Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області вказуючи, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.1989 року, а також земельної ділянки, кадастровий номер 1421783300:03:000:0071, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 12.10.1998 року. 03.12.2018 року [PERSON] та 18.02.2019 року [PERSON] подали заяву до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Проте, 03.12.2018 року та 18.02.2019 року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку не має можливості провести державну реєстрацію прав, у зв`язку з відсутністю у єдиних та державних реєстрах відомостей про реєстрацію права власності на ім`я спадкодавця, а також у з зв`язку із наявністю суперечностей між заявленими та зареєстрованими правами на нерухоме майно, як того вимагає ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На їх запит КП Нікольської районної ради «БТІ» 10.01.2019 року надало відповідь, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю № [NUMBER] від 02.04.1990 року виданого на підставі рішення Володарської районної ради народних депутатів № 229 від 16.10.1986 року. При зверненні до архівного відділу Нікольської райдержадміністрації Донецької області із запитом щодо можливості отримання копії рішення Володарської районної ради народних депутатів № 229 від 16.10.1986 року, їм було повідомлено, що ці документи були передані до державного архіву Донецької області, який зараз знаходиться на непідконтрольній території України, а тому немає можливості їх отримати. Зазначають, що спірний житловий будинок дійсно належав продавцю [PERSON] , а не [PERSON] , та був придбаний їх батьком згідно договору купівлі-продажу від 11.05.1989 року. Коли їх батько придбав житловий будинок, він почав проживати в ньому та в жовтні 1998 року отримав право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Іншим чином вони не мають змоги оформити право власності на спадкове майно, а тому змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Просять визнати за ними в рівних частках (по 1/2 частки кожному) право власності на домоволодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який був власником вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі - продажу від 11.05.1989 року, посвідченого секретарем виконкому Касянівської сільської ради народних депутатів Яцко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 23. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 12.03.2019 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для зазначення в позовній заяві підтвердження другого позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також для надання документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. позивачкою [PERSON] , та надано позивачам десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення її недоліків. 25.03.2019 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачами було подано заяву про усунення недоліків з квитанцією про сплату [PERSON] судового збору в розмірі 768,40 грн. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 29.03.2019 року по цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області та [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкуваннявідкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачам разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Крім цього, під час підготовчого розгляду справи, ухвалою суду від 11.06.2019 року провадження по даній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників після смерті відповідачки [PERSON] , яка померла [INFO] і після смерті якої відкрилася спадщина. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 09.01.2020 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області та [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкуванняпоновлено та за клопотанням сторони позивача замінено первісного відповідача [PERSON] на її правонаступника [PERSON] . Крім цього, позивачем [PERSON] через канцелярію суду, надано письмове клопотання про виклик свідків. Проте, позивач від виклику свідків в підготовчому судовому засіданні відмовився та зазначена відмова прийнята судом. Стороною відповідачів у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Інших клопотань учасниками судового розгляду не заявлено. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 19.02.2020 року підготовче провадження було закрито та справа була призначена до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] і [PERSON] та представник позивача [PERSON] - адвокат Ступак Д.Д. у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду письмові заяви, в яких на задоволенні позовних вимог наполягали, а також просили справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, а також просив справу розглянути без його участі. Крім цього, зазначив, що ні його матері [PERSON] , ні йому, ніколи не належало домоволодіння [ADDRESS] , а свідоцтво про право власності на будівлю № [NUMBER] від 02.04.1990 року було видано на ім`я його матері помилково. Вищевказане домоволодіння дійсно належало [PERSON] , а не його матері [PERSON] . Йому відомо, що на даний час вищевказане домоволодіння належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.1989 року, посвідченого виконкомом Касянівської сільської ради народних депутатів, так як він придбав домоволодіння у гр. [PERSON] . Представник відповідача Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області - в.о. сільського голови Мадіна О.В. у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу розглянути у відсутність представника сільради. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся учасників справи та їх представників. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмові заяви сторони позивача, та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.03.1962 року [PERSON] народився [INFO] та його батьком зазначений [PERSON] , про що зроблено запис № 553. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.05.1973 року [PERSON] народилася [INFO] та її батьком зазначений [PERSON] , про що зроблено запис № 1480. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 16.02.2004 року [PERSON] 01.11.2003 року одружилася з [PERSON] та після одруження їй присвоєно прізвище « [PERSON] », про що зроблено запис за № 1045. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.10.2018 року [PERSON] помер [INFO] в м. Маріуполь Донецької області у віці 81 рік, про що зроблено відповідний актовий запис № 1480. Згідно повідомлення КП Нікольської районної ради «Бюро технічної інвентаризації» від 28.11.2018 року № 277 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю № [NUMBER] від 02.04.1990 року, та зареєстроване БТІ в реєстровій книзі домоволодінь під реєстровим № 80 02.04.1990 року. Відповідно до копії свідоцтва № [NUMBER] про право приватної власності на будівлю від 02.04.1990 року, виданого на підставі рішення Володарської районної ради народних депутатів № 229 від 16.10.1986 року, домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно архівної довідки архівного відділу Нікольської райдержадміністрації Донецької області від 28.01.2019 року № 07-10/05 надати копію рішення Володарської районної ради за період 1986 року не має можливості, оскільки документи Нікольської (Володарської) районної ради по 1991 рік включно передані на постійне зберігання до держаного архіву Донецької області ( [ADDRESS] , територія непідконтрольна Україні). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 03.09.1986 року посвідченого нотаріально виконкомом Касьянівської сільської Ради народних депутатів та зареєстрованого в книзі для записів нотаріальних дій за № 27, [PERSON] придбала жилий будинок, що знаходиться у с. Ключове Володарського району Донецької області та належить колгоспу ім. Калініна на підставі акту та довідки правління колгоспу від 22.08.1986 року. Згідно копії договору купівлі-продажу від 11.05.1989 року, посвідченого секретарем виконкому Касьянівської сільської Ради народних депутатів Яцко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 23, [PERSON] продала, а [PERSON] купив жилий будинок, що знаходиться у с. Ключове Володарського району Донецької області, який належить продавцю на підставі довідки виконкому Касьянівської сільської ради від 07.05.1989 року. Відповідно до довідки виконкому Касьянівської сільської Ради народних депутатів правління колгоспу постановою під № 7 від 28.07.1989 року надало покупцю будинку, що належить [PERSON] , [PERSON] в користування земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, розміром 0,06 кв.м. Згідно копії технічного паспорту на жилий будинок індивідуального жилого фонду від 02.12.1986 року власником будинку [ADDRESS] зазначена [PERSON] , а в подальшому [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.1989 року реєстровий № 23. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 103054 [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Касьянівської сільської Ради народних депутатів від 09.08.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,33 гектарів в межах згідно з планом, розташовану в [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,08 га. Згідно довідки виконкому Касянівської сільської ради Нікольського району Донецької області № 8 від 04.01.2019 року [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] , з 1991 року по 1999 рік. Відповідно до технічного паспорту виготовленого ФОП [PERSON] за замовою [PERSON] станом на 22.11.2018 року житловий будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. А-1, веранди літ. а-1, гаражу літ. Б, вбиральні літ. В, оглядової ями літ. о/я, літньої кухні літ. Г, сараю літ. Д, альтанки літ. Е, колодязя літ. К, огорожі літ. № 1-2. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2018 року приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Демко М.Л. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті [INFO] його батька [PERSON] , у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та зареєстрованими правами на нерухоме майно, як того вимагає ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.02.2019 року приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Демко М.Л. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, розташованих за адресою: [ADDRESS] , які залишилися після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки при видачі свідоцтва про право на спадщину не має можливості провести державну реєстрацію прав, у зв`язку з відсутністю у єдиних та державних реєстрах відомостей про реєстрацію права власності на ім`я спадкодавця, як того вимагає п. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав». Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Справи про спадкування за законом мають вирішуватися на основі правил глави 86 ЦК України. Так, відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово. Статтями 1261-1266 ЦК України визначено п`ять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення, зокрема ст. 1261 цього Кодексу визначено що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім цього, відповідно до законодавства, яке діяло на час придбання батьком позивачів спірного будинку, зокрема ЦК УРСР в редакції 1963 року реєстрація прав на нерухоме майно для набуття на нього права власності не потребувалося, особа набувала право власності з моменту придбання майна. У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, суд вважає доведеним, що батьку позивачів при житті належало право власності на вказане спадкове нерухоме майно, яке він набув внаслідок придбання спірного будинку за договором купівлі-продажу та після набуття чинності діючого ЦК України не оформив у встановленому законом порядку, а також враховуючи, що у зв`язку з відсутністю у єдиних та державних реєстрах відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок на ім`я [PERSON] , а також у з зв`язку із наявністю суперечностей між заявленими та зареєстрованими правами на нерухоме майно, позивачі, які є спадкоємцями першої черги і які прийняли спадщину, не можуть реалізувати своє право через органи нотаріату, при тому, що вони є спадкоємцями за законом після смерті батька, а відповідачі не заперечують проти задоволення позову, суд вважає, що право позивачів порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню, в зв`язку з чим за позивачами слід визнати в порядку спадкування в рівних частках за кожним право власності на вищезазначений житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved