Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання з [PERSON] понад п’ять років однією сім’єю без реєстрації шлюбу, визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання за нею права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги. В ході судового розгляду позивачка доповнила свої вимоги та просила встановити факт її проживання з [PERSON] понад п’ять років однією сім’єю без реєстрації шлюбу, визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом та визнати право на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги та визнати за нею права на ? квартири за адресою [ADDRESS] у порядку спадкування. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що навесні 2007 року вона познайомилася з [PERSON], з яким у неї склалися гарні стосунки. Він на той час пішов від дружини і рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 червня 2007 року шлюб між [PERSON] та його першою дружиною був розірваний. Позивачка та [PERSON] вирішили проживати разом у квартирі позивачки за адресою: [ADDRESS]. З того часу (літа 2007 року) вони проживали однією сім’єю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, були пов’язані спільним побутом, мали взаємні права та обв’язки, піклувалися один про одного. 14 травня 2013 року, за два тижні до смерті, ними було подано заяву про реєстрацію шлюбу до Комінтернівського відділу РАЦС. Реєстрація шлюбу мала відбутися 21 червня 2013 року. У 2009 році [PERSON] захворів, що підтверджується випискою з історії хвороби. З того часу він не міг працювати. Позивачка піклувалася про нього, надавала йому допомогу, матеріально забезпечувала, купувала ліки, продукти та одяг. У 2011 році стан [PERSON] сильно погіршився, у нього стався інфаркт, відмовили нирки, були постійні проблеми з серцем. Позивачка продовжувалася піклуватися про нього, повністю забезпечувала матеріально, все лікування, медикаменти було придбано за її рахунок. У січні 2012 року [PERSON] дали першу группу інвалідності і призначили пенсію 850 гривень. Тому з 2009 до 2013 року Позивачка повністю опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу своєму нереченому, який через тяжку хворобу був у поганому стані, потребував стороннього догляду, оскільки вже не міг піклуватися про себе сам. Тому весною 2013 року [PERSON] запропонував оформити офіційно їхні стосунки, щоб вона могла стати його офіційним спадкоємцем. Але вони не встигли цього зробити - 28 травня 2013 року [PERSON] помер. Встановлення юридичного факту проживання Позивачки однією сім’єю з [PERSON] не менш як п’ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON], яка діяла за довіреністю, у судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з 'явився, надавши заперечення проти позову, в якому зазначив, що [PERSON] проживав з ним та його матір’ю до 2010 року. Вважає, що [PERSON] не має права на задоволення її позовних вимог, оскільки прожила з [PERSON] менше 3-х років. У підтвердження своїх доводів посилався на показання свідків. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд вправі встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Позивачка [PERSON] та [PERSON] проживали разом у квартирі Позивачки за адресою: [ADDRESS] з літа 2007 року, про що свідчать надані Позивачкою докази. Вони проживали однією сім’єю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, були пов’язані спільним побутом, мали взаємні права та обв’язки, піклувалися один про одного. 14 травня 2013 року, за два тижні до смерті [PERSON], ними було подано заяву про реєстрацію шлюбу до Комінтернівського відділу РАЦС. Реєстрація шлюбу мала відбутися 21 червня 2013 року. Даний факт підтверджується відповіддю з Комінтернівського РАЦС на запит суду. У 2009 році [PERSON] захворів, що підтверджується випискою з історії хвороби. З того часу він не міг працювати. Позивачка піклувалася про нього, надавала йому допомогу, матеріально забезпечувала, купувала ліки, продукти та одяг. У 2011 році стан [PERSON] сильно погіршився, у нього стався інфаркт, відмовили нирки, були постійні проблеми з серцем. Позивачка продовжувалася піклуватися про нього, повністю забезпечувала матеріально, все лікування, медикаменти було придбано за її рахунок. У січні 2012 року [PERSON] дали першу группу інвалідності і призначили пенсію 850 гривень. Тому з 2009 до 2013 року Позивачка повністю опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу своєму нереченому, який через тяжку хворобу був у поганому стані, потребував стороннього догляду, оскільки не міг уже піклуватися про себе сам. Тому весною 2013 року [PERSON] запропонував оформити офіційно їхні стосунки, щоб вона могла стати його офіційним спадкоємцем. Зазначене повністю підтверджується доказами, що є в матеріалах справи, зокрема, медичною документацією, чеками на придбання ліків, спільними фото [PERSON] та [PERSON], даними з Комінтернівського РАЦС, які узгоджуються між собою. Оцінюючи надані Позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що Позивачем доведено факт проживання її з [PERSON] однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, строком понад п'ять років до дня його смерті та відкриття спадщини. Доведеним є й перебування [PERSON] у безпорадному стані внаслідок тяжкої хвороби, а також наявність потреби в допомозі з боку Позивачки та надання останньою такої допомоги протягом тривалого часу. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді ? квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] 17 квітня 2013 року рішенням Апеляційного суду Харківської області було залишено в силі рішення Комінтернівського рійонного суду м. Харкова від 07 грудня 2012 року про визнання за [PERSON] права власності на ? квартири за адресою: [ADDRESS] внаслідок розподілу майна подружжя. При встановленні судом факту проживання понад п’ять років однією сім’єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги суд має право встановити право спадкоємця на отримання спадкового майна. Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання однією сім’єю Позивачки з [PERSON] понад п’ять років до часу відкриття спадщини після його смерті; визнати Позивачку спадкоємцем четвертої черги за законом та визнати за нею право на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцем першої черги – Відповідачем; визнати за Позивачкою право власності на ? частину квартири за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved