Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 11 лютого 2019 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування свої позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 10.01.2019 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська. Позивачка самостійно\~забезпечує,\~доглядає і\~виховує дітей,\~більше того\~відповідач вже\~тривалий час\~працює за\~кордоном. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, матеріально дітям не допомагає. З урахуванням зазначеного, позивачка в судовому засіданні просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 4000 грн., на місяць до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня пред`явлення позову, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 4000 грн., на місяць до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, так як не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 8000 грн. для утримання своїх неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 08 лютого 1991 року було укладено шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Сторони по справі проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.141СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.ч.1,2\~ст. 184 СК України\~визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 17\~Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, та з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: partial