Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] Вимоги мотивовано тим, що після смерті чоловіка та батька позивачів [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається, зокрема, з частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивачі є спадкоємцями померлого за законом, спадщину прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавця, однак нотаріус відмовив позивачам, у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вище зазначене нерухоме майно, що позбавляє позивачів можливості оформити право на спадщину після смерті [PERSON] За вказаних обставин просили визнати за ними в рівних долях право власності на 1/12 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що складається з: житлового будинку «А», загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м.; веранди «а»; відкритою веранди «а1».; літньої кухні «Б»; тамбура «б»; тамбуру «б1»; погрібу під «Б»; сараю «В»; сараю «Д»; сараю «Е», бані «Ж»; літньої кухні «Г»; вбиральні «З»; гаражу «И»; огорожі 1,2,3; споруди № 4, 5, 7. Представник позивача в судове засідання не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання представник Малокаховської сільської ради Каховського району не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої - позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року, помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей [INFO] року зроблено актовий запис за № 27 (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 30 червня 1982 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори, спадкоємцями після смерті [PERSON], померлого [INFO] року є в рівних долях: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Спадкове майно складається з ? частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно з виданої довідки Малокаховською сільською радою Каховського району від 30 травня 2013 року, померлий [INFO] року [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] (а.с. 7). Рішенням Малокаховської сільської ради Каховського району Херсонської області № 9 від 22 січня 2003 року перенумерованого житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до технічного паспорту виготовленого станом на 19 лютого 2013 року, об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS], складається з: житлового будинку «А», загальною площею 71,4 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м.; веранди «а»; відкритою веранди «а1».; літньої кухні «Б»; тамбура «б»; тамбуру «б1»; погрібу під «Б»; сараю «В»; сараю «Д»; сараю «Е», бані «Ж»; літньої кухні «Г»; вбиральні «З»; гаражу «И»; огорожі 1,2,3; споруди № 4, 5, 7 (а.с. 13 - 15). Як слідує з довідки виданої комунальним підприємством «Каховське бюро технічної інвентаризації» від 14 травня 2014 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], всупереч вимогам закону не зареєстрований (а.с. 9). Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO] року, [PERSON] народився [INFO] року, їхнім батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 4 - 5). 12 жовтня 1985 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 16 (а.с. 6). Відповідно до виданої мала каховською сільською радою Херсонської області від 22 грудня 2011 року, [PERSON] на день смерті проживав в [ADDRESS] разом з: дружиною - [PERSON], синами - [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). Постановою державного нотаріуса Заремба С.А. від 16 травня 2014 року [PERSON], що діє від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/3 частці на 1/12 частину житлового будинку [ADDRESS], відмовлено. Вказаною постановою державним нотаріусом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина та діти. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Підставою для відмови у видачі свідоцтва слугувало те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - свідоцтво про право на спадщину не зареєстровано в БТІ (а.с. 11). Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Спадщина приймається шляхом подання заяви про прийняття спадщини, особисто спадкоємцем (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1296 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілько спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та часток у спадщині спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч. 1 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на момент прийняття 1/12 частки спадкового майна померлим [PERSON], прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги вище наведені норми цивільного права, вбачає, що відповідно до законодавства, яке було чинне на час набуття права власності на житловий будинок спадкодавцем, а саме Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року (яка втратила чинність 13 грудня 1995 року), передбачалася державна реєстрація права власності, проте виникнення права власності на будинок не залежала від державної реєстрації. Суд приходить до висновку про те, що [PERSON] набув право власності на житловий будинок [ADDRESS], правомірно з дотриманням вимог законодавства, що діяло на час виникнення права власності. Згідно вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що у зв'язку з неможливістю позивачами реєстрації правовстановлюючого документу на спадковий будинок в Каховському БТІ за померлим, порушуються їх законні права та інтереси, як спадкоємців, які підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на 1/12 частку житлового будинку. Вбачає правомірність набуття права власності позивачами на спадкове майно - 1/12 частини житлового будинку. Вимоги законодавства, що встановлюють порядок прийняття спадщини, позивачами дотриманні, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Outcome: approved