Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом та просять ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 20.07.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], за умовами якого відповідач продала, а позивачі купили кожен по 1/2 частині житлового будинку, сараю, погреба, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за № 1 від 20.07.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], за умовами якого відповідач продала, а позивачі купили кожен по 1/2 частині земельної ділянки, що має площу 0,1591 га, кадастровий номер якої [NUMBER], призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд і знаходиться за адресою: [ADDRESS], визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за № 2 від 20.07.2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], за умовами якого відповідач продала, а позивачі купили кожен по 1/2 частині земельної ділянки, що має площу 0,1120 га, кадастровий номер якої [NUMBER], призначення якої для ведення особистого селянського господарства і знаходиться за адресою: с. Медвин Богуславського району Київської області. Позовні вимоги мотивують тим, що 20.07.2014 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, договір купівлі-продажу земельної ділянки за № 1 та договір купівлі продажу земельної ділянки за № 2, що підтверджується відповідними договорами. Відповідно до умов договору купівлі продажу житлового будинку відповідач оплатно передала позивачам житловий будинок, сарай, погріб, що знаходиться за адресою [ADDRESS], відповідно до умов договору купівлі-продажу земельної ділянки за № 1, земельну ділянку, призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, та договору купівлі - продажу земельної ділянки за № 2, земельну ділянку призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: с. Медвин, Богуславського району Київської області. Відповідно до п.2.2 договору купівлі-продажу житлового будинку, ще до його підписання позивачі в рахунок повної оплати за договором купівлі-продажу передали відповідачу, а вона отримала суму 14000 грн. 00 коп., про що свідчить розписка про отримання грошових коштів за договором купівлі-продажу житлового будинку від 15.07.2014 року. Відповідно до п.2.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки за №1, ще до його підписання позивачі, в рахунок повної оплати за договором купівлі-продажу передали відповідачу, а вона отримала суму 6 000 грн. 00 коп., про що свідчить розписка про отримання грошових коштів за договором купівлі-продажу земельної ділянки за № 1 від 15.07.2014 року. Відповідно до п. 2.2. договору купівлі-продажу земельної ділянки за № 2 ще до його підписання позивачі, в рахунок повної оплати за договором купівлі-продажу передали відповідачу, а вона отримала суму 5000 грн. 00 коп., про що свідчить розписка про отримання грошових коштів за договором купівлі-продажу земельної ділянки за № 2 від 15.07.2014 року. Відповідач частково виконала своє зобов'язання за договорами, а саме повністю передала у володіння та користування вищезазначене майно. Позивачі неодноразово зверталися до відповідачки із заявами про необхідність нотаріального посвідчення вказаних договорів, що підтверджується відповідними заявами, доданими до матеріалів справи, однак відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення. Позивачі вважають, що вони домовились про всі істотні умови договору купівлі - продажу будинку та земельних ділянок, а також відбулося часткове виконання договорів, а тому просять визнати договори купівлі-продажу дійсними. В судове засідання позивачі не з'явились, але надіслали заяви з проханням слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує стосовно їх задоволення. Суд, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, та з урахуванням ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, встановив, що всі докази надані. Протягом усього часу позивачі не змінили позовних вимог, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що позивачі та відповідачка 20.07.2014 року уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, договір купівлі-продажу земельної ділянки за № 1 та договір купівлі продажу земельної ділянки за № 2, що підтверджується копіями вказаних договорів. Відповідно до умов договору купівлі-продажу житлового будинку відповідачка зобов'язувалася продати позивачам житловий будинок загальною площею 44,7 кв.м., з якої жила площа складає 22,5 кв.м та допоміжна (підсобна) - 22,2 кв.м, сарай загальною площею 21.4 кв.м, погріб загальною площею 11.6 кв.м.,та знаходиться за адресою [ADDRESS], відповідно до умов договору купівлі-продажу земельної ділянки за № 1, земельну ділянку, що має площу 0,1591 га, кадастровий номер якої [NUMBER], призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, та договору купівлі - продажу земельної ділянки за № 2, земельну ділянку, що має площу 0,1120 га, кадастровий номер якої [NUMBER], призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: с. Медвин, Богуславського району Київської області. Відповідно до п.2.2 договору купівлі-продажу житлового будинку, двох земельних ділянок, ще до його підписання позивачі, в рахунок повної оплати за договором купівлі-продажу передали відповідачці, а вона отримала гроші в сумі 25000 грн. 00 коп. Сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі продажу житлового будинку та земельних ділянок, а також відбулося часткове виконання договору. Зокрема, позивачі виконали своє зобов'язання по оплаті товару, а продавець передала житловий будинок та дві земельні ділянки, що підтверджено належними доказами по справі: письмовими договорами купівлі-продажу, розписками [PERSON] про отримання коштів за продане нерухоме майно. При укладенні вищезазначених договорів сторони домовились про подальше нотаріальне посвідчення зазначених договорів, проте відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення та не виготовляє висновки про ринкову вартість будинку та земельних ділянок, так як укладені письмові договори купівлі-продажу не покладають на неї такого обов'язку. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли домовленості з усіх істотних умов. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з часу передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 cт. 220 ЦК України, якщо сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що маються достатні підстави для визнання дійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок укладених між сторонами по справі. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved