Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивачі просять суд визнати за ними право власності на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що вказаний вище житловий будинок належав їх бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачі є спадкоємцями, які прийняли спадщину, у зв`язку з чим звернулися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на вказаний житловий будинок (спадкове майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] на день її смерті) з тих підстав, що відсутній документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Позивачами [PERSON] та [PERSON] подані заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач Оранська сільська рада Іванківського району Київської області просили розглянути справу без участі представника та не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] про що свідчить відповідний актовий запис № 03 зроблений Виконкомом Оранської сільської ради Іванківського району Київської області /а.с.9/. Із заповіту посвідченого секретарем Оранської сільської ради Сингаєвською О.Т. встановлено, що [PERSON] , що зареєстрована в селі Степанівка Іванківського району Київської області, народилась [INFO] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належний їй будинок з господарчими будівлями та взагалі все її майно з чого б воно не складалось, на що вона матиме право за законом, що буде рахуватись на її ім`я, що знаходиться в селі Степанівка заповіла своїм внукам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному /а.с.10/. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, подали до приватного нотаріуса Ющенко Л.В.. заяви від 03.07.2019 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою № 379/02-14 від 28.11.2019 року приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок. Додатково повідомлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкодавців не має. Згідно записів Погосподарської книги виконкому Оранської сільської ради № 6 (2016-2023), особовий рахунок № [NUMBER] вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] рахується за [PERSON] , 1920 р.н., померлої [INFO] /а.с.17/. Із технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що спірний житловий будинок загальною площею 62,1кв. м. та житловою площею 40,5 кв. м. (в плані під літерою «А», «а1»), допоміжною площею 16,7 кв.м., літніх неопалювальних приміщень 4,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай (в плані під літерою «Б»), погріб (в плані під літерою «В»), колодязь № 1, огорожа/ворота/хвіртка № 2-5, який розташований по [ADDRESS] , де замовником технічної інвентаризації є [PERSON] /а.с. 12-16/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі під № 1877 (спадкова справа № 29/2019) встановлено, що на Ѕ частку спадщини видане свідоцтво на ім`я [PERSON] , складається з земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 3222083202:01:002:0002, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована: [ADDRESS] та належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] , виданого Оранською сільською радою 12.07.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 011094501254 /а.с.18/. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1. ст. 1267 ЦК України). Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.\~392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , підтверджується записами з погосподарської книги виконкому Оранської сільської ради Іванківського району Київської області, за якою головою домогосподарства є [PERSON] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62,1кв. м. та житловою площею 40,5 кв. м. (в плані під літерою «А», «а1»), допоміжною площею 16,7 кв.м., літніх неопалювальних приміщень 4,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай (в плані під літерою «Б»), погріб (в плані під літерою «В»), колодязь № 1, огорожа/ворота/хвіртка № 2-5. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тому даний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина, і воно було успадковане за заповітом її онуками [PERSON] та [PERSON] . Таким чином позивачі прийняли спадщину після бабусі і набули право власності на належний їй будинок в порядку спадкування, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивачі мають право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved