Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , Третя особа - Адміністрація Південного району Кам`янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що їй на підставі договору дарування квартири від 16.09.2015 року на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач є чоловіком, у вищевказаній квартирі не мешкає з травня 2018 року. Розглядається справа про розірвання шлюбу. Таким чином, порушує право позивача, як власника житлового приміщення та позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право власності. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник Третьої особи в судове засідання не з`явився. Надав заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності, питання вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачка євласницею квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 16.09.2015 року. Відповідно до довідки №2/8216 від 06.05.2019 року у квартирі окрім позивачки, зареєстрований - [PERSON] . Відповідно до акту про не проживання №332 від 15.05.2019 року, відповідач - [PERSON] не проживає у квартирі з травня 2019 року за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 319, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі з травня 2019 року, позовні вимоги визнав, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved