Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовують тим, що у зв'язку із відсутністю у них правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вони не можуть прийняти спадщину після смерті своїх батьків. Просять суд визнати за нима право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] кожному в порядку спадкування після [PERSON], який помер [INFO] року. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві та просив їх задовольнити. Аджамська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, а надала письмову заяву, що не заперечує проти задоволення вимог та просить розглянути справу без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] згідно запису в погосподарській книзі № 16 особовий рахунок № [NUMBER] (погосподарська книга Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області за 2006-2010 рр.), що підтверджується довідкою № 216 Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 04 лютого 2014 року ( а.с.10). Позивачі по справі є рідними дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.18-19) 10 грудня 2003 року секретарем виконавчого комітету Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Левицькою О.П., по реєстру № 683 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] належну йому на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 4,41 гектарів під № [NUMBER], що розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області заповів [PERSON] (а.с. 7). 14 липня 2004 року секретарем виконавчого комітету Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Левицькою О.П., по реєстру № 24 був посвідчений заповіт, згідно якого мати позивачів [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,41 гектарів під № [NUMBER], що розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області заповіла [PERSON] (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 11 травня 2006 року Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 30 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,41 гектарів, що розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка була передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS]. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом щодо земельної ділянки № [NUMBER] площею 4,41 гектарів, що розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Що стосується житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS], то мати позивачів [PERSON] та позивачі являються відповідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги. Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі відповідних заяв до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори. Мати позивачів, [PERSON] відмовилася від спадщини на їх користь. 29 серпня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 30 серпня 2011 року Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 54 ( а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,41 гектарів, що розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом щодо вказаної земельної ділянки та прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] В січні 2014 року позивачі звернулись до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак вивчивши документи, нотаріус пояснила що видати їм свідоцтва про право на спадщину кожному на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] не зможе через об'єктивні обставини. Згідно архівної довідки КООБТІ від 14 січня 2014 року реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: житловий будинок під [ADDRESS], не проводилась. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві». В пункті 4.18 даного порядку вказано: «якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус за відсутністю у спадкоємця необхідних документів роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». Відповідно до роз'яснення, що міститься в листі Міністерства юстиції України до нотаріусів та бюро технічної інвентаризації № 19-32/319 від 21.02.2005 року, - «право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я померлої особи у разі наявності документів, які б підтверджували таке право. У разі смерті власника нерухомого майна, на яке не була проведена первинна реєстрація права власності, питання належності цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника повинні вирішуватися в судовому порядку». Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюються іншою особою. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивачі є такими, що прийняли спадщину за законом після смерті спадкодавця, але, так як у них відсутні правостановлюючі документи на житловий будинок, то, відповідно, за позивачами слід визнати право на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а тому їх позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved