overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . В обґрунтування позовних вимог позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначили, що є власниками квартири 3 в смт.Залізці по вул.Шевченка, буд.57, Зборівського району, Тернопільської області, яка належить їм на праві приватної власності. Із їх дозволу, як власників, у даній квартирі прописався відповідач по справі. З 2009 року відповідач не проживає і не повідомляє про себе, звязок з відповідачем втрачений. А тому позивачі просять суд визнати [PERSON], особою такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що в [ADDRESS]. Позивачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. \~ Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Позивачам [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить квартира в [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло № 989 від 24.05.1995 року. У даній квартирі зареєстрований [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає з 2009 року, особистих речей відповідача у житловій квартирі немає, будь яких перешкод у користуванні житлом відповідачу позивачі не чинять. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON], який помер 19 січня 2007 року, та матері [PERSON], яка померла 06 вересня 2011 року. Після їх смерті позивачі вступили в управління спадковим майном і фактично прийняли спадщину. При зверненні до нотаріуса у даний час, у вчиненні нотаріальних дій їм відмовлено в зв»язку з тим, що на житловий будинок в м. Ходорів по вул. Поповича,4 Жидачівського району Львівської області відсутні правовстановлюючі документи. Позивачки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надіслали заяви, згідно яких позовні вимоги підтримали та просять слухати справу у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради - міський голова в поданій до суду заяві просить справу розглянути за відсутності представника міської ради, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов»язання встановлено законодавством у зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть І-СГ № 080706 [PERSON] помер 19 січня 2007 року, а згідно свідоцтва про смерть І-СГ № 262480 [PERSON] померла 06 вересня 2011 року. Позивачі, як спадкоємці померлих, звернулася з заявами в нотаріальну контору, однак постановою від 27 грудня 2013 року нотаріус відмовив їм у вчиненні нотаріальних дій, поскільки на житловий будинок в м. Ходорів по вул. Поповича,4 Жидачівського району Львівської області відсутні правовстановлюючі документи. Згідно технічного паспорта від 28 серпня 2014 р., виданого [PERSON]Бирич, нерухоме майно в м. Ходорів по вул. Поповича,4 Жидачівського району складається з житлового будинку, підвалу, веренди, сходів, вбиральні, воріт, огорожі, вимощення, колодязя, загальною вартістю 213307.00 грн. В судовому засіданні достовірно встановлено, що вказане нерухоме майно було збудовано померлими, в ньому вони проживали, а після їх смерті спадкове майно прийняли їхні діти - позивачі [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування, немає, а тому є підстави для визнання за позивачами права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті позивачі вступили в управління спадковим майном, оформили свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.08.2014 р. на ? частину квартири [ADDRESS],, належну [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON]. У видачі свідоцтва про право на ? частину спадкового майна нотаріус відмовив у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документи на ? частину квартири. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просять визнати за ними право власності на ? частину квартири. Представник відповідача - Жидачівської міської ради Старак Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечила. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, дав їм оцінку і вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав: Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці померлої матері, звернулися з заявою в нотаріальну контору, однак постановою від 26 серпня 2014 р. нотаріус відмовив їм у вчиненні нотаріальних дій в зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на ? частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності померлим батькам позивачів: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу 26 серпня 2014 року, право власності по ? частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] отримали позивачі по справі [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори 28 березня 2006 року, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] отримала [PERSON]. Суд вважає, що позивачі після смерті матері у встановленому законом порядку прийняли також 1/2 частину квартири [ADDRESS], інших спадкоємців немає, а тому маються підстави для задоволення їх позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Після її смерті позивачі згідно заповіту від 06 грудня 1989 року вступили в управління спадковим майном і фактично прийняли спадщину. При зверненні до нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій їм відмовлено в зв»язку з тим, що на житловий будинок в [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Чертізької сільської ради - сільський голова в поданій до суду заяві просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, позов визнає. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов»язання встановлено законодавством у зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Позивачі, як спадкоємці померлої, звернулася з заявами в нотаріальну контору, однак постановою від 27 травня 2015 року нотаріус відмовив їм у вчиненні нотаріальних дій, поскільки на житловий будинок в [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи. Згідно технічного паспорта від 05 травня 2015р., виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, нерухоме майно в [ADDRESS] складається з житлового будинку, сходів, двох сараїв, загальною вартістю 160\~006.00 грн. Згідно витягу з по господарської книги, виданого Чертізькою сільською радою 21.04.2015 року № 232, станом на 30 червня 1990 року в спадковому будинку була зареєстрована та проживала [PERSON]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що після смерті [PERSON] згідно заповіту від 06 грудня 1989 року спадкове майно прийняли позивачі [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування, немає, а тому є підстави для визнання за позивачами права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого зазначили, що вони 06.07.2012 року придбали квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У 2015 році на прохання онука [PERSON]- [PERSON] вони прописали його у своїй квартирі, але фактично в зазначеній квартирі відповідач ніколи не проживав, був лише прописаний. Позивачі зазначають, що більше двох років тому відповідач поїхав кудись на заробітки, де саме він перебуває на сьогоднішній день позивачам не відомо. Позивачі зазначають, що через те, що відповідач прописаний в зазначеній квартирі вони позбавлені права отримувати вугілля, також сплачують комунальні платежі за кількістю прописаних осіб в квартирі. Окрім того, прописка відповідача в їх квартирі перешкоджає позивачам повноцінно користуватися та розпоряджатися належним їм нерухомим майном. Позивачі просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю його за місцем прописки більше одного року. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року за зазначеною справою було відкрито провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2018 року підготовче провадження по зазначеній цивільній справі було закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 14.08.2018 року. Судове засідання було відкладено на 21.08.2018 року. Сторони в судове засідання, призначене на 21 серпня 2018 року, не з'явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялись належним чином. Від позивачів до суду надійшли заяви про те, що вони не заперечують проти винесення заочного рішення по справі, окрім того, в матеріалах справи містяться клопотання позивачів про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, а також через оголошення на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області, жодних заяв або доказів поважності своєї неявки до суду не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до відповідачів, третя особа: Запорізька міська рада, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, Комунальне підприємство «Градпроект» про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зобов»язання відповідачів [PERSON] та [PERSON] забезпечити прохід квартири з вулиці Турбінній в м.Запоріжжя та встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,1995 га, по [ADDRESS], згідно варіанту №2 висновку КП «Градпроект» від 23.02.2010 року. Крім того, позивачі просять стягнути з відповідачів судові витрати. У судовому засіданні представник позивачів пояснив, що позивачі є власниками 33/100 частини житлового будинку [ADDRESS], відповідно до розпорядження Ленінської райдержадміністрації від 17.01.2001 р. № 173. За цим будинком рішенням виконкому Запорізької міської ради від 30.09.1999р № 481/18, закріплена земельна ділянка для обслуговування будинку площею 0,1000 га і ведення підсобного господарства площею 0,0996 га. Співвласниками вказаного житлового будинку є [PERSON] та [PERSON]. За згодою сусіда [PERSON], позивачі користувались проходом по земельній ділянці, яка прилягала до приватизованої кватири № 2, яка належить [PERSON]. та останні 30 років це всіх влаштовувало. У 2016 році сусід [PERSON] помер. На теперішній час, 7/25 частин будинку що належали [PERSON], належать [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.07.2017 серія НМА № 381661. На теперішній час, у квартирі № 2 проживає її колишній чоловік [PERSON], який забороняє позивачам проходить в їх приватизовану квартиру № 3 через закріплену за будинком земельну ділянку по [ADDRESS]. Водночас, іншого способу потрапити позивачам у свою квартиру, не має. Таким чином, на думку позивачів, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідачі у судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст.128 та ч. 4 ст. 130 ЦПК України останні були належним чином повідомлений, відзиву щодо позову до суду не подали, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Новгород-Сіверської міської ради про визнання права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки. До початку підготовчого судового засідання позивачі подали заяву про залишення її позову без розгляду. Зважаючи на диспозитивність цивільного процесу, суд дійшов висновку, що заяву позивача про залишення позову без розгляду слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона є наймачем двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], в даній квартирі зареєстровані син - [PERSON] та колишній чоловік [PERSON]. Дану квартиру вона отримала за рішенням профкому заводу ім. Октябрської революції по «Одесапочвомаш» від 23.09.1993 року № 94. Після розірвання шлюбу з відповідачем в 1994 році, відповідач проживав з позивачами у квартирі до січня 2002 року, після чого виїхав у невідомому напрямку. За місцем реєстрації відповідач більше шести місяців не проживає, за комунальні послуги не сплачує, його речей в квартирі не має. Саме ці підстави стали причиною звернення до суду. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання до суду не з'явився, повідомлявся заздалегідь, причини неявки невідомі, та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є наймачем двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані: син - [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] (а.с.5). Дану квартиру було отримано [PERSON] за рішенням профкому заводу ім. Октябрської революції по «Одесапочвомаш» від 23.09.1993 року № 94. Після розірвання шлюбу відповідач проживав в даній квартирі до січня 2002 року, виїхавши у невідомому напрямку. (а.с.8) Відповідач в зазначеній квартирі не проживає більше шести місяців та його місце знаходження невідоме. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] \~та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеними позовами. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, та обґрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений тривалий час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеними позовами. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, та обґрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений тривалий час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на майно, право власності на яке не було нею належним чином оформлене в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] та матері [PERSON], яка померла [INFO], а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,70 кв. м, жилою площею 29,90 кв. м; земельну ділянку [NUMBER], розміром 0,09 га для ведення садівництва та огородництва та розташований на ній садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться на території СТ «Трубіж-2» в с. Коржі Баришівського району Київської області, право власності на які за спадкодавицею визнано рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28.11. 2012 року. Посилались на те, що відповідно до ст.ст. 1261, 1268, 1270, 1297 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо потягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як спадкоємці першої черги за законом вони 01.03.2014 року подали заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В., однак не змогли оформити спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у їхньої матері. Зазначили, що інших спадкоємців, крім них, після смерті матері не має, оскільки за життя мати заповітів на випадок смерті не залишала. У шлюбі на момент смерті вона також не перебувала, оскільки зі своїм чоловіком шлюб розірвала 23.03.1993 року. Враховуючи вищевикладене, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаними вище позовами. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, та обґрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений тривалий час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial