Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS], відповідно до договору купівлі продажу квартири від 10.02.2017 року. Згідно п. 4.11 даного договору, представник продавця зобовязався зняти з реєстраційного обліку зареєстрованого у квартирі [PERSON] до 17.02.2017 року. Також зазначають, що будь яких домовленостей між ними та відповідачем щодо збереження за ним права користування житловим приміщенням не існує, факт реєстрації останнього за вказаною адресою створює для позивачів ряд незручностей та перешкоджає повноцінно розпоряджатись власним майном, а тому позивачі просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивачі до суду не зявились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, направили до суду заяву, в якій позов підтримали та просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а саме у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Положення частини п'ятої статті 74 щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011. Отже, оскільки відповідач не зявився в судове засідання, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, за ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до приписів ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачі по справі є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 10.02.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі на даний час прописаний, але не проживає у вказаній квартирі без поважних причин більше 1 року. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право на користування квартирою № 51 по вул. Василя Стуса, буд. 5 в м. Біла Церква Київської області, оскільки не проживає у вказаному жилому приміщенні більше одного року без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved