Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просять визнати за [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої 10 березня 2010 року [PERSON] по ? частині за кожним житлового будинку та надвірних забудов, що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Щорса, буд. 10В, та в цілому складаються з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 63,4 кв.м., літню кухню літ. «В» загальною площею 22,3 кв.м, літню кухню літ. «Д» загальною площею 14,6 кв.м, сарай літ. «Г» загальною площею 10,5 кв.м, сарай літ. «Ж» загальною площею 3,9 кв.м, вбиральня літ. «И» загальною площею 1,3 кв.м, душ літ. «Е» загальною площею 2,3 кв.м, гараж літ. «К» загальною площею 27,9 кв.м.. Обґрунтовують свої вимоги тим, що 10 березня 2010 року, померла мати позивачів - [PERSON], про що 10.03.2010 року було зроблено відповідний актовий запис про смерть №323. При житті, померла [PERSON] залишила заповіт яким усе майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати та на що вона буде мати право до якого також відносяться і речові права заповіла позивачам [PERSON], [PERSON] Єдине майно яке було у померлої [PERSON] це житловий будинок з надвірними спорудами, який розташовані за адресом: місто Одеса, [PERSON] балка, пров. Щорса, 10, та земельна ділянка під ними. Цей будинок батьки позивачів [PERSON], [PERSON] збудували за власні кошти на земельній ділянці, що була надана у користування та восени 1964 року закріплена за [PERSON] (перше прізвище померлої) для ведення присадибного господарства у розмірі 0,10 ГА, що розташована за адресом: [PERSON], пров. Щорса, 10. Починаючи з 1959 року батьками позивачів [PERSON], [PERSON] було розпочато забудівлю будинку та у 1962 будівництво закінчено, але належним чином на будинок не було отримано правовстановлюючих документів. Ще при житті матері, позивач [PERSON] розпочала процедуру введення в експлуатацію будинку з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: м.Одеса, [PERSON] балка, провулок Шорса, 10 та підготовку для отримання державного акту на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Одеса, [PERSON] балка, пров. Щорса, 10 розміром 0,10 [PERSON] з цільовимпризначенням даної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Даний будинок було збудовано до 1992 року, а, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. За умови наявності закріплення земельної ділянки під забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним. Відповідно до письмової довідки виданої 14.12.2007 року дирекцією СХ ООО «Агрофірми ім. С.М. Кірова», що є правонаступником КСП ім. Кірова та совхоза ім. Кірова за [PERSON], згідно із записом у шнуровій книзі №929, на весні 1964 року остаточно закріплено земельну ділянку розташовану за адресою: м.Одеса, [PERSON] балка, пров. Щорса,10 розміром 0,10 [PERSON]. У звязку з тим, що позивачі не мають можливості реалізувати та оформити свої права на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, вони вимушені звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від представника позивачів надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутність позивачів (а.с.125). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.114). У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 09 березня 2010 року померла [PERSON], про що Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серія І-ЖД № 217960 від 10.03.2010 року, складений актовий запис №323 (а.с.16); Відповідно до заповіту від 26.12.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №1644, [PERSON] на випадок своєї смерті усе належне її майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде її належати та на що вона буде мати право, заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.15); Відповідно до свідоцтва про одруження, яке видано Відділом ЗАГС Ленінського району м.Одеси, 28.06.1964 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Доброворльська) (а.с.14); Відповідно до письмової довідки, яка видана 12.03.2007 року дирекцією СХ ООО «Агрофірми ім. С.М. Кірова», що є правонаступником КСП ім. Кірова та совхоза ім. Кірова за [PERSON], згідно із записом у шнуровій книзі №929, на весні 1964 року остаточно закріплено земельну ділянку, площею 0,10 [PERSON], розташовану за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В (а.с.28); Відповідно до виписки з протоколу №15 засідання міської міжвідомчої комісії від 25.10.2007 року, прийнято в експлуатацію житловий будинок літ. «Ааа1а2», загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., літню кухню літ. «В», літню кухню літ. «Д», сарай літ. «Г», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «И», душ літ. «Е», гараж літ. «К» , за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В (а.с.30); Відповідно до висновку №85/07-С від 17.09.2007 року, яке видано Управлінням архітектури та містобудування, узгоджено до вводу в експлуатацію житловий будинок літ. «Ааа1а2», гараж літ. «К», та господарські будівлі літ. «В», літ. «Д», літ. «Г», літ. «Ж», літ. «И», літ. «Е», за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В (а.с.31-32); Відповідно до листа Суворовського районного відділу МНС України в Одеській області №321 від 06.07.2007 року, узгоджено технічний висновок узаконення з вводом в експлуатацію самовільно возведенного житлового будинку літ. «Ааа1а2», гараж літ. «К», та господарські будівлі літ. «В», літ. «Д», літ. «Г», літ. «Ж», літ. «И», літ. «Е», за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В, при умові дотримання протипожежних будівельних норм та правил (а.с.33); Відповідно до листа Санітарно-епідеміологічної станції м.Одеси №3/1178 від 19.06.2007 року, є можливим збереження та подальша експлуатація самовільно возведенного житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «В», літ. «Д», сарай літ. «Г», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «И», душ літ. «Е», гараж літ. «К», прибудови літ. «а, а1,а2», за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В, при умові дотримання протипожежних будівельних норм та правил (а.с.34); Відповідно до Рішення Одеської міської ради №4140-V від 09.04.2009 року, [PERSON] надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В (а.с.35); Відповідно до висновку №10пр-с/01-15/6216 від 16.01.2009 року, яке видано Управлінням архітектури та містобудування, можлива передача у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0639 га за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В (а.с.38); Відповідно до висновку Управління охорони обєктів культурної спадщини №0117/5558 від 11.08.2009 року, узгоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0639 га [PERSON] у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В (а.с.39); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 12.02.1993 року, домоволодіння №10-В по провулку Щорса в м.Одесі складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 63,4 кв.м., літню кухню літ. «В» загальною площею 22,3 кв.м, літню кухню літ. «Д» загальною площею 14,6 кв.м, сарай літ. «Г» загальною площею 10,5 кв.м, сарай літ. «Ж» загальною площею 3,9 кв.м, вбиральня літ. «И» загальною площею 1,3 кв.м, душ літ. «Е» загальною площею 2,3 кв.м, гараж літ. «К» загальною площею 27,9 кв.м. (а.с.40-46); Відповідно до технічного висновку, наданого архітекторами [PERSON], [PERSON], технічний стан обстежуваних будівель домоволодіння, розташованих на земельній ділянці за адресою: [PERSON] балка, пр. Щорса, 10-В - задовільний. Всі зазначені будівлі придатні для подальшої експлуатації. Яких-небудь істотних тріщин, деформацій, вологості, слідів відхилень конструкцій від вертикалі при обстеженні не виявлено. У момент обстеження будівельні конструкції житлового будинку мали необхідну міцність і стійкість. Технічний стан господарських будівель: сараїв (літ. «Г», «Ж»), гаража літ. «К», душу (літ. «Е»), двох літніх кухонь (літ. «В», «Д») та уборної (літ. «І») задовільний. Будови по набору приміщень та планування відповідають вимогам ДБН 79-92 «Житлові будинки індивідуальних забудовників України» і ДБН 360 92* Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень. Доповнення № 4-8, п. 3.38-3.51. (а.с.52-98); Відповідно до письмових заяв, завірених ОСНКМ «Крива Балка», погоджено межі земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пров. Щорса,10-В з суміжними власниками та землекористувачами (а.с.99-102); Відповідно до письмової довідки про склад сімї та прописку №7 від 20.08.2010 року, [PERSON] та її син [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.118); 19 грудня 2016 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла копія спадкової справи за №1220/2010, яка заведена Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою,щодо майна [PERSON], померлої 09 березня 2010 року (а.с.115-124); Із матеріалів спадкової справи вбачається про те, що відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 31.08.2010 року, позивачка [PERSON] звернулася до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 09 березня 2010 року (а.с.116); Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 31.08.2010 року, позивач [PERSON] звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 09 березня 2010 року (а.с.116 об.); Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.\~\~Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може\~\~пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено про те, що позивачі [PERSON], [PERSON], як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину, після померлої 09.03.2010 року [PERSON],оскільки у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів, підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved