Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просять визнати за ними право спільної сумісної власності на переплановану однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 55,1 кв.м., яка складатиметься з 1-єї кімнати житловою площею 39,5 кв.м., в тому числі: 1-а кімната 39,5 кв.м., кухні площею 12,4 кв.м., вбиральня 1,1 кв.м., коридор 2,10 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивачі покликаються на те, що 26 березня 1999 року оформлено свідоцтво про право власності на квартиру за адресою [ADDRESS], яким закріплено право спільної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Квартира була без належних санітарно-гігієнічних умов (в квартирі відсутні туалет та ванна). Квартира площею 55,1 кв.м. складається з 1-єї кімнати житловою площею 39,5 кв.м., кухні площею 12,4 кв.м., коридору 2,10 кв.м., вбудованої шафи 1,1 кв.м. У зв'язку з постійними хворобами дітей було прийнято рішення облаштувати санвузол у квартирі. У липні 2003 року було проведено ремонт згаданої квартири та облаштовано санвузол. При проведенні робіт проведено каналізаційні труби через приміщення квартири [ADDRESS] та через приміщення театру. Здійснена реконструкція не порушує прав інших мешканців будинку, відповідає будівельним, санітарно-технічним та протипожежним нормам. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів, кожен окремо позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам викладеним у позові. Просять позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи ДП «Національний академічний український драматичний театр ім. М. Заньковецької» в судовому засіданні позов підтримав. Просить позов задовольнити. Представник третьої особи ЛМКП «Айсберг» у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру від 26.03.1999 року /а.с.5/ квартири [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 01.04.2015 року /а.с.6/, загальна площа становить з 55,1 кв.м. Як видно з акту ЛМКП «Айсберг» від 06.03.2015 року /а.с.8/, встановлено, що перепланування квартири [ADDRESS] інтереси інших мешканців не зачіпає. З листа № 100/999 від 28.10.2014 року ЛМКП «Айсберг» вбачається, що каналізаційний стояк діаметром 100 мм проходить через приміщення театру ім. М. Заньковецької, є в наявності з 2003 року. Порушень щодо влаштування даного каналізаційного стояка не виявлено/а.с.10/. Вказане свідчить про те, що підприємству відповідача з 2003 року було відомо про встановлення унітазу в квартирі відповідачів та проведені ремонтні роботи. Про факт перевірки здійсненого переобладнання свідчить також запис про відсутність порушень у влаштуванні каналізаційного стояка. Цей факт також встановлений рішення Галицького районного суду м. Львова від 20.11.2015 року у справі №461/7341/15-ц. Статтею 48 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно ст.328 ч.2 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлені судом. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічним вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст. 100 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадиться з метою підвищення їх благоустрою. Відповідно до ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Частиною 1 ст. 382 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. У відповідності до п. 2.22 ДБН «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», прийняті Державним комітетом України з будівництва та архітектури 18.05.2005 року, у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. Згідно п. 2.27 цих ДБН в однокімнатних квартирах допускається суміщений санвузол (ванна, умивальник, унітаз). Відповідно до п. 8.11. ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» забороняється при реконструкції і капітальному ремонті розміщувати кухні і санвузли (ванні кімнати, туалети) над і під житловими кімнатами. Відповідно до загальнодозвільного принципу особа має право вчиняти дії, які прямо не заборонені законом, тим самим позивачі на сьогоднішній день мають право на належні умови проживання, що не порушує норми чинного законодавства. Зважаючи на відсутність у квартирі [ADDRESS] окремого санвузла таке не відповідає вимогам ДБН. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 344 ЦК України набувається право власності за набувальною давністю, якщо особа відкрито, безперервно володіла нерухомим майном протягом 10 років. Згідно п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 3 Конституції України закріплено, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. З врахуванням вищевикладеного, дотримуючись засад справедливості та розумності, оскільки дії позивачів були спрямовані лише на реалізацію своїх прав, та жодним чином не на порушення прав інших мешканців будинку, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки доводи на які посилаються позивачі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та повністю відповідають матеріалам справи.

Outcome: approved