Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу дійсним, вказуючи, що укладений 25 лютого 1998 року між ними та відповідачкою договір купівлі - продажу № 1392/Б в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі не був нотаріально засвідчений, що спричиняє його недійсність, у зв'язку з чим порушуються їх майнові права, що змушує позивачів звернутися до суду з зазначеним позовом. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно заяви позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати за її відсутністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на з'явилася, про час і місце засідання була повідомлена належним чином, судові повістки були повернуті до суду з відміткою за збігом терміну зберігання. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 1998 року між позивачами та відповідачкою [PERSON] в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі був укладений договір купівлі-продажу № 1392/Б нерухомого майна, згідно якого відповідачка продала, а позивачі купили в рівних частках житловий будинок по [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 94,4 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-5, який належав відповідачці на підставі договору купівлі продажу № 1071/Б від 03.10.1997 року. Згідно п. 5 вищезазначеного укладеного договору позивачами була виплачена повна вартість придбаного ним спірного нерухомого майна, тобто виконана одна з істотних умов договору. Однак даний договір був укладений у порушення ст.ст. 209, 657 ЦК України, а саме: не був нотаріально засвідчений, що стало надалі перешкодою для позивачам в оформленні їх майнових прав. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і виникло повне або часткове виконання договору, однак одна зі сторін ухиляється від його нотаріального виконання, суд може визнати такий договір дійсним. Після укладення договору, позивачами був повністю прийнятий у своє володіння та розпорядження придбаний житловий будинок. Прийняття до свого володіння та розпорядження позивачами житлового будинку являється складовою права власності, на яке позивачі мають право як суб'єкт права приватної власності відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи вищевикладене, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди, що підтверджується письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу № 1392/Б, житлового будинку по [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 94,4 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-5, укладений 25.02.1998 року в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, визнавши за останніми право власності на зазначений житловий будинок в рівних частках.

Outcome: approved