Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивачі, звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просили суд: зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва Білець Т.М. у виконавчому провадженні 152895. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що позивачі та померла [PERSON] 29 січня 2019 року отримали свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] видане Дніпровською РДА. В подальшому вказані особи звернулись із заявою про реєстрацію права власності на вказану квартиру, однак рішенням державного реєстратора було зупинено розгляд заяви у зв`язку з тим, що пакет документів не був повний. З інформаційної довідки № 160115137 позивачі дізналися, що постановою від 20 жовтня 2005 року ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва накладено арешт у зв`язку зі стягненням з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 6 367,80 грн. Дана обставина перешкоджає позивачам зареєструвати своє право власності на вказане нерухоме майно у зв`язку з чим змушені були звернутися до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не з`явились. Подали заяви про слухання справи у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Відповідач-1 в судове засідання не з`явився. Подала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Відповідач-2 в судове засідання не з`явилась. Повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи-1 в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника Відділу. Рішення прийняти згідно чинного законодавства України. Представник третьої особи-2 в судове засідання не з`явився. В поданих письмових поясненнях просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства України. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 29 січня 2019 року органом приватизації житла Дніпровської РДА було видано свідоцтво про право власності відповідно до якого квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. [PERSON] та її членам сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. (а.с.44) Згідно з положеннями ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 05 березня 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в своїх інтересах та інтересах своїх дітей звернулися із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45905980 від 12 березня 2019 року зупинений розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 05 березня 2019 року за реєстраційним № 32998992 у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі. Згідно інформаційної довідки № 160115137 від 19 березня 2019 року на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови АК № 209307 від 10 жовтня 2005 року ВДВС Дніпровського району. Крмі того, [INFO] , [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 жовтня 2020 року. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За правилом ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про зняття арешту з майна. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України) В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи повне задоволення позову, з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. з кожної. Враховуючи наведене та

Outcome: approved