Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом 03.03.2016 року, уточнивши вимоги, просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 27.05.2013 року, право власності в рівних частках за кожним від 2/3 частки житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: вул. Московська буд.198, с. Новолозуватка, Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування предявлених вимог вказує, що 27.05.2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі й на 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Московська буд.198, с. Новолозуватка, Криворізького району Дніпропетровської області, успадкованого нею за життя в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 12.02.2002 року. За життя спадкодавицею заповіт не складено, у звязку з чим спадкування належного їй майна здійснюється позивачами як спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом сином [PERSON] та онучками [PERSON], [PERSON] за правом представлення після смерті їх батька [PERSON], померлого 11.06.2002 року сина спадкодавиці. При зверненні позивачів до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], постановою нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що за життя спадкодавиця належним чином не зареєструвала право власності на успадковане нею майно відповідно до діючого на той момент законодавства. Оскільки дійсно [PERSON] за життя належним чином не оформила права на успадковані нею 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Московська буд.198, с. Новолозуватка, Криворізького району Дніпропетровської області, позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права на зазначену частку нерухомого майна, захист яких можливо здійснити в судовому порядку. Позивачі правом на участь в судовому засіданні не скористались, згідно поданих заяв просили суд справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні (а.с.67,68,69). Представник відповідача Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.60). У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.05.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-КИ № 515297, виданим 27.05.2013 року виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.15). За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2002 року серії ВАА № 790538 успадкувала після смерті [PERSON], померлого 12.02.2002 року, 2/3 частки жилого будинку А-1 жилою площею 28,2 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, погребу Г, погребу Д, вбиральні Е, колодязя 1, парканів №1-2, що розташовані по вул. Московська буд.198, с. Новолозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, та 2/3 частки земельної ділянки площею 0,69 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.51). Інші 1/3 частки зазначеного майна успадкували [PERSON] та [PERSON] позивачі у справі (а.с.51-зворот). Вартість спірного житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями згідно звіту про оцінку майна СП [PERSON] від 18.03.2016 року складає 51 440 грн. (а.с.30-39). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 04.04.2016 року та повідомлення Шостої Криворізької державної нотаріальної контори від 04.04.2016 року за № 762/02-14 вбачається, що заповіт від імені [PERSON], померлої 27.05.2013 року, нотаріальною конторою не складався та не посвідчувався (а.с.57, 59). Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як слідує з ч.1 ст.1266 ЦК України, за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, а відповідно вони також належать до першої черги спадкоємців за законом. Так, в силу ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27.05.2013 року, оскільки є її сином, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ЯК № 030930 від 17.10.1966 року (а.с.13). Оскільки інший син спадкодавиці [PERSON], помер 11.06.2002 року раніше за неї (а.с.14,49), право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом йому як рідному синові [PERSON], в порядку ч.1 ст.1266 ЦК України за правом представлення мають його діти, а відповідно онуки спадкодавиці [PERSON] та [PERSON] позивачі у справі. Факт родинних відносин між ними, спадкодавицею та [PERSON] сином померлої [PERSON], підтверджується їх свідоцтвами про народження серії IV-КИ № 490149 від 09.04.1986 року та серії VІ-КИ № 333272 від 13.12.1990 року відповідно (а.с.40,50), зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] внаслідок державної реєстрації шлюбу вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 315487 від 17.10.2015 року (а.с.11,18). Інших спадкоємців за законом, які б належали до першої черги спадкування, в ході судового розгляду судом не встановлено. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та повідомлення Шостої Криворізької державної нотаріальної контори від 04.04.2016 року за № 762/02-14 (а.с.57,58) після смерті [PERSON], померлої 27.05.2013 року, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], заведено спадкову справу за № 530 (номер в спадковому реєстрі 55360293), свідоцтво про право на спадщину за законом на належні за життя спадкодавиці 2/3 частки земельної ділянки площею 0,69 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, видано спадкоємцям 17.11.2015 року, що ними в ході судового розгляду не оспорювалось. В той же час, постановою нотаріуса від 22.02.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на 2/3 частки жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Московська буд.198, с. Новолозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, спадкоємцям відмовлено у звязку з тим, що зазначене спадкове майно [PERSON] успадкувала, проте за життя не зареєструвала згідно законодавства, яке діяло на момент оформлення нею права власності (а.с.19). Дійсно, в ході судового розгляду судом встановлено, що спадкодавиця [PERSON] отримавши за життя свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.08.2002 року серії ВАА № 790538 після смерті [PERSON], померлого 12.02.2002 року на зазначені 2/3 частки спірного майна, своє право власності на нього належним чином не зареєструвала, про що також свідчать Інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 30.03.2016 року (а.с.63) та відповідь КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 27.08.2015 року (а.с.17). Оскільки ця обставина фактично перешкоджає позивачам отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами має здійснюватися виключно в судовому порядку. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується, зокрема, нерухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Отже, оскільки на спадкування належних спадкодавиці 2/3 частки жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Московська буд.198, с. Новолозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, претендує три спадкоємці за законом син [PERSON] та онучки [PERSON], [PERSON], які за правом представлення в рівних частках між собою спадкують ту частку, яка б спадкувалась їх батьком [PERSON] за його життя, визнанню права власності за кожним з ним підлягають такі частки: за [PERSON] 1/3 (відповідно 2/3 : 2 спадкоємці ( з урахуванням його померлого брата [PERSON], частку якого спадкують його дочки позивачі у справі), а позивачі [PERSON], [PERSON] відповідно по 1/6 від 1/3 частки спадкового майна, яку б спадкував їх батько син спадкодавиці. Таким чином, позовні вимоги позивачів відносно визнання за ними права власності на спадкове майно за кожним з них в рівних частках не можуть бути задоволені в повному обсязі. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, з метою захисту спадкових прав позивачів суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 27.05.2003 року, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку, а за [PERSON], [PERSON] , кожною окремо, на 1/6 частку житлового будинку А-1 жилою площею 28,2 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м., літньої кухні Б, сараю В, погребу Г, погребу Д, вбиральні Е, колодязя 1, парканів №1-2, що розташовані по вул. Московська буд.198, с. Новолозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, належних за життя спадкодавиці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2002 року серії ВАА № 790538, за яким вона своє право не встигла зареєструвати, оскільки 27.05.2013 року померла.

Outcome: partial