Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка 26.12.2016 року звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на наступні обставини. Відповідно до наказу №57/ОК від 07.11.2002 року її чоловік [PERSON] уклав трудовий договір на невизначений строк з Державним підприємством «Скадовський морський торгівельний порт». Останнє місце роботи на посаді старший механік, змінний помічник капітана. 20 серпня 2015 року її чоловік [PERSON] помер. Наказом №165 від 25.08.2015 року трудовий договір припинений у звязку зі смертю. На день припинення трудового договору згідно бухгалтерського обліку рахується безоплатне харчування членів екіпажів, тобто відповідач заборгував перед [PERSON] заборгованість по виплаті компенсації раціону харчування в сумі 8740, 02 грн. Зважаючи на те, що соціальні виплати передаються членам сімї спадкодавця, незалежно від того чи виступають вони спадкоємцями після його смерті, просила стягнути з Державного підприємства «Скадовський морський торгівельний порт» на її користь 8740,02 грн. як заборгованість по виплаті компенсації по безоплатному харчуванню членів екіпажу, судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Державного підприємства «Скадовський морський торгівельний порт» [PERSON] позов не визнав та просив відмовити у задоволенні заявлених в ньому вимог посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до записів у трудовій книжці [PERSON] 07.11.2002 року уклав трудовий договір на невизначений строк з відповідачем. Працював на різних посадах. Останнє місце роботи на посаді старший механік, змінний помічник капітана. 25.08.2015 року трудовий договір припинений у звязку зі смертю. Згідно довідки виданої Державним підприємством «Скадовський морський торгівельний порт» перед [PERSON] рахується безоплатне харчування в перекладі на гривні в розмірі 8740, 02 грн.. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КГ№204946 від 25.08.2015 року [PERSON] помер 20.08.2015 року. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КГ№414515 від 25.12.1982 року [PERSON] є дружиною [PERSON]. Відповідно до ст. 54 Кодексу торговельного мореплавства України, порядок прийняття на роботу осіб суднового екіпажу, їх права і обов'язки, умови роботи на судні та оплати праці, соціально-побутового обслуговування в морі і в порту, а також порядок і підстави звільнення регулюються законодавством України, цим Кодексом, статутами служби на морських і риболовних суднах, генеральними та галузевими тарифними угодами, колективними і трудовими договорами (контрактами). Згідно п. 8.1.5 Колективного договору, витяг якого надано представником відповідача (а.с. 20), сторони домовились встановлювати норматив вартості безоплатного раціону харчування членам екіпажів суден транспортного та рефулерного флоту виходячи з науково-обґрунтованих норм та фактичної вартості продуктів. Перегляд нормативів проводити 1 раз на рік за погодженням двох сторін та затверджувати наказом по порту. Для службово-допоміжного флоту встановлювати норматив столового забезпечення, величина якого не повинна перевищувати 50 % нормативу раціону харчування». Тобто йдеться тільки про обов'язок власника щодо встановлення норм забезпечення харчування з розрахунку на одного члена екіпажу (здійснюється спеціалізованими НДІ в галузях харчування, які мають на це право та володіння спеціальними знаннями), згідно яких підприємство повинно було за свій рахунок проводити закупівлю продуктів харчування у відповідності до розроблених норм та організувати приготування обідів для екіпажів суден, відкривши пункт колективного харчування (п. 8.1.9. Колективного договору), реалізуючи додаткову соціальну гарантію. Відповідно до п.16.1. Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29.01.2003 року №23 «Щодо організації матеріального стимулювання праці працівників підприємств і організацій» оплата харчування працівників в їдальні підприємства відноситься до систем матеріального стимулювання праці. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Оплата утримання екіпажу судна включає в себе відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці», крім основної заробітної плати, встановлені гарантійні надбавки і компенсаційні виплати. Котлове забезпечення членів екіпажу судна належить до їх соціально-побутового обслуговування, а не до оплати праці за трудовим договором, тому витрати коштів на таке обслуговування не підлягають стягненню на користь членів екіпажу як оплата за працю, передбачена ст. 94 КЗпП України. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що витрати на харчування не є складовою заробітної плати. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, приймаючи до уваги, що витрати на харчування не є складовою заробітної плати, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого позову з огляду на те, що раціон харчування не входить до структури жодної з зазначених в ст.1227 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed