Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача з належної позивачам квартири за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками вказаної вище квартири згідно свідоцтва про\~право власності,\~серія [NUMBER] ,\~зареєстрованого в\~електронному Реєстрі\~прав власності\~на нерухоме\~майно 25\~жовтня 2007\~року.\~Дана квартира\~приватизована ними\~на підставі\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду». У належному [PERSON] та [PERSON] \~житлі зареєстрований\~і проживає\~ [PERSON] .\~Шлюб між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~розірвано.\~З березня\~2021\~року відповідач\~не бере\~ніякої участі\~по утриманню\~квартири,\~не сплачує\~послуги за\~використаний газ,\~електроенергію,\~воду,\~вивіз сміття.\~Комунальні послуги\~сплачують лише\~позивачі. При цьому відповідачу повертають 75 % за сплачений газ, електроенергію, воду, вивіз сміття, оскільки він є учасником бойових дій, які він позивачам не повертає. [PERSON] чинить перешкоди в користуванні квартирою, вчиняє домашнє насильство, за що притягався до адміністративної відповідальності, також працівниками поліції було складено та вручено йому обмежувальний припис, однак відповідач продовжує вчиняти скандали, ображає та принижує позивачів, своїми протиправними діями порушує їх право на вільне користування майном. Згідно свідоцтва про право власності від 05 серпня 1993 року [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання на 17 серпня 2021 року о 12 год 00 хв. 25 серпня 2021 року судом зареєстровано відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вважає його необґрунтованим, так як користується квартирою на законних підставах.\~Зазначає,\~що 26\~вересня 1997\~року між\~ним та\~ [PERSON] \~зареєстровано шлюб.\~В шлюбі\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Шлюб між\~ними декілька\~разів розривався\~і знову\~реєструвався за\~ініціативою [PERSON] .\~Рішенням Бучацького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 20\~вересня 2016\~року шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~розірвано.\~01\~березня 2017\~року вони\~зареєстрували шлюб,\~а 05\~травня 2021\~року шлюб\~розірвано.\~Під час\~шлюбу [PERSON] \~25\~жовтня 2007\~року в\~порядку приватизації\~оформила на\~себе та\~сина [PERSON] \~право спільної\~часткової власності\~по 1/2\~частини квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~На той\~час відповідач\~був зареєстрований\~за місцем\~проживання батьків\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~З 20\~червня 2008\~року по\~даний час\~він зареєстрований\~за місцем\~проживання за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Відповідач -\~офіцер Збройних\~Сил України,\~капітан,\~учасник бойових\~дій,\~в період\~з 17\~березня 2015\~року по\~19\~липня 2016\~року у\~складі військової\~частини брав\~участь в\~бойових діях\~в зоні\~АТО. Після прибуття з зони АТО погіршився стан його здоров`я: загострилась гіпертонічна хвороба, якою хворіє з 2010 року, часті порушення сну після психотравмуючої ситуації, а саме смерті матері в січні 2021 року, хронічний гепатит, раптовий приступ втрати свідомості, який мав місце 19 червня 2021 року. Він перебував на лікуванні в Заліщицькому госпіталі, з 05 лютого 2021 року по 26 лютого 2021 року в Більчезолотецькій обласній лікарні реабілітації ім. В.Г. Вершигори Борщівського району, з 10 лютого 2020 року по 28 лютого 2020 року в Золотопотіцькій районній лікарні Бучацького району, в період з 30 червня 2021 року по 08 липня 2021 року був на стаціонарному обстеженні в Тернопільській обласній психоневрологічній лікарні, що підтверджується виписками з медичних карт. До березня 2021 року [PERSON] регулярно сплачував за газ, електроенергію, водопостачання. Оплату здійснював через особистий кабінет, однак під час перебування в лютому 2021 року на лікуванні син з дружиною заблокували йому вхід до кабінету, після чого він не має змоги оплачувати послуги. Між ним та колишньою дружиною і сином, який знаходиться під її впливом, існує конфлікт, що триває з того часу, як він повернувся з АТО і в нього погіршився стан здоров`я. Очевидно, що став не потрібний дружині та сину і тому виникають ситуації на рівні побутових сварок. Ці ситуації син та дружина планомірно та цілеспрямовано використовують у своїх цілях, викликають поліцію для оформлення нібито фактів домашнього насильства, для складення тимчасового заборонного припису, щоб мати підставу його виселити. Домашнього насильства відповідач не вчиняє. Постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2021 року та Тернопільського апеляційного суду від 03 червня 2021 року, які свідчать про одиничний факт притягнення його до адміністративної відповідальності, самі по собі не можуть бути достатнім доказом вчинення позивачам перешкод в користуванні житлом та підставою для виселення. Порушення тимчасового заборонного припису від 12 квітня 2021 року, яке виразилось у запитанні до позивачів, чи сплачено рахунок за газ, є по суті малозначним і не може бути доказом того, що позивачам чиняться перешкоди в користуванні житлом та служити підставою для виселення. Вважає, що позивачем не надано доказів того, що ним чиняться перешкоди в користуванні житлом, а також не доведено, що існують підстави для його виселення без надання іншого житлового приміщення. 25 серпня 2021 року через канцелярію Бучацького районного суду Тернопільської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права користування житлом та встановлення порядку спільного користування житлом. В обґрунтування\~зустрічного позову\~зазначено,\~що 26\~вересня 1997\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстрували шлюб.\~ [INFO] у\~них народився\~син [PERSON] .\~Рішенням Бучацького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 20\~вересня 2016\~року шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~розірвано за\~ініціативою [PERSON] \~01\~березня 2017\~року вони\~повторно зареєстрували\~шлюб,\~а 05\~травня 2021\~року шлюб\~розірвано.\~Під час\~шлюбу [PERSON] \~25\~жовтня 2007\~року в\~порядку приватизації\~оформила на\~себе та\~сина право\~спільної часткової\~власності по\~1/2\~частини квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Розірвання\~шлюбу не\~припиняє права\~спільної сумісної\~власності на\~майно,\~набуте за\~час шлюбу.\~З 20\~червня 2008\~року по\~теперішній час\~він зареєстрований\~за місцем\~проживання за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Посилаючись\~на ст.\~60\~СК України,\~зазначає,\~що розірвання\~шлюбу не\~припиняє права\~спільної сумісної\~власності на\~майно,\~набуте під\~час шлюбу.\~Він в\~період з\~17\~березня 2015\~року по\~19\~липня 2016\~року у\~складі військової\~частини приймав\~участь в\~бойових діях\~в зоні\~АТО. Після проходження служби погіршився стан його здоров`я, тому проходив реабілітацію в медичних закладах, що підтверджується виписками з медичних карт № 7782, № 288. У зв`язку з подачею [PERSON] та [PERSON] до суду позовної заяви про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення виникла необхідність звернутись за захистом свого права на користування житлом та визначення порядку користування житлом. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 25 жовтня 2007 року квартира [ADDRESS] загальною площею 47,0 кв.м, житловою площею 31,4 кв.м, складається з коридору площею 6,1 кв.м, кладової площею 0,8 кв.м, санвузла площею 2,5 кв.м, кухні площею 5,7 кв.м, кімнати площею 11,5 кв.м, кімнати площею 19,9 кв.м, балкону площею 0,5 кв.м. Поділ квартири в натурі, в даному випадку, є неможливим, оскільки сторонам неможливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. При виникненні конфліктної ситуації, що обумовлена поданням позову про усунення перешкод в користуванні житлом та виселенням і яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Вважає, що зустрічний та первісний позови є взаємопов`язаними і спільний їх розгляд є доцільним, та просить суд: прийняти зустрічний позов до розгляду та об`єднати його в одне провадження з первісним позовом; визнати за ним, [PERSON] , право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] загальною площею 47,0 кв.м, житловою площею 31,4 кв.м.; встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у користування [PERSON] виділити кімнату площею 11,5 кв.м.; у користування [PERSON] та [PERSON] виділити кімнату площею 19,9 кв.м. 08 вересня 2021 року представником позивачів, адвокатом Захарчуком Ю.В. подано до суду відповідь на відзив, у якому він зазначив, що [PERSON] у відзиві на позов не спростовує належними та допустимими доказами факт отримання ним 75% коштів, сплачених позивачами за житлово-комунальні послуги, та повернення їх позивачам. 12 квітня 2021 року працівниками ВП № 2 м. Бучач Чортківського районного ВП ГУНП в Тернопільській області складено і вручено [PERSON] тимчасовий заборонний припис по факту вчинення домашнього насильства. 29 квітня 2021 року Бучацьким районним судом Тернопільської області прийнята постанова по справі № 595/589/21, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП із накладенням на нього штрафу. 03 червня 2021 року Тернопільський апеляційний суд прийняв постанову по справі № 595/589/21, якою скасував постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2021 року і визнав винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, із накладенням на нього штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень в дохід держави. У відзиві на позов [PERSON] вказує про одиничний факт притягнення його до адміністративної відповідальності, хоча стосовно [PERSON] за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ №516685 від 12 квітня 2021 року, серії ВАБ №516577 від 12 квітня 2021 року, серії ВАБ №516686 від 12 квітня 2021 року, серії ВАБ №516578 від 12 квітня 2021 року, серії ВАБ №516580 від 17 квітня 2021 року, з яких вбачається, що [PERSON] вчиняв щодо [PERSON] домашнє насильство, а саме: ображав нецензурними словами, морально принижував чоловічу гідність. Це все зазначено у постанові Тернопільського апеляційного суду від 03 червня 2021 року. Також, [PERSON] 14 липня 2021 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 17 серпня 2021 року Бучацький районний суд Тернопільської області прийняв постанову про закриття провадження у справі про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що свідчить про систематичне вчинення [PERSON] домашнього насильства та неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі. Крім цього, у відзиві на позов [PERSON] не вказує, що йому на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності від 05 серпня 1993 року, що свідчить про наявність житла у відповідача. Відповідач використав своє право на безкоштовну приватизацію згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у зв`язку з чим він не мав права на безкоштовну приватизацію частки у квартирі [ADDRESS] , тому вказана квартира не відноситься до спільної сумісної власності. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2021 року прийнято в провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права користування житлом та встановлення порядку спільного користування житлом, об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення. 14 вересня 2021 року відповідачем [PERSON] подано заперечення, у якому він зазначає, що з\~20\~червня 2008\~року по\~теперішній час\~ [PERSON] \~зареєстрований за\~місцем проживання\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Ця обставина\~підтверджується довідкою\~про реєстрацію\~місця проживання\~№ 275\~від 26\~травня 2021\~року,\~витягом №\~776\~про зареєстрованих\~осіб. Між ним та колишньою дружиною і сином, який знаходиться під її впливом, існує конфлікт, який триває з того часу як [PERSON] повернувся з АТО і в нього погіршився стан здоров`я. Очевидно, що став не потрібний дружині та сину і тому виникають ситуації на рівні побутових сварок. Ці ситуації син та дружина планомірно та цілеспрямовано використовують у своїх цілях, викликають поліцію для оформлення нібито фактів домашнього насильства, для складення тимчасового заборонного припису, щоб мати підставу для його виселення. Ніякого домашнього насильства ним не чинилось і не чиниться. Матеріали, додані до позову, не містять належних та допустимих доказів того, що він систематично псує жиле приміщення та надвірні споруди, обмежує доступ позивачів до них, порушує правила співжиття, зокрема, чинить сварки, робить неможливим проживання разом з ним в одній квартирі. Факт звернення позивачів до поліції з підстав вчинення щодо них психологічного домашнього насильства свідчить про наявність конфлікту між позивачами та відповідачем, але не підтверджує факт того, що він вчинив саме порушення правил співжиття у сфері житлових відносин в контексті ст. 116 ЖК України. Вважає, що позивачами не надано доказів того, що ним чиняться перешкоди в користуванні житлом, а також не доведено, що існують підстави для його виселення без надання іншого житлового приміщення. 14 вересня 2021 року представником позивачів, адвокатом Захарчуком Ю.В. подано до суду відповідь на зустрічний позов, у якій він зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . В цій квартирі також зареєстрований і проживає [PERSON] . Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач проживає у спірній квартирі з [PERSON] . [PERSON] в якості члена сім`ї і набув права користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Позивачі є власниками квартири, які у досудовому порядку вимагали від [PERSON] усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом виселення. Відповідач спільним побутом із позивачами не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власників цього майна на підставі частини 2 статті 406 ЦК України. Згідно свідоцтва про право власності від 05 серпня 1993 року [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що свідчить про наявність житла у відповідача. [PERSON] у зустрічній позовній заяві пропонує у двокімнатній квартирі [ADDRESS] виділити йому в користування кімнату «49-5» площею 11,5 кв.м, а кімнату «49-6» площею 19,9 кв.м виділити в користування [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] . Двадцятирічний [PERSON] є сином [PERSON] , у зв`язку з чим не може проживати з матір`ю в одній кімнаті. [PERSON] і [PERSON] не є подружжям, між ними виникли неприязні відносини, тому вони не можуть проживати в одній кімнаті. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев`ять років, крім подружжя. З березня 2021 року [PERSON] не бере ніякої участі по утриманню квартири, не оплачує житлово-комунальні послуги,\~при цьому\~відповідачу повертають\~75%\~сплачених житлово-комунальних\~послуг,\~оскільки він\~є учасником\~бойових дій,\~однак він\~повернуті кошти\~позивачам не\~дає. [PERSON] чинить перешкоди в користуванні квартирою, вчиняє домашнє насильство, скандали, обзиває нецензурними словами та принижує власників житла, про що свідчать складені працівниками поліції тимчасовий заборонний припис, протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень та постанови суду і підтверджує систематичність вчинення [PERSON] домашнього насильства, що робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі. З викладених підстав просив у задоволенні позовних вимог по зустрічному позові відмовити. 16 вересня 2021 року відповідачем [PERSON] подано відповідь на відзив по зустрічному позові, у якій зазначає, що відзив позивачів по зустрічному позову необґрунтований. В належній йому на праві спільної сумісної власності квартирі [ADDRESS] , про яку згадують позивачі у своєму відзиві на зустрічний позов, на даний момент проживає сестра з чоловіком та дітьми. Матеріали, додані до первісного позову, не містять належних та допустимих доказів, що він систематично псує жиле приміщення та надвірні споруди, обмежує доступ позивачів до них, порушує правила співжиття, зокрема вчиняє сварки, робить неможливим проживання з ним в одній квартирі. Факт звернення позивачів до поліції з підстав вчинення щодо них психологічного домашнього насильства свідчить про наявність конфлікту між позивачами та відповідачем, але не підтверджує факт того, що він вчинив саме порушення правил співжиття у сфері житлових відносин в контексті ст. 116 ЖК України. При виникненні конфліктної ситуації, яка обумовлена поданням позову про усунення перешкод в користуванні житлом та виселенням і яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд, тому просить суд задовольнити позовні вимоги по зустрічному позову. 12 жовтня 2021 року представником позивачів, адвокатом Захарчуком Ю.В. подано до суду заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Зазначає, що позивачі є власниками квартири, які у досудовому порядку вимагали від [PERSON] усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом виселення. Відповідач спільним побутом із позивачами не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власників цього майна на підставі частини 2 статті 406 ЦК України. [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності від 05 серпня 1993 року, що свідчить про наявність житла у відповідача. Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року підготовче судове засідання у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. За клопотання позивачів [PERSON] , [PERSON] та їх представника, адвоката Захарчука Ю.В. витребувано з Бучацького районного суду Тернопільської області матеріали адміністративної справи № 595/589/21 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП та долучено до матеріалів справи USB-флеш-накопичувач із відеозаписами. Задоволено клопотання представника відповідача, адвоката Бахіра Р.Д. про виклик в судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні первинний позов підтримав, суду пояснив, що він з матір`ю [PERSON] вирішили подати даний позов, оскільки останнім часом відповідач [PERSON] , який є його батьком, робить нестерпним їх проживання у належній позивачам квартирі за адресою: [ADDRESS] . З березня 2021 року [PERSON] помітив погане ставлення батька до матері та неодноразово захищався за матір. [PERSON] постійно вчиняє сварки, для чого використовує будь-які причини, особливо коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння, також погрожує їм, залякує, принижує та ображає, робить все для того, щоб друзі [PERSON] з ним не спілкувалися. Батько неодноразово вчиняв домашнє насильство, тому вони не можуть спокійно спати, так як не знають, що їх очікує. Зустрічний позов вважає необґрунтованим, оскільки квартира належить йому з мамою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні первинний позов підтримала, суду пояснила, що вона з відповідачем [PERSON] з 05 травня 2021 року не є подружжям, оскільки вони розірвали шлюб. За 23 роки спільного проживання з чоловіком позивач постійно зазнавала психологічне насильство з боку відповідача. Дане житло є в її та сина частковій власності, оскільки відповідач на час приватизації отримав свою частку у житлі батьків за адресою: [ADDRESS] . Дану квартиру надали [PERSON] для проживання, оскільки вона п`ять років працювала в Бучацькому коледжі. Спочатку відповідач не хотів реєструватися в житлі, однак після приватизації просив його зареєструвати. За час спільного проживання сторони робили ремонт у квартирі, проте [PERSON] вкладала в ремонт більшу частину грошей. Після повернення з АТО [PERSON] перереєстрував на себе рахунки по оплаті житлово-комунальних послуг, але цього року вона, як власник квартири, їх перереєструвала на себе, у зв`язку з чим почалися погрози зі сторони відповідача. [PERSON] неодноразово викликала поліцію з приводу вчинення насильства відповідачем-позивачем та після цього вони зазнавали ще більшого психологічного тиску, оскільки вночі відповідач ламав розетки, виносив речі. Позивачі не знають, що від нього очікувати, тому не можуть спокійно відпочивати. Були випадки, що він приходив додому посеред ночі в п`яному вигляді, заходив у кімнату, в якій позивач разом із сином сплять, будив їх, говорив, що спатиме у їхній кімнаті, скандалив, погрожував. Був випадок, коли після того,\~як [PERSON] \~підігрів собі\~їжу,\~залишив відкритою\~одну конфорку\~газової плити,\~звідки відбувався\~відтік газу.\~Також намагався\~вирвати трубу,\~якою надходить\~вода до\~котла.\~Вони з\~сином не\~можуть спокійно\~перебувати у\~помешканні,\~відпочивати,\~навіть спати. Відповідач\~не бережливо\~ставиться до\~речей в\~квартирі.\~Крім цього,\~в лютому\~2021\~року забрав\~ключі від\~підвалу,\~де зберігаються\~продукти харчування,\~у зв`язку\~з чим\~вони не\~мали доступу\~до харчів.\~Незважаючи на\~сплату позивачем\~житлово-комунальних\~послуг,\~відповідачу,\~як учаснику\~АТО,\~повертають 75\~%\~сплачених коштів,\~однак він\~дані кошти\~їй не\~дає. Внаслідок психологічного тиску зі сторони [PERSON] позивач перебувала на лікуванні у психіатричній лікарні. Зауважила, що вона не є дружиною відповідача, а він займає її помешкання, тому просила у зв`язку із втратою сервітуту відмовити [PERSON] в задоволені зустрічного позову. Представник позивачів, адвокат Захарчук Ю.В. в судовому засіданні первинний позов підтримав, заперечував проти задоволення зустрічного позову, вважає його необґрунтованим та пояснив, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. [PERSON] \~чинить психологічний\~тиск на\~позивачів,\~зокрема -\~це погрози\~різного характеру,\~у тому\~числі застосування\~фізичного насильства,\~залякування,\~приниження і\~образи нецензурними\~словами.\~З приводу\~конфліктів [PERSON] \~неодноразово звертався\~із заявами\~до відділення\~поліції №\~2\~(м.\~Бучач)\~Чортківського районного\~ВП ГУНП\~в Тернопільській\~області. Також, відповідач чинить перешкоди позивачам в проживанні та користуванні квартирою, робить неможливим з ним проживання. Припинення сімейних відносин з власником квартири позбавляє його права користування займаним приміщенням. Відповідач [PERSON] \~в судовому\~засіданні проти\~первісного позову\~заперечив та\~суду пояснив,\~що протягом\~останнього року\~він втратив\~роботу,\~померла його\~мати,\~у зв`язку\~з чим\~він отримав\~значний стрес.\~Крім цього\~в нього\~були проблеми\~зі здоров`ям,\~пропав сон,\~був збуджений\~стан,\~рідні його\~не розуміли,\~тому вони\~з дружиною\~розлучилися.\~Син почав\~на нього\~ображався та\~скаржився в\~поліцію,\~за що\~відповідач був\~притягнутий до\~відповідальності,\~штраф згідно\~постанови апеляційного\~суду він\~сплатив.\~Щодо зустрічного\~позову пояснив,\~що вони\~з [PERSON] \~були одружені\~з 1997\~року,\~отримали квартиру\~у 1998\~році і\~там жили,\~там і\~народився їхній\~син.\~Згодом квартиру\~спільними силами\~приватизували,\~зробили ремонт.\~Вважає,\~що у\~квартирі є\~його частка\~і він\~має право\~там проживати.\~Всі комунальні\~послуги,\~які надаються\~у спірній\~квартирі,\~ [PERSON] \~раніше сплачував.\~Його обурило,\~що позивачі\~за час\~його відсутності\~змінили рахунки\~по оплаті\~комунальних послуг.\~Протягом останніх\~місяців оплату\~комунальних послуг\~здійснює колишня\~дружина.\~Компенсація на\~комунальні послуги\~від держави\~йому,\~як учаснику\~бойових дій,\~відбувається,\~але відносно\~невелика,\~визнав,\~що кошти?\~компенсовані за\~сплату комунальних\~послуг,\~позивачам не\~повертає.\~Співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] він є формально, там він не проживає. Представник відповідача, адвокат Бахір Р.Д. в судовому засіданні проти первісного позову заперечив та пояснив, що позовні вимоги позивачів є безпідставними та надуманими. Коли відповідач працював у військовому комісаріаті, перебував в АТО та отримував заробітну плату, як офіцер на передовій, яка забезпечувала життя сім`ї, тоді питання про виселення зі сторони дружини та сина не ставилися. Коли у [PERSON] виникли проблеми зі здоров`ям, тоді він став непотрібним своїй сім`ї. Конфлікти провокуються позивачами, замість того, щоб їх згладжувати, це виноситься на загал. [PERSON] не є позбавлений батьківських прав відносно сина позивача [PERSON] , а тому і має право, як батько, виховувати його та робити йому зауваження з приводу його поведінки. Зустрічний позов підтримав, зазначив, що відповідач є зареєстрованим в даній квартирі, право проживати і користуватися даною квартирою йому належить на рівні з власниками, так як іншого житла фактично не має, оскільки у квартирі [ADDRESS] , співвласником якої він являється, проживає його сестра з сім`єю. Допитаний в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~суду показав,\~що він\~є рідним\~братом відповідача\~ [PERSON] .\~Свідок проживав\~з сім`єю\~брата в\~одному будинку,\~разом святкували\~свята,\~їхні діти\~разом росли\~та дружили.\~Брат працював\~в ПАТ\~«Укртелеком»,\~у зв`язку\~із скороченням\~штату працівників\~був звільнений.\~Потім працював\~у військовому\~комісаріаті,\~пішов в\~АТО,\~захворів батько,\~який після\~перенесених операцій\~помер.\~Дану втрату\~брат переніс\~важко.\~Після повернення\~з АТО\~ [PERSON] \~була потрібна\~реабілітація.\~Коли захворіла\~їхня мати,\~відповідач здійснював\~за нею\~догляд,\~однак вона\~померла.\~З часом\~в сім`ї\~брата почалися\~непорозуміння,\~дружина подала\~на розлучення.\~Після того\~він проходив\~лікування і\~все було\~добре.\~Брат,\~проходячи службу\~в АТО,\~допомагав сім`ї,\~перераховуючи кошти\~дружині на\~карточку.\~В квартирі за адресою: [ADDRESS] він проживає з часу одруження із [PERSON] . В 2007 році під час приватизації квартири брат проживав у даній квартирі, але не був там зареєстрований. Після приватизації він зареєструвався та живе по даний час. В даній квартирі брат з дружиною спільно здійснювали ремонт, проводили опалення, воду, встановлювали ванну. Свідок також допомагав братові робити опалення. Він вважає, що конфлікти є спровокованими. Позивач, племінник свідка [PERSON] , є вразливим хлопцем ще з малечку та гостро сприймає критику. У батьківському житлі, а саме у квартирі [ADDRESS] є три житлових кімнати, однак [PERSON] там не може проживати, так як у даній квартирі мешкає їх сестра з дочкою та її чоловіком. Суд, заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, покази свідка, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва\~про право\~власності серії\~ [NUMBER] \~від 25\~жовтня 207\~року,\~виданого Бучацьким\~районним бюро\~технічної інвентаризації\~та зареєстрованого\~в електронному\~Реєстрі прав\~власності на\~нерухоме майно,\~а також\~згідно Витягу\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно,\~виданого КП\~«Бучацьке районне\~бюро технічної\~інвентаризації» 25\~жовтня 2007\~року,\~реєстраційний номер\~20785805,\~квартира [ADDRESS] ,\~на праві\~спільної часткової\~власності (по\~Ѕ частці)\~належить [PERSON] \~та [PERSON] . Із записів у будинковій книзі для реєстрації громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , слідує наступне: за вказаною адресою з 04 вересня 2007 року зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а з 20 червня 2008 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Факт реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 275 від 26 травня 2021 року, витягом № 776 про зареєстрованих осіб, виданих Трибухівською сільською радою Чортківського районуТернопільської області. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05 серпня 1993 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 30 липня 1993 року, №187, Чортківським міськрайонним бюро технічної інвентаризації, на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2016 року (справа № 595/1403/16-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 вересня 1997 року у Трибухівській сільській раді Бучацького району Тернопільської області, розірвано. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2017 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] та [PERSON] 01 березня 2017 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 19. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2021 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вбачається, що 05 травня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 12 квітня 2021 року ДОП СРПП ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Куликом О. видано терміновий заборонний припис серія АА №135500 стосовно кривдника [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства, із застосуванням до кривдника таких заходів заборонного припису: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб з 13.00 год 12 квітня 2021 року до 13.00 год 17 квітня 2021 року. Як слідує з матеріалів справи № 595/589/21 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП, наданої канцелярією Бучацького районного суду Тернопільської області, вбачається, що відділенням поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції стосовно [PERSON] \~за вчинення\~правопорушень,\~передбачених ч.\~1\~ст.\~173-2\~КУпАП,\~було складено\~протоколи про\~адміністративні правопорушення\~серії ВАБ\~№ 516685\~від 12\~квітня 2021\~року,\~серії ВАБ\~№ 516577\~від 12\~квітня 2021\~року,\~серії ВАБ\~№ 516686\~від 12\~квітня 2021\~року,\~серії ВАБ\~№ 516578\~від 12\~квітня 2021\~року,\~серії ВАБ\~№ 516580\~від 17\~квітня 2021\~року.\~ 29 квітня 2021 року Бучацьким районним судом Тернопільської області прийнята постанова по справі №595/589/21, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, у тому, що він: - 05 квітня 2021 року біля 09.00 год в [ADDRESS] вчинив відносно свого сина [PERSON] домашнє насильство, а саме словесно ображав його нецензурними словами та морально принижував, внаслідок чого у останнього виникли побоювання за свою безпеку та здоров`я, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. - 05 квітня 2021 року о 16.00 год в [ADDRESS] за місцем спільного проживання із своєю сім`єю вчинив відносно свого сина, [PERSON] , домашнє насильство, а саме ображав та морально принижував його, внаслідок чого в останнього виникли побоювання за свою безпеку та здоров`я, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. - 06 квітня 2021 року близько 05.00 год за місцем спільного проживання в [ADDRESS] вчинив відносно свого сина, [PERSON] , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в образах та моральному приниженні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого [PERSON] , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. - 10 квітня 2021 року близько 09.00 год, перебуваючи за місцем спільного проживання в [ADDRESS] вчинив відносно свого сина, [PERSON] , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в образах, моральному приниженні та образою чоловічої гідності, внаслідок чого [PERSON] зазнав душевних хвилювань, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. -15 квітня 2021 року о 21.00 год в [ADDRESS] порушив заборону в будь-який спосіб контактувати зі своїм сином, [PERSON] , що було обумовлено ТЗП від 12 квітня 2021 року, а саме говорив з ним, розпитуючи, чи сплатив останній рахунки за використаний газ у березні, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на [PERSON] накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 255 гривень. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 червня 2021 року постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2021 року в частині призначеного стягнення і судового збору, і постанову судді Бучацького районного суду від 30 квітня 2021 року скасовано та визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП із накладенням на нього штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн в дохід держави. Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 087442, складеної інспектором СРПП відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного ВП ГУНП в Тернопільській області Боднаруком І.І. 14 липня 2021 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП, за те, що він 14 липня 2021 о 02.00 год, перебуваючи по місцю проживання, порушував тишу, а саме: голосно слухав музику, чим порушив вимоги ст. 24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Крім цього, відповідно до постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 серпня 2021 року провадження в справі про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до вищевказаної постанови, 05 травня 2021 року близько 08.00 год [PERSON] за місцем свого проживання у [ADDRESS] вчинив відносно сина [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю [PERSON] , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. [PERSON] є учасником АТО, що підтверджує посвідченням серії [NUMBER] від 29 квітня 2016 року, виданим управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] . Як вбачається з виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 288 в КНП «Бучацька ЦПМСД» від 26 лютого 2021 року та виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 7782 КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» від 08 липня 2021 року, [PERSON] після проходження служби та погіршення стану здоров`я проходив лікування. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина 2 статті 5 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з положеннями статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Нормами статті 3\~СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Outcome: approved