Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Бершадського району про визнання права власності з тих підстав, що як стверджує 12.08.1992 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 216 по вул. VІІ з'їзду Рад в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, який відносився до категорії колгоспних дворів. Вона добросовісно заволоділа нерухомим майном, використовувала житловий будинок після смерті [PERSON], обробляючи земельну ділянку, надану для обслуговування даного будинку і безперервно володіє даним нерухомим майном з 1992 року по даний час. Просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку № 216 з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці для обслуговування будівлі по вул. VІІ з'їзду Рад в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Бершадського району - сільського голови [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Вислухавши представника позивачки [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] померла 12.08.1992 року, про що складено актовий запис № 46 та видано свідоцтво про смерть серії ІІІ-АМ № 321631 Чапаєвською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Після її смерті залишився житловий будинок, загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею 16,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці для обслуговування будівлі № 216 по вул. VІІ з'їзду Рад в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, який відноситься до категорії колгоспних дворів, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 745 від 03.11.2015 року. Судом встановлено, що з 12.08.1992 року позивачка [PERSON] користується житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, котрий належав померлій [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Бершадського району № 725 від 28.10.2015 року. Згідно показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вони знають, що позивачка [PERSON] з часу смерті [PERSON], тобто з 1992 року і по даний час користується житловим будинком, що належав [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] з часу смерті [PERSON], тобто з 1992 року і по даний час користується житловим будинком та земельною ділянкою, що належали [PERSON], він та [PERSON] не є спадкоємцями після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] була нерідною дочкою [PERSON] З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Право власності, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Оскільки позивачка [PERSON] на протязі більше десяти років відкрито, добросовісно і безперервно, без будь-якого договору володіла чужим нерухомим майном, що залишилося після смерті [PERSON], вона не є спадкоємцем після смерті [PERSON], спадкоємців за законом чи за заповітом немає, це майно не було визнано відумерлим, не перейшло на баланс сільської ради, наявні законні підстави для визнання за нею права власності на це майно за набувальною давністю. Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію представника відповідача, який позов визнав, про що надав відповідну заяву. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі як законний і обґрунтований. На підставі ст. 344 ЦК України,

Outcome: approved