Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 11.02.1994 року з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Мигівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №04. Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначала, що причиною розірвання шлюбу є те, що одруження виявилося невдалим, у них різні наміри та сприйняття матеріальних і моральних обов'язків щодо подружніх стосунків і сім'ї в цілому. Незважаючи на те, що разом проживають в одному будинку, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2013 року. Просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 11.02.1994 року виконкомом Мигівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №04. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, просила їх задовольнити, на примирення не погоджувалась, просила при розірванні шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, вважав, що примирення між ними неможливе, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 11.02.1994 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Мигівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №04, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим 21.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького РУЮ у Чернівецькій області. Від шлюбу є двоє дітей: повнолітня [PERSON], [INFO], та неповнолітня [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. З вересня 2013 року сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, проживають в одному будинку, проте, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, при розірванні шлюбу змінити прізвище позивачці на її дошлюбне «[PERSON]». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, заперечень проти позову відповідач не подав, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved