Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

позивачка [PERSON] 12.02.2021 р. звернулась в суд із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 05.10.2020 р. шлюб між ними розірвано, відповідач проживає окремо, його місце проживання їй не відоме. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини приходить періодично, грошей на утримання сина не дає, хоча працює та непогано заробляє. Вважає, що аліменти в сумі 3\~000 грн. щомісячно мають забезпечити витрати дитини на одяг, харчування та виховання. Окрім цього, зазначає, що син народився хворим, потребує лікування та реабілітації. Ухвалою від 03.03.2021 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, 24.05.2021 р. звернулась в суд із заявою, у якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 03.03.2021 р. про відкриття провадження у справі, останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час та місце розгляду такої. У зв`язку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, учасники справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 7 копія свідоцтва про народження). Встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері, жодних доказів участі у матеріальному забезпеченні сина відповідачем [PERSON] не надано. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі. Частинами 1, 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач не надає матеріальну допомогу на його утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що\~під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України\~«Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі вищенаведеного, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до\~ст. 184 СК України\~у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, враховуючи обставини, визначені\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує задовільний стан здоров?я та матеріальне становище дитини, яку утримує позивачка, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов`язків сторін щодо дітей, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання малолітнього сина слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів є достатнім\~для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 12.02.2021 р. та в порядку ч.\~1\~ст.\~430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908 грн. судового збору.

Outcome: partial