Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять виділити в натурі зі складу домоволодіння, розташованого по вул. Барнаульській, б. 55 у м. Харкові, та визнати за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 23,9 кв.м., обслуговуючи будівлі та споруди: прибудова «а» площею 5,0 кв.м., ґанок «а-4», хвіртка № 4, що розташовані по вул. Барнаульській, б. 55 у м. Харкові; припинити за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] право спільної часткової власності на домоволодіння, що розташоване по вул. Барнаульській, б. 55 у м. Харкові; виділити [PERSON] та [PERSON] в користування земельну ділянку площею 376 кв.м., у тому числі під будівлями, за II варіантом порядку користування земельної ділянки Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 3501 від 20.04.2015 року, а саме: границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: від лінії забудови по вул. Барнаульська, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 14,70 м і 5,30 м, далі по лінії розподілу житлового будинку, потім по прямій лінії довжиною 3,5 м, далі повернув наліво під кутом 90 градусів по прямій лінії 1,1 м, потім по прямій лінії до границі земельної ділянки, розділивши на відрізки з розмірами 13,73 м. і 11,80 м. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2014 р. [PERSON] (23/120) та [PERSON] (23/120) є власниками частини житлової будівлі літ.А-1, обслуговуючих будівель та споруд: прибудови літ. а, ґанок літ. а4, хвіртки літ. № 4, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Барнаульська, 6. 55. На підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.1997 року [PERSON] (після смерті [PERSON] та [PERSON] - 62/120) та [PERSON] (12/120) є власниками частини житлових будівель літ.А-1, Б-1, обслуговуючих будівель та споруд: прибудови літ. а (І, II), ґанок літ. а2, сараю літ. З, вбиральні літ. И, воріт № 1, колодязя № 2, огорожі № 5, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Барнаульська, б. 55. Позивачі зазначають, що відповідно до технічного паспорту, на території спільного домоволодіння по вул. Барнаульська, 55 у м. Харкові, розташований житловий будинок з відокремленими входами, якими окремо один від одного користуються співвласники: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Між співвласниками склався фактичний порядок користування частками спільного домоволодіння. У зв'язку з цим, виділ в натурі частки із спільного майна є технічно можливим. Враховуючи, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, то їх право спільної часткової власності на житловий будинок припиняється. Крім того, позивачі вказують, що ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса було надано висновок будівельно-технічного дослідження, відповідно до якого запропоновано варіанти варіант виділу житлового будинку за фактичним користуванням. Для здійснення пропонованого варіанту розподілу житлового будинку переобладнання проводити непотрібно. Позивачі посилаються на те, що у разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності припиняється. В звязку з викладеним вони вимушені звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні з позовними вимогами погодився, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.09.1997 року визнано право власності за [PERSON] право власності на 23/120 частки будинку, розташованого в м. Харкові по вул. Барнаульській, 55, після смерті [PERSON] та [PERSON] Також відповідно до вказаного рішення визнано право власності за [PERSON] на 19/120 частки будинку, розташованого в м. Харкові по вул. Барнаульській, 55, після смерті [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2014 року, посвідченого ПН ХМНО [PERSON], [PERSON] отримала у спадок 4/120 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель № 55 по вул. Барнаульська в м. Харкові. Крім того, на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.09.1997 року за [PERSON] визнано право власності на 12/100 частин будинку № 55 по вул. Барнаульська в м. Харкові після смерті бабці [PERSON], що підтверджується копією [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20967588 від 19.11.2008 року. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2010 року визнано за [PERSON] право власності на 62/120 частини домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Барнаульська, 55 в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті [PERSON], померлої 31.08.2009 року та [PERSON], померлого 08.01.2001 року. Викладене підтверджується копією [PERSON] про державну реєстрацію прав № 29535288 від 04.04.2011 року. Відповідно до часток співвласників у праві власності на будинок припадає земельна ділянка: І співвласнику ([PERSON] та [PERSON]О.) на 46/120 частини площею 376 кв.м., II співвласнику ([PERSON], [PERSON]Й.) на 74/120 частини площею 604 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїми майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділена в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Ч. 2 ст. 367 ЦК України встановлено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є спільній частковій власності. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використання його для промислового виробництва. Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності»\~роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р., при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма сь. 358 ЦК України\~\~регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них. Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю а бо споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. В судовому засіданні встановлено, що на території спільного домоволодіння по вул. Барнаульська, 55 у м. Харкові, розташований житловий будинок з відокремленими входами, якими окремо один від одного користуються співвласники: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Між співвласниками склався фактичний порядок користування частками спільного домоволодіння. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 3501 за листом [PERSON] Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON], на розгляд якого ставилися такі питання: 1) чи можливо провести розподіл житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Барнаульській, 55 у м. Харкові за фактичним користуванням; 2) чи можливо визначити порядок користування земельною ділянкою з максимальною ізоляцією співвласників, запропоновано варіант виділу житлового будинку за фактичним користуванням. Для здійснення пропонованого варіанту розділу житлового будинку проводити переобладнання не потрібно. Оскільки сторони погодилися із запропонованим ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса варіантом виділу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На стягненні судових витрат позивачі не наполягали. На підставі викладеного та

Outcome: approved