Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, і суду пояснили, що у 1979 році отримали двокімнатну квартиру [ADDRESS]. 18 травня 1999 році вищевказану квартиру ними було приватизовано і згідно свідоцтва про право власності на житло №63 від18 травня 1999 року. Квартира належить їм на праві спільної (сумісної) власності. 12 вересня 1998 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем. 23 серпня 2002 року у шлюбі народилася донька [PERSON] і всі вони разом стали проживати за вищевказаною адресою. З 16 березня 2001 року [PERSON], з 24 квітня 2002 року [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. 14 жовтня 2003 року відповідач без згоди позивачів власників квартири №7, б.11 в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, самостійно зареєструвався за вказаною адресою, як чоловік [PERSON], набувши статус члена сімї. Рішенням Криничанського районного суду від 21 січня 2015 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. За рішенням вище зазначеного суду від 16 червня 2015 року з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх заробітків (доходів) Після розірвання шлюбу відповідач втратив статус члена сімї, вони з ним перестали спілкуватися з березня 2014 року. Жодної домовленості або ж договору стосовно того, що відповідач буде проживати в спірному житлі між ними не має. З березня 2014 року відповідач фактично з ними не проживає, спільного господарства не веде, забрав свої особисті речі, переїхав жити до своїх батьків з новою цивільною дружиною. З цього часу перестав користуватися спірним житлом за вищевказаною адресою, не користується квартирою і до цього часу, тобто протягом двох років вісім місяців. [PERSON] має нову родину та сумісно проживає з цивільною дружиною за адресою: [ADDRESS]. Від спільного проживання у них народилася спільна дитина [PERSON], 15 травня 2015 року. Неодноразово вони зверталися до Криничанської селищної ради з проханням встановити факт відсутності відповідача [ADDRESS] та скласти акт про не проживання. Також подавалась 18 листопада 2016 року заява про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] з вказаної адреси. Представниками Криничанської селищної ради були складені акти про непроживання [PERSON] за вищезазначеною адресою з квітня 2014 року по теперішній час. Оскільки квартира [ADDRESS] належить до приватної власності, то відносини відносно користування жилим приміщенням визначено ЦК України. Таким чином, відповідач [PERSON] як колишній член родини втратив право на проживання та користування вищевказаною квартирою, який не проживає у вказаній квартирі, не користується нею і не веде спільне господарство з ними, не бере участь у сплаті комунальних послуг на протязі двох років восьми місяців, порушує їхнє право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. У сімейних стосунках із власниками квартири, тобто ними, не перебуває. Відповідач має постійне місце проживання, а саме: вул.Нагірна, буд.18/2[ADDRESS]. Тому просять визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житлом квартирою 7, буд.11, вул.Виконкомівська, смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області; позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням - квартирою 7, буд.11, вул.Виконкомівська, смт.Кринички, Криничанського району Дніпропетровської області, внаслідок відсутності понад одного року в порядку ч.2 ст.405 ЦК України; зобовязати Криничанську селищну раду Криничанського району Дніпропетровської області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно, не проживає в спірній квартирі більше року, оскільки, позивачі не дають йому можливості там проживати, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 травня 1999 року, зареєстрованого в Криничанському бюро технічної інвентаризації за номером 128, квартира №7, яка розташована в будинку №11 по вул.Виконкомівській в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, дійсно належить на праві спільної (сумісної) власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). 12 вересня 1998 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] від якого мають доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.13). Крім того, рішенням вищевказаного суду від 16 червня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітків (доходів), що підтверджується копією виконавчого листа (а.с.27). Згідно актів від 08 грудня 2014року, 19 жовтня 2015 року, 15 лютого 2016 року, 19 травня 2016 року, 17 серпня 2016 року, 09 листопада 2016 року [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартирі, однак фактично в ній не проживає з квітня 2014 року (а.с.15, 16, 17, 19, 20, 21). На сьогоднішній день [PERSON] має нову родину, спільно проживає з цивільною дружиною за адресою: вул.Нагірна, буд.18/2[ADDRESS], мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. У добровільну порядку знятися з реєстраційного обліку бажання не має. Відповідно до\~ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У відповідності до\~ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею\~ 319 ЦК Українизазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до статтi 41 Конституцiї України та пункту 2 частини першої статтi 3, статтi 321 ЦК нiхто не може бути позбавлений права власностi чи обмежений у його здiйсненнi, крiм випадкiв, встановлених Конституцiєю та законом. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі, окрім інших прав, гарантується право на повагу до її житла. Згідно з ч. 3 ст.\~10\~та ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Отже, враховуючи вище викладене, норми чинного цивільного законодавства України, те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад один рік, жодних доказів того, що він не має змоги проживати в спірній квартирі суду не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved