Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної пожежею. В обґрунтування позову покликаються на те, що 17.04.2018 в квартирі [ADDRESS], яка розташована над квартирою позивачів відбулась пожежа з вини відповідачів, внаслідок чого квартирі позивачів завдано матеріальних збитків. Згідно висновку експерта № 3768 від 10.08.2018 вартість відновлювального ремонту, що необхідно провести в квартирі позивачів становить 9 768 гривень. Через стресову ситуацію після пожежі у позивачів погіршився стан здоров»я, вони вимушені були нервувати, витрачати зусилля, час та кошти на відновлення квартири, проживати у некомфортних умовах, що вплинуло на їх моральний та психічний стан. За таких обставин позивачам завдана моральна шкода, яку оцінюють по 6000 гривень на кожного. Просять стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди - 9 768 грн., на відшкодування моральної шкоди по 6000 грн. на кожного, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3 432,00 грн., та 5000 грн. за проведення судово-будівельної експертизи. Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 11.10.2018 з числа відповідачів у зв»язку із смертю виключено [PERSON] У судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] (згідно договору про надання правової допомоги на представництво інтересів від 18.04.2018) позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просять позов задоволити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Вказали, що дійсно 17.04.2018 у їх помешканні, що за адресою: [ADDRESS] відбулась пожежа. Внаслідок заливання пожежі рятувальниками відбулось затоплення квартири поверхом нижче, в якій проживають позивачі. В решті вимог просять відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши вступне слово учасників процесу, дослідивши письмові докази та висновок експерта, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 18.01.1999, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Дана квартира розташована на першому поверсі п»ятиповерхового будинку та складається із трьох кімнат, житловою площею 42, 1 кв.м. Крім співвласників у даній квартирі проживає [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Акту про пожежу ( а.с.33) - 17.04.2018 орієнтовно о 17.42 год. виникла пожежа у квартирі [ADDRESS]. Пожежу виявлено о 17.42 год., ліквідовано о 18.00 год. Внаслідок пожежі затоплено стіни та стелю. Ймовірною причиною пожежі вказано- необережне поводження з вогнем. Довідкою № 58-8/69пі від 18.05.2018, виданою начальником Головного управління ДСНС України у Львівській області підтверджено факт пожежі, яка виникла орієнтовно о 17.40 год. 17 квітня 2018 року у квартирі [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до Звіту по причині пожежі, яка виникла 17 квітня 2018 року у [ADDRESS] від 18.04.2018, складеного головним інспектором Сихівського РВ м.Львова ГУ ДСНСУ у Львівській області Огородником М.В. встановлено, що найбільш ймовірною причиною пожежі вважається необережне поводження з вогнем, куріння ( а.с.34). Актом № 299 від 19.04.2018, складеним працівниками ЛКП «Бондарівка» підтверджено, що у квартирі [ADDRESS] сталось затоплення квартири внаслідок гасіння пожежі, яка відбулась 17.04.2018 у квартирі [ADDRESS]. Залиття відбулось у кімнаті площею 40 кв.м., та у кімнаті площею 10 кв.м. ( а.с.11). Згідно наданого суду, свідоцтва про право власності на квартиру від 23.05.1997, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.19). Дана квартира розташована на другому поверсі п»ятиповерхового будинку та складається із трьох кімнат, житловою площею 42,0 кв.м. ( а.с.21). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частиною 4 статті 319 ЦК України власність зобов'язує, тобто власник повинен не лише користуватися майном, вилучаючи із нього корисні властивості, але й нести відповідальність за належне використання свого майна. За змістом статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно до частин 1-3 статті 22 ЦК України, - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК). Відповідно до ст. 177 ЖК УРСР громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки. Користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст. 179 ЖК). Статтею 190 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Відповідно до пункту 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76 забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК). Підставами відповідальності за завдану шкоду є протиправність дій, завдання шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправними діями, наявність вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У розглядуваній справі достовірно встановлено, що пожежа, внаслідок гасіння якої було пошкоджено квартиру [ADDRESS], виникла у квартирі [ADDRESS], яка на праві спільної сумісної власності належить відповідачам [PERSON] та [PERSON] Отже саме відповідачі мали б доводити відсутність своєї провини у виникненні пожежі та завданні шкоди позивачам. В той же час жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність провини [PERSON] та [PERSON] у виникненні пожежі в належній квартирі відповідачі суду не надали. Оскільки на момент виникнення пожежі власниками квартири, в якій відбулося загорання, були відповідачі [PERSON] та [PERSON], на яких законодавством покладено обов'язок забезпечення пожежної безпеки у належному їм житлі незалежно від того проживають вони там чи ні, то саме відповідачі мають відшкодувати завдану позивачам майнову шкоду. Відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК України, - особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Враховуючи, що шкода позивачам була завдана спільною бездіяльністю відповідачів, то вони мають нести солідарну відповідальність. Визначаючи розмір завданої матеріальної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до Висновку експерта № 3768 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 10 серпня 2018 року судовим експертом Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України Косинським О.В. вартість відновлювального ремонту ( ремонтних робіт), що необхідно провести після залиття в квартирі [ADDRESS], станом на час проведення експертизи становить 9 768 гривень. Суд приймає як достовірний доказ, що може бути покладений в основу при визначенні розміру матеріальної шкоди, Висновок експерта № 3768 від 10.08.2018, оскільки даний висновок є мотивованим, науково-обґрунтованим, містить повні відповіді на поставлені питання та складений уповноваженою особою. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що дії відповідачів, які полягали у виникненні пожежі, призвели до затоплення квартири позивачів, тому позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди підставна і з відповідачів, мешканців квартири [ADDRESS] згаданого будинку слід стягнути завдану позивачам шкоду в розмірі 9 768 грн. солідарно. При цьому, до стягнення підлягає розмір визначений експертним шляхом. Що стосується вимог в частині відшкодування моральної шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові №4 від 31 березня 1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»при заподіянні особі моральної шкоди обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Судом встановлено, що позивачам дійсно було заподіяну моральну шкоду, яка полягала в тому, що внаслідок пожежі було затоплено їх квартиру, позивачі зазнали душевних страждань у зв'язку з пошкодженням їх майна, втратили спокій, зазнали душевного болю у зв'язку із знищенням майна, порушення звичайного устрою життя, вимушених змін у життєвих планах. При призначенні розміру суд враховує характер та обсяг заподіяних фізичних та моральних страждань їх тривалість, можливість відновлення попереднього стану, ступінь вини та інші обставини справи, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості. Заявлений позивачами розмір 6000 гривень моральної шкоди на кожного, суд вважає завищеним, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів суму завданої позивачам моральної шкоди у розмірі 1000 гривень на кожного. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги пояснення учасників процесу, наданих в судовому засіданні доказів, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов частково задовольнити. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачами були здійснені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., які підтверджені договорами № 03/18.04.2018, №02/18.04.2018 №01/18.04.2018, актами приймання виконаних робіт від 01.10.2018, копіями квитанцій про оплату вказаних послуг, що містяться в матеріалах справи. Крім того, позивачами було сплачено 3432,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи, що підтверджується договором № 3768 на виконання судової експертизи. При зверненні до суду з позовом, позивачами було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується копією квитанції № 23685166-1 від 27.08.2018, що міститься в матеріалах справи ( а.с.1). Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь позивачів судових витрат, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 5 423, 14 грн. (задоволені вимоги в розмірі 21 904,80 грн. * судові витрати в сумі 9 136,80 грн. (документально підтверджені) / ціну позову в розмірі 36 904,80 грн.) З урахуванням викладеного загальний розмір судових витрат, які належить стягнути із відповідачів на користь позивачів становить 5 423, 14 грн., тобто по 2 711, 57 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, 3, 13, 76, 77, 78, 81, 85, 102, 103, 133, 141, 258, 259, 264-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial