Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка 03.10.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 29.10.1994 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Довгомостиською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим №24. Зазначає, що під час даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 28.04.1996року народження, та дочка [PERSON], 14.11.1997року народження. Стверджує, що на початку подружнього життя у них усе було нормально. Однак, згодом відповідач почав зловживати спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння ображав її нецензурними словами. Між ними виникають постійні сварки та конфлікти, втратили один до одного почуття любові та поваги. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Гавриляк». З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка не зявилася, проте подала заяву, в якій просить суд справу розглядати у їй відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 29.10.1994 року Довгомостиською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим №24. Під час даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 28.04.1996року народження, та дочка [PERSON], 14.11.1997року народження, які на даний час досягли повноліття. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ №251379 від 29.10.1994року, копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] Між сторонами відсутні почуття любові та поваги, часто виникають сварки та сімейні скандали. Подружжя вже тривалий час жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Ухвалою суду від 14.08.2017року сторонам було надано строк в три місяці для примирення, проте таке між подружжям не відбулося. Позивачка несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не побажав прибути в судове засідання після відведеного строку для примирення, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved