Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON], яка була бабусею позивача та матір'ю позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним нею 13 липня 2004 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла йому - [PERSON] Він, як спадкодавець за заповітом, своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї баби, як це перебачено ст.1269 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому згідно ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Зазначають, що до складу спадкового майна входить 1/2 частка нерухомого майна, що знаходиться по [ADDRESS]. Інша 1/2 частка данного господарства належить [PERSON], як члену колгоспного двору, оскільки станом на 1991 рік вказане господарство відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Інших спадкоємців, ні за заповітом, ні за законом, які б прийняли спадщину та осіб, які мають обов'язкову частку в спадщині - немає. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове нерухоме майно вони не мають можливості, оскільки при житті [PERSON] не оформила правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно та не зареєструвала своєї частки в реєстрі нерухомого майна. На підставі викладеного просять суд визнати за ними по 1/2 частці нерухомого майна, що розташоване по [ADDRESS] і складається із: житлового будинку літ. «А», загальною площею 44,3 кв.м., в тому числі житловою площею - 24,9 кв.м., сарая літ. «Б», вбиральні літ. «В»,літньої кухні літ. «Г», прибудови літ. «Г1», сарая літ. «Д», сарая літ. «Е», літньої кухні літ. «Є», колодязя № 1, воріт № 2, огорожі № 3, хвіртки № 4, хвіртки № 5, огорожі № 6, хвіртки № 7, вимощення №І. На підготовче засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, проте подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять суд позов задовольнити та справу розглядати у їх відсутності. На підготовче засідання представник відповідача Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з'явився, однак від представника сільської ради надійшла заява, згідно якої Волоківська сільська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглянути справу у відсутність їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON], 07.09.1991 року у виконкомі Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 32. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Від даного шлюбу [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] 01 серпня 1997 року розірвали шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 75. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на - [PERSON]. Згідно заповіту від 13 липня 2004 року, посвідченого секретарем виконкому Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованого в реєстрі за № 68, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. [INFO] в с.Волока Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Довідкою № 455 від 14 серпня 2017 року, виданою виконавчим комітетом Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, підтверджується, що померла [PERSON], [INFO], постійно проживала за місцем реєстрації в [ADDRESS] з 1960 року по [INFO] року, тобто по день її смерті. Разом з нею в одному будинку були зареєстровані та проживали: донька - [PERSON], [INFO] та онук - [PERSON], [INFO] Крім цього встановлено, що спірне на сьогодні майно відносилося до категорії колгоспних дворів, що підтверджується копією особового рахунку №734. Станом на 1991 рік в господарстві проживали [PERSON] та [PERSON] та кожному з них належало по 1/2 частці нерухомого майна, яке розташоване по [ADDRESS]. Таким чином, до спадкового майна після смерті [PERSON] входить 1/2 частка нерухомого майна, що розташоване по [ADDRESS] і складається із: житлового будинку літ. «А», загальною площею 44,3 кв.м., в тому числі житловою площею - 24,9 кв.м., сарая літ. «Б», вбиральні літ. «В»,літньої кухні літ. «Г», прибудови літ. «Г1», сарая літ. «Д», сарая літ. «Е», літньої кухні літ. «Є», колодязя № 1, воріт № 2, огорожі № 3, хвіртки № 4, хвіртки № 5, огорожі № 6, хвіртки № 7, вимощення №І. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] станом на 1991 рік була членом колгоспного двору по [ADDRESS], разом зі своєю матір'ю [PERSON], а тому кожному з них відповідно належало по 1/2 частині нерухомого майна. [PERSON] свою частку у нерухомому майні заповіла своєму онукові [PERSON], який після смерті [PERSON] своєчасно прийняв спадщину, а тому позивачам належить по 1/2 частці вказаного майна. На даний час позивачі позбавлені можливості оформити права на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved