Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. На момент набуття права власності на квартиру в ній була зареєстрована відповідач у справі. Однак, [PERSON] в ній не проживає, інтересу до житла не виявляє, витрат по його утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує. Відповідач не є членом сімї позивачів, домовленості про проживання в житлі не було. Вважають, що дана обставина не дозволяє їм розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються їхні права та інтереси, як співвласників майна. Окрім того, змушені нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. А тому, просили визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №24 в будинку №11 по вул. Станіславського у місті Луцьку Волинської області. Від представника позивачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивачів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії договору купівлі-продажу квартири (а.с. 3,4) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.5) судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 16). Крім того, дана обставина стверджується відповідними записами в будинковій книзі (а.с. 6-8). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в спірному житлі за згодою попереднього власника. Однак, право особи, яка вселилася за згодою власника будинку, на користування житлом існує лише за умови, що ця особа залишається власником майна. Житлові права членів сімї власника житлового будинку та інших осіб, які вселилися за його згодою є похідними від прав власника цього житла, припинення права власності особи на житловий будинок припиняє право вказаних осіб на користування цим будинком. Судом встановлено, що договір про порядок користування житловим приміщенням після набуття позивачами права власності на квартиру, між сторонами не укладався. Позивачі не надавали згоду на подальше проживання відповідача [PERSON] в спірній квартирі. Відповідач [PERSON] не є членом сімї позивачів. З повідомлення Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 23.10.2017 (а.с. 9) вбачається, що за результатами проведення працівниками поліції перевірки підтверджено факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідача у квартирі позивачів більше одного року. Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі позивачів по даний час, порушує їхні права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідача [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №24 в будинку №11 по вул. Станіславського у місті Луцьку Волинської області. Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Outcome: approved