Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] , звернулись в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просять стягнути з останнього на користь [PERSON] неустойку (пеню) по сплаті аліментів за період з 12.07.2002 року по 01.09.2018 року в сумі 32 632,74 грн. та заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 102 860,71 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] , перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі з 1998 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . В 2007 році шлюбні відносини припинили. В подальшому позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда від 24.12.2007 року з відповідача на її користь на утримання доньки стягнуті аліменти в розмірі ј частини всіх заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з 07.09.2007 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили і обов`язкове до виконання. Відповідач не виконував свого обов`язку щодо утримання дитини, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з вересня 2007 року по 12 грудня 2018 року має заборгованість в сумі 102 860,71 грн. На вказану суму позивачем [PERSON] обрахована неустойка (пеня) в розмірі 32 632,74 грн. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, позивачі просять задовольнити позов. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, при цьому, позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутності, позивачка [PERSON] причини неявки суду не сповістила. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Представник третьої особи, причин неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 17.01.2001 року, актовий запис № 76, записаний відповідач [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2007 року з відповідача на користь позивача [PERSON] , яка змінила своє прізвище на « [PERSON] », на утримання доньки стягнуті аліменти в розмірі ј частини всіх заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з 07.09.2007 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Вказане рішення суду набрало законної сили і на його виконання видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання. Відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницького ГТУЮ в Кіровоградській області А.О.Мошнягуца від 07.06.2019 року за вих. № 50353374/14, за період з вересня 2007 року по 12 грудня 2018 року становить 102 860,71 грн. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачували щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Згідно з вимогами ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Верховний Суд України у справі № 6-149 цс14 зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму. В Постанові Судової палати у цивільних справах від 16 березня 2016 року (справи № 6-300цс16 та № 6-2589цс15) Верховний Суд України зазначив, що неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на один відсоток пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно розрахунку, наданого позивачем, за період з вересня 2007 року по грудень 2018 року пеня складає 32 632,74 грн. Судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, виплат по іншим виконавчим документам не встановлено, на даний час заборгованість по сплаті аліментів ним не виплачується, заперечень проти позову та наданого розрахунку ним не надано. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 182, 183, 196 СК України,

Outcome: approved