Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі з червня 2015 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, які через різні погляди на сімейне життя було припинено з січня 2016 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину\~- дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. За спільною домовленістю сторін, відповідач зобовязався сплачувати позивачці на утримання їх малолітньої дитини по 2000,00 грн. щомісячно, однак зазначені виплати відповідач здійснював нерегулярно, а у серпні поточного року через їх суперечки з приводу сплати ним допомоги на утримання дитини зменшив розмір відрахувань до 1500,00 грн. на місяць. Крім того, відповідач повідомив позивача, що і надалі буде зменшувати розмір виплат на дитину до 1000,00 грн. на місяць, при цьому, позивачка доглядає за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку, через що не має можливості працювати для матеріального забезпечення себе та дитини. Крім того, з моменту народження дитини позивачка опинилась у скрутному матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач відмовляється надавати позивачці, через те, що вони вже не родина, у звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 2000,00 грн., щомісячно до повноліття дитини, та на її утримання у розмірі встановленого законодавством України прожиткового мінімуму на працездатну особу станом на дату ухвалення рішення у справі, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи, що матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає нерегулярно, особисто позивачці відповідач допомогу не надає. У теперішній час її дохід з дитиною складають виплати від держави у розмірі 860 грн. на місяць та допомога, яку надає відповідач. Вважає, що насправді відповідач має більший дохід, ніж відображено у довідці податкової інспекції, однак забезпечити надання матеріальної допомоги на належному рівні їй та дитині не бажає. Про можливість сплати аліментів у заявленому нею до стягнення розмірі на її думку свідчить надсилання відповідачем грошових коштів у сумі 2000 грн. на місяць. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог [PERSON], вказуючи, що розмір одержуваного відповідачем доходу перешкоджає сплаті ним аліментів у заявленому позивачкою до стягнення розмірі. Крім того, відповідач заперечує проти обов*язку сплачувати аліменти на користь позивачки на її утримання, так як вони не перебували у шлюбі. У подальшому позивачка, представник відповідача звернулися до суду із заявами про закінчення судового розгляду справи за їх відсутності на підставі наданих доказів. Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 липня 2016 року у м. Костянтинівка Донецької області народилась [PERSON] (а.с.10), батьком якої є [PERSON] (а.с.7-8), а матір*ю [PERSON] (а.с.4-5). Дитині [PERSON] на день розгляду справи не виповнилося трьох років, згідно довідки КП «СЄЗ» за вих. № 5653 від 04 вересня 2017 р. дитина зареєстрована та проживає разом із позивачкою (а.с. 11). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 20 грудня 2017 року (а.с.61) [PERSON] за період з 01 січня 2017 р. по 30 вересня 2017 р. отримала доходи у вигляді соціальних виплат УСЗН Костянтинівської міської ради - 2017-1: 2580,00 грн.; 2017-2: 2580,00 грн.; 2017-3: 2580,00 грн. Відповідно до наданих Чигиринським відділенням Черкаської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів (а.с.70), [PERSON] у період з 01 січня 2017 р. по 30 вересня 2017 р. отримував доходи з таких джерел: 2017-1: підприємницька діяльність 0 грн..; заробітна плата ТОВ «[PERSON]Б.К.» нараховано та виплачено - 40249,40 грн. сума податку нараховано та перераховано в бюджет - 7244,88 грн.; 2017-2: підприємницька діяльність 0 грн.; заробітна плата ТОВ «Альянс» нараховано та виплачено - 2080,00 грн., сума податку нараховано та перераховано в бюджет - 374,40 грн.; заробітна плата ТОВ «[PERSON]Б.К.» нараховано та виплачено 41678,60, сума податку нарахована та перераховано в бюджет 7502,15 грн.; 2017-3: підприємницька діяльність 0 грн.; заробітна плата ТОВ «Альянс» нараховано та виплачено 9600,00 грн.; сума податку нараховано та перераховано в бюджет 1728,00 грн. Згідно відповіді на запит Чигиринського відділення Черкаської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області про джерела доходів [PERSON] за вих. № [NUMBER] від 17 січня 2018 р. (а.с.71) джерела доходів останнього за період з 01 січня 2017 р. по 31 березня 2017 р.: підприємницька діяльність; заробітна плата ТОВ «[PERSON]Б.К.»; за період з 01 квітня 2017 року по 30 червня 2017 року: підприємницька діяльність; заробітна плата ТОВ «Альянс»; заробітна плата ТОВ «У.Б.К.»; за період з 01 липня 2017 р. по 30 вересня 2017 р.: підприємницька діяльність, заробітна плата ТОВ «Альянс». Відповідно до витягу трудової книжки АЕ № 506371 від 26 червня 2009 року (а.с. 90-91) [PERSON] у період з 02 серпня 2016 року по 26 травня 2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «[PERSON]Б.К.», з 13 червня 2017 року прийнятий на роботу машиністом крану до ТОВ «Північно-український будівельний альянс» (а.с. 91). Згідно довідки ТОВ «Північно-український будівельний альянс» № 172 від 06 грудня 2017 року про доходи [PERSON] (а.с. 85), за період часу з 13 червня 2017 року по 30 листопада 2017 року розмір сукупного доходу останнього, який займає посаду машиніста баштового крану, склав 18\~080,00 грн., у червні 2017 року - 2080,00 грн., з липня по листопад 2017 року 3200,00 грн. на місяць. Відповідно до повідомлення Регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області № 31/5-1431 від 16 лютого 2018 року (а.с. 104) станом на 15 лютого 2018 року фактів реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку транспортних засобів громадянином [PERSON] не встановлено. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 лютого 2018 року (а.с. 99) [PERSON] на праві господарського відання належить земельна ділянка, для ведення особистого селянського господарства, сіножаті 2,0000, площа 2 га, дата державної реєстрації 05 лютого 2016 року, підстава наказ, 23-6428/14-15-СГ, виданий 11 грудня 2015 року Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області. Судом оглянуті надані позивачкою на підтвердження позовних вимог копію виписки з карткового рахунку [PERSON] (а.с. 92), роздруківка переписки сторін у соціальній мережі щодо надання відповідачем матеріальної допомоги дитині (а.с. 12-17), а також надані представником відповідача копії чеків про переведення готівки за період вересня-жовтня 2017 року (а.с. 84). Таким чином, судом безспірно встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] є сторони по справі. Малолітня дитина [PERSON] мешкає разом із матірю позивачкою у справі [PERSON] Спільне проживання між сторонами припинені. Відповідач мешкає окремо, є повнолітньою працездатною особою, працює та має постійний дохід, інших утриманців чи аліментних зобовязань не має, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини. Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~ \~Отже, закон покладає на батьків обовязок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 ст. 84 та ст.ст. 86 і 88 цього Кодексу. Згідно із ч. 1\~ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, до повноліття дитини, задовольнивши частково позовні вимоги в цій частині. Крім того, оцінивши реальну можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, враховуючи в тому числі розмір фактичного надання відповідачем [PERSON] допомоги на утримання дитини (а.с. 84, 92), суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині частково і стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в порядку ст.ст. 84, 91 СК України в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 04 жовтня 2017 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до 16 липня 2019 року включно, оскільки відповідач знаходиться у працездатному віці, працює та має постійний дохід, з 05 лютого 2016 року є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, не має інших аліментних зобов*язань, та являючись батьком дитини, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та її матері до відповідного віку. В силу ст. 141 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі (640,00 грн. х 2) 1 280 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial