Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до Кролевецької міської ради Сумської області, в якому просять визнати за ними право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] - по 1/2 частці за кожним. Свої вимоги мотивують тим, що з жовтня 1998 року вони як подружжя постійно проживають у [INFO]. [PERSON] вселилася у вказану квартиру як член сімї (дочка) [PERSON], яка отримала вказану квартиру як працівник Кролевецького льонозаводу. [PERSON] проживає в даній квартирі з 1998 року, зареєстрований в ній 17 січня 2007 року як чоловік [PERSON] Житла у власності вони не мають і зазначена квартира є їх єдиним житлом. Власник квартири відсутній, що виключає можливість укладення договору оренди чи найму даного житла. 17 січня 2007 року ВАТ «Кролевецький льонозавод» видав [PERSON] ордер на право вселення разом з сімєю: чоловіком [PERSON] і сином [PERSON] у зазначену квартиру для постійного проживання. Право власності на вказану спірну квартиру не зареєстроване, будинок №41, де знаходиться квартира, не визнаний Кролевецькою міською радою безхазяйним майном. Приватизувати квартиру вони не можуть, оскільки будинок №41 по вул.Набережна в м.Кролевець до комунальної власності не передавався. На неодноразові звернення виконавчий комітет Кролевецької міської ради рекомендував їм звернутися до суду з питання набуття права власності на квартиру за набувальною давність. Вони добросовісно і відкрито користуються вищезазначеною квартирою більше десяти років, здійснюють ремонт в квартирі, користуються комунальними послугами і вносять плату за послуги. Позивачі, посилаючись на положення ч.1 ст.344 ЦК України, просять визнати за ними право власності на дану квартиру за набувальною давністю по 1/2 частці за кожним. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.62, 64) Представник відповідача [PERSON] міської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає. (а.с. 65, 66) Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON]В і [PERSON] є подружжям і перебувають у шлюбі, зареєстрованому 4 жовтня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кролевецького району, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.17) Згідно з ордером на житлове приміщення №2, виданим ВАТ «Кролевецький льонозавод» 17 січня 2007 року [PERSON] та її сімї: чоловіку [PERSON] і сину [PERSON] надано право на заняття для постійного проживання житлового приміщення ізольованої квартири № 9 в житловому будинку №41 по вулиці Набережна в місті Кролевець Сумської області, житловою площею 43,6 кв.м (а.с.18). Позивачка [PERSON] з 03 жовтня 1998 року зареєстрована та проживає в кв.№9 буд.№41 по вул.Набережна в м.Кролевець Сумської області, що підтверджується її паспортом серія МА 448740, виданим Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 13.02.1998 року; будинковою книгою буд.№41 по вул.Набережна м.Кролевець; довідкою з місця проживання про склад сімї та реєстрації (а.с.11-15, 19). Вона тимчасово з 29.01.2010 року до 06.10.2011 року була зареєстрована за адресою [INFO], однак фактично проживацей час проживала в кв.№9 буд.№41 по вул.Набережна в м.Кролевець Сумської області, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету від 10.09.2017 року (а.с.63). Позивач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі з 17.01.2007 року, що підтверджується даними його паспорта та записами в будинковій книзі буд.№41 по вул.Набережна м.Кролевець (а.с.8-9, 20-24). Позивачі сплачують за користування комунальними послугами, особові рахунки відкриті на імя [PERSON] за адресою [ADDRESS], для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг їм призначалася субсидія, що підтверджується квитанціями та повідомленнями про надання субсидій (а.с.34, 35). Позивачі намагалися вирішити питання щодо приватизації квартири, в якій вони проживають, однак виконком Кролевецької міської ради відмовив їм, посилаючись на ті обставини, що будинок не переданий у комунальну власність (а.с.26). Спірна квартира №9 і сам будинок, в якому знаходиться квартира, безхазяйним майном не визнані (а.с.25, 26). Відповідно до повідомлення ВАТ «Кролевецький льонозавод» від 20.03.2017 року будинок №41 по вул.Набережна в м.Кролевець на балансі ВАТ «Кролевецький льонозавод» не перебував і не перебуває, будь-які документи на дану будівлю при правонаступництві до ВАТ «Кролевецький льонозавод» не передавались (а.с.28-29). На спірну квартиру виготовлено технічний паспорт, за даними КП «Кролевецьке районе бюро технічної інвентаризації» вказана квартира має дві кімнати, її житлова площа становить 23 кв.м, загальна площа становить 49,3 кв.м, однак згідно довідки КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» від 14 квітня 2017 року №197 право власності на квартиру №9 в житловому будинку №41 по вул.Набережній в м.Кролевець в КП «Кролевецьке РБТІ» не зареєстровано. (а.с.30) Згідно з ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набуваються за рішенням суду. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом встановленим законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Проаналізувавши в судовому засіданні зібрані по справі докази, суд вважає доведеним те, що [PERSON] і [PERSON] добросовісно заволоділи кв.№9 в будинку №41 по вулиці Набережна в місті Кролевець і продовжують відкрито, безперервно спільно володіти вказаним нерухомим майном протягом більш ніж десяти років. За цей час ніхто на нерухомість не претендував і вона повністю знаходиться в розпорядженні позивачів. Представник відповідача, зазначаючи у своїй заяві до суду про невизнання позовних вимог, не вказав підстав невизнання позову і не надав жодного доказу на їх підтвердження. Суд прийшов до висновку, що за [PERSON] і [PERSON] необхідно визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю по 1/2 частці за кожним. Відповідно до ст.ст.15, 16, 344 ЦК України,

Outcome: approved