмову. Він звернувся до суду з позовом на отримання дозволу на виїзд за кордон, і тепер відповідач взагалі не дає можливості спілкуватися з дитиною. Він приїхав на свято 1 вересня супроводити дитину до першого класу, бачив доньку на лінійці 20 хвилин, а після цього відповідач написала директору школи заяву, що він нібито влаштував у школі дебош і заборонила адміністрації школи давати йому та його матері зустрічатися з дитиною. Намагався він вирішити спір через нотаріуса, однак відповідач не з'явилася. Він постійно приймає участь у матеріальному утриманні дитини, щомісячно пересилає в середньому по 5 000,00 грн., і це не враховуючи придбання ним іграшок, одежі, продуктів. Зокрема, ним було придбано велосипед за 2 300,00 грн., ковзани за 700,00 грн., гірські лижі за 1 500,00 грн., санки за 800,00 грн., смартфон за 1 800,00 грн., телефон «Nokia» за 799,00 грн., три ліхтарики за 500,00 грн., німецьку гітару за 2 800,00 грн. та інше. З донькою вони завжди проводили час з користю, ходили на концерти, музеї; плавали на каяках; каталися на ковзанах, велосипеді, теплоході, конях; гуляли в парках та каталися на атракціонах. Крім того, він приділяв увагу і фізичному розвитку дитини - робили гімнастику, тренувалися Карате та Таі Чі. Він має 20-річний досвід роботи з дітьми віком від 3 років, і під час їх зустрічей оповідав казки, читав вірші, для чого купував книжки. Вважає, що він належним чином виконує свої батьківські обов'язки і вважає, що має право бачитися зі своєю дитиною, тоді як відповідач без пояснення просто заборонила йому бачитися з донькою, на телефонні дзвінки не відповідає, двері не відчиняє, по інтернету на зв'язок не виходить. В серпні 2016 року він звертався до Міського центру дитини та мав надію, що після спілкування з професійними психологами ситуація буде вирішена без суду, проте, відповідач відмовилася від співпраці з Центром. Їх донька ще зовсім маленька, і не розуміє проблем, які виникли між батьками. Вона росте, розвивається, і він хоче бути поруч з нею, піклуватися про неї, допомагати їй, щоб вона знала хто її батько, відчувала його любов та підтримку. Позивач [PERSON] послалася на те, що вона є матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON]. Онука для неї дуже близька дитина, оскільки впродовж її життя була завжди з нею поруч, і приймала участь у її вихованні. Після розлучення її батьків, вона (позивач) продовжувала спілкуватися з онукою, намагалася зберегти з відповідачем нормальні стосунки. На протязі 2015 року і до літа 2016 року вона була у онучки замість няні, постійно проводила з нею час, коли відповідач була н роботі, займалася її розвитком, відвідували музеї, виставки тощо. Але, влітку 2016 року відповідач без пояснень перестала пускати до неї дитину, заборонила будь-яке спілкування, навіть по телефону. Враховуючи викладені обставини та уточні позовні вимоги, [PERSON] просив визначити наступний спосіб участі у вихованні доньки: з 19.00 години п'ятниці до 19.00 години неділі першого та третього тижня місяця без присутності відповідача; з 13.00 години до 19.00 години кожного вівторка місяця без присутності відповідача; літні канікули з 1 по 15 червня кожного року, з 1 по 15 серпня кожного року, друга половина осінніх, весняних канікул, перша половина зимових канікул кожного року без присутності відповідача; зустрічати свято Нового року кожного непарного року з 09.00 години 31 грудня по 19.00 годину 1 січня, свято Пасхи кожного непарного року з 09.00 години до 19.00 години, День народження кожного непарного року з 09.00 години до 19.00 години без присутності відповідача; необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку; забирати по повертати особисто за місцем проживання дитини. [PERSON] просила визначити наступний спосіб участі у вихованні онучки: з 14.00 години до 18.00 години кожного понеділка та кожного четверга без присутності відповідача; необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку. В судовому засіданні позивачі, представник [PERSON] підтримали усі обставини викладені в позовній заяві та уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, та врахувати письмові заперечення. Вважав, що позивачі мають зустрічатися з дитиною протягом двох годин один раз на місяць в присутності матері дитини. Зазначив, що дитина сама не бажає спілкуватися з позивачами. В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, не з'явився надіслав лист про розгляд справи без його присутності, та винести рішення в інтересах малолітньої дитини. В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, не з'явився, надіслав лист про розгляд справи без його присутності, та винести рішення в інтересах малолітньої дитини та вимог чинного законодавства України. Вислухавши пояснення позивачів, представника позивача [PERSON], представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], яка є донькою [PERSON] та [PERSON], та онукою [PERSON]. 11.09.2014 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб, зареєстрований 27.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Після розірвання шлюбу дитина [PERSON] проживає з матір'ю. Наявність спору між батьками щодо визначення місця поважання дитини матеріали справи не містять. З пояснень сторін слідує, що між позивачами та відповідачем склалися складні стосунки. За зверненням [PERSON] 28.12.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації було складено висновок № 107-40/8448 «Про визначення способів участі у вихованні малолітньої дитини» відповідно до якого встановлено участь [PERSON] у вихованні малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], наступним чином: І, ІІІ п'ятниці кожного місця з 19 до 19 години неділі; щовівторка з 13 до 19 години; перша половина зимових канікул кожного року; друга половина осінніх, весняних канікул кожного року; під час літніх канікул з 01 червня до 15 червня та з 01 серпня до 15 серпня кожного року; день народження дитини кожного непарного року з 09 години до 19 години; свято Нового року кожного непарного року з 09 31 грудня до 19 години 01 січня; свято Пасхи кожного парного року з 09 до 19 години. Такий саме прядок зустрічей з дитиною просить встановити і [PERSON] Позивач [PERSON] просить визначити спосіб участі у вихованні онучки - з 14.00 години до 18.00 години кожного понеділка та кожного четверга без присутності відповідача; необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. По даній справі позивачі просять усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити порядок спілкування з дитиною. Проте, матеріали справи не містять жодного доказу щодо наявності перешкод, що дає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Натомість, існують неприязні стосунки між позивачами та відповідачем, у зв'язку з чим вони не можуть дійти згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною. Як слідує з висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації 12.09.2016 року було проведено психологічне обстеження малолітньої [PERSON], за результатами якого психологом Центру у справах сім'ї та жінок «Родинний дім» було визначено психологічну дистанцію дитини з рідним батьком, порушення емоційного контакту з ним. Дитина не сприймає рідного батька, як члена родини, однак від спілкування з ним не відмовляється. У неї викликає тривогу спроба батька забрати її до себе та негативне його ставлення до матері. Дитина боїться розлучення з мамою, тому що має тісний емоційний зв'язок з нею. Спогади про це викликають у дитини негативні емоції та злість на батька. Дитина має велику прихильність до матері та вітчима. Малолітня дитина навчається у Гімназії «Академія» з 2016 року. Згідно характеристики наданої директором та класним керівником [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, здібна учениця, має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу, проявляє високий інтерес до навчання. Захоплюється балетом, займається в хореографічній школі. У спілкуванні з однолітками і старшими людьми вона чемна і вихована. Дівчинка проживає з мамою, яка приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться навчанням, допомагає досягти успіху, відвідує всі батьківські збори, приймає активну участь у житті класу. Дитина завжди говорить про матір з любов'ю, ніжністю і повагою. Батько не приймає активної участі у житті дівчинки, не відвідує батьківські збори. Інколи з'являється в гімназії, вимагає зустрічей з дочкою під час навчального процесу, цікавиться її успіхами у навчанні, грає з нею у рухливі ігри на прогулянці, дарує дочці подарунки, які не викликають у неї цікавості. Аліна неохоче бачиться з батьком, просить вчителя і адміністрацію «не віддавати» її татові. Після зустрічей з батьком дівчинка занепокоєна, має тривожний стан. З'ясування стосунків між батьками у присутності дитини негативно впливають на емоційний стан дівчинки. Суд, враховуючи усі докази, які надані сторонами по справі, вік дитини (вісім років), відвідування Гімназії «Академія», інших гуртків, порушення емоційного контакту з батьком, вважає можливим визначити участь батька у вихованні доньки наступним чином - у формі зустрічей кожної суботи в період часу з 14.00 годин до 17.00 години в присутності матері. Участь бабусі - у формі зустрічей кожної четвертої суботи в період часу з 14.00 годин до 17.00 години в присутності матері. Саме такий порядок на даний час є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, з урахуванням того, що дитині лише вісім років. Крім того, спілкування дитини з матір'ю та батьком є її правом, а не обов'язком дитини. І якщо дитина через певні обставини відмовляється бачитися чи то з батьком, чи то з матір'ю, силувати її ніхто не має права. Такий примус був би актом неповаги до дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: partial