Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що її баба [PERSON], яка проживала в селі Дубрівка Брусилівського району Житомирської області, померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] Яструбенківської сільської ради Брусилівського району, а також на земельні ділянки площею 0,5575 га для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 5,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки син померлої [PERSON] - її рідний батько [PERSON] також помер[INFO] року, вона звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але отримала відмову, мотивовану тим, що її батько за життя не прийняв спадщину і, отже вона пропустила строк на прийняття спадщини. З урахуванням заяви про зміну предмету та підстав позову, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на вищезазначене майно. В судовому засіданні позивачка доводи позовної заяви підтримала. Надаючи усні пояснення, додатково зазначила, що коли померла її баба вона була неповнолітньою, а її батько не був зареєстрований разом з померлою і не подавав заяву про прийняття спадщини, отже нотаріус визначив, що він не прийняв спадщину. У наступних судових засіданнях позивачка участі не брала, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, надаючи пояснення у судовому засіданні пояснила, що ніяких претензій на спадок після [PERSON] не має. У наступних судових засіданнях відповідачка участі не брала, подала суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності. Від Яструбеньківської сільської ради в адресу суду надійшов письмовий лист про визнання позову за уточненою позовною заявою та про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявні підстави для його задоволення. З поданих сторонами доказів судом встановлено, що [PERSON], що постійно проживала у своєму будинку [ADDRESS] Брусилівського району Житомирської області, померла [INFO] року. Разом з нею без реєстрації мешкав її син [PERSON], який помер [INFO] року. Це підтверджується довідкою Яструбеньківської сільської ради від 24.09.2015 р. №317, свідоцтвами про народження [PERSON] [NUMBER] від 10 грудня 1952 року, про смерть [PERSON] від 08.12.2004 р. серії [NUMBER] та про смерть [PERSON] від 18.01.2010 р. серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га для його обслуговування за адресою: [ADDRESS] земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,3075 га та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,35 га. Право власності спадкодавця підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] від 25 червня 1998 року та серії [NUMBER] від 19 липня 2004 року, свідоцтвом про право власності на будинок серії [NUMBER] від 13 квітня 2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3850985 від 14.06.2004 р. та рішенням виконкому Яструбеньківської сільської ради Житомирської області від 20 травня 2016 року №30 про внесення змін до нумерації будинків. Згідно постанови Брусилівської державної нотаріальної контори від 03 серпня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та листа Попільнянської державної нотаріальної контори від 05 травня 2015 року №98/01-16 встановлено, що за життя [PERSON] спадщину після своєї матері не прийняв, оскільки був зареєстрований за іншим місцем мешкання і не звертався до нотаріальної контори з відповідною заявою. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, отже спадкоємців майна померлої не виявлено. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] і, отже, рідною онукою померлої [PERSON], що встановлено з відомостей, вказаних у свідоцтвах про народження [PERSON] та позивачки ([NUMBER] від 17 травня 1990 року). Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту… право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день прийняття спадщини. Згідно статті 1265 Цивільного кодексу України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші (окрім визначених у попередніх чергах) родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно… Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Отже, позивачка [PERSON] є спадкоємцем другого ступеню споріднення після [PERSON]. Оскільки батько позивачки - [PERSON] був живий станом на момент відкриття спадщини після [PERSON] та помер після закінчення строку на прийняття спадщини, положення ст.1266 Цивільного кодексу України щодо спадкування за правом представлення, до спірних правовідносин не застосовуються. Згідно ч.4 ст.1268 Цивільного кодексу України, неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо не відмовилась від її прийняття. З огляду на вік позивачки, встановлений з її паспорту громадянки України та свідоцтва про народження, станом на момент відкриття спадщини після своєї баби [PERSON], вона досягла 14 років і була неповнолітня. Отже в силу закону позивачка вважається такою, що прийняла спадщину. Відомостей щодо відмови позивачки від спадщини суду не надано. Згідно ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, в силу положень вищенаведених законодавчих норм, за відсутності інших спадкоємців, відсутності заповіту, суд приходить до висновку про те, що все спадкове майно після смерті [PERSON] перейшло у власність позивачки [PERSON] з моменту відкриття спадщини. Зважаючи на відмову нотаріуса в оформленні спадщини у встановленому законом позасудовому порядку, з огляду на положення статті 391 Цивільного кодексу України, суд визначає, що право власності позивачки на спадкове майно не визнається іншою особою, а отже підлягає захисту шляхом його визнання у судовому порядку. Згідно позовної заяви, позивачка просить не стягувати сплачений нею судовий збір на її користь з відповідачів. Інших судових витрат по справі не встановлено. З огляду на вищевикладене, на підставі ст. 1216, 1223, 1261-1265, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved