Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації про скасування усиновлення. В обґрунтування позову вказують, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року позивачі оголошені усиновлювачами та вказані батьками дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду дитині присвоєно прізвище « [PERSON] », по-батькові - « [PERSON] », місце народження змінено на « с .Бармаки , Рівненського району, Рівненської області», батьками дитини зазначені позивачі. В зв`язку з тим, що між усиновлювачами та дитиною склалися незалежно від волі усиновлювачів стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання позивачами своїх батьківських обов`язків. Впливу на дитину позивачі не мають, остання бажає проживати в новій сім`ї, а тому виховання [PERSON] стало неможливим. [PERSON] не визнає позивачів батьками та не бажає з ними жити, спілкуватися. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача ООП Служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Басовець В.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Дадатково суду пояснила, що скасування усиновлення відповідає інтересам дитини. Заслухавши пояснення позивачів [PERSON] , [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника відповідача Басовець В.О. , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] оголошені усиновлювачами та вказані батьками дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду дитині присвоєно прізвище « [PERSON] », по-батькові - « [PERSON] », місце народження змінено на « с. Бармаки , Рівненського району, Рівненської області», батьками дитини зазначені позивачі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції 29 квітня 2014 року. 29 квітня 2014 року адміністрацією КЗСЗ центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» позивача було передано усиновлену дитину, виписний епікриз з зазначенням, що дитина здорова та надано медичну картку. Відповідно до витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 18 серпня 2015року №1, від 25 травня 2016 року № 319/3130, від 02 березня 2017 року № 338/3306 проведеного Рівненською міською психолого-медико-педагогічною консультацією Управління освіти Рівненського міськвиконкому дитині [PERSON] рекомендовано навчання за програмою для дітей із затримкою психічного розвитку. Відповідно до направлення № 51 виданого Управлінням освіти та науки Рівненської обласної державної адміністрації. [PERSON] направлено на навчання у комунальний заклад «Тучинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів» Рівненської обласної ради. Відповідно до довідки № 181 від 13 березня 2017 року [PERSON] з 13 березня 2017 року навчається в комунальному закладі «Тучинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів» Рівненської обласної ради. Відповідно до повідомлення № 208 від 03 квітня 2019 року дирекції комунального закладу «Тучинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат I-II ступенів» Рівненської обласної ради, з дитиною [PERSON] було проведено індивідуальну бесіду в ході якої встановлено інформацію, що у дитини хороші стосунки з татом та молодшою сестричкою, гірші стосунки з мамою, дівчинка не змогла знайти з нею спільної мови, [PERSON] не бажає проживати у даній сім`ї. Відповідно до характеристики [PERSON] учениці 7-А класу наданої директором КЗ «Тучинський навчально-реабілітаційний центр» РОР,вбачається, що дитина потребує уваги, любові, похвали з боку старших, мріє про щасливе життя в новій сім`ї. Згідно ст.240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. У відповідності з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття, крім випадків, передбачених ч. 2, 3 ст. 238 СК України. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.» Відповідно до ч.1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, судом встановлено, що стосунки між малолітньою [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] з початку спільного проживання були складними та напруженими. Датина не слухала своїх батьків. Відповідно до заключення Рівненської міської психолого-медико-педагогічної консультації від 02 березня 2017 року [PERSON] направлена на навчання та виховання у КЗ «Тучинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів» Рівненської обласної ради де дитина навчається до цього часу. З характеристики на [PERSON] та листа від 03 квітня 2019 року № 208 виданого КЗ «Тучинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів» Рівненської обласної ради» вбачається, що дитина мріє про щасливе життя у новій сім`ї та не бажає проживати у сім`ї позивачів. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до висновку від 18 квітня 2019 року за № вих.1425/06/01-57/19 Рівненська районна державна адміністрація вважає за доцільне скасувати усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянами України [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, у суду відсутній сумнів щодо достовірності визнаних відповідачем обставин позову та добровільності їх визнання, враховуючи стосунки які склалися між позивачами та усиновленою дочкою, інтереси усиновленої дитини за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] , [PERSON] в повному обсязі. Згідно ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного, ст. 238-241 СК України,

Outcome: approved