Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що сторони є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтво про право власності на житло від 06.10.1998 року. Загальна площа квартира 57,6 квадратних метрів, вона складається з трьох кімнат, одна з яких є ізольованою та становить 9.8 квадратних метрів, та дві суміжних кімнати - 15.0 та 16.4 квадратних метрів, а також кухні площею 7.1 квадратних метрів, ванної площею 1.9 квадратних метрів, вбиральні площею 0.9 квадратних метрів та коридору площею 6.5 квадратних метрів. Станом на день подання позовної заяви в квартирі зареєстровані позивачі та відповідач, крім того в квартирі без реєстрації проживає [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року було виділено у користування [PERSON] кімнату площею 15.0 квадратних метрів, [PERSON] та [PERSON] у користування суміжну кімнату площею 16.4 квадратних метрів, [PERSON] кімнату площею 9.8 квадратних метрів, а інші приміщення залишено у спільному користуванні. Однак в порушення виконання вказаного рішення відповідач користується іншою кімнатою в квартирі, а саме кімнатою загальною площею 15.0 квадратних метрів, яка була виділена у користування [PERSON] , чим порушує її права. Враховуючи викладене, просять усунути перешкоди у користуванні квартири за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] з кімнати - загальною площею 15.0 квадратних метрів, яка була виділена у користування [PERSON] в кімнату, загальною площею 9.8 квадратних метрів, яка була виділена у користування [PERSON] згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що чинним законодавством не передбачено виселення особи з певної кімнати. Крім того, він понад 20 років проживає саме в кімнаті площею 15 кв.м., а позивачі чинять йому перешкоди у цьому, у них постійно виникають суперечки та конфлікти на фоні спільного проживання. Представник позиваа [PERSON] в в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, звернулись з заявами про розгялд справи за їх відсутності. Суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтво про право власності на житло від 06.10.1998 року. Загальна площа квартира 57,6 квадратних метрів, вона складається з трьох кімнат, одна з яких є ізольованою та становить 9.8 квадратних метрів, та дві суміжних кімнати - 15.0 та 16.4 квадратних метрів, а також кухні площею 7.1 квадратних метрів, ванної площею 1.9 квадратних метрів, вбиральні площею 0.9 квадратних метрів та коридору площею 6.5 квадратних метрів. Станом на день подання позовної заяви в квартирі зареєстровані позивачі та відповідач, крім того в квартирі без реєстрації проживає [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року було виділено у користування [PERSON] кімнату площею 15.0 квадратних метрів, [PERSON] та [PERSON] у користування суміжну кімнату площею 16.4 квадратних метрів, [PERSON] кімнату площею 9.8 квадратних метрів, а інші кімнати залишити у спільному користуванні. Однак відповідач не виконує добровільно зазначене рішення суду і користується іншою кімнатою в квартирі, а саме кімнатою загальною площею 15.0 квадратних метрів, яка була виділена у користування [PERSON] , чим порушує її права. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року [PERSON] було виділено в користування кімнату, загальною площею 9.8 квадратних метрів, а кімнату, площею 15.0 квадратних метрів було виділено в користування [PERSON] , а також те, що [PERSON] добровільно не виконує вказане рішення та продовжує проживати у кімнаті, яка на підставі рішення про визначення порядку користування квартирою виділена його сестрі - позивачу [PERSON] . Таке проживання обмежує права позивача [PERSON] щодо користування своїм майном. При цьому суд зауважує те, що рішення суду про встановлення порядку користування квартирою від 31.10.2016 ухвалене для досягнення між співвласниками згоди щодо цього порядку. Таке рішення не містить вимог примусового характеру і спрямоване на врегулювання саме питання щодо конкретного порядку користування квартирою між її співвласниками. Таке рішення не підлягає примусовому виконанню, оскільки не містить заходів примусового виконання такого рішення. Разом з тим, судом встановлено, що це рішення добровільно не виконано відповідачем протягом п`яти років і він продовжує проживати у кімнаті, яка виділена у користування позивачу [PERSON] . Давність проживання в цій кімнаті, не звільняє відповідача від обов`язку звільнити її після визначення порядку користування всією квартирою і надання цієї кімнати рішенням суду у користування іншому співвласнику. Захищаючи право власності позивача [PERSON] щодо користування належною їй частковою у спільному майні, суд вважає правильним задовольнити її вимоги у даній справі та виселити відповідача з житлової кімнати площею 15 кв.м квартири [ADDRESS] до кімнати площею 9,8 кв.м. цієї ж квартири. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки їх права щодо користування належними їм частками квартири та виділеної кімнати на підставі рішення суду відповідачем не поуршено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved