Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що 04 серпня 2010 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1200. Під час шлюбу у сторін народилась [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що з 2011 року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело з 2014 року до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що не проживають однією сімєю та не ведуть спільне господарство. Вказує, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, офіційно не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення повноліття дитиною. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи в суді був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3\~статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: \~\~\~\~1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; \~\~\~\~2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; \~\~\~\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; \~\~\~\~4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний\~\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ ніж\~\~ 30\~\~відсотків\~\~прожиткового\~\~мінімуму\~\~для\~\~дитини відповідного\~\~віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього\~\~Кодексу. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що\~за\~відсутності\~домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 04 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1200 (а.с.5), мають від проживання у шлюбі малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9), яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що з 2011 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело з 2014 року до фактичного припинення шлюбних відносин. Не проживають однією сімєю та не ведуть спільне господарство. Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сімї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Відповідач є працездатним, має нерегулярний дохід. Відповідно до ст.180 СК України зобовязаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні не має. Відповідач здоровий, і у звязку з цим не позбавлений можливості працевлаштування, отримання доходу, його стан здоровя, який не впливає на розмір витрат на утримання себе. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved