overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка 30.09.2013 р звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказала, що 28 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували в Октябрському відділ ДРАЦС Полтавського МУЮ , актовий запис № 290. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO],який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Прохала позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує Відповідач в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Октябрському відділ ДРАЦС Полтавського МУЮ , актовий запис № 290. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідач не має постійного місця роботи та отримує нерегулярний дохід, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 30.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка 30.09.2014 р. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 02.03.1994 року. Посилаючись, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характером, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені, і подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 02.03.1994 року (а.с.3). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка 30.09.2014 р. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 20.09.2008 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він не опікувався матеріальним забезпеченням сім'ї, шлюбні відносини між ними припинені з 06.10.2013р. і подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду, що від шлюбу вона очікувала іншого і тому шлюбні відносини між ними припинені з 2013 року. Просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі і пояснив суду, що разом вони вже не проживають більше року. Намірів зберегти сім'ю не мають. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 20.09.2008 року (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивачка 30.09.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в сумі по 1000 грн щомісячно. Позов мотивувала тим, що відповідач належним чином не утримує дитину, яка проживає з нею. В судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Обставини, визнані сторонами відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Суд задовольняє вимоги позивача, які є обгрунтованими. Судові витрати згідно зі ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача та стягує їх на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка 30.09.2015 р. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 06.10.2012 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться і подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 06.10.2012 року (а.с.5). Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка 30.10.2013 р. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 22.09.2000 року, і від даного шлюбу дітей вони не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з 10 жовтня 2005 року, в зв'язку з чим подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з'явився і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про отримання ним повісток. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися відносини, які регулюються шлюбно-сімейним законодавством. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка 30.10.2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те що, відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121,122,133,141 СК України є народження від нього дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5-7) і не оспорюється ним, а також те, що проживання його окремо від дітей, не впливає на обсяг його прав та не звільняє його від обов'язку щодо дітей. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дітей, які є неповнолітніми, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він на своєму утриманні інших дітей не має. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка 30.10.2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те що, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу надає тільки раз у рік, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засіданні позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121,122,133,141 СК України є народження від нього дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2) і не оспорюється ним, а також те, що проживання його окремо від дитини, не впливає на обсяг його прав та не звільняє його від обов'язку щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він на своєму утриманні інших дітей не має. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивачка 30.11.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі двох прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку щомісячно на утримання двох дітей. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Відповідач, який має офіційне працевлаштування і достатній дохід, не надає належного матеріального утримання дітям. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві представник позивача зменшила розмір позову, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину; просила справу розглянути у відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов у зменшеному розмірі визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у зменшеному розмірі підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дітям. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, перебувають на утриманні матері, яка працює бухгалтером у дитячому садку м. Тисмениця; стан здоров'я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює головним бухгалтером у ТОВ «АТТАВА», інших дітей і непрацездатних утриманців не має. З урахуванням викладеного суд погоджується з визначеним позивачкою розміром аліментів у 2000 грн. щомісячно на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що підлягає стягненню з відповідача. З відповідача слід стягнути у користь позивачки 1600 грн. судових витрат на правничу допомогу згідно наданого розрахунку і квитанції (а.с.10) та судовий збір у дохід державного бюджету. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивачка 30.11.2017 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що 21.01.2017 року між ними був укладений шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, спільне господарство ними не ведеться, вони проживають окремо. Дитина на даний час проживає з позивачкою і залишиться проживати з нею. Вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу, а відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня предявлення позову. В судове засідання позивачка не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де позов підтримала, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. ( а. с. 27, 33 ). Відповідач повторно не з»явився в судове засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за адресою своєї реєстрації ( а. с. 9 ), про що є докази в матеріалах справи у вигляді повернутих на адресу суду судових повісток з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» ( а. с. 18, 31-32 ) та поштових повідомлень про отримання повістки ( а. с. 20, 26 ). Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 223, 280-281 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 21.01.2017 року в Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 42 ) ( а. с. 5 ). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та залишиться проживати із позивачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому сторони проживають окремо. Позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу, а відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 75-77, 79- 80 СК України право на утримання ( аліменти ) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Заявлений у позові розмір відповідає вимогам чинного законодавства. Судові витрати по справі підлягають стягненню на користь Держави в повному обсязі із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка 30.12.2013 року звернулася з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. Зазначила, що дитина [PERSON] є її рідною онукою, відносно якої, згідно до розпорядження голови Старобешівської районної державної адміністрації від 28.04.2012 №92 вона здійснює піклування. Мати дитини [PERSON] рішенням Старобешівського районного суду від 10.05.2007 р. позбавлена батьківських прав. Відповідач - батько дитини до 31.05.2013 року перебував в місцях позбавлення волі за вчинення злочину. З донькою він не спілкується з листопада 1999 року, від участі у її вихованні та від виконання обов'язків по утриманню дитини ухиляється. Вона виховує онуку з 2000 року. Дівчинка перебуває повністю на її утриманні, мешкає разом з нею, вона виховує її та виконує всі батьківські обов'язки. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні з мотивів, зазначених у позові. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та про проведення судового розгляду за його відсутності. Від представника відповідача органу опіки та піклування - керівника служби у справах дітей Старобешівської РДА Мороз Н.Ф. надійшла письмова заява про визнання позову та вирішення справи за відсутності представника органу опіки та піклування. Прокурор Прокуратури Старобешівського району Донецької області в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, навчанні та розвитку своєї доньки. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка 30.12.2014 р. звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 25 % від його заробітку (доходу), покликаючись на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 22.12.2014 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, яка проживає з нею. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали, зазначивши, що відповідач не працює, на даний час зареєстрований у державній службі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю і відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки від його доходу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 22.12.2014 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач з вересня 2014 року не працює, на даний час зареєстрований у державній службі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, коштів на утримання доньки [PERSON], яка проживає з позивачкою, відповідач не надає, хоча працездатний і може такі надавати, та враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, а позивачка працює, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved