Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом в якому вказали що 23.09.13 року та 27.09.13 року з вини мешканців квартири [ADDRESS] двічі було залито їх квартиру [ADDRESS]. Внаслідок залиття їхньої квартири було завдано матеріальну шкоду, розмір якої прохали встановити шляхом проведення судової товарознавчої експертизи, та моральну шкоду яку оцінили в 10000 грн. Зазначену шкоду разом з судовими витратами та витратами на юридичну допомогу позивачі прохали стягнути з відповідачів на їх користь. В судове засідання [PERSON] з'явилась. Позов підтримала посилаючись на підстави в ньому викладені. Інші позивачі в судове засідання не з'явились. Надали письмові заяви з проханням розглядати справу за їх відсутність. Позов підтримали. [PERSON] та її представник до судового засідання з'явились. Позовні вимоги не визнали зазначивши що з їх квартир залиття квартири позивачів відбутись не могло. Яким чином відбулось залиття квартири позивачів не знають. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, вивчивши висновки експертиз суд встановив що позов задоволенню не підлягає в зв'язку з ненаданням належних доказів за наступним: судом встановлено оскільки підтверджено матеріалами справи що позивачам належить квартира [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, оскільки визнавалось та не заперечувалось відповідачами що вони зареєстровані та постійно мешкають у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження від 25.09.2013 року складеного комісією дільниці 29 КП «Жилкомсервіс» було встановлено що 23.09.13 року з сміжно - розташованої квартири 8 сталось залиття квартири [NUMBER] та квартири [ADDRESS]. Актом обстеження від 27.09.13 року складеним тією-ж комісією встановлено що 23.09.13 року сталось залиття квартири позивачів імовірно за халатності мешканців квартири 8. Датою залиття в обох актах вказано 23.09.14 року. Згідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 21.01.14 року ухвалою Ленінського р/с м. Харкова було призначена судова товарознавча експертиза та були поставлені питання про розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири [ADDRESS] та розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття шафи-купе за цією-ж адресою. Висновками судової товарознавчої експертизи № 2863 від 26.05.14 року встановлено що розмір матеріальної шкоди завданої власнику пошкодженої шафи-купе в результаті впливу вологи, станом на дату огляду становить 2304 грн. Після отримання зазначених висновків позивачі позовні вимоги не уточнювали. Ухвалою від 19.06.14 року, за клопотанням позивача, було призначено будівельно-технічну та товарознавчу експертизу з метою встановлення можливості залиття квартири позивачів з квартири відповідачів та розміру завданої залиттям шкоди квартирі [NUMBER] за вищевказаній адресі. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 7268 від 18.08.2014 року було встановлено що розмір матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири позивачів на день складання висновку становить 11423 грн. При цьому встановлено що встановити причину зазначених ушкоджень не надається можливим як не надається можливим встановити можливість залиття з квартири [NUMBER] квартиру позивачів. Більш того в описовій частині дослідження експерт встановив, при огляді квартири [ADDRESS], що стеля і стіни цього приміщення також мають ушкодження у вигляді плям, потьоків та відставання шпалер від основи, природу яких володільці квартири пояснити не змогли. Після отримання зазначених висновків позивачі позовні вимоги не уточнювали. За вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах позовних вимог і не має можливості самостійно формулювати позовні вимоги. Рішення в справі не може ґрунтуватись на припущеннях. За клопотанням представника відповідачки судом вживались заходи для виклику в суд для допиту в якості свідків осіб складавших акти обстеження від 25.09.13 та 27.09.13 років, однак допитати зазначених осіб не виявилось можливим в зв'язку з чим клопотання відповідачем було знято. Суд ставить під сумнів акти обстеження від 25.09.13 та 27.09.13 року, виключно на яких ґрунтуються позовні вимоги, оскільки вони складені без доступу до квартири відповідачів та безпосереднього переконання осіб що їх складали, в провині мешканців квартири [NUMBER] в спірному будинку, а також оскільки вони суперечать висновкам експерта № 7268 від 18.08.2014 року. У відповідності до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд констатує що позивачі не довели належними та припустимими доказами провину мешканців квартири [ADDRESS] в залитті їх квартири. В зв'язку з відмовою в відшкодуванні майнової шкоди не підлягають задоволенню і вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди оскільки відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 обов'язковому з'ясовуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed