Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009 та 1/8 частину житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під № 4 (чотири) по вулиці Марка Вовчка в місті Кропивницькому в порядку спадкування після [PERSON], який помер 06 липня 2013 року та визнати за [PERSON], право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009 та 1/8 частину житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під № 4 (чотири) по вулиці Марка Вовчка в місті Кропивницькому в порядку спадкування після [PERSON], який помер 06 липня 2013 року. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13 квітня 1967 року Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою по реєстру № 1366, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 4 по вулиці М. Вовочка, 4, в місті Кіровограді. Однак даний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки шлюб між ними укладений 14 квітня 1947 року. Крім цього, [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 00005733, виданого 26 листопада 1996 року [PERSON] міською радою народних депутатів належала земельна ділянка загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009 за адресою: місто Кіровоград, вулиця М. Вовчка, 4, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] в результаті реалізації права на приватизацію та відповідно є його особистою власністю. 18 липня 2004 року [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під № 4 по вулиці Марка Вовчка, в місті Кіровограді та на всю земельну ділянку за цією ж адресою. Спадкоємцями першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України були дружина спадкодавця - [PERSON] та син - [PERSON]. Вказані спадкоємці прийняли спадщину у відповідності із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці спадщину не приймали. Таким чином, [PERSON] отримала у спадок після смерті чоловіка [PERSON] 1/4 частину спадкового житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, і [PERSON]. отримав 1/4 частину житлового будинку з господарсько-побутовими. Що стосується земельної ділянки, то її спадкоємці також отримали в рівних частках тобто по 1/2 частині кожен. Отже, загалом після смерті [PERSON] спадщина розподілилась наступним чином. [PERSON] належало 3/4 частини житлового будинку, 1/2 частина з якого належала їй на праві спільної сумісної власності, а 1/4 в порядку спадкування та 1/2 частина земельної ділянки. [PERSON] належало 1/4 частина житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки в порядку спадкування. 19 жовтня 2012 року, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], по реєстру № 1382 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON], усі свої права та обов'язки, які їй належали на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати їй у майбутньому та все інше своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. 10 лютого 2013 року померла [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її дочка - [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини до [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 2. Батько позивачів [PERSON] подав до вказаної нотаріальної контори заяву в якій повідомив, що на час відкриття спадщини не є інвалідом та непрацездатним за віком, а також йому відомо про наявність заповіту. 06 липня 2013 року помер батько, [PERSON]. Спадкоємцями за законом першої черги у відповідності із ст. 1261 ЦК України є позивачі діти [PERSON] та [PERSON]. Прийняли спадщину шляхом подачі відповідних заяв до [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 2. Інших спадкоємців після смерті батька немає. Отже, спадщина після батька складається з 1/4 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 1/2 частини земельною ділянки за адресою місто Кіровоград, вулиця М. Вовчка, 4. Тобто мають успадкувати по 1/8 частині житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та по 1/4 частині земельної ділянки кожен. В січні 2017 року позивачі звернулися до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак після вивчення документів, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 136/02-31 від 27 січня 2017 року, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться в місті Кропивницькому, на вулиці Марка Вовчка, 4 на ім'я [PERSON] не зареєстроване. Відсутність документа, що посвідчує право власності [PERSON] на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя - частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в місті Кропивницькому, на вулиці Марка Вовчка, 4 позбавляє нотаріальну контору можливості визначити склад спадкового майна після смерті [PERSON]. В державному акті на право приватної власності на землю серії КР № 00005733, виданому [PERSON] міською Радою народних депутатів 26 листопада 1996 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3208, має місце підчистка у прізвищі, імені та по-батькові власника земельної ділянки . Зазначили , що відповідач позбавила їх можливості подати відповідні документи до но харіуса , оскільки оригінали всіх правоустновчих документів знаходяться в неї , а тому просять задовольнити позов повністю. В судовому засіданні представником позивача позов підтримано повністю. Відповідачем позов визнано частково , а саме в частині визнання права власності на частини в житловому будинку та щодо земельної ділянки , але не по 1/ 4 частині за позивачами , а по 1/8 частині. Визнала також щодо стягнення з неї 1000грн. за підготовку висновку щодо ринкової вартості житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельної ділянки , яку також використала при вирішенні питання щодо сплати судового збору при подачі зустрічного позову. При цьому подала зустрічний позов про визнання за нею [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під № 4 (чотири) по вулиці Марка Вовчка в місті Кропивницькому в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла 10 лютого 2013 року та визнання за [PERSON] право власності на 3/4 частини земельної ділянки загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009, що знаходиться в місті Кропивницькому по вулиці Марка Вовчка під № 4, в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла 10 лютого 2013 року. Представник позивачів зустрічний позов визнала частково в частині визнання за [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під № 4 (чотири) по вулиці Марка Вовчка в місті Кропивницькому в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла 10 лютого 2013 року та визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009, що знаходиться в місті Кропивницькому по вулиці Марка Вовчка під № 4, в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла 10 лютого 2013 року. Зазначено, що під приватизацією землі розуміється передача приватним особам у приватну власність земельних ділянок з державної або комунальної власності . Приватизація це не придбання у власність одним з подружжя за спільні кошти майна , а спосіб реалізації права кожного громадянина на отримання частки із загального земельного фонду держави. Таке право має кожен громадянин. При цьому посилається на ст..ст. 57 та 61 СК України відповідно до яких врегульоване законодавцем питання прав власності подружжя на земельну ділянку. Представник відповідача на обґрунтування зустрічного позову в частині визнання права власності на 3/4 частини земельної ділянки, зазначив, що до 13 червня 2012 року законодавець відносив передану земельну ділянку у спільну власність подружжя відповідно до ч. 5 ст. 61 СК України. Посилається на ст. 120 ЗК України , ст. 377 ЦК України та Постанову Пленуму ВС України від 16.04.04 року № 7 . Судом встановлено наступні факти. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13 квітня 1967 року Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою по реєстру № 1366, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 4 по вулиці М. Вовочка, 4, в місті Кіровограді. Даний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки шлюб між ними укладений 14 квітня 1947 року. Спір в цій частині між сторонами фактично відсутній, але в судовому засіданні встановлено, що всі оригінали правоустановчих документів знаходяться у відповідача , яка відмовила у їх наданні нотаріусу. Крім цього, [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 00005733, виданого 26 листопада 1996 року [PERSON] міською радою народних депутатів належала земельна ділянка загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009 за адресою: місто Кіровоград, вулиця М. Вовчка, 4, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] в результаті реалізації права на приватизацію та відповідно є його особистою власністю. 18 липня 2004 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 204242, виданим 19 липня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 2050. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під № 4 по вулиці Марка Вовчка, в місті Кіровограді та на всю земельну ділянку за цією ж адресою. Спадкоємцями першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України були дружина спадкодавця - [PERSON] та син - [PERSON]. Вказані спадкоємці прийняли спадщину у відповідності із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці спадщину не приймали. Таким чином, [PERSON] отримала у спадок після смерті чоловіка 1/4 частину спадкового житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, і [PERSON] отримав 1/4 частину житлового будинку з господарсько-побутовими. Що стосується земельної ділянки, то її спадкоємці також отримали в рівних частках тобто по 1/2 частині кожен. Отже, загалом після смерті [PERSON] спадщина розподілилась наступним чином: [PERSON] належало 3/4 частини житлового будинку, 1/2 частина з якого належала їй на праві спільної сумісної власності, а 1/4 в порядку спадкування та 1/2 частина земельної ділянки. [PERSON] належало 1/4 частина житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки в порядку спадкування. 19 жовтня 2012 року, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], по реєстру № 1382 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON], усі свої права та обов'язки, які їй належали на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати їй у майбутньому та все інше своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. 10 лютого 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 167492, виданим 11 лютого 2013 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 435. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її дочка - [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини до [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 2. [PERSON] подав до вказаної нотаріальної контори заяву в якій повідомив, що на час відкриття спадщини не є інвалідом та непрацездатним за віком, а також йому відомо про наявність заповіту. 06 липня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 172976, виданим 12 липня 2013 року, Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1782. Спадкоємцями за законом першої черги у відповідності із ст. 1261 ЦК України є [PERSON] та [PERSON]. Які прийняли спадщину шляхом подачі відповідних заяв до [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 2. Інших спадкоємців після смерті батька немає. Отже, спадщина після [PERSON] складається з 1/4 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та 1/2 частини земельною ділянки за адресою місто Кіровоград, вулиця М. Вовчка, 4. В січні 2017 року позивачі звернулися до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак після вивчення документів, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 136/02-31 від 27 січня 2017 року. В свою чергу відповідач [PERSON] шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи ( а.с. 67-97). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього, ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Об'єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, у яких він перебував на момент смерті, які за своєю правовою природою є невіддільними від особи. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Також, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено такий вид захисту цивільних прав, як визнання права. За таких обставин, коли суб'єктивне право не визнається або створюється перешкоди в його реалізації, особи можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності, яке буде мати самостійне правове значення. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації права власності є рішення суду відносно прав на нерухоме майно. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , з урахуванням факту часткового визнання позову відповідачем, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, а саме визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під № 4 (чотири) по вулиці Марка Вовчка в місті Кропивницькому в порядку спадкування після [PERSON], який помер 06 липня 2013 року, визнати за [PERSON], право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009, що знаходиться в місті Кропивницькому по вулиці Марка Вовчка під № 4, в порядку спадкування після [PERSON], який помер 06 липня 2013 року; визнати за [PERSON], право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під № 4 (чотири) по вулиці Марка Вовчка в місті Кропивницькому в порядку спадкування після [PERSON], який помер 06 липня 2013 року, визнати за [PERSON] Анатоліївною, право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009, що знаходиться в місті Кропивницькому по вулиці Марка Вовчка під № 4, в порядку спадкування після [PERSON], який помер 06 липня 2013 року. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, суд вирішив задовольнити частково, а саме визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під № 4 (чотири) по вулиці Марка Вовчка в місті Кропивницькому в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла 10 лютого 2013 року, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009, що знаходиться в місті Кропивницькому по вулиці Марка Вовчка під № 4, в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла 10 лютого 2013 року. В іншій частині зустрічного позову відмовити. При цьому суд, виходить з того, що згідно ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 (глава 10 розділу II) регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», п. 4 глави 10 розділу II Порядку). Згідно пп. 4.18 п. 4 глави 10 розділу II Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру (пп. 4.20 п. 4 глави 10 розділу II Порядку). Згідно ст. 47 ЗУ «Про нотаріат» та п. 1 глави 8, розділу І Порядку, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або діловурепутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи написані олівцем. Пунктом 2.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування земельною ділянкою, договорів на право тимчасового користування землею (втому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного Комітету України поземельних ресурсах 1,5 квітня 1993 року № 28 передбачено, що всі записи в державному акті мають бути зроблені чітко і акуратно, помилки і виправлення не допускаються. Згідно архівної довідки № 30531, виданої ОКП «[PERSON] ООБТІ» 28.11.2016 року, право власності на житловий будинок за адресою: м. Кропивницький, вулиця Марка Вовчка, 4, за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «[PERSON] обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», за станом до 01.01.2013 р. зареєстровано за [PERSON] - Ціле (приватна), Договір купівлі-продажу від 13.04.1967 року № 1366/ [PERSON] державна нотаріальна контора. Зазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], померлої 10 лютого 2013 року та [PERSON], померлого 18 липня 2004 року, шлюб між якими зареєстрований 14 квітня 1947 року. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться в місті Кропивницькому, на вулиці Марка Вовчка, 4 на ім'я [PERSON] не зареєстроване. Відсутність документа, що посвідчує право власності [PERSON] на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя - частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в місті Кропивницькому, на вулиці Марка Вовчка, 4 позбавляє нотаріальну контору можливості визначити склад спадкового майна після смерті [PERSON] та [PERSON]. В державному акті на право приватної власності на землю серії КР № 00005733, виданому [PERSON] міською Радою народних депутатів 26 листопада 1996 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3208, має місце підчистка у прізвищі, імені та по-батькові власника земельної ділянки. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Таким чином зустрічний позов підлягає задоволенню частково, а саме визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під № 4 (чотири) по вулиці Марка Вовчка в місті Кропивницькому в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла 10 лютого 2013 року та на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0612 га, кадастровий номер 3510100000:18:113:009, що знаходиться в місті Кропивницькому по вулиці Марка Вовчка під № 4, в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла 10 лютого 2013 року. В іншій частині зустрічного позову відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 1280 грн. судового збору. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 1280 грн. судового збору та 1000грн. витрат по проведенню оціночно- будівельного та оціночно--земельного дослідження. На підставі викладеного та

Outcome: partial