Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON], 20 вересня 1997 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вилоцької селищної ради, Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 20 від 20 вересня 1997 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін сімейне життя не склалося, у них різні погляди на життя, різні характери, внаслідок чого постійно виникають непорозуміння та сварки, що призвело до повного розпаду сім'ї, а тому позивачка просить шлюб між ними розірвати. Позивачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, своєчасно в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні подали заперечення проти позову мотивуючи тим, що позивачка в своїй позовній заяві стверджує, що це сталося внаслідок того, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями і що саме через нього виникають всі сварки вдома, свідком яких не рідко стає їхній малолітній син. Причиною погіршення їхніх подружніх стосунків та розпаду сім'ї стала подружня зрада з боку позивачки, яка протягом останніх кількох місяців зраджувала йому з одним із його колег по службі, а 01 лютого 2014 року переїхала жити до останнього, залишивши відповідачу їхнього малолітнього сина. Вислухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони 20 вересня 1997 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вилоцької селищної ради, Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 20 від 20 вересня 1997 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] виданий 10.08.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] виданого виконкомом Вилоцької селищної ради Виноградівського району 16.12.2000 року. Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін сімейне життя не склалося, у них різні погляди на життя, різні характери, внаслідок чого постійно виникають непорозуміння та сварки, що призвело до повного розпаду сім'ї. Спору про майно, що є спільною власністю сторін, не має. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, та права їх дітей. Тому позов, заявлений [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved