Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах. В обґрунтування позовної заяви зазначають, що позивачі являються батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] являється бабою неповнолітніх дітей. Батько дітей [PERSON] вже тривалий час є безробітнім, час від часу утримуючи незначний дохід, матір дітей [PERSON] з 2018 по 2020 рік отримувала мінімальну заробітну плату. Вказаного доходу сім`ї не вистачало на утримання дітей. Внаслідок обставин, що виникли між відповідачем та позивачами було укладено договір про сплату аліментів на внуків від 01.01.2018 року, з врахуванням постійного значного заробітку відповідача та отримання нею додаткового доходу від оренди земельних ділянок. Відповідно до вказаного договору відповідач повинна була сплачувати, щомісяця по 7500 гривень до 20-го числа поточного місяця. Незважаючи на це порушуючи умови вказаного договору відповідач заборговала аліменти за січень-лютий 2018 року, в розмірі 15 000 гривень. Вказана заборгованість не сплачена відповідачем на день подання вказаного позову, тому просять стягнути таку з відповідача. Відзиву на позовну заяву у встановлений строк відповідач не подала. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2021 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні з викликом сторін. В судове засідання 06.12.2021 року: позивачі не з`явилася, однак, їх представником - адвокатом Сочка В.І. подано заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними в справі матеріалами. відповідач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному об`ємі, просить такі задовольнити. На підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження у томі 1/36 рік 2013 сторінка/аркуш 23 пор. № 396 видане відділом РАЦС Управління міської частини Прага 8 район, батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва Серія [NUMBER] виданого 15.12.2017 року, Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Бабою малолітніх [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , що стверджується, свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 18.04.1986 року. Між позивачами та відповідачем 01.01.2018 року було укладено Договір про сплату аліментів на внуків. Відповідно до п. 2. вказаного договору відповідач [PERSON] повинна сплачувати аліменти по 7 500 грн. щомісяця, не пізніше 20 числа кожного поточного місяця за наступний місяць. Станом на день подання позову відповідачем допущено заборгованість в розмірі 15 000 гривень за січень-лютий 2018 року. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 СК України, Сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 СК України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 265 СК України, баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до приписів ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобов`язання, є, зокрема договір. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, між ними укладено договір про сплату аліментів на внуків. Договір, як того передбачає ст. 9 СК України, укладено у письмовій формі. Станом на день подання позову, за вказаним договором існує заборгованість в розмірі 15 000 гривень, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України , зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як вбачається з матеріалів справи заборгованість виникла за період січень-лютий 2018 року та не була сплачена у строк передбачений договором. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процес. Згідно із приписами ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно наявної в матеріалах справи заяви [PERSON] , визнає позов у повному об`ємі та просить його задовольнити, при цьому судом приймається визнання позову відповідачем, оскільки таке не суперечить закону та не порушує прав та обов`язків сторін. Відповідно до ч. 5 ст.263ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості про стягнення аліментів на внуків відповідно до укладеного між сторонами договору в розмірі 15 000 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved