Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою та просить стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь аліменти: на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини із всіх його видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини із всіх його видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином, [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 07 червня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] який було зареєстровано в відділі реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №94. За час їхнього спільного проживання в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає жодної допомоги на утримання дітей. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей та на її утримання, так як знаходяться у працездатному віці, та не має інших аліментних зобовязань. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №097130 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області від 07 червня 2008 року, що [PERSON] та [PERSON], за актовим записом №92 від 07 червня 2008 року зареєстрували шлюб. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серії 1-СГ №212249 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області від 28 серпня 2009 року; [PERSON], [INFO], серії І-СГ №447939 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрия реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області від 03 березня 2015 року відповідач, [PERSON] є батьком дітей. Відповідно до довідки №3022 від 12 жовтня 2016 року виданої комунальним підприємством «Мрія», вбачається, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідно до ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Стаття 18 Конвенції визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1\~ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 17\~постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23\~постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на\~дитину\~той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття підлягає до задоволення. Окрім того судом встановлено, що з позивачкою проживають діти та перебувають на її утриманні,. Позивачка здійснює догляд за молодшим сином [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] добровільно не надає жодної допомоги на її утримання як на дружину із якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Згідно із\~ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно із\~ст.77 СК України\~утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно з ч.4\~ст.84 СК України\~право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із\~ст.80 цього Кодексу\~аліменти присуджується одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначених судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Стаття 79 СК України\~визначає, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання як на дружину із якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини із всіх його видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення молодшим сином трьохрічного віку також підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ пп.2 п.1 ч.2 ст. 4 та п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.3 ст. 88 ЦПК України\~\~з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved