Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків. В обґрунтування позовних вимог вказують, що вони: [PERSON] з 24.11.2009 року є пенсіонером за віком та [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком та має 2-гу групу інвалідності, є батьками відповідача по справі. Єдиним доходом в цей період у них є пенсія за віком, яка не забезпечує їм необхідного прожиткового мінімуму, а інших джерел доходу в них немає неодноразові звернення до сина з проханням про надання матеріальної допомоги ним ігноруються, не дивлячись на те, що він є працездатним та отримує хорошу заробітну плату. Син не цікавиться їхнім життям, не допомагає по господарству, не бере участі в жодних додаткових витратах, які їм доводиться нести через поганий стан здоров`я, особливо хвороби. Пенсії, яку отримують разом з чоловіком, вистачає лише на задоволення першочергових потреб, частину відразу після отримання віддають за сплату комунальних послуг, а частину витрачаю на придбання необхідних ліків, кошти які залишились витрачають на своє харчування. Побутовими предметами першої необхідності забезпечують себе за можливості. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності вони не отримують від сина, ні моральної, ні грошової підтримки, у зв`язку з змушені звернутись з даною позовною заявою до свого працездатного сина [PERSON] . Тож просять суд стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатних батьків у вигляді 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на непрацездатну особу, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і довічно. Ухвалою суду від 23.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання позивачі не з`явилися, до початку подали заяву від 12.11.2020, в якій розгляд справи просять проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, до початку надав заяву від 28.10.2020, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків визнав та не заперечував проти їх задоволення, щодо стягнення з нього судового збору - заперечував, вказавши, що він є інвалідом другої групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.01.1972. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Новолабунською сільською радою Полонського району Хмельницької області 09.08.1970, позивачі з 09.08.1970 є подружжям, актовий запис про укладення шлюбу № 16. З пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України 24.11.2009 (серія [NUMBER] ) вбачається, що [PERSON] , [INFO] є пенсіонером за віком, а відповідно до посвідчення № [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України 08.09.2008 (серія [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком з другою групою інвалідності за загальним захворюванням. Тобто, позивачі мають статус пенсіонерів, єдиним джерелом доходу та засобом їх існування є пенсія за віком, інших джерел доходу немає. Позивачі в силу похилого віку часто хворіють та потребують ліків. Зважаючи, на непрацездатність позивачів, скрутне матеріальне становище, відсутність інших джерел доходу, суд вважає їх такими, що потребують матеріальної допомоги. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідачів від сплати аліментів на утримання позивача. Крім цього позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків повністю взнаються відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] аліменти на їх утримання, як непрацездатних батьків, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на непрацездатну особу, починаючи з 17.07.2020, довічно. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів відповідно до п.3. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач є інвалідом другої групи згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 27.03.2018 та звільнений від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 цього закону.

Outcome: approved