Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом. Просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], зняти його з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивують тим, що вони є власниками зазначеної квартири на підставі отриманих свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.05.2013 року в рівних частках. Відповідач [PERSON] , їх двоюрідний брат, з дня прописки в квартирі не проживає, не сплачує плату за користування жилим приміщенням, не є членом їх сімї, вважають його таким, що він втратив право на житло у спірній квартирі. Відповідач був зареєстрований колишнім власником у квартирі, з припиненням права власності член сімї власника втрачає право на користування цим приміщенням. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з зазначених в заяві підстав. Суду пояснили, що є спадкоємцями на спірну квартиру після смерті бабусі, яка за життя зареєструвала в своїй квартирі відповідача, баба померла, [PERSON] проживав у квартирі із співмешканкою, пиячив, не платив за квартиру. Вони запропонували йому звільнити жиле приміщення, що останній зробив. Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що йому немає де зареєструватися. Суду пояснив: баба прописала його у свою квартиру в 2008 році, він її доглядав, коли баба померла, він став жити у квартирі із своєю дівчиною, не заперечив, що інколи пиячив, не платив за комунальні послуги, на пропозицію братів пішов з квартири до своєї матері в травні 2013 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачі є власниками квартири [ADDRESS] по ? частині кожний на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.05.2013 року.(а.с.9-12) Згідно довідки ПП. „Житлоремекс-2 від 12.06.2015 року у квартирі зареєстрований [PERSON] позивач, та [PERSON] відповідач.(а.с.14) Факт реєстрації відповідача у спірному жилому приміщенні стверджується довідкою органу ДМС.(а.с.23) Згідно з актом від 14.05.2015 року [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 2013 року.(а.с.13) Відповідач не заперечує факт свого не проживання з літа 2013 року. Норми ст.ст.15,16,386,391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення у майбутньому. Відповідно до положень ст.ст.386,391 цього кодексу власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно із ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку(квартирі), що йому належить , користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право члена сімї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно п.11 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті фізичної особи. Отже, право членів сімї власника будинку(квартири) на користування цим будинком(квартирою) та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку(квартири) права власності на цей будинок(квартиру), а відтак - припинення прав власності особи на будинок (квартиру)припиняє право членів сімї на користування цим будинком(квартирою). Таким чином, права членів сімї власника будинку на обєкт власності є похідним від прав самого власника. Позивачі є власниками спірної квартири. Відповідач права власності не має, був членом сімї колишнього власника квартири. Із смертю колишнього власника квартири припинилося право власності останнього на квартиру, одночасно припинилися усі права члена сімї колишнього власника відповідача [PERSON] щодо спірної квартири. Факт реєстрації відповідача в належному позивачам жилому приміщенні порушує їх право на розпорядження та користування власним майном, тому їх звернення до суду за захистом порушеного права ґрунтується на вимогах закону. Суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки закон не передбачає перехід прав і обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника. В цей частині позов підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню вимога про зняття з реєстрації відповідача у спірному житловому приміщенні з огляду на таке. Питання зняття фізичної особи з реєстрації регулюються Законом України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року. Відповідно до ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою. Враховуючи, що рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, не набрало законної сили, вимога про зняття його з реєстрації в даному житловому приміщення є передчасною. Разом з тим, дане рішення після набрання їм чинності є підставою для зняття відповідача з реєстрації в органах міграційної служби.

Outcome: partial