Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка 06 грудня 2013 року звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам (а.с.3). В обґрунтування підстав зазначила, що на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, із відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно. Але, відповідач постійно ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку із чим за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 42 458,60 грн. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментам на утримання сина, [PERSON], [INFO], в сумі 42 458,60 грн. У судове засідання позивачка не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просила суд справу розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с.22). Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Проти позовних вимог частково заперечує (а.с.29). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що згідно актового запису № 363 від 19 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 14 лютого 2005 року видано виконавчий лист № 2-6251/2004р., відповідно якого стягнуто з [PERSON],[INFO], уродженця м.Дніпропетровськ, щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] до його повноліття на користь матері [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 07.2004р.(а.с.9). Згідно довідки Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції №27287 від 25.06.2013 року, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON], станом на 05.11.2012 року становить 42 458,60 грн. (а.с.8). Відповідно до ч.4 ст.194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 194 Сімейного кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв'язку із розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Аналізуючи подані докази, суд приходить до висновку, що відповідач з 2007 року аліменти взагалі не сплачував, об'єктивних причин щодо неможливості сплачувати встановлений судом розмір аліментів ним не вказано та жодним чином не доведено, тому суд вважає, що заборгованість по сплаті аліментів виникла через його недбалість та неналежне виконання обов'язку щодо утримання свого сина, у зв'язку із чим, з [PERSON] належить стягнути на користь [PERSON] заборгованість по аліментам у сумі 42 458,60 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України, суд враховує, що відповідач від сплати судових витрат не звільнений, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому із [PERSON] належать до стягнення сплачений позивачкою судовий збір у сумі 425,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved