Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 27 липня 2021 року звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом. 11 серпня 2021 року позивачка подала уточнену позовну заяву, в якій зазначає, що 26 червня 2015 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб згідно з рішенням Згурівського районного суду Київської області. Від подружнього життя сторони мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Згурівського районного суду Київської області від 13 серпня 2015 року з відповідача стягувались аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . На даний час примусове стягнення в ДВС припинено, у зв`язку з тим, що виконавчий лист вичерпав свою дію. [PERSON] є студентом денної форми навчання, першого курсу Національного університету харчових технологій. Повнолітній [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку позивачка самостійно надати не може. Позивачка працює та її щомісячний дохід становить 6000,00 грн, але цих доходів не вистачає на належне матеріальне забезпечення дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, так як офіційно працевлаштований. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років. В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] , що встановлено з копії свідоцтва про народження (а.с.17). [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання ННІТІ Національного університету харчових технологій. Термін навчання до 30 червня 2024 року (а.с.11 - довідка). Відповідач визнає позов повністю. Суд приймає визнання позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. відповідно до ст. 199 СК України, якщо поснолітня дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання, зокрема, другим з батьків. Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що син відповідача [PERSON] - [PERSON] є повнолітнім, який не досяг двадцяти трьох років, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на період навчання, обставини, які б виключали можливість надання такої допомоги відповідачем судом не встановлені. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved