Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 10 листопада 2005 року у відділі РАЦСу Хустського районного управління юстиції за актовим записом № 289. За час шлюбу у них народилася одна дитина донька [PERSON], [INFO]. 01 червня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення вона з відповідачем знаходили спільну мову щодо утримання їх дитини. Однак, починаючи з грудня 2018 року відповідач почав ухилятися від обовязку утримувати доньку. Відповідач офіційно працює в Хустській ЛВУМГ філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз», компресорній станції газопроводу, де отримує заробітну плату. Розмір заробітної плати їй невідомий. Відповідач є здоровою людиною, іншої родини, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має.\~ Позивачка просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, суду пояснив, що він не ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, матеріально підтримує дитину про, що свідчить оплата ним відпочинку доньки та колишньої дружини у Туреччині. Вважає, що у разі задоволення позову позивачка буде використовувати аліменти не на дитину, а на себе, тому просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні її позову. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01 червня 2017 року розірвали згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01.06.2017 року. У шлюбі в сторін народилася одна дитина: донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає на належному рівні. При розгляді даної справи встановлено, що відповідач має постійне місце роботи та сталий заробіток. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходу), суд вважає, що питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати за правилами ст. 183 СК України, визначивши розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року складає 2027 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved