Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка 05.12.2016 року звернулася до суду з позовом, який вона та її представник підтримали у судовому засіданні та мотивують тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.08.2016 року визнано незаконним та скасовано наказ КП «Міськводоканал» Сумської міської ради № 199-к від 01.06.2016 року про звільнення [PERSON] та поновив її на посаді начальника відділу кадрів КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, стягнув на її користь: 15590,40 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2016 року по 22.08.2016 року; 2000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди; 3000 грн. витрат на правову допомогу. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за один місяць у сумі 6124,80 грн. Позивачка вважає, що відповідач не виконав вказане судове рішення в частині негайного поновлення її на роботі, проведення виплати на її користь середнього заробітку за один місяць, оскільки лише 30.08.2016 року відповідач ознайомив [PERSON] з наказом № 299-к від 23.08.2016 р. «Про поновлення на посаді [PERSON]А.» і в цей день наказом № 304-к «Про звільнення [PERSON]А.» звільнив її за власним бажанням у зв'язку з порушенням умов трудового договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, передбачивши виплату вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку відповідно ст. 44 КЗпП України. При цьому в день звільнення відповідач не провів з [PERSON] остаточного розрахунку, зокрема не виплатив середньої заробітної плати за час затримки виконання судового рішення з 23.08.2016 р. по 29.08.2016 року (278,40 грн. X 4 роб.дн.) = 1113,60 грн.; вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку (6124,80 грн. X 3 міс.) = 18374,40 грн.; інших належних їй від підприємства сум (у т.ч. присуджених судом 20590,40 грн.). 31.08.2016 року відповідач перерахував на картковий рахунок [PERSON] лише 19588,06 грн. У зв'язку з цим вона вимушена була неодноразово усно та письмово звертатися до відповідача з проханнями про сплату належних їй коштів, повного виконання рішення суду, а також про надання інформації про суми нарахованих та сплачених ним на її користь коштів. Просить суд стягнути з КП «Міськводоканал» Сумської міської ради на її користь не виплачені при звільненні суми: середньої заробітної плати за затримку виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/6110/16-ц; вихідної допомоги при звільненні, індексації та компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків проведення виплат; середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки на виконання рішення Ковпаківського районного суду м.Суми по справі № 592/6110/16-ц від 22.08.2016 року, в частині його негайного виконання, КП «Міськводоканал» 23.08.2016 року видало наказ № 299-к, яким було поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу кадрів з 02.06.2016 року, а також здійснити виплати за рішенням суду. Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, ухвалене органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Негайне виконання судового рішення полягає в чому, що воно виконується не з часу набуття ним законної сили (як це передбачено для переважної більшості судових рішень), а негайно з часу його оголошення на судовому засіданні, що забезпечує швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків. 23.08.2016 року працівники КП «Міськводоканал» на протязі всього робочого дня намагалися додзвонитись до [PERSON] та повідомити її про виконання КП «Міськводоканал» рішення суду в частині негайного виконання та ознайомити її з наказом № 299-к від 23.08.2016 року яким поновлено [PERSON] на роботі, про що складений акт від 23.08.2016 року. В звязку з тим що [PERSON] 23.08.2016 року не зявилась на своє робоче місце на КП «Міськводоканал» та не відповідала на телефонні дзвінки, їй на домашню адресу було направлено повідомлення про виконання рішення в частині негайного виконання та копія наказу № 299-к від 23.08.2016 року. З метою виконанання рішення Ковпаківського районного суду м.Суми по справі № 592/6110/16-ц від 22.08.2016 року, КП «Міськводоканал» у відповідності до ст. 221 ЦПК України звернувся з заявою про роз'яснення рішення в частини зазначених виплат позивачці, а саме виплачувати кошти по рішенню з відрахуванням податків, зборів і внесків, чи ні. Ухвалою від 27.09.2016 року роз'яснено рішення, відповідно до якої виплати позивачці за рішенням здійснюються з відрахуванням податків, зборів і внесків. Згідно з роз'ясненнями, даними в листі Державної податкової адміністрації України від 9 березня 2011 № 4628/6/17-0715. вихідна допомога включається до складу загального місячного доходу, згідно з п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (інші виплати) і підлягає оподаткуванню за ставками, встановленими пунктом 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України (18%). Пояснюється це тим, що статтею 165 Податкового кодексу України встановлено види доходів, що не підлягають оподаткуванню, та вихідна допомога при звільненні серед них не вказано. Таким чином, цей дохід є оподатковуваним. Соціальна пільга в даному випадку не застосовується, оскільки застосування соціальної пільги обмежується місячним доходом у вигляді заробітної плати. Відповідно до вище зазначених чинних норм законодавства України, позивачці була перерахована вихідна допомога при звільненні в розмірі тримісячного середнього заробітку, після утримання податків з цієї вихідної допомоги. [PERSON] вийшла на роботу 30.08.2016 року після 11 години дня та цього ж дня після обідньої перерви подала заяву про звільнення за власним бажанням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Керівництвом КП «Міськводоканал» була розглянута та задоволена її заява. Для здійснення процедури звільнення, КП «Міськводоканал» видало наказ від 30.08.2016 року № 304-к, тому КП «Міськводоканал» за підписом директора КП «Міськводоканал», інженера з кадрів, який складав цей наказ та надавав перед підписом директору КП «Міськводоканал» на погодження юридичному відділу, а це все займає певний час. Так як у відповідності до наказу здійснюються всі виплати при звільненні, то бухгалтерії потрібно здійснити відповідні розрахунки після отримання наказу, щодо сум, які потрібно виплатити [PERSON], а робочий день вже спливав, то КП «Міськводоканал» не встигло перерахувати кошти в день її звільненн, так як у банківської установи закінчився операційний день. Тому у діях КП «Міськводоканал» щодо терміну виплати коштів при звільненні [PERSON], відсутня будь-яка вина, оскільки нею була надана заява про звільнення не з початку робочого дня 30.08.2016 року, а тоді коли робочий день практично закінчувався, то КП «Міськводоканал» встигло виплатити кошти у термін що зазначений в ст. 116 КЗпП України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила, що 22.08.2016 року було винесено рішення суду, 23.08.2016 року рішення суду було виконано в частині поновлення на роботі [PERSON], у звязку з необхідністю їй приступати до виконання трудових обовязків, [PERSON] телефонували на мобільний номер МТС та Київстар, однак вона не піднімала слухалку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що 23.08.2016 року після винесення наказу про поновлення [PERSON] на роботі, останній телефонували на мобільний телефон, однак вона слухалку не піднімала, до виконання своїх трудових обовязків не приступила, на робоче місце не зявилась. Вона особисто направила листа та копію наказу про поновлення на роботі від 23.08.2016 року на адресу [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим, так таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного: Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.08.2016 року визнано незаконним та скасовано наказ КП «Міськводоканал» Сумської міської ради № 199-к від 01.06.2016 року про звільнення [PERSON] та поновив її на посаді начальника відділу кадрів КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, стягнув на її користь: 15590,40 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2016 року по 22.08.2016 року; 2000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди; 3000 грн. витрат на правову допомогу. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за один місяць у сумі 6124,80 грн.(а.с. 3-5) На виконання рішення Ковпаківського районного суду м.Суми по справі № 592/6110/16-ц від 22.08.2016 року, в частині його негайного виконання, КП «Міськводоканал» 23.08.2016 року видало наказ № 299-к, яким було поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу кадрів з 02.06.2016 року.(а.с. 6) 23.08.2016 року працівники КП «Міськводоканал» на протязі всього робочого дня намагалися додзвонитись до [PERSON] та повідомити її про виконання КП «Міськводоканал» рішення суду в частині негайного виконання та ознайомити її з наказом № 299-к від 23.08.2016 року яким поновлено [PERSON] на роботі, про що складений акт від 23.08.2016 року.(а.с. 23) В звязку з тим що [PERSON] 23.08.2016 року не зявилась на своє робоче місце на КП «Міськводоканал» та не відповідала на телефонні дзвінки, їй на домашню адресу м. Суми вул. Фабрична, 11 кв, 43, було направлено повідомлення про виконання рішення в частині негайного виконання та копія наказу № 299-к від 23.08.2016 року.(а.с. 24-26) З метою виконанання рішення Ковпаківського районного суду м.Суми по справі № 592/6110/16-ц від 22.08.2016 року, КП «Міськводоканал» у відповідності до ст. 221 ЦПК України звернувся з заявою про роз'яснення рішення в частини зазначених виплат [PERSON], а саме виплачувати кошти по рішенню з відрахуванням податків, зборів і внесків, чи ні. Ухвалою від 27.09.2016 року роз'яснено рішення, відповідно до якої виплати [PERSON] за рішенням здійснюються з відрахуванням податків, зборів і внесків.(а.с. 27-28) Наказом № 304-к від 30.08.2016 року «Про звільнення [PERSON]А.» КП «Міськводоканал» було звільнено [PERSON] за власним бажанням у зв'язку з порушенням умов трудового договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, передбачивши виплату вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку відповідно ст. 44 КЗпП України.(а.с. 7) Згідно акту від 30.08.2016 року, на КП «Міськводоканал», 30 серпня 2016 року з 16 год. 20 хв. по 17 год. 15 хв. було вимкнено електропостачання, та начальник відділу кадрів [PERSON] своїм підписом засвідчила, що не має заперечень проти проведення виплат 31.08.2016 року, та підтвердила, що не має претензій до підприємства з цього питання.(а.с. 39) Згідно розрахунку виплат [PERSON] на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.08.2016р., виплачено 31.08.2016 року середній заробіток за час вимушеного прогулу, вихідна допомога, оклад за 1 робочий день та компенсація за не використану відпустку. (а.с. 40) Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами КЗпП України. Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ч. 5 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог статті 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п'ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Відповідно до ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум. що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до вимог ст. 10,11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч з вимогами ст. 60 ЦПК України позивачка не надала суду доказів того факту, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.08.2016 року було виконано з затримкою в частині її поновлення на роботі та сплати суми заробітку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач виніс наказ про поновлення на роботі [PERSON] 23.08.2016 року, тобто наступного дня після проголошення резолютивної частини рішення. [PERSON] з огляду на положення ст. 236 КЗпП України не надала суду належних доказів, які б достовірно свідчили, що рішення суду виконано з затримкою. Також, позивачка не довела, що вихідна допомога при звільненні була виплачена їй з порушенням встановлених законом строків. За таких умов у суду немає законних підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed