Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачі просили суд стягнути на їх користь з відповідача ТОВ «Гвоздів-Агро» борг, а саме на користь [PERSON] - 1710000 гривень, на користь [PERSON] 1710000 гривень на користі [PERSON] - 180000 гривень, звернути стягнення за грошовим зобов'язанням ТОВ «Гвоздів -Агро» на земельну ділянку площею 22,5856 га кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на територій Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, право на яку підтверджується Державним актом на право власності ні земельну ділянку [NUMBER] від 10 січня 2007 року, зареєстрований за № 020732600002, визнавши їх власниками вказаної земельної ділянки. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували наступним: 01 серпня 2008 року між позивачами та відповідачем ТОВ «Гвоздів- Агро» було укладено договір безпроцентної позики, згідно якого позивачі передали у власність відповідача грошові кошти у розмірі 3600000 грн., а у відповідача виник обов'язок повернути їм в строк до 06 серпня 2008 року вказану суму боргу. Підтвердження укладення договору позики та його істотних умов ( договір безпроцентної позики. Відповідно до договору було складено три акти приймання-передачі готівкових коштів. Підтвердженням отриманні грошових коштів є квитанції до прибуткового касового ордеру. Відповідач ТОВ «Гвоздів-Агро» не виконав своє зобов'язання щодо повернення позивачам коштів. П. 6.3 Договору встановлено, що в забезпечення належного виконанні відповідачем взятих на себе зобов'язань по даному договору, відповідач гарантує перед позивачами, що у разі не повернення у строк позики (її частини) у позивачів виникає право стягнути в судовому порядку в рахунок боргу земельну ділянку, яка є власністю відповідача згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, площею 22,5856 га, кадастровий № [NUMBER] цільове призначення земельної ділянки - ведення товарною сільськогосподарського виробництва. У разі виникнення вищезазначених обставин відповідач гарантує перед позивачами утриматись від будь-яки дій щодо даної земельної ділянки без письмової згоди позивачів, а також перешкоджати позивачам в належному отриманні даної земельної ділянки рахунок погашення суми боргу, яка виникла по даному договору. Не повернувши позивачам борги відповідач порушив вимоги ст.ст. 525, 1049 ЦК України. Позивачі в судове засідання не з'явились, але від їхнього представника за дорученням [PERSON] надійшла до суду письмова заява в якій він просить суд слухати справу за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву в якій просять суд слухати справу за його відсутності, позов визнає, а також надав відповідні письмові докази про те, що відповідно до виписки з банку суми на їх розрахунковому рахунку не достатньо для повернення боргу; що відповідно до довідки ТОВ «Гвоздів-Агро», у товариства не вистачає майна, яке є на балансі, для повернення позики, отриманої від [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно Договору безпроцентної позики від 01.08.2008 року; а також протоколом № 11 Загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів- Агро» від ЗО липня 2008 року про те, що було надано дозвіл на отримання безпроцентної позики від позивачів та протоколом № 12 Загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Агро» від 12 вересня 2008 року про те, що вони не заперечують про відчуження земельної ділянки ТОВ «Гвоздів-Агро» позивачам. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 130 ч. 4, ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову під час попереднього судового засідання, суд, який розглядає справу має право винести рішення, якщо при цьому не порушуються вимоги Закону чи чиїсь права та законні інтереси. Згідно ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках встановлених законом. Статтею 140 ч.1 п.г Земельного Кодексу України передбачено, що підставою припинення права власності на земельну ділянку є звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора по будь-яким зобов'язанням власника земельної ділянки. Вказане твердження конкретизоване у ст. 143 ч.1 п.г-1 Земельного Кодексу України, згідно якої примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі примусового звернення стягнення на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України - громадяни та юридичні особи України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі інших цивільно-правових угод. На підставі викладеного та

Outcome: approved