Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. Посилається на те, що з відповідачем вони проживали у шлюбі, який зареєстровано 10.08.2019 року в Хустському районному відділі ДРАЦСу за актовим записом №163. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Малолітня донька залишилися на її вихованні та утриманні. Позивачка зазначає, що на даний момент шлюб між ними не розірваний, при цьому вони після народження дитини припинили проживати як подружжя, спільного господарства не ведуть і вона повністю виховує та утримує дитину. Відповідач не навідує дитину, усунувся від її виховання та утримання, не виконує своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення своєї доньки необхідними умовами виховання, коштів на утримання не надає. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі і самостійно не може забезпечувати утримання малолітньої доньки, оскільки працевлаштуватися на разі не має можливості тому, що змушена виховувати та доглядати до трьох років малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка також вказує на те, що відповідач не має жодних утриманців, забезпечує лише свої особисті потреби і не платить ніяких аліментів іншим особам. В добровільному порядку між ними не досягнуто домовленостей про утримання дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Регулярних доходів відповідач не має, однак є працездатною та молодою людиною, при цьому надати докази про його доходи вона не має можливості, тому просить суд стягувати кошти на утримання їхньої дитини з відповідача у твердій грошовій сумі по 2500 гривень, до досягнення донькою повнолітнього віку та на її користь у твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від представника позивачки [PERSON] на електронну адресу суду була подана заява, яка надійшла із запізненням, після судового засідання, про відкладення розгляду справи, через неможливість представника з`явитися на судовий розгляд, оскільки вона бере участь у розгляді іншої справи в Закарпатському апеляційному суді. Однак доказів про вказані обставини до заяви не додано. До матеріалів справи представником позивачки подано відповідь на відзив, що подавався відповідачем, у якій представник позивачки заперечувала наведені у відзиві обставини та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, на підставі достатніх доказів наданих до позову та поданих відповідачем до відзиву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, хоча належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом вручення рекомендованих повідомлень, що надсилалися та вручалися поштовими відправленнями, з викликом до суду. Відповідачем до суду подано відзив на позов, у якому він посилався на те, що є безробітною особою і з 2018 року у нього відсутні стабільні доходи, фактично проживає з батьками пенсіонерами, тому вважав що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2500 гривень для нього є занадто великими, реальний розмір аліментів, який він міг би сплачувати можливий у сумі 1500 гривень. Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини повністю заперечує, так як позивачка не надала жодних доказів про його матеріальне становище та наявність підстав визначених ст.84 СК України, які є необхідними для визначення аліментів на утримання дружини. Просив суд позовні вимоги про стягнення на утримання дитини задовольнити частково, частині стягнення на утримання дружини просив відмовити. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з поданим відзивом на позов та відповіддю на відзив сторонами у справі, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без участі сторін та без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживають у шлюбі, який зареєстровано 10.08.2019 року в Хустському районному відділі ДРАЦСу за актовим записом №163. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Малолітня донька залишилися на вихованні та утриманні біля позивачки. Як зазначає позивачка з відповідачем у них сімейні стосунки не склалися, вони практично припинили свої шлюбні відносини і разом не проживають. Між сторонами також не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Факт перебування малолітньої дитини на утриманні позивачки стверджений дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме довідкою про реєстрацію місця проживання позивачки виданою виконавчим комітетом Хустської міської ради №733/0908 від 28.05.2020 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , викладеними у позові обставинами, які також обумовлені у відзиві на позов та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] є працездатною молодою особою, дійсно проживає з батьками пенсіонерами, що стверджено відповідною довідкою про склад сім`ї виданою виконавчим комітетом Хустської міської ради №4796/ від 19.04.2021 року та даними що посвідчують статус його батьків як осіб що отримують пенсію. Однак, до відзиву не надано інших доказів на підтвердження обставин про статус безробітної особи та отримання будь-яких доходів відповідачем з 2018 року. Також сторонами не надано доказів щодо доходу відповідача чи його надмірних витрат, тому суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.ст.75,80,84 СК України, дружина (чоловік) повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатний, або потребує матеріальної допомоги. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя, або у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, тому суд вважає вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її утримання коштів на період перебування у відпустці по догляду за дитиною обґрунтованими та доведеними. Разом з цим, виходячи з визначеного розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на утримання дитини та відсутності у нього постійного місця праці та стабільних доходів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовної вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908, 00 гривень.

Outcome: partial