Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом виселення. Позивачі посилаються на те, що позивачам, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Садова, буд.10, с.Мичів, Гощанського району, Рівненської області. За вказаною адресою без будь-яких на те правових підстав проживає та зареєстрована за місцем проживання відповідач - [PERSON]. Неодноразові звернення позивачів до відповідача щодо звільнення нерухомості та зняття з реєстрації за місцем проживання [PERSON] ігнорує та створює позивачам нестерпні умови, внаслідок яких вони не можуть користуватися та розпоряджатися належним їм майном. Позивачі вважають, що своєю протиправною поведінкою [PERSON] умисно завдає їм шкоди, так як з господарського двору будинку зникають будівельні матеріали, придбані ними для проведення ремонтних робіт. На підставі вищевикладеного позивачі просять усунути перешкоди в володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Садова, 10 в с. Мичів Гощанського району Рівненської області, який належить на праві приватної спільної сумісної власності\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договору дарування № 1611 від 10.12.2004 року та виселити без надання іншого житлового приміщення [PERSON] з житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Садова, 10 в с. Мичів Гощанського району Рівненської області. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримали повністю з підстав, викладених у ньому, просять його задовольнити. [PERSON] доповнила, що є підстави для задоволення позову, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням та виселити її з належного позивачам будинку. Відповідач [PERSON]\~в судовому засіданні позов визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві позивачами, не заперечувала щодо задоволення позову, вказала, що вона має намір літом зробити ремонт у належному їй будинку та виселитися з даного будинку, з приводу якого виник спір. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Садова, буд.10, с.Мичів, Гощанського району, Рівненської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, № витягу: 6727060 від 14.03.2005 року, виданого комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації ». За вказаною адресою проживає та зареєстрована за місцем проживання відповідач - [PERSON]. Позивачі неодноразово зверталися до відповідача щодо звільнення нерухомості та зняття з реєстрації. Проте [PERSON] ігнорує вимоги позивачів, внаслідок яких вони не можуть користуватися та розпоряджатися належним їм майном, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положенням ч.1 ст.\~317\~та ч.1 ст.\~319 ЦК України\~встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Як стверджується витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, копією технічного паспорта [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Садова, буд.10, с.Мичів, Гощанського району, Рівненської області. Стаття 379 ЦК України\~вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За змістом\~статті 156 ЖК УРСР право користуватися жилим будинком (квартирою) належить членам сім'ї власника жилого будинку (квартири). До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач в справі не є членом сім'ї позивачів в розумінні ч.2\~ст.64 ЖК УРСР, не є власником чи наймачем вказаного житла. Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст.\~317,\~319 ЦК України\~права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном. Також судом встановлено, що між позивачами та відповідачем будь-яких угод щодо користування спірним будинком не укладалося і відповідач проживає у будинку, належному позивачам без будь-яких правових підстав, чим порушує права позивачів як власників даного будинку. Відповідно до п. 33 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», за якою відповідно до положень статей 391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, відповідно до п.3 ч.2\~ст.16 ЦК України\~захист права позивачів на безперешкодне володіння, користування та розпорядження будинком, який розташований за адресою: вул. Садова, буд.10, с.Мичів, Гощанського району, Рівненської області має бути реалізовано судом шляхом усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача із спірного житла та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню на користь позивачів з відповідача.

Outcome: approved