Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом та просять постановити рішення, яким визнати за кожним з них право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивують тим, що вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка (батька) [PERSON], померлого [INFO], проте не можуть у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на спадщину, що відкрилася після його смерті, оскільки за свого життя чоловік (батько) не оформив правовстановлюючого документу на належну йому 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами [ADDRESS]. На час смерті чоловіка (батька) та по теперішній час позивачі проживають та зареєстровані у зазначеному домоволодіння, а тому вважають, що спадщину вони фактично прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачі в судове засідання не прибули, в позовній заяві зазначили клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.3-4). Відповідачі позов визнали про що подали кожен окремо заяви та просили справу розглянути у їх відсутність (а.с.32-33). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року (на день ліквідації колгоспних дворів) господарство за адресою: [ADDRESS] відносилось до суспільної групи - колгоспний двір. Головою цього двору - був [PERSON]. До складу цього двору також входили: дружини - [PERSON], діти: [PERSON], [PERSON]. Кожному члену колгоспного двору належало по 1/4 частці названого домоволодіння, що підтверджується довідкою № 1033 від 18.06.2014 року, виданою Залізничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.11) про склад і тип двору відповідно до запису погосподарської книги, технічним паспортом (а.с.12-14). [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки [PERSON] (а.с.6) і батько позивача [PERSON] (а.с.7) та відповідача [PERSON] (а.с.34), що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.10). На день його смерті спадкодавця, позивачі по цій справі були зареєстровані і проживали в вищеназваному житловому будинку, що підтверджується довідкою № 1033 від 18.06.2014 року, виданою Залізничненською сільською радою, а також відмітками в паспортах кожного позивача (а.с.11, 5, 7). Таким чином позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину, а саме 1/4 частку вищеназваного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами при ньому, яка належала спадкодавцеві, тобто [PERSON], померлому [INFO], в рівних частках, тобто по 1/8 частці кожний. 16 січня 2014 року приватним нотаріусом [PERSON] Болградського районного нотаріального округу заведена спадкова справа 7/2014 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON]. Однак, 24.06.2014 року нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину з роз'ясненням про необхідність звернення до суду (а.с.20-31). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивачі, як спадкоємці за законом, вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті чоловіка (батька) [PERSON] На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачі набули право на це майно, тобто на ? частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а саме кожний на 1/8 частку. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів про визнання права власності на частку житлового будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved