Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], які є законними представниками неповнолітніх [PERSON], [PERSON], про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, завданої протиправними, караними діями останніх, а також витрат на лікування. В обґрунтування поданого позову, позивачі послалися на те, що 09 лютого 2013 року, з приміщення гаража, розташованого на території їх домогосподарства, що по [ADDRESS], спільними діями неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була вчинена крадіжка, належного їм, майна, в результаті чого їм була спричинена матеріальна шкода з урахуванням понесених витрат на лікування в загальному розмірі 1396 грн. 96 коп., а також моральна шкода, що виразилася в порушенні нормальних звичаїв життя та існування, погіршення психологічного стану здоров'я, яку вони оцінили в 3333 грн. 34 коп., та просили стягнути разом з понесеними судовими витратами з відповідачів. Позивач [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що під час досудового слідства по факту вчинення крадіжки, належного їм з чоловіком, майна, ними, як потерпілими, був заявлений цивільний позов до неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 095 грн., з яких витрати на лікування складають 185 грн., а також моральної шкоди в розмірі 5000 грн., а всього 7 095 грн., який вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2013 року залишений без розгляду. Оскільки батьками неповнолітнього [PERSON] добровільно відшкодована завдана їм шкода в загальному розмірі 2 365 грн., що становить одну третю частину від загальної суми ціни позову, вони були змушені звернутися з позовом до суду в порядку цивільного судочинства про стягнення з батьків неповнолітніх [PERSON], [PERSON] - [PERSON], [PERSON] невідшкодованої суми шкоди в загальному розмірі 4 730 грн., яку ті в добровільному порядку відмовляються відшкодовувати, незважаючи на неодноразові прохання. При цьому, розмір матеріальної шкоди визначали на підставі товарних чеків, наданих місцевими приватними підприємцями, про вартість нових аналогічних речей, які у них було викрадено. Наполягала, що все викрадене у них майно, було новим, незважаючи на те, що придбане задовго до вчинення крадіжки. Позивач [PERSON] підтримав пояснення своєї дружини [PERSON] та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, вказавши, що розмір матеріальної шкоди є значно завищеним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки внаслідок неправомірних дій їх неповнолітніх дітей позивачам, як потерпілим, була завдана матеріальна шкода в розмірі 800 грн., що достовірно встановлено в ході розгляду матеріалів кримінального провадження. Окрім того, просили зменшити розмір моральної шкоди до меж розумності та справедливості з огляду на низькій рівень їх доходів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством, звернуться до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 4 ст. 28 КК України, особа, яка не пред'явила цивільний позов у кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно частин 1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа / у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років / відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками / усиновлювачами/ або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. За правилами ч. 1 ст. 1182 ЦК України, шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними, або за рішенням суду. Як убачається з матеріалів справи, вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2013 року, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду від 19 листопада 2013 року, неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] визнано винними та засуджено за те, що вони, діючи за спільною згодою між собою та малолітнім [PERSON], відносно якого ухвалою районного суду від 09 вересня 2013 року застосовані примусові заходи виховного характеру, шляхом відкривання металевої защіпки на воротах, проникли в приміщення гаража, розташованого на території домогосподарства потерпілого [PERSON], що по [ADDRESS], звідки таємно викрали бувший у використанні автомобільний акумулятор « Mutla » 60 А/Н, заводський номер 240420, чотири металеві каністри, ємністю 20 л кожна, одну металеву каністру, ємністю 40 л, ножиці по металу, зарядний пристрій, чотири свердла, об'ємом 12 мм, та три свердла, об'ємом 10 мм, спричинивши потерпілому [PERSON] матеріальні збитки на загальну суму 800 грн. / а. с. 7 - 16 /. В ході розгляду справи встановлено, що в межах кримінального провадження потерпілими [PERSON] та [PERSON] був заявлений цивільний позов до неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням витрат на лікування в загальному розмірі 2 095 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., а всього 7 095 грн., який вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2013 року залишений без розгляду. При цьому, обвинуваченим [PERSON] добровільно відшкодована, завдана крадіжкою, шкода в розмірі 2 364 грн. 33 коп., у зв'язку з чим позивачі [PERSON] та [PERSON] написали розписку про відсутність будь - яких претензій до останнього, зазначивши, що відшкодована шкода становить третю частину від ціни позову / а. с. 82 /. З огляду на наведене та з урахуванням того, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] не мають власного майна, що підтверджується, виданими виконавчим комітетом Шишацької селищної ради Шишацького району, довідками / а. с. 76, 80 /, суд приходить до висновку, що обов'язок по відшкодуванню завданої останніми кримінальним правопорушенням шкоди має бути покладений на їх батьків - [PERSON] та [PERSON], які являються належними відповідачами по справі та в ході розгляду справи не заперечували проти належного їм обов'язку по відшкодуванню позивачам, завданої їх неповнолітніми дітьми, матеріальної та моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, завданої протиправними, караними діями неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], суд бере до уваги, що вироком Шишацького районного суду встановлено, що позивачам, як потерпілим, внаслідок спільних дій неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] завдана шкода в загальному розмірі 800 грн. Вказаний розмір завданих збитків органами досудового слідства встановлений на підставі висновків товарознавчих експертиз та не заперечувався сторонами в межах кримінального провадження, а від так суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 1180 ЦК України та тієї обставини, що засудженим [PERSON] добровільно відшкодована відповідна частина завданої шкоди, приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивачів по 267 грн. з кожного, виходячи з наступного розрахунку: загальний розмір завданої злочином шкоди, що встановлений вироком суду першої інстанції та підтверджений ухвалою суду апеляційної інстанції, поділено на кількість суб'єктів кримінального правопорушення, а саме 800 : 3 = 267 / При цьому, виходячи з того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не бере до уваги твердження позивачів про те, що викрадене в них майно було виключно в новому стані, а каністри, які були предметом експертного дослідження, їм не належать, від так органами досудового слідства, на їх думку, визначений неправильний розмір матеріальних збитків, так як вказані обставини останніми не заперечувались під час розгляду матеріалів обвинувального акту відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та не доведений в порядку цивільного судочинства належними і допустимими доказами, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України. Більше того, в приєднаних до матеріалів позовної заяви товарних чеках визначена вартість відповідного майна, який знаходиться на реалізації в торгівельній мережі, станом на квітень 2013 року, в той час як крадіжка була вчинена 09 лютого 2013 року, без урахування показника зносу. Разом з цим, в рівних частках підлягає стягненню з відповідачів понесені позивачами витрати на лікування в загальному розмірі 185 грн., що підтверджується відповідними копіями фіскальних чеків на придбання ліків / а. с. 67 - 72 /. При цьому, суд з урахуванням похилого віку позивачів, їх незадовільного стану здоров'я, вважає доведеним причино - наслідковий зв'язок між вчиненою крадіжкою належного їм майна та погіршенням стану здоров'я, що є наслідком протиправних дій засуджених, у зв'язку з чим вони були змушені звернутися за кваліфікованою допомогою до Шишацької центральної районної лікарні, де їм було назначено відповідне лікування / а. с. 32 - 35 /. Крім того, згідно вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і виявляється у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, та приниженні честі і гідності. Частиною першою ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина [PERSON] та [PERSON] у таємному викрадені майна подружжя [PERSON], що вчинено з проникненням у приміщення, доведена вироком та ухвалою Шишацького районного суду від 09 вересня 2013 року та визнана сторонами у справі, тому вимога позивачів про відшкодування їм моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій неповнолітніх, є правомірною та підлягає задоволенню. При вирішенні питання про належний розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів, суд вважає, що визначений останніми її розмір в 3 333 грн. 34 коп. є дещо завищеним та, виходячи з характеру і тривалості, завданих їм моральних страждань, що виразилися в перенесених ними хвилюваннях внаслідок крадіжки, належного їм на праві власності, майна, психічних страждань, в результаті яких порушився їх нормальний ритм життя та погіршилося самопочуття, ступеня вини кожного з засуджених, які являються неповнолітніми та публічно через місцеві засоби масової інформації попросили у них пробачення за спричинену шкоду, стану матеріального забезпечення відповідачів, які являють єдиними годувальниками в родинах та мають низький рівень доходів, приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди по 500 грн. з кожного, що буде відповідати засадам виваженості і справедливості та вимогам чинного цивільного та цивільно - процесуального законодавства. Питання розподілу судових витрат, до складу яких входить сума сплаченого судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України та згідно, наявної в матеріалах справи, платіжної квитанції / а. с. 24 /. На підставі викладеного та

Outcome: partial