Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання біржового контракту дійсним, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що житловий будинок загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, б.137, належить в частках [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині кожному, на підставі біржового контракту №10676, що був укладений на Маріупольській універсальній товарній біржі 02 вересня 1996 року. Даний біржовий контракт зареєстрований в БТІ м.Маріуполя 03 вересня 1996 року, реєстраційний номер 31212. Земельна ділянка, що була надана для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, також належить в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині кожному, на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів за №1701-1185 від 25 серпня 1998 року. З їх сторони умови договору купівлі-продажу житлового будинку були виконані в повному обсязі. Вони своєчасно та в повному обсязі виплатили продавцям вищезазначеного житлового будинку грошову суму, що була зазначена в договорі. З моменту купівлі даного житлового приміщення у 1996 році вони постійно проживають в ньому всією їх родиною, зареєстровані в даному будинку, своєчасно сплачують комунальні платежи та використовують житло виключно за його цільовим призначенням. Вважають, що з моменту засвідчення вищезазначеного біржового контракту вони були повновласними власниками житлового будинку 137, що розташований в м.Маріуполі, по вул.Калініна. Вважають, що відповідно до положень ЗУ «Про товарну біржу», біржовий контракт вважається укладеним з моменту його реєстрації на біржі та не підлягає подальшому нотаріальному посвідченню. Відповідачі по справі - продавці будинку, також ухилялися від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаного житла. На сьогоднішній день право власності на належне їм майно не оформлено відповідно до чинного законодавства України. Правовідносини, які склалися між ним, членами його сім'ї та відповідачами на підставі укладеного між нами договору купівлі-продажу житлового будинку (біржового контракту), мали місце до набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року. Отже, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Оскільки з їх боку всі умови договору купівлі-продажу, викладені в біржовому контракті, виконані повністю і своєчасно, він вважає, що у суду є підстави для визнання дійсним біржового контракту на покупку житлового будинку загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, б.І37. Крім вищевказаного, один із співвласників вищезазначеного житлового будинку, [PERSON], що є сином [PERSON] та [PERSON], братом [PERSON] та чоловіком відповідача по справі [PERSON], помер в вересні 2005 року. Відповідно до записів в обліковій книзі для реєстрації громадян, на дату смерті [PERSON] в житловому будинку за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна,б.137 проживали також його батьки, [PERSON] та [PERSON] Єдиними спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину після смерті сина, є позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] Дітей померлий [PERSON] не мав. До теперішнього часу спадкоємці продовжують володіти вищевказаним нерухомим майном, є сумлінними власниками вищевказаного житлового приміщення, підтримують будинок в належному стані, проводячи поточні та капітальні ремонти житла, оплачують комунальні послуги. Дружина померлого [PERSON], [PERSON], проживає окремо. Наразі зараз вона не претендує на спадкове майно, однак в 2005 році в Другу державну нотаріальну контору м.Маріуполя нею було подано заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка. На початку жовтня 2015 року вони звернулися в Другу державну нотаріальну контору м.Маріуполя з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право власності на житло в порядку спадкування за законом після смерті сина їм було відмовлено. У процесі оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок з'ясувалося, що біржовий контракт має бути визнаний дійсним в судовому порядку. Просять визнати біржовий контракт №10676, зареєстрований на Маріупольській універсальній товарній біржі 02 вересня 1996 року (договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137), - дійсним, визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137, в порядку спадкування за законом після смерті його сина, [PERSON], померлого 09.09.2005 року, з урахуванням належної [PERSON] 1/4 частини вищевказаного житлового будинку, - визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137, визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137, в порядку спадкування за законом після смерті її сина, [PERSON], померлого 09.09.2005 року, померлого 09.09.2005 року, з урахуванням належної [PERSON] 1/4 частини вищевказаного житлового будинку, - визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137, визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину земельної ділянки загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137, в порядку спадкування за законом після смерті його сина, [PERSON], померлого 09.09.2005 року,з урахуванням належної [PERSON] 1/4 частини вищевказаної земельної ділянки, - визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частин земельної ділянки загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137, визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину земельної ділянки загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137, в порядку спадкування за законом після смерті її сина, [PERSON], померлого 09.09.2005 року, з урахуванням належної [PERSON] 1/4 частини вищевказаної земельної ділянки, - визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частин земельної ділянки загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, 6.137. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі договору до відкритого судового засідання не зявилися, але надали заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявилася, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Крім того, відповідачка зазначила, що вона відмовляється від спадщини відкритої після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 09.09.2005 року. Вона не претендує та не буде претендувати у майбутньому на частину домоволодіння, розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, б.137 та земельну ділянку, що належали її чоловіку на момент смерті. Також, зазначила, що не буде звертатисяв нотаріальну контору для оформлення спадкових документів на зазначене майно, а також до судових інстанцій будь-якого рівня для оскарження рішень, які стосуються даної спадщини. Відповідач [PERSON], згідно заяви [PERSON], померла 09.02.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НО №598908 виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у донецькій області 10.02.2012 року, актовий запис №213. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до відкритого судового засідання не зявилися за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Другої маріупольської державної нотаріальної контори, до відкритого судового засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без представника нотаріальної контори Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав. Оскільки цивільні правовідносини між сторонами виникли до 01.01.2004 року, то згідно п.4 Заключних та перехідних положень, при розгляді справи підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України 1963 року. В силу ст. 47 ЦК України, коли одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, який потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення договору, суд вправі, за вимогою сторони, яка виконала умови угоди, визнати угоду дійсною. У даному випадку, суд вважає, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, хоча позивач виконав умови угоди. Договір купівлі продажу житлового будинку, сторонами якої являються громадяни, укладений на товарній біржі, в порушення вимог ст. 227 ЦК України, яка передбачає обовязкове нотаріальне посвідчення договору. З наданого біржового контракту, зареєстрованого за № 10676, укладеного 02.09.1996 року на Маріупольській універсальній товарній біржі, вбачається, що між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]був укладений договір купівлі-продажу будинку №137 по вул.Калініна в м.Маріуполь загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м.. Згідно реєстраційного свідоцтва виданого БТІ м.Маріуполя, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]зареєстрований [INFO], на підставі біржового контракту №10676 від 02.09.1996 року та записано в реєстраційну книгу під №31212. При таких обставинах, суд вважає встановленим, що між сторонами мав місце договір купівлі-продажу будинку №137 по вул.Калініна в м.Маріуполь, бо продавцями, відповідачами по справі, було передано майно у власність покупців позивачів, а покупці прийняли майно та сплатили за нього визначену договором суму грошей. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини та спадкоємець першої черги [PERSON] від мовився від прийняття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія IV-НО №432842 виданого 18.05.1981 року Приморським відділом ЗАГС м.Маріуполя, актовий запис № 406, [PERSON] народився 10.04.1981 року, в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно державного акту на приватної власності на землю виданого 25.08.1998 року Маріупольською міською радою, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради від 18.03.1998 за №87/17 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0600 гектарів в межах згідно з планом №137 по вул.Калініна в м.Маріуполі. Землю передано для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1701 № 1185. Згідно свідоцтва про одруження серія І-НО №257632 виданого відділом реєстрації цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №354, 25.11.2004 року [PERSON] та [PERSON] одружились. Після одруження присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії DP №260541 виданого 20.09.2005 року с.Аджіджа повіту [PERSON], [PERSON] помер 09.09.2005 року, актовий запис № 63. Згідно заяви від 14.02.2016 зареєстровано в реєстрі №3-164 [PERSON], остання прийняла спадщину після померлого [PERSON] Крім неї спадкоємцями за законом є [PERSON] батько, [PERSON]- мати. Згідно витягів зі Спадкових реєстрів (спадкові справи, заповіти/спадкові договори) від 14.02.2006 року виданих Другою маріупольською державною нотаріальною конторою, відомості про відкриття спадкової справи на імя [PERSON] відсутні. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №3584932 виданого 14.02.2006 року Другою маріупольською державною нотаріальною конторою, зареєстровано спадкову справу номер у спадковому реєстрі 38790196, номер у нотаріуса 83 на імя [PERSON], померлого 09.09.2005року. Згідно листа від 29.03.2016 року №2016/488 Управління держгеокадастру у м.Маріуполі Донецької області, відповідно до державного акту на право власності а земельну ділянку від 25.08.1998 року зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за №1185 належить [PERSON] належить ? частина земельної ділянки що розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, б.137. Відомості про присвоєння кадастрового номеру та внесені відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.Калініна, б.137 в Управлінні відсутні. Отже, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину за кожним житлового будинку та земельної ділянки № 137 по вул.Калініна в м.Маріуполі після смерті [PERSON], померлого 09.09.2005 року.

Outcome: approved