Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю і з врахуванням остаточно уточнених позовних вимог прохають суд визнати за [PERSON] право власності на квартири № 4,5 у житловому будинку № 33 по вулиці Набережній в селі Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 16 по вулиці Норильській в місті Запоріжжі. В обгрунтування позову зазначили, що у 2000 року [PERSON] з дозволу відповідача вселився та зареєстрований у квартирі № 4 житлового будинку № 33 по вулиці Набережній в селі Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області. 07 травня 2001року [PERSON] також зареєструвалася у вказаній квартирі. Працюючи у ВАТ «Дружба», з метою поліпшення житлових умов, на підставі ордеру, [PERSON] та її сімї було виділено житловий будинок № 16 по вулиці Норильській в місті Запоріжжі. Починаючи з 2004 року [PERSON] розпочала займатися питанням оформлення документів на право власності на квартири 4 та 5 у житловому будинку за № 33 по вулиці Набережній в селі Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області оскільки її син мав намір укласти шлюб та створити свою сімю. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 13 липня 2004 року № 122, [PERSON] було надано дозвіл на отримання дублікату паспорта на житловий будинок № 33 по вулиці Набережній в селі Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області. У 2006 року [PERSON] одружився і таким чином він фактично зі своєю сімєю почав проживати у житловому будинку по вулиці Норильській в місті Запоріжжі а [PERSON] фактично почала проживати в селі Вільногрушівське та користуватися житловим будинком № 33, в якому знаходяться квартири № 4 та 5. Позивачі стверджують, що вже понад 10 років вони користуються зазначеним житлом, здійснюють у ньому ремонти сплачують усі необхідні платежі. Але, позивачі позбавлені можливості оформити право власності на вказане житло через відсутність правовстановлюючих документів. При зверненні позивачів до сільської ради для вирішення питання щодо оформлення права власності їм рекомендовано було звертатися до суду. У ПАТ «Дружба» Вільнянського району Запорізької області, яке є балансоутримувачем житлового будинку № 16 по вулиці Норильській в місті Запоріжжі їм повідомили, що на момент розподілу житла, товариство мало іншу організаційно-правову форму, а тому для вирішення питання щодо оформлення права власності їм рекомендовано було звертатися до суду. У судове засідання позивачі не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них надійшли заяви щодо підтримання заявлених вимог в повному обсязі та про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Вільнянського району Запорізької області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд розглядає справу за наявності в матеріалах справи документів в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами. Згідно до вимог ст.16 ч.1,2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До теперішнього часу позивачі фактично проживають та користуються житлом майже 11 років. Позивачі позбавлені можливості оформити своє право власності на нерухомість , оскільки в них відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства, зокрема ст.47 Конституції України, ст.ст.328,344 та 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Підстави набуття права власності визначені у ст.328 ЦК України, згідно з положеннями якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, також право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року норми ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001р. а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може з 1 січня 2001 року. При розгляді справи суд враховує, що позивачі проживають, добросовісно, безперервно і відкрито володіють житлом майже 11 років. На підставі викладеного,

Outcome: approved