overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка 17 квітня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просила стягувати з нього аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повнолітня дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Ніяких заяв від нього не надходило. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 17 квітня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 243,60 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка 17 липня 2012 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачка в зазначеній квартирі з дня внесення її даних в картку прописки у 1994 році не проживає та не спілкується з ними, тобто понад шість місяців без поважних причин, . Відповідачці судом на адресу реєстрації проживання її матері надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються ( а. с. 51 ). Відповідачка з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа вважає розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивача є власницею особового рахунку по квартирі [ADDRESS] і в зазначеній квартирі зареєстровані п'ять осіб : позивачка,її дочка з двома малолітніми дітьми, відповідачка, що підтверджується довідкою по формі №3 ( а. с. 35). Згідно довідки ЖЕД 202 Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» 22 березня 2013 року відповідачка зареєстрована по зазначеній квартирі та отримала паспорт громадянина України ( а. с. 31 ), але дані обставини не можуть бути доказом того, що відповідачка проявляє інтерес до цієї квартири, оскільки з будь-якими заявами до зазначеної установи щодо створення перешкод у користуванні цією квартирою не зверталася. Згідно актів від 24 листопада 2011 року та 12 січня 2012 року відповідачка в зазначеній квартирі не проживає понад шість місяців ( а. с. 8, 7 ). Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Таким чином, відповідачка понад шість місяців не проживає в зазначеній квартирі без поважних причини, тому вона втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка 17 липня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вступила в шлюб з [PERSON], 25 вересня 1999 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №705. Від шлюбу мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утримані. Причиною розпаду сім'ї стала втрата взаємопорозуміння, в сім'ї виникали сварки, суперечки, з'ясування стосунків. В результаті чого в липні 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливі. Майновий спір відсутній. Діти після розлучення будуть проживати з позивачкою. Просила шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надіслала письмову заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надіслав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та просив задовольнити. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25 вересня 1999 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №705 /а.с.4/ Від спільного подружнього життя мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання в липні 2014 року внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивачка 17 липня 2018 року звернулась до суду з позовом, у якому зазначала, що сторони уклали шлюб 28 квітня 2007 року, який рішенням Березанського районного суду від 20 березня 2014 року було розірвано. 12 жовтня 2016 року вона повторно зареєструвала шлюб з відповідачем і проживали з ним разом до лютого 2018 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]; спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки на підґрунті різності характерів, світогляду, правил сімейного життя та побуту. ЇЇ зусилля, направлені на збереження шлюбу ні до чого не привели, тому шлюбні відносини між ними припинені повністю. Тому позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 березня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 09.00 год. 10 квітня 2018 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки розгляд справи по суті не розпочато, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачка 17 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з січня 2013 року по липень 2015 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Наразі шлюбні відносини між сторонами припинено, однак всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від виконання обовязку щодо утримання дитини. Усі обовязки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, однак в меншому розмірі, оскільки у нього маються інші стягнення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3), який знаходиться на утриманні матері (а.с.5). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 цього ж кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в долі від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи здобуті по справі докази, враховуючи матеріальний стан позивача, відповідача, той факт, що з відповідача проводяться примусові стягнення, а саме, згідно рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина (а.с.17), суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 17 листопада 2016 року, оскільки відповідач будучи батьком дитини, зобов`язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України Про судовий збір, судовий збір в розмірі 551,20 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачка 17 лютого 2017 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що уклала шлюб з відповідачем 18 грудня 2010 року. Шлюб зареєстрований у Ленінському відділі актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 755. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого на данний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18 грудня 2010 року, який було зареєстровано у Ленінському відділі актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 755 /а.с.3/ Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, внаслідок чого між ними припиненні шлюбні відносини та ведення спільного господарювання. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка 17 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2014 року по 16 червня 2016 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 677,50 грн. щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2014 року по 16 червня 2016 року (а.с.2,5), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.2/, який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.6). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 677,50 грн. щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 17 лютого 2017 року до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 640 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивачка 17 серпня 2018 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначала, що 16 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення їй шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved