Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з вини [PERSON] сталась ДТП, внаслідок якої [PERSON] отримала тілесні ушкодження, а транспортні засоби, належні позивачу [PERSON] та КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» зазнали суттєвих пошкоджень і підлягали сторонній евакуації. Просили суд стягнути з відповідача на користь позивача у грошовому виразі 56 696,96грн., стягнути з відповідача на користь позивача у грошовому виразі - 5 000,00грн. моральної шкоди, стягнути з відповідача-2 на користь позивача у грошовому виразі 50 000,00грн. страхового відшкодування; стягнути з відповідача-2 на користь позивача у грошовому виразі 1 800,00грн. авто товарознавчого дослідження; стягнути з відповідача на користь позивача-2 у грошовому виразі 8 000,00грн. моральної шкоди; стягнути з відповідача-2 на користь позивача-2 у грошовому виразі 121,80грн. мінімального розміру страхового відшкодування та стягнути з відповідачів на користь позивачів витрати по сплаті судового збору. 11.07.2014р. через канцелярію суду надійшла заява про збільшення позовних вимог: стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду/страхове відшкодування в розмірі 50 000,00грн., розмір пені за весь час прострочення платежу в розмірі 4 190,34грн., інфляційне збільшення суми заборгованості в розмірі 5 350, 00грн., три відсотка річних від суми заборгованості в розмірі 661,64грн., а всього - 60 201,98грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 56 696,96грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000,00грн., що разом складає 61 696,96грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 8 000,00грн. У процесі розгляду справи представником позивачів було подано заяву про зменшення позовних вимог: стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] пені за весь час прострочення платежу в розмірі 4 190,34грн.; інфляційного збільшення суми заборгованості в розмірі - 5 350,98грн.; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 66 447грн. та моральної шкоди в розмірі 5000,00грн., що разом складає 71 447,07грн.; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 8 000,00грн. моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Позивачі, відповідачі та їх представники до суду не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 28.10.2014р. до суду надійшла телеграма, відправлена представником відповідача, зі змісту якої вбачається, що останній з'явитись до суду на вказаний час не може і просить відкласти розгляд справи без зазначення причин. Причини неявки інших учасників процесу суду також невідомі. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача [PERSON] та його представника, оскільки неявка останніх без поважних причин не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 24.01.2014р. встановлено, що 08.12.2013р. близько 22год. [PERSON] в м. Вишгороді по вул. Набережній, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з.[NUMBER], не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Opel», д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано механічні пошкодження. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Усі інші обставини, у тому числі розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, мають бути доведені сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі у загальному порядку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачка [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани грудної клітини ліворуч, що підтверджується довідкою №8165 від 09.12.2013р. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди №8-14 від 14.02.2014р. вартість ремонту автомобіля марки «Opel», д.н.з.[NUMBER] складає 204 707,18грн. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №11304/14-54 від 27.08.2014р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Opel», д.н.з.[NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП, яке сталося 08.12.2013р. в цінах на момент проведення дослідження складає 164 892,75грн., а ринкова вартість самого автомобіля - 48 445,68грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ст.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Забезпеченим транспортним засобом згідно п.1.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно страхового полісу №АС/8307508 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з.[NUMBER] була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000,00грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00грн. Настання страхового випадку є необхідною умовою для виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Позивач 11.12.2013р. звертався до АТ «УОСК» з заявою про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Внаслідок розгляду вказаної заяви ПАТ «УОСК» прийняла рішення щодо виплати останньому страхового відшкодування в сумі 50 000,00грн. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом на момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. При вирішенні питання щодо стягнення страхового відшкодування суд приймає до уваги, що страхове відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у межах ліміту відповідальності страховика. Відповідно до п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, враховуючи обставини справи та надані позивачем розрахунки, суд вважає, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій з відповідача-2, матеріальної шкоди з відповідача-1, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивачам, крім того, має бути відшкодована моральна шкода, оскільки згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшуковуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи душевних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконною дією або бездіяльністю інших осіб. Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих позивачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Підставами відшкодування моральної шкоди, зокрема, є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіянні. Факт заподіяння позивачу моральних страждань підтверджується фактом нанесення йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що заподіяно протиправними діями відповідача - події, між якими вбачається безпосередній причинний зв'язок. Розмір моральної шкоди визначається виходячи з характеру, обсягу та тривалості моральних страждань. Так, позивачі внаслідок ДТП отримали психологічну травму, порушення психологічної рівноваги, зазнали тривалих моральних страждань, що полягають у поганому самопочутті, дискомфорті при спілкуванні, псуванні настрою тощо. Позивачка [PERSON], крім того, отримала тілесні ушкодження, заподіяні винними діями відповідача [PERSON] З врахуванням характеру, глибини та тривалості психологічного дискомфорту позивачів, порушення душевної рівноваги, а також ступеню і форми вини відповідача, суд, стягує з останнього на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду у розмірі по 1 000,00грн. на кожного і вважає, що такий розмір морального відшкодування відповідатиме обставинам справи та особі відповідача. Частиною 1 статті ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial