Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду, посилаючись на те, що їм за правом власності належить 66/100 частин та 68/300 частин житлового будинку по [ADDRESS], де вони постійно проживають та постійно зареєстровані. Крім них, у будинку зареєстровані, але тривалий час не проживають відповідачі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які у добровільному порядку залишили будинок та мешкають за іншою адресою. У будинку нема майна відповідачів, спальних місць, особистих речей, вони не приймають участі в утриманні будинку, сплаті обов'язкових платежів. У добровільному порядку припинити реєстрацію у спірному будинку відповідачі не бажають, своє місце проживання приховують, бо вже кілька років знаходяться у розшуку за невиконання численних кредитних зобов'язань. Позивачі вважають, що реєстрація відповідачів у будинку порушує їхні права власників, вони не мають можливості в повній мірі реалізувати своє право на житло, а тому мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні цих прав. Тому позивачі просили усунути перешкоди у здійсненні ними права власності на житловий будинок з надвірними будівлям и [ADDRESS] та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловою площею у цьому будинку, а також зобов'язати сектор ГІРФО Червонозаводського РВ зняти вказаних осіб з реєстраційного обліку в цьому будинку. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та надали аналогічні пояснення. Додатково позивачі пояснили, що сім»я відповідачів [PERSON] проживала в спірному будинку, однак після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] у 2006 році добровільно залишили спірний житловий будинок, оскільки кожний з них створив нову сім»ю і вони змінили місце свого постійного проживання. В будинку залишився проживати на той час їх неповнолітній син [PERSON] разом із своєю бабусею [PERSON], яка доглядала та утримувала його. Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] деякий час ще жив в будинку, але у 2012 році також добровільно залишив його, забрав усі свої особисті речі та речі своїх батьків, які залишися в будинку, та виїхав. Також позивачі пояснили, що право відповідачів на проживання в будинку не порушували і вони з питанням щодо можливості проживання в будинку до них не зверталися. Також позивачі пояснили, що ними після смерті [PERSON] здійснювалися капітальні ремонтні роботи по підтриманню будинку у належному технічному стані. Відповідачі будинком не цікавляться, ніяких технічних робіт в ньому не проводять, обов'язкових платежів не сплачують. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала та пояснила судові, що постійно проживала в спірному будинку до 2011 року, після чого створила нову сім»ю та переїхала разом із чоловіком у орендоване житло, але її син [PERSON] залишився проживати в будинку разом із своєю бабусею. Також відповідач пояснила, що постійно надавала матеріальну допомогу [PERSON] та своєму синові, забезпечувала їх продуктами харчування, за проханням [PERSON] здійснювала в будинку ремонтні роботи. [PERSON] у 2012 році був вимушений позивачами залиши спірний будинок та поселитися проживати разом із [PERSON] Після того, як вона залишила будинок, в ньому залишилися усі її речі, в тому числі меблі, побутова техніка, посуд, які їй не повертають позивачі. Крім того, відповідач [PERSON] пояснила, що з приводу вселення в будинок вона нікуди не зверталася. В судовому засіданні 04 листопада 2014 року відповідач пояснила, що спільне проживання її сім»ї з позивачами в одному будинку вважає неможливим, тому рішення по справі покладала на розсуд суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки до судового засідання не повідомили. Представник третьої особи Сектора громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причину неявки суд не сповістив. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення покладав на розсуд суду з урахуванням інтересів малолітнього [PERSON], 2010 року народження. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок із надвірними будівлями, розташований у [ADDRESS], належить за правом власності позивачу [PERSON], - 66/100 частин, на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.10.2009 року, та [PERSON] - 34/300 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.06.2012 року Першою ХДНК, р.№1-1419; 34/300 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.06.2012 року Першою ХДНК, р.№1-1422; 34/300 частини житлового будинку не оформлені після спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] ( а.с.17-20). Як вбачається з довідки вуличного комітету № 6, будинкової книги та громадянських паспортів позивачів, [PERSON] постійно проживає та зареєстрована з 22.08.1986 року у зазначеному житловому будинку, у її володінні знаходиться квартира за № 2; [PERSON] народилась у спадковому будинку, має у ньому постійну реєстрацію з 02.03.2005 року, у її володінні знаходиться квартира № 1 ( а.с. 8-10, 12-13,26). Згідно повідомленню Червонозаводського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 28.03.2013 року та за даними будинкової книги у спірному будинку також зареєстровані відповідачі [PERSON] з 10.05.1988 року, [PERSON] - з 19.12.1997 року, [PERSON] - з 17.07.2009 року, а також [PERSON], [INFO] ( а.с.12-13). Як вбачається з актів від 27.09.2012 року та 29.11.2012 року, підписаних особами, які проживають по [ADDRESS], та посвідчених головою вуличного комітету № 6, колишнє подружжя [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірному будинку з 2006 року, [PERSON] не проживає в будинку та [PERSON] також в будинку не проживають ( а. с. 101-102). Свідок [PERSON] пояснила судові, що після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] виїхали з будинку, їх син [PERSON] залишився проживати із бабусею, коли вона померла він ще деякий час жив в будинку, а потім виїхав з нього. Вказані особи будинком ніколи не цікавилися, не з»являлися в ньому. [PERSON] ніколи не виявляла бажання поселитися в будинку, тільки після того, як вона дізналася про звернення позивачів до суду, вона заявила, що також бажає поселитися в будинку. Ні [PERSON] , ні [PERSON] з таким заявами до позивачів ніколи не зверталися. Свідок [PERSON] пояснив судові, що протягом останніх 4-5 років знає сім»ю [PERSON], часто буває у них в будинку. Крім позивачів, членів їх сімей в будинку ніхто не проживає. Кілька років тому в будинку проживала жінка похилого віку - свекруха позивачки [PERSON] Відповідачів в будинку він ніколи не бачив. Позивачі займаються в будинку ремонтними роботи, сплачують комунальні платежі. Свідок [PERSON] пояснила судові, що протягом довгого часу знайома з [PERSON], яка проживала разом із першим чоловіком та сином у спірному будинку після розірвання шлюбу вона залишила проживати в будинку, а коли познайомилася із другим чоловіком, виїхала з будинку, коли це було свідок не пам'ятає, однак не менше чотирьох років тому. [PERSON] залишився проживати в будинку, а потім також виїхав з будинку. Також свідок пояснила, що приблизно 4 роки тому вона за проханням [PERSON] приїздила до спірного будинку, щоб забрати її особисті речі, однак [PERSON] не віддали їх, між ними стався конфлікт. Крім того, [PERSON] пояснила, що коли народився [PERSON], відповідач вже не проживала в спірному будинку. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що реєстрація відповідачів за адресою будинку перешкоджає позивачам належним чином користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки відповідачі у спірному будинку не проживають та у добровільному порядку не припиняють свою реєстрацію у будинку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При розгляді цього спору судом встановлено, що позивачі, як власники житлового будинку не можуть в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому що в ній до теперішнього часу зареєстровані відповідачі, які з 2010 року фактично у будинку не проживають, спірне житло відповідачі залишили добровільно, права відповідачів на проживання в будинку позивачами не порушувалися. Неповнолітній [PERSON], 2010 року народження, з моменту народження у будинку не проживав, що підтвердила в судовому засіданні відповідач [PERSON], яка також на той час в спірному будинку вже не проживала, тому право на проживання у цьому будинку у малолітньої дитини нема. З наданих судові матеріалів Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області вбачається, що протягом 2011-2012 років [PERSON] зверталася із заявами про те, що позивачі не повертають належні їй речі, за результатами проведених працівниками міліції перевірок виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальних справ за ст. 296 КК України. Вказані матеріали не містять заяв [PERSON] про порушення її права на проживання в спірному будинку. Також в судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила судові, що на момент першого звертання до Червонозаводського РВ у липні 2011 року вона в спірному будинку вже не проживала. Свою реєстрацію в спірному будинку відповідачі своєчасно не припинили, але за чотири роки не зробили ніяких дій по вселенню та відновленню своїх житлових прав у спірному будинку, що також підтвердила відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Відповідачі не є членами сім»ї позивачів - власників будинків. Тому суд вважає необхідним усунути перешкоди в користуванні позивачами належною власністю та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею в спірному будинку. При цьому з пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що вона вважає, що у спірному будинку є її речі, які утримуються позивачами, останні такий факт категорично заперечували, надавши розписку [PERSON] про те, що він у серпні 2012 року вивіз всі речі своєї сім із спірного будинку. Тому суд вважає, що у разі наявності спору щодо повернення майна, [PERSON] не позбавлена права звернутися до суду із відповідним позовом на загальних підставах. Позовні вимоги позивачів щодо зобов'язання сектора ГІРФО Червонозаводського РВ зняти з реєстраційного обліку відповідачів задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги пред'явлені до третьої особи, на яку за законом не можуть покладатися певні зобов'язання та вона не може нести відповідальність за їх виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial