Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом їх право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV №022929 від 30 травня 1998 року та на земельну ділянку відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №128263 від 22 березня 2002 року, як на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивують свій позов тим, що вказане вище майно посвідчила їм заповітом [PERSON] . Остання померла [INFO] . Враховуючи, що після її смерті позивачі прийняли спадщину, є спадкоємцями за заповітом, нотаріально оформити спадщину змоги не мають, просили поданий позов задовольнити. Позивач, [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач, [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] , 06 березня 2007 року, який було посвідчено секретарем Колодеженської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №20, вбачається, що вона заповіла належній її майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , внукові [PERSON] , земельну ділянку відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022929 від 30 травня 1998 року, внукові [PERSON] , земельну ділянку відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №128263 від 22 березня 2002 року, правнуку [PERSON] . Документами про родинні відносини стверджується, що позивач [PERSON] є внуком померлої [PERSON] . Документами про родинні відносини стверджується, що позивач [PERSON] є правнуком померлої [PERSON] . Постановою державного нотаріуса від 07 травня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , та [PERSON] , після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідками Колодеженської сільської ради Горохівського району Волинської області від 25 лютого 2020 року №76 та від 25 лютого 2020 року №77 стверджується, що заповіт померлої [PERSON] не змінений та не скасований. Єдиними спадкоємцями за заповітом є [PERSON] , та [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом спільного проживання. Згідно з Державними актами на право приватної власності на землю серії Р3 №128263 від 22 березня 2002 року та серії IV №022929 від 30 травня 1998 року, [PERSON] належали земельні ділянки відповідних розмірів. Технічною документацією на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру за №60744560, спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру за №6074617, підтверджується, що 06 березня 2007 року, [PERSON] склала заповіт в Колодеженській сільській раді Горохівського району Волинської області, за номером в реєстрі нотаріальних дій №20, номер у спадковому реєстрі 48235648, статус чинний. Судом встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] , після померлої [PERSON] прийняли спадщину, є її спадкоємцями за заповітом. А тому суд, вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , як на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №022929 від 30 травня 1998 року, як на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №128263 від 22 березня 2002 року, як на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Outcome: approved