Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] в якому вказала, що її померлим батькам та рідному брату [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності від 09.03.1993 року, належала квартира [ADDRESS], а після їх смерті вона та її рідна сестра [PERSON], відповідачка в даній справі, як спадкоємці за законом мали право на частку в даній квартирі. При зверненні до Жмеринського районного структурного підрозділу КП «ВООБТІ» в травні 2009 року позивачка дізналась, що власником даної квартири є її сестра [PERSON] згідно до договорів дарування від 21.01.2000 року та 21.05.2001 року, посвідчених Жмеринською міською державною нотаріальною конторою, відповідно до яких їх батько [PERSON], який був останнім власником спірної квартири, подарував її відповідачці. Позивачка вважає, що підписи на договорах дарування від 21.01.2000 року та 21.05.2001 року виконанні не батьком. Просила визнати недійсними договори дарування від 21.01.2000 та від 21.05.2001 за якими батько [PERSON] подарував 1/2 і 1/2 частку квартири [ADDRESS] [PERSON]; Визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] (т.1 а.с.3-4). 16.01.2014 року позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила визнати недійсним договір дарування від 21.01.2000 року; визнати право власності по 1/2 частки квартири, що були предметом Договору дарування від 21.01.2000 року за позивачкою та відповідачкою, в рівних частках, в порядку ч.1 с. 1267 ЦК України; стягнути судові витрати з відповідачки (т.1 а.с.100). В судовому засіданні 31.07.2014 року позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, надавши їх в письмовому виді, та просила визнати договір дарування від 21.01.2000 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений в.о. завідуючої Жмеринською міською державною нотаріальною конторою [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1-58 - недійсним; визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати в розмірі 1435,20 грн. за проведення судово-почеркознавчої експертизи та судовий збір, і 3000 грн. за надання правової допомоги (т.1 а.с.218-222). В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] уточненні позовні вимоги 31.07.2014 року підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити. Позивачка вважає, що покійний батько не підписував договір дарування від 21.01.2000 року частини квартири [ADDRESS], оскільки вона бачила як підписувався її батько. Не заперечує проти того, що батьку у 2000-2001 роках розумів значення своїх дій. Представник [PERSON] додав, що позивачка не пропустила строку звернення до суду, оскільки вона самотужки вчиняла дії спрямовані на збирання доказів, звертаючись до Жмеринського РВУМВС, до Жмеринської міжрайонної прокуратури та прокуратури Вінницької області, і лише 06.02.2013 року отримала відповідь. Відповідачка та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги не визнали в повному обсязі, вважаючи їх безпідставними. Відповідачка пояснила, що після смерті матері у 1999 році вона доглядала батька [PERSON]; батько сам був ініціатором дарування відповідачці частин квартири [ADDRESS] через Жмеринську міську державну нотаріальну контору, як 21.01.2000 року так і 21.05.2001 року; спочатку нотаріус запросила батька для підпису договорів дарування, а потім її запросили. Батько розумів значення своїх дій і підписані договори дарування відповідали його волі. Представник відповідача [PERSON] додав, що позивачка пропустила строк звернення до суду про визнання договору дарування недійсним і в зв'язку зі спливу строку просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, свідків, оглянувши матеріали цивільної справи №2-29/10/0205 за позовом [PERSON] до [PERSON], Жмеринської міської державної нотаріальної контори про визнання недійсними договорів дарування, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України; ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваним правочином). Допитана в судовому засіданні як свідок позивачка [PERSON] суду повідомила, що відповідачка [PERSON] є її рідною сестрою. Свідок пам'ятає добре підписи свого батька, але підпис на договорі дарування від 21.01.2000 року частини квартири [ADDRESS] виконаний не батьком. Допитана в судовому засіданні як свідок відповідачка [PERSON] суду повідомила, що позивачка [PERSON] є її рідною сестрою. Покійний батько [PERSON] був ініціатором укладання договору дарування відповідачці, як 21.01.2000 року так і 21.05.2001 року, частин квартири [ADDRESS]. Договори укладалися у Жмеринській міській державній нотаріальній конторі, спочатку нотаріус запросила батька для підпису договору дарування, а потім відповідачку запросили; договори дарування відповідали волі батька. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є рідним братом позивачці та відповідачці. Позивачка і відповідачка по черзі доглядали батьків. Після смерті матері у 1999 році позивачка не поладила з батьком і стала рідко до нього заходити. Відповідачка доглядала батька до смерті. Батько за життя говорив, що хто доглядатиме його, той має право на квартиру. У 2000 та 2001 році батько сам порався по господарству, доглядав свою живність (кролів). Про укладання договорів дарування між батьком і відповідачкою 21.01.2000 року так і 21.05.2001 року, частин квартири [ADDRESS], нічого не повідомив. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона працює нотаріусом в Жмеринській міській державній нотаріальній конторі; покійний [PERSON] був ініціатором укладання договорів дарування спірної частини квартири на відповідачку; при бесіді з ним взнала, що у [PERSON] є ще одна дочка; роз'яснювала йому порядок оформлення договору дарування квартири і він спочатку подарував відповідачці одну частину квартири 21.01.2000 році, а потім 21.05.2001 року іншу частину. [PERSON] розумів значення своїх дій і підписані договори дарування відповідали його волі. Спочатку договір дарування підписав [PERSON], а потім запрошувалась до підписання відповідачка. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1993 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 40,4 кв. м в [ADDRESS] (т.1а.с.8). Відповідно до свідоцтв про смерть, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області [PERSON] помер [INFO] (т.1 а.с.11); [PERSON] померла [INFO] (т.1 а.с10); [PERSON] помер [INFO] (т.1 а.с.9). Згідно договору дарування від 21.01.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори [PERSON] - [PERSON] подарував, а відповідачка [PERSON] прийняла 1/2 частину квартиру під номером 2, що знаходиться в [ADDRESS]. Право власності за відповідачкою на 1/2 частину вищезазначеної квартири зареєстровано 03.05.2001 року в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації за [PERSON] (т.1 а.с.13, 57). Згідно договору дарування від 21.05.2001 року посвідченого державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори [PERSON] - [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла 1/2 частину квартиру під номером 2, що знаходиться в [ADDRESS] (т.1 а.с.14,58). Право власності за відповідачкою зареєстровано 07.05.2009 року в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації за [PERSON] (т.1 а.с.59). Згідно реєстру для реєстрації нотаріальних дій (справа №2-01) 2001р. [PERSON] поставив свій підпис 21.05.2001 під номером нотаріальної дії 1-500, за посвідчений договір дарування (т.1 а.с.49-53). Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 26.11.2013 №10769/10770/13-32, підписи від імені [PERSON] у графі «підписи» у рядку «даритель [PERSON]» у Договорі дарування частини квартири від 21.01.2000 року (бланк серії АВІ№380617) (т.1 а.с.57) виконаний не [PERSON]; підписи від імені [PERSON] у графі «підписи» у рядку «даруватель [PERSON]» у Договорі дарування частини квартири від 21.05.2001 року (бланк серії АЕА №165756) (т.1 а.с.58) виконано [PERSON] (т.1 а.с.75-82). З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №2-29/10/0205 за позовом [PERSON] до [PERSON], Жмеринської міської державної нотаріальної контори про визнання недійсними договорів дарування видно, що позивачка зверталась до Жмеринського міськрайонного суду з аналогічним позовом про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] та визнання права власності на 1/3 частку даної квартири (т.1 а.с.103-104). Згідно копії ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 06.05.2010 року позовна заява [PERSON] за її заявою була залишена без розгляду (т.1 а.с.112). Для вирішення почеркознавчих експертиз судом направлялися різні порівняльні матеріали з вільними зразками підписів [PERSON] (т.1 а.с.43-46,111-126). Згідно висновку експерта від 22.12.2009 року №529-П, підписи в графі «Даруватель» договору дарування від 21.05.2001 року, виконані [PERSON]; вирішити питання чи виконані підписи на договорі дарування від 21.01.2000 року [PERSON] або іншою особою, не представляється можливим у зв'язку з простотою виконання досліджуваного підпису, обмеженим об'ємом досліджуваного графічного матеріалу, відсутнім комплексом ознак для будь-якого висновку (арк.124-125 цивільної справи №2-29/10/0205; т.1 а.с.106-110). З спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] видно, що позивачка 28.01.2009 року звернулася до Жмеринської міської державної нотаріальної контори з заявою (т.1 а.с.248-251), а постановою Жмеринської міської державної нотаріальної контори від 11.08.2014 року позивачці відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] (т.2 а.с.4), а тому суд вважає, що позивачка не пропустила строк звернення до суду, і заява представника відповідачки [PERSON] проте, що позивачка пропустила строк звернення до суду про визнання договору дарування недійсним і в зв'язку зі спливу строку відмовити в задоволенні позову, не може бути задоволено. Суд не приймає до уваги висновок судово-почеркознавчої експертизи від 26.11.2013 №10769/10770/13-32, в частині, що «підпис від імені [PERSON] у графі «підписи» у рядку «даритель [PERSON]» у Договорі дарування частини квартири від 21.01.2000 (бланк серії АВІ№380617) (т.1 а.с.57) виконаний не [PERSON] (т.1 а.с.77-82), так як згідно ч.6 ст.147 ЦПК України - висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. В судовому засіданні позивачкою та її представником [PERSON] не надано доказів проте, що батько [PERSON] не підписував договір дарування від 21.01.2000 року частини квартири [ADDRESS], що спростовується не запереченням позивачки проте, що батько у 2000-2001 роках розумів значення своїх дій; показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі ст. 88 ЦПК України, з врахуванням ст.1 Заклону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах» з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 3410,40 грн., які складаються витрат за 7 год.. участі представника позивача, який надавав правову допомогу у судовому засіданні 31.07., 07.08., 15.08., 03.09.,30.09.2014 року. На підставі ч.3 ст215 ЦК України,

Outcome: approved