Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивачі в особі свого представника звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , по 1/3 частині за кожним, в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка та батька [PERSON] . Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер їх чоловік та батько [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина. Вони, як спадкоємці першої черги за законом звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на зазначений житловий будинок, оскільки ними не надано документу, який би підтверджував належність померлому [PERSON] будинку. У зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав власності на спірне домоволодіння. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила слухати справу без її участі. Представник відповідача Степанівської селищної ради Сумського району в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про те, що справу просить розглядати у його відсутність, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутність їх представника. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 1974 року в Підліснівській сільській раді Сумського району Сумської області [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10), чоловік позивача [PERSON] (а.с. 8) та батько позивачів [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9,11), після смерті якого відкрилася спадщина на належне померлому майно - житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до витягу з книги погосподарського обліку, виданої виконавчим комітетом Степанівської селищної ради Cумського району встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , згідно по господарської книги Степанівської селищної ради № 28 за 2016-2020 роки, рахується за гр. [PERSON] (а.с. 18). За життя [PERSON] заповіту не залишив. Згідно ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Дружина [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] спадщину після [PERSON] прийняли її шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак юридично її не оформили. Факт фактичного прийняття спадщини підтверджується наступними доказами. Згідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Степанівської селищної ради № 41/02-24 від 30.05.2011 року встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований разом з дружиною [PERSON] , сином [PERSON] та донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після померлого [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем до його смерті, поховання померлого та розпорядження його майном (а.с.35). Спадкова справа після померлого [PERSON] заведена 04 червня 2019 року за заявою позивача [PERSON] (а.с. 33-42). Відповідно до технічного паспорту житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 60,9 кв.м., житлову площу 45,6 кв.м., та складається з: літ. «А-1» - житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «пг», вбиральня літ. «Г», літній душ літ. «Д», ворота з хвірткою літ. «№2-3», загальною вартістю 97 501 грн. (а.с. 19). Разом з цим, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] (а.с.17). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володів спадковим майном на законних підставах. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачів, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ними права власності на даний житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями. На підставі наведеного,

Outcome: approved