Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до [PERSON] , малолітньої доньки [PERSON] , треті особи: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що він [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 1977 року по теперішній час. За час шлюбу ними була приватизована квартира [ADDRESS] . В даній квартирі також зареєстровані: їх донька - [PERSON] , та їх онука - [PERSON] . Відповідачі за вищевказаною адресою з 2009 року по теперішній час не мешкають. Відповідач створила нову родину і виїхала на постійне місце проживання із новим чоловіком до м. Москва. Разом із собою забрала і свою доньку- [PERSON] . Особисті речі відповідачів в квартирі відсутні, ніякої кореспонденції на їх ім`я не надходить. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] ,\~яка діє\~і \~в інтересах\~малолітньої дитини\~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~надала до суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. Треті особи: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, надали заяви в яких просять розглядати справи за відсутністю їх представників та ухвалити рішення на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на нерухоме майно виданого 21.12.1999 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки про склад сім`ї ТОВ «ЄРЦ КП» від 04.09.2019 року № 1/25677 у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивачі - [PERSON] , [PERSON] , дочка - [PERSON] та онука - [PERSON] (а.с.29) Згідно акту про непроживання КП КМР «УКОЖФ» від 05.04.2019 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS] , про що підтверджують сусіди. Зі слів заявника не проживають з 2009 року по теперішній час.(а.с.25) Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Української PCP; ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач та її неповнолітня донька не проживають за місцем реєстрації без поважних причин більше року. Позивачі ніколи не перешкоджали їй та дитині користуватися житлом. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з положення ст.ст. 16, 391, 286 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та її донька [PERSON] , постійно, понад 10 років проживають в Російській Федерації, де мають зареєстроване місце проживання за адресою: [NUMBER] , [ADDRESS] , що засвідчує штамп в паспорті відповідача [PERSON] та довідки про реєстрацію. (а.с.19) від 29 серпня 2018 року, яку надано суду відповідачем.(а.с.17, 19). Таким чином неповнолітня донька відповідачки [PERSON] проживає разом з матір`ю, має зареєстроване місце проживання та забезпечена житлом. Враховуючи вказане вище, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає з неповнолітньою дитиною за місцем її реєстрації більше року. Оскільки надані докази свідчать, що дитина забезпечена житлом і її права не порушуються, позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved