Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення подвійного розміру фактично сплаченого завдатку у сумі 64000грн., мотивуючи дані вимоги тим , що у травні 2013р. сторони досягли згоди щодо покупки належного відповідачу [PERSON] автомобіля марки Daewoo Nexia, 2007р.в., р.н. [NUMBER]. За виниклою домовленістю між сторонами, позивачка [PERSON] повинна була сплатити відповідачу [PERSON] відразу 20000грн. та протягом року ще 12000грн., після чого відповідач [PERSON] обіцяв видати позивачці [PERSON] генеральну угоду на розпорядження вищевказаним автомобілем. 02.04.2013р. позивачка [PERSON] сплатила відповідачу [PERSON] завдаток у розмірі 20000грн., про що відповідач [PERSON] написав власноруч розписку та передав ключі від автомобіля. Позивачка [PERSON] використовувала вищевказаний автомобіль і продовжувала сплачувати відповідачу [PERSON] грошові кошти. Однак, на початку січня 2014р., коли позивачка [PERSON] повністю розрахувалась з відповідачем [PERSON] та сплатила йому грошові кошти у розмірі 32000грн., то автомобіль зник. У звязку з цим позивачка [PERSON] зверталась до правоохоронних органів і в ході перевірки було встановлено, що автомобіль знаходиться у його власника відповідача [PERSON]. 10.09.2015р. позивачкою [PERSON] було направлено відповідачу [PERSON] претензію, однак відповідач [PERSON] до теперішнього часу не повернув сплачений завдаток за автомобіль. Тому, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд стягнути з [PERSON] на її користь подвійний розмір фактично сплаченого завдатку у розмірі 64000грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 640грн.. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , надала до суду заяву , в якій просила розглядати справу за її відсутністю, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Урядовий курєр» №129 (5749) від 13.07.2016р., про причини неявки до суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивачка [PERSON] в поданій до суду позовній заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 20.07.2016р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязання. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовуються в тих випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У разі коли сторони домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії розписки від 02.04.2013р., [PERSON] взяв у завдаток грошові кошти від [PERSON] у розмірі 20000грн. за автомобіль [NUMBER] № кузову XWB3L31UD7A226019, по закінченню дії кредитного договору зобовязується надати генеральну довіреність на відчуження вищевказаного автомобіля. Відповідно до копії постанови Лисичанського міського відділу Головного управління МВС України у Луганській області про закриття кримінального провадження від 31.01.2014р., кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12014130240000075 від 06.01.2014р. за заявою [PERSON]С, закрити у звязку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки договору купівлі-продажу автомобілю, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору [PERSON] грошові кошти у розмірі 20000грн. є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобовязаний до повернення його в подвійному розмірі. Таким чином, з урахуванням діючого законодавства суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачкою [PERSON] в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, а отже позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення подвійного розміру фактично сплаченого завдатку у сумі 64000грн. підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача [PERSON] суми фактично сплаченого авансу у розмірі 20000грн.. На підставі ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] пропорційно до розміру задоволених вимог сплачений судовий збір у розмірі 200грн.. Відповідно до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом справи належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Витрати у розмірі 420грн., повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача [PERSON], документально підтверджені рахунком №8914 від 06.07.2016р. та квитанцією №15372160-1 від 07.07.2016р.. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420грн..

Outcome: partial