Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно до відповідача [PERSON] громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради, мотивуючи позовні вимоги тим, що 20 травня 2003 року квартира [ADDRESS] була приватизована згідно вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Учасниками приватизації виступали: батько позивачки [PERSON] [PERSON], сама позивачка [PERSON] та її дочка [PERSON]. Вказують, що враховуючи вимоги ч. 1 ст. 368 ЦК України та ч. 2 ст. 370 ЦК України кожному із вказаних осіб повинно належати по 1/3 частці даної квартири [ADDRESS], тобто 1/3 частка належала батьку позивачки [PERSON] [PERSON], самій позивачці [PERSON] та її дочці [PERSON] При цьому стверджують, що 09 серпня 2014 року батько позивачки [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть та на день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частки вказаної квартири. Спадкоємцями після смерті [PERSON] виступають позивачі - [PERSON] та [PERSON]. Вказують, що таким чином позивачці [PERSON] належить успадкувати 1/3 частку квартири [ADDRESS], а враховуючи те, що їй також належить 1/3 частка вказаної квартири, то таким чином розмір її частки повинен становити 2/3 частки вказаного майна. Стверджують, що державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру ні батьком позивачки ні нею самою не був зареєстрований в органах БТІ. Вказують, що технічна характеристика квартири є наступною: 2-х кімнатна квартира житловою площею 30,40 кв.м., загальною площею 50,70 кв.м. Так як позивачі не мають можливості належним чином використати своє право на оформлення права власності на спадкове майно в позасудовому порядку, вони вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. На основі викладеного просили суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 2/3 частки та за [PERSON], [INFO], в інтересах якої діє [PERSON], право власності на 1/3 частки у квартирі [ADDRESS] житловою площею 30,40 кв.м., загальною площею 50,70 кв.м. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак до початку судового засідання від її представника надійшла заява, в якій вона просить розглядати дану справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак до початку розгляду справи судом від відповідача надійшла заява, в якій просять розглядати справу у їх відсутність та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2003 року квартира [ADDRESS], загальною площею 50,70 кв.м. була приватизована згідно вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Учасниками приватизації виступали: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про право власності серії САА №984926, виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради на підставі розпорядження керівника органу приватизації від 20 травня 2003 року за №40199 (а.с.10). Відповідно до даного свідоцтва, вказана квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-МР №692498 (а.с.8) [PERSON], [INFO], являється донькою [PERSON], який помер 09 серпня 2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 09 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 1635, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №136991 (а.с.11). При цьому [PERSON], [INFO] являється донькою [PERSON], що також підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №111794 (а.с.9). З довідки Міського комунального бюро технічної інвентаризації №64 від 20.01.2015 року (а.с.12) вбачається, що загальна площа квартири [ADDRESS] складає 50,70 кв.м., житлова 30,40 кв.м. 18 лютого 2015 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори позивачці [PERSON], як спадкоємцю за законом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] (колишній Червоноармійській) в м.Чернівці, що належала її покійному батьку [PERSON], який помер 09 серпня 2014 року, у звязку з тим, що нею не подано державній нотаріальній конторі документів про державну реєстрацію прав власності на квартиру, яка успадковується, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії (а.с.5). У відповідності до частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України: спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності. Приписами частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вимоги статті 372 Цивільного кодексу України, суд встановив, що майно у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, на підставі договору про поділ нерухомого майна, який має бути укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений. Отже, такий договір може бути укладений лише за життя всіх співвласників спільної сумісної власності. Таким чином в даному випадку [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повинно належати по 1/3 частці квартири [ADDRESS]. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. визначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ст.ст. 1217, 1261 Цивільного кодексу України позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, як донька померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи те, що померлому [PERSON] повинна належати 1/3 частка зазначеної вище квартири відповідно до вимог закону, а також враховуючи те, що [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], то в даному випадку за [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] (колишній Червоноармійській) в м.Чернівці, в порядку спадкування за померлим [PERSON], оскільки на підставі частини 1 статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.2 ст.370 та ч. ч. 2,3 ст.372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, при цьому право спільної сумісної власності припиняється. Таким чином слід визнати право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] (колишній Червоноармійській) в м.Чернівці за [PERSON] та на 1/3 квартири [ADDRESS] (колишній Червоноармійській) в м.Чернівці за неповнолітньою [PERSON]

Outcome: approved