Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з відповідача на користь позивачів суму коштів, що знаходились на рахунку, відкритому в Банку, які належали їх батькові, і на які вони мають право в порядку спадкування, в розмірі 5706,31 гривень кожному та судових витрат у справі. В подальшому позивачі подали заяву про збільшення розміру позовних вимог та просили суд стягнути з відповідача на їх користь кошти, що знаходились на банківському рахунку в розмірі 5706,31 гривень, 3 % річних в розмірі 178,22 гривні, втрати від інфляції в сумі 1211,6 гривень, упущену вигоду в розмірі 1101,94 гривні кожному, судові витрати у справі, а також компенсувати витрати [PERSON] на правову допомогу відповідно до поданого розрахунку і платіжних доручень на підтвердження цих витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батько позивачів, [PERSON], помер [INFO]. За життя він був клієнтом ПАТ «Укрсоцбанк» та зберігав кошти на банківських рахунках. З метою прийняття спадщини ними, як спадкоємцями першої черги за законом, були подані заяви до Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори. На запит нотаріуса відповідачем була надана інформація про наявність рахунків, відкритих в ПАТ «Укрсоцбанк» ня ім»я [PERSON], на одному з яких - [NUMBER] станом на 11.07.2013 р. знаходились грошові кошти в розмірі 45650,48 гривень. Позивачі посилаються на те, що коли позивач [PERSON] звернувся до Оболонського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», з»ясувалось, що всі грошові кошти з банківського рахунку [NUMBER] були зняті через банкомат за допомогою платіжної картки «Віза Електрон» [NUMBER] невстановленою та неуповноваженою особою, хоча їм як спадкоємцям першої черги після смерті батька належить по 1/8 частині кожному грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку. В зв»язку з тим, що Банк, будучи поінформованим державним нотаріусом про смерть [PERSON], власника рахунку, безпідставно списав з нього кошти і виконав розпорядження неуповноваженої особи, позивачі на підставі положень ст. 1073 ЦК України просять стягнути з відповідача кошти, які знаходились на рахунку по 1/8 частині від суми, що знаходилась на банківському рахунку, кожному, з врахуванням ч.2 ст.625 ЦК України стягнути 3 % річних та інфляційні втрати, а також упущену вигоду, оскільки при своєчасному отриманні коштів вони мали можливість розмістити їх на депозитному рахунку і отримувати нараховані відсотки. В ході судового розгляду позивач [PERSON], який також є представником позивача [PERSON], підтримав позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та просив суд їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що Банк при наявності інформації про смерть власника рахунку і держателя картки виконав розпорядження неуповноваженої особи на перерахування грошових коштів, що унеможливило прийняття ними спадщини у вигляді коштів на банківському рахунку. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що відповідно до Правил Національної системи масових електронних платежів держатель картки [NUMBER], за допомогою якої були зняті кошти з карткового рахунку [NUMBER], яким був [PERSON], зобов»язаний був не передавати картку стороннім особам та держати в таємниці свій ідентифікатор (ПІН-код). Від власника картки будь-яких заяв про втрату картки не надходило. Крім того, представник Банку зазначив, що участь держателя картки в національній системі масових електронних платежів припиняється у разі смерті клієнта і для припинення участі спадкоємці повинні звернутись до емітента картки з письмовою заявою про припинення операцій за даним рахунком та надати відповідні документи. Такі дії позивачами вчинені не були до 29.01.2014 р., а тому, на думку представника відповідача, будь-яких винних дій ПАТ «Укрсоцбанк» у перерахуванні коштів не вбачається. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], який був батьком позивачів, помер [INFO]. На момент смерті [PERSON] був клієнтом ПАТ «Укрсоцбанк». [PERSON], [PERSON] відповідно до положень ст.1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] Судом встановлено, що позивачі звернулись до Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Листом від 05.07.2013 р. Дев»ята Київська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «Укрсоцбанк» про факт смерті [PERSON] та витребувала інформацію про наявність банківських рахунків, відкритих на ім»я останнього. Відповідно до листа ПАТ «Укрсоцбанк» від 16.07.2013 р. за № 15.1-250/84-1861, на ім»я [PERSON] станом на 11.07.2013 р. відкриті наступні рахунки: поточний рахунок - [NUMBER] із залишком коштів 0 гривень, картковий рахунок - [NUMBER] із залишком коштів 0 гривень і картковий рахунок - [NUMBER], залишок коштів на якому складає 45620,45 копійок. Також судом встановлено, що між [PERSON] і ПАТ «Укрсоцбанк» 13.11.2012 р. був укладений Договір № 23309010692623 банківського вкладу «Чемпіон», відповідно до якого Банк відкрив вкладнику Депозитний рахунок [NUMBER], на який перераховувались грошові кошти в розмірі 45000 гривень. Строк залучення депозитного вкладу був обумовлений сторонами до 13.03.2013 р. з подальшою пролонгацією Договору. Як вбачається з виписки по картковому рахунку [NUMBER] 11.07.2013 р. грошові кошти в розмірі 45000 гривень з депозитного рахунку [NUMBER] були перераховані на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER]. В ході розгляду справи представник відповідача не зазначив суду підстави для перерахування зазначених коштів з депозитного рахунку клієнта на картковий рахунок у відсутність відповідного розпорядження власника рахунку або уповноваженої особи. Зазначені дії також не були передбачені умова Договору банківського вкладу, що укладений між сторонами. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Згідно з ст.1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2013 р. державним нотаріусом Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на 1/8 частину грошових вкладів, що належали померлому [PERSON], кожному із позивачів. Як встановлено судом, після отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернувся до Оболонського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» для отримання коштів, які знаходились на картковому рахунку і з»ясувалось, що кошти на рахунку [NUMBER] були відсутні. За період з 11.07.2013 р., коли Банку стало відомо про смерть [PERSON], власника карткового рахунку [NUMBER], і до моменту звернення позивачів про отримання в порядку спадкування коштів із зазначеного рахунку, з нього були зняті кошти в розмірі 45640 гривень, у тому числі 45000 гривень, які були перераховані з депозитного рахунку. 24.12.2013 р. [PERSON] звернувся до начальника Оболонського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» з заявою про проведення розслідування з приводу зняття невстановленою особою готівкових коштів з рахунку [NUMBER]. Відповідно до відповіді начальника Оболонського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» усі зняття готівки з карткового рахунку відбулись з використанням платіжної картки «Віза Електрон» [NUMBER]. 27.01.2014 р. [PERSON] та [PERSON] подали до ПАТ «Укрсоцбанк» заяви про припинення всіх платіжних операцій та транзакцій по зняттю готівки та безготівковому перерахуванню грошових коштів за платіжною карткою «Віза Електрон» [NUMBER], випущеної на ім»я [PERSON] та зарахування на картковий рахунок [NUMBER] грошових коштів. 11.03.2014 р. ПАТ «Укрсоцбанк» була надана відповідь [PERSON], відповідно до якої йому було відмовлено у зарахуванні коштів на картковий рахунок, які були зняті невстановленою особою Відповідно до ст.1071 ЦК України Банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошовиї коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму а рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, у зв»язку з чим зі смертю фізичної особи припиняються зобов»язання, що нерозривно пов»язані з його особою. Відповідно до п.4.1 Правил Національної системи масових електронних платежів, що затверджені постановою Національного банку України № 620 від 10.12.2004 р. участь держателя картки в національній системі масових електронних платежів припиняється у рзі смерті клієнта. Згідно з п.4.6 Правил для ініціювання припинення участі в Національній системі масових електронних платежів клієнта в разі його смерті спадкоємці повинні подати до емітента відповідну заяву в письмовій формі та пред»явити відповідні документи. В силу положень п.4.10 Правил видача залишків коштів клієнта в разі його смерті особам, що мають на це право, здійснюється відповідно до законодавства України, на підставі заяви спадкоємців, що пред»явили відповідні документи. Як зазначалось судом вище, спадкоємці звернулись з заявою про припинення операцій з платіжною карткою «Віза Електрон» [NUMBER], випущеної на ім»я [PERSON] та зарахування на картковий рахунок [NUMBER] грошових коштів лише 27.01.2014 р. Тобто, на момент зняття готівкових коштів з карткового рахунку [NUMBER] за допомогою платіжної картки «Віза Електрон» [NUMBER] в період з 11.07.2013 р. по листопад 2013 р. (останні зняття готівки) у Банка були відсутні підстави для припинення операцій з платіжною карткою «Віза Електрон» [NUMBER], а лист Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори від 03.07.2013 р. про надання інформації щодо наявності рахунків, відкритих на ім.»я [PERSON], не є підставою для припинення операцій по рахунку, визначеною чинним законодавством. Однак, на думку суду, ПАТ «Укрсоцбанк» безпідставно після смерті власника депозитного рахунку 11.07.2013 р. перерахував кошти в розмірі 45000 гривень з депозитного рахунку [NUMBER] на картковий рахунок [PERSON] [NUMBER], оскільки можливість здійснення такого перерахування не була передбачена ні умовами Договору банківського вкладу, ні положеннями чинного законодавства. З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачів про стягнення з ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів, що становлять 1/8 частину коштів, які знаходились на депозитному рахунку [NUMBER] кожному (45000/8 = 5625 гривень) є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вимоги щодо стягнення на користь позивачів іншої частини коштів, які знаходились на картковому рахунку [NUMBER], не підлягають задоволенню, оскільки спадкоємцями померлого [PERSON] не було вчинено всіх необхідних дій для припинення грошових операцій по картковому рахунку, що призвело до зняття готівки невстановленою особою. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обов»язок щодо виплати Банком спадкоємцям коштів, що знаходились на рахунках, відкритих в ПАТ «Укрсоцбанк» і належали [PERSON], є грошовим зобов»язанням, встановленим законом. Згідно з ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов»язок у семиденний строк від дня пред»явлення вимоги, якщо обов»язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивачі звернулись до ПАТ «Укрсоцбанк» з заявами про зарахування коштів на рахунок [NUMBER] 27.01.2014 р., тобто Банк повинен був виконати обов»язаок щодо зарахування коштів які належали їх померлому батькові, на рахунок, зазначений позивачами до 03.02.2014 р. Однак, зазначені зобов»язання, встановлені законом, Банк не виконав, в зв»язку з чим у позивачів виникло право вимагати стягнення з ПАТ «Укрсоцбанк» не лише коштів, які належали [PERSON] в розмірі відповідно до їх частки у спадковому майні, але і сплати 3 % річних та інфляційних збитків, починаючи з 04.02.2014 р. і до 03.12.2014 р. (відповідно до заявлених вимог). Визначаючи розмір 3 % річних та інфляційних збитків, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з того, що ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі положень ст. 1073 ЦК України повинен сплатити позивачам, як спадкоємцям, по 1/8 частині кожного від розміру вкладу, що знаходився на депозитному рахунку і належав померлому [PERSON], тобто кошти в розмірі 5625 гривень кожному із позивачів. Оскільки, починаючи з 04.02.2014 р. термін прострочення виконання зобов»язань становить 303 дні, то відповідно сума 3% річних складає 140,08 гривень ( 5625х3/365х303). Сума інфляційних збитків за період з березня 2014 р. (наступний місяць за місяцем виконання зобов»язань) по жовтень 2014 р. (відповідно до заявлених вимог) становить 5625х120,26 (індекс інфляції відповідно до офіційних даних)/100= 1139,62 гривні. Тобто, вимоги про стягнення з відповідача на користь кожного із позивачів 3% річних в розмірі 140,08 гривень та інфляційних збитків в сумі 1139,62 гривні є обґрунтованими і підлягають задоволенню в цій частині. Не можуть бути задоволені вимоги позивачів про стягнення з відповідачів суми упущеної вигоди в розмірі 1101,94 гривні кожному з наступних підстав. В силу положень ст.22 ЦК України упущеною вигодою доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене. З боку позивачів суду не надано обґрунтованих доказів на підтвердження того, що у разі належного виконання зобов»язань з боку відповідача їх право на отримання додаткового доходу за депозитним вкладом не було б порушено. Наявність інформації про ставки за депозитними вкладами в ПАТ «Укрсоцбанк», не підтверджує причинний зв»язок між порушеним зобов»язанням та неотриманим доходом, а також не свідчить про те, що позивачі мала намір саме ці кошти внести на депозитний рахунок для отримання прибутку у вигляді нарахованих відсотків. З огляду на викладені обставини позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати у справі пропорційно до задоволених вимог (84,2%), а саме суму судового збору, сплаченого при зверненні до суду та витрат на правову допомогу, що понесені [PERSON] і підтверджені відповідним розрахунком та платіжними документами.

Outcome: partial