Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розділити майно нажите нею та відповідачем [PERSON] в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі, виділити в натурі та визнати за нею та відповідачем орієнтовно по Ѕ частині житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою: [ADDRESS] , та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період шлюбу з відповідачем набули спільне майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] , яке вона бажає розділити. Однак, відповідач відмовляється добровільно вирішити питання про поділ даного майна. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Безугла І.С. позовні вимоги підтримали, просили розділити житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , згідно IV варіанту додаткового будівельно-технічного дослідження розподілу житлового будинку, проведеного та наданого КП «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 19.11.2020 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , згідно IV варіанту додаткового будівельно-технічного дослідження розподілу житлового будинку, проведеного та наданого КП «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, з 17.02.1993 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.6). За час шлюбу сторонами набуто майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 01.03.2007 року П`ятигірською сільською радою встановлено, що власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ч.1 ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.61\~Сімейного кодексу\~України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом встановлено, що спірне майно, зокрема, житловий будинок\~з господарськими\~будівлями \~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~набуте сторонами за час шлюбу, тому, вказане майно належить їм на праві спільної сумісної власності, про що сторони в справі не заперечували. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.370 Цивільного кодексу України,\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.3\~ст.364 ЦК України,\~у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, дослідивши надані докази, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, сторони в справі узгодили між собою порядок поділу спільного майна, зокрема, узгодили IV варіант розподілу житлового будинку та господарських будівель, проведеного та наданого КП «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради, тому, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про розподіл спільного майна подружжя, нажитого в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі та виділ в натурі Ѕ частини зі спільної власності подружжя, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ Крім\~того,\~відповідно до\~ст.\~264\~ЦПК України,\~суд під\~час ухвалення\~судового рішення\~вирішує питання\~щодо розподілу між сторонами судових витрат. \~ \~Відповідно до\~ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачка [PERSON] понесла документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2294,30 грн. та витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, 320,00грн. вартість послуг архітектурного бюро Тетіївської районної ради, та 2000грн. - вартість звіту з експертної оцінки об`єктів нерухомості, а тому, вказані судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved