overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 24 листопада 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №957. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні відносини припинились досить давно, почали виникати непорозуміння щодо побудови сімї, подружжя втратило взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сімю та ведення спільного господарства. Протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу та підстав для примирення немає. Від шлюбу у сторін є дитина: донька [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6) та врахувавши обставини справи, викладені в позовній заяві, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Заяв від сторін щодо примирення подружжя суду не надавалось. Враховуючи вище викладене та те, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється на користь позивачки, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення часток у сумісній власності. В позові вказано, що квартира [ADDRESS] була приватизована на трьох осіб, у рівних долях, і є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом на право власності від 20.06.2000 року. На теперішній час у позивача [PERSON] виникла необхідність у виділені часток у даній спільній квартирі. В зв'язку з тим, що у свідоцтві на право власності на житло не визначені розміри часток квартири, що належить кожному із співвласників даної квартири позивачка вимушена звернутися до суду для вирішення даного питання. Позивачка просить суд визначити розміри часток по 1/3 частини кожному. У судове засіданні позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з'явились, надали суду заяви, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини, докази справи, думку сторін суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що позивач [PERSON] являється співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на дану квартиру. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.06.2000 року вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] була приватизована квартира [ADDRESS]. На теперішній час у позивачки [PERSON] виникла необхідність у виділені часток у даній спільній квартирі. В зв'язку з тим, що у свідоцтві на право власності на житло, не визначені розміри часток квартири, що належала кожному із співвласників даної квартири позивачка вимушена звернутися до суду для вирішення даного питання. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ст. 370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже суд вважає, що розміри [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільній власності у квартирі [ADDRESS]і складають за [PERSON] 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини. Враховуючи інтереси позивача, вищенаведені обставини, а також те, що іншого шляху для захисту права позивачки немає суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON]А про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], Красноармійської міської ради третя особа: Управління Держземагентсва у Красноармійському районі Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], при цьому наполягала на зміні розміру аліментів та на стягненні на її користь з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень щомісяця починаючи з дня подачі даного позову до досягнення сином повноліття та стягненні з відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу по даній справі. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, просила суд про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 травня 2005 року було присуджено до стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 22 квітня 2005 року та до досягнення дитиною повноліття. Зараз же матеріальне становище відповідача суттєво покращилось, отримує значні доходи. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Суд вважає, що матеріальне становище відповідача суттєво покращилось і сплата відповідачці аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця є можливим. Крім того, відповідно до ст. 84 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки витрати понесені нею на надану їй юридичну допомогу у розмірі 2500 грн. Також, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою 16 по вул.Греківській, 5, у м.Харкові, посилаючись на те, що вказана квартира належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідачка була заселена як член сімї дружина сина. Однак шлюб між сином та донькою розірваний рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.08.2015р., 21.08.2016р. [PERSON] забрала всі свої речі, та виїхала до м.Москва, у звязку з чим просить визнати її такою, що втратила право користування житлом. В судовому засіданні позивачка та представник позивача позов підтримали повністю, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. На підставі свідоцтва про право про право власності на нерухоме майно (а.с.6) [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Її право власності належним чином зареєстровано в КП «ХМБТІ» . Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.7) у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], як невістка власника житла. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.08.2015р. шлюб між сином власника житла та [PERSON] розірваний. Згідно ст..9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно ст..405 ЦК України члени сім*ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватись цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім*ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Колишні члени сімї власника зберігають право проживання нарівні з членами сімї. З пояснень позивача вбачається, що [PERSON] не проживає у [INFO] з 21.08.2016р. Тобто судом не встановлено відсутність відповідачки за вказаною адресою понад один рік без поважних причин. Посилання позивачки на ст.71 ЖК України як обґрунтування своїх вимог є хибними, оскільки вищезазначені правовідносини регулюються ст.405 ЦК України. Позивачка не обґрунтовувала свої вимоги ст..116 ЖК України, та не надавала доказів неможливості проживання разом з відповідачем внаслідок систематичного руйнування, чи псування жилого приміщення, використання його не за призначенням, систематичного порушення правил співжиття. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши що з відповідачем по справі перебуває в юридичному шлюбі з 21.10.1994 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 637. Від спільного життя з відповідачем є син [PERSON], [INFO]. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з червня 2000 року у зв»язку з відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя, з того часу проживають окремо. У зв»язку з неможливістю вирішити питання про розірвання шлюбу у досудовому порядку, вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем , зареєстрований 21.10.1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 637. В судове засідання позивачка не з»явилась, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, просив справу слухати у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21.10.1994 року сторони уклали шлюбу, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 637.( а. с. 4). Як вбачається з матеріалів справи з червня 2000 року шлюбні відносини між сторонами припинені у зв»язку з відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя, та з того часу сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливо. Спору про майно між сторонами на момент розгляду даної справи не існує. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, ст.ст.110, 112 СК України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 , 224 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 16.02.1980 року уклав шлюб з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2014 року у них фактично припинились шлюбні відносини із-за несумісності характерів, постійних сварок та скандалів. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка позовні вимоги визнала і пояснила, що дійсно з вересня 2014 року у них припинились фактично шлюбні відносини з позивачем із-за постійних сварок і скандалів, які виникали між ними. Окрім того, у позивача фактично склалася інша сім»я, тому примирення вважає неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що шлюб зареєстрований позивачем та відповідачкою 16.02.1980 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мирнодолинським виконкомом сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 2 ( а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом також встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2014 року, сторони втратили почуття поваги один до одного, у позивача фактично склалася інша сім»я. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами, суд вважає примирення між сторонами неможливим. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.06.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 738 . Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склалися, спільне господарство не ведеться з 2011 року. Позивачка вважає , що подальше спільне життя її з відповідачем, як подружжя із збереженням шлюбу суперечило б її інтересам, на примирення не згодна. Майнові суперечки між подружжям відсутні. У судове засідання позивачка не з'явилась, про день та час слухання справи в суді була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу з за його відсутності. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 24.09.2010 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 537. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склалися, спільне господарство та сумісне проживання припинено з 2012 року. Позивачка вважає , що подальше спільне життя її з відповідачем, як подружжя із збереженням шлюбу суперечило б її інтересам, на примирення не згодна. Майнові суперечки між подружжям відсутні. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу з за його відсутності. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вказала, що 14 січня 2006 року між позивачем та позивачем був укладений шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Ленінського району міста Донецьк, актовий запис № 7. В шлюбі у подружжя народився син, [PERSON], [INFO]. В 2011 році сторони припинили подружні відносини, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, влаштовував постійні сварки та бив позивачку. З 2012 року позивачка створила нову сім'ю. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та просить покласти судові витрати на відповідача у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. До зали судового засідання позивачка не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена, причини своєї неявки не повідомила. Надала суду заяву, де просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі ст. 224 ЦПК України, оскільки відповідач причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 14 січня 2006 року між позивачем та позивачем був укладений шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Ленінського району міста Донецьк, актовий запис № 7. В шлюбі у подружжя народився син, [PERSON], [INFO]. В 2011 році сторони припинили подружні відносини, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, влаштовував постійні сварки та бив позивачку. З 2012 року позивачка створила нову сім'ю. Спору про майно між сторонами на момент розгляду даної справи не існує. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved