Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог просили зобовязати відповідача через Управління з контролю і промислового водокористування філіалу «Інфоксводоканал» укласти індивідуальний договір на надання послуг водопостачання та водовідведення відповідно до типового договору з мешканцями Садівничого товариства «Ветеран» Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в обґрунтування чого посилалися на таке. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно зареєстровані та проживають на території Садівничого товариства «Ветеран» Крижанівської сільської ради Одеської області, є власниками земельних ділянок та будинків, що знаходяться на території села та є власне його мешканцями. Позивачі регулярно сплачують грошові кошти за спожиту воду від філіалу відповідача «Інфоксводоканал» до правління СТ «Ветеран», хоча на сьогодні не є його членами, заборгованості за отримані послуги не мають. Як стверджують позивачі, останні є співвласниками мережі водогону, прокладеного на території СТ «Ветеран». 28.09.2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до ТОВ «Інфокс» через філію «Інфоксводоканал» з проханням укласти договори надання послуг водопостачання безпосередньо з позивачами. На звернення позивачів філія «Інфоксводоканал» надав відповідь про необхідність проведення окремого водопроводу до водомірного вузла СТ «Ветеран», надання проектної документації та виконання технічних умов, з чим позивачі не погоджуються у звязку з виконанням цих умов ними у складі СТ «Ветеран». 11.11.2015 року та 15.06.2016 року позивачі повторно звернулись із заявами до відповідача про укладення індивідуальних договорів надання послуг водопостачання, проте, такі заяви відповідачем попередньо проігноровані, а згодом заявникам відмовлено в укладенні таких індивідуальних договорів. Враховуючи наведене, позивачі звернулись до суду з цим позовом за захистом, ймовірно, порушених прав. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог відповідно до раніше наданих суду письмових заперечень проти позову. Позивачі в судове засідання зявилися, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачів та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Щодо фактичних обставин справи та предмета спору. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] постійно проживають на території Крижанівської сільської ради Товариства колективного садівництва громадян України «Ветеран» (Садівниче товариство «Ветеран») (надалі за текстом СТ «Ветеран») Лиманського (раніше Комінтернівського) району Одеської області відповідно до реєстрації місць проживання, вказаних в паспортах цих громадян. При цьому, як стверджують позивачі та не заперечувалось в судових засіданнях, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на момент звернення до суду з цим позовом не є членами названого садівничого товариства, у звязку з чим 28.09.2015 року звернулися до ТОВ «ІНФОКС» через його Управління з контролю та промислового водокористування філії «Інфоксфодоканал» з колективною заявою щодо укладення з ними індивідуальних договорів надання послуг водопостачання та розяснення щодо переліку необхідних документів для укладення таких договорів. На вказану заяву 07.10.2015 року відповідачем надано відповідь про можливість укладення таких договорів у разі виконання підключення системи водопостачання будинків позивачів до водомірного вузла СТ «Ветеран» відповідно до проекту, погодженого з філією «Інфоксводоканал», а також з отриманими та виконаними технічними умовами відповідно до вимог Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року №190. Надалі позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 11.11.2015 року звернулися до філії «Інфоксводоканал» із повторною заявою та просили в разі відмови у задоволенні такої заяви надати рішення про відмову у її задоволенні. Розглянувши вказане звернення, уповноважені особи філії «Інфоксводоканал» повторно надали розяснення позивачам щодо проведення необхідних дій з їхньої сторони задля забезпечення укладення індивідуальних договорів надання послуг водопостачання. В подальшому, 15.06.2016 року у відповідь на лист філії «Інфоксводоканал» від 25.11.2015 року №11744 ВК-01 позивачами подано колективне звернення, в якому останні повідомляють про наявність вже проведеного трубопроводу на території СТ «Ветеран» (співвласниками якого вони є також) і підключення системи водопостачання до водомірного вузла, а також про наявність вже раніше виконаних всіх технічних умов тощо. Проте, враховуючи відповідь першого заступника Міністерства юстиції України та відомостей реєстру громадських обєднань про відсутність зареєстрованої громадської організації «Садове товариство «Ветеран», останні просять взяти на баланс філії «Інфоксводоканал» систему водопостачання, прокладену на території СТ «Ветеран» до зясування обставин щодо законності існування такого товариства, а також укласти з позивачами індивідуальні договори на послуги водопостачання за адресами їх приватних будинків. На це колективне звернення позивачів посадові особи філії «Інфоксводоканал» надала відповідь, згідно з якою їх повідомлено, що послуги водопостачання СТ «Ветеран» надаються відповідно до договору на послуги водопостачання, укладеного між ТОВ «Інфокс» через філію «Інфоксводоканал» та СТ «Ветеран», копію якого надано суду. Розрахунки за спожиту воду здійснюються на підставі загального приладу обліку СТ «Ветеран». Зазначений договір на момент надання відповіді та розгляду справи судом є чинним та підлягає виконанню сторонами. При цьому, водопостачання СТ «Ветеран» здійснюється за допомогою водопровідної мережі, яка належить СТ «Ветеран», у звязку з чим позивачі, які є співвласниками цієї мережі, а не її власниками, одноосібно нею розпоряджатися не можуть, з огляду на що запропоновано заявникам виконати підключення вказаних будинків до водомірного вузла СТ «Ветеран» відповідно до проекту, узгодженого з філією, а також з отриманими технічними умовами. Наведені обставини про характер та природу спору між сторонами спору свідчать про порушення фундаментальних прав позивачів з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання. Таким чином, право на водокористування, яке забезпечується шляхом централізованого водопостачання такого природного ресурсу до споживачів, відноситься до одних із найбільш фундаментальних прав особи. Позивачі обрали своїм постійним та єдиним місцем проживання власне житло, розташоване на території СТ «Ветеран», за адресою якого останні і повинні мати можливість та гарантії реалізації, забезпечуваних державою прав в сфері використання природних, зокрема й водних, ресурсів. При цьому, відповідно до ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до п. 4.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року №190 (далі Правила), для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Для одержання технічних умов замовник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення подає до виробника таких послуг: заяву; опитувальний лист; ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території. Технічні умови мають містити графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об'єкта будівництва. Виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення видає замовнику технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви з урахуванням потужностей споруд та пропускної спроможності мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення, із зазначенням умов для проектування вводу: місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску. При цьому, за п. 4.3. Правил забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів). Згідно з п.п. 4.7., 4.8. Правил приєднання мереж водопостачання та водовідведення субспоживачів до мереж споживачів здійснюється згідно з порядком, наведеним у пунктах 4.1-4.6 цих Правил. Виробник узгоджує приєднання водопровідних вводів субспоживачів до водопровідних мереж споживачів за умови наявності згоди споживачів. Щодо прав позивачів на мережі водогону та інше майно СТ «Ветеран». Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про споживчу кооперацію» суб'єктами права власності споживчої кооперації є члени споживчого товариства. СТ «Ветеран» за своєю правовою природою є споживчим кооперативом, оскільки відповідно до п. 1.6. статуту СТ «Ветеран» основним завданням товариства є вирощування саду, ягідних і овочевих культур з метою забезпечення членів товариства та їх сімей фруктами, овочами та іншою сільгосппродукцією. Таким чином, позивачі не можуть виступати в якості субспоживачів послуг водопостачання, з огляду на те, що вони, як (колишні) члени СТ «Ветеран», є також співвласниками мережі водопостачання, яка належить СТ «Ветеран», тобто [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виступають теж її споживачами, не дивлячись на те, що зараз не є членами цього товариства, а, отже, мають право користування цією мережею нарівні з іншими її співвласниками. Таким чином, за правилом ч. 6 ст. 9 Закону України «Про споживчу кооперацію» за членами споживчого товариства визнаються права власника споживчої кооперації. Це положення чинного законодавства визначає, що позивачі, які є або були членами зазначеного садівничого товариства, незважаючи на факт припинення свого членства, є субєктами права власності на майно, створене за рахунок їх коштів, членських (пайових) внесків або трудових зусиль. Відповідно, й мережа водогону, створена членами садівничого товариства за їх кошти або з використанням їх зусиль, відноситься до такого спільного майна, право спільної власності на яке зберігається й за позивачами. Саме такими є правові наслідки застосування ч. 6 ст. 9 Закону України «Про споживчу кооперацію» до цих правовідносин. Щодо вимоги забезпечення рівності прав осіб на водопостачання. Під час вирішення спору між сторонами суд має в обранні справедливого рішення виходити із забезпечення принципу рівності осіб мешканців певного населеного пункту в їх правах, зокрема, й правах на доступ до водопостачання, а також недопустимості їх дискримінації за будь-якими ознаками. Також суд має виходити з рівності прав усіх членів кооперативу. Так само таким правом користуються й інші члени садового товариства незалежно від збереження чи припинення членства в ньому, оскільки припинення членства в товаристві є може розглядатися в якості підстави для припинення права власності на певне правомірно набуте майно, створене в результаті спільних зусиль та спільних внесків членів товариства. При цьому, незважаючи на оголошені заперечення представника ТОВ «Інфокс» проти задоволення такого позову, судом встановлено, що попередньо мали місце непоодинокі випадки приєднання інших членів СТ «Ветеран» до спільного водогону та укладених з ними окремих (самостійних) індивідуальних договорів надання послуг водопостачання. Суд зобовязаний критично оцінити заперечення представника відповідача щодо неможливості укладення окремих індивідуальних договорів з позивачами як споживачами послуг відповідача, оскільки під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження ті факти, що споживачі приєднувались до іншого водогону, аніж того, що знаходиться на території СТ «Ветеран», наявність такого альтернативного водогону залишилася недоведеною. В оцінці усіх обставин наявного між сторонами спору, суд має додатково врахувати існування іншого спору між позивачами та СТ «Ветеран» що створює додаткові перешкоди у реалізації їх законних прав на належне водопостачання. Втім, існування такого спору не може слугувати достатньою та обґрунтованою перешкодою для реалізації позивачами їх законних прав та інтересів. Щодо дотримання вимог законодавства під час розгляду ТОВ «ІНФОКС» колективних звернень позивачів з приводу укладення індивідуальних договорів. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. За ч. 1 ст. 20 названого Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Враховуючи, що позивачі неодноразово звертались до філії «Інфоксводоканал» з відповідними колективними заявами такі заяви повинні були бути належним чином розглянуті відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства з прийняттям рішення по суті цих заяв. Проте, як вбачається з наданих суду письмових доказів, філія «Інфоксводоканал» надала заявникам лише розяснення та рекомендації без прийняття по суті звернень будь-яких рішень. Разом з тим, суд має врахувати, що положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, якою також затверджено і типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, не стосуються спірних правовідносин. Зокрема, названий типовий договір не може бути застосований для укладення між позивачами та відповідачем через його філію «Інфоксводоканал» індивідуальних договорів надання послуг водопостачання, оскільки такий типовий договір застосовується у разі надання споживачам всього обєму послуг, передбаченого останнім. Втім, відповідач за місцем проживання позивачів є виробником лише послуг з водопостачання, з огляду на що застосування типового договору суперечитиме технічним умовами надання окремих видів послуг за місцем проживання позивачів. Таким чином, в решті позовних вимог суд має відмовити через їх безпідставність та недоведеність. Резюмуючи, суд має констатувати наступне: встановивши факт порушення відповідачем принципу рівності під час забезпечення доступу до водних ресурсів стосовно позивачів, що призвело до їх дискримінації, не встановивши перешкод в реалізації прав позивачів на укладення індивідуальних договорів з постачальником послуг з водопостачання, зясувавши неможливість реалізації прав позивачів в інший спосіб, суд має задовольнити предявлений позов частково. Зокрема, відповідачем в особі його посадових осіб філії «Інфоксводоканал» порушено принцип рівності прав громадян, гарантованого ст.21 Конституції України, на розгляд заяв щодо укладення договорів надання послуг водопостачання, з огляду на що суд вважає за можливе частково задовольнити позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] шляхом зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» через філію «Інфоксводоканал» розглянути звернення позивачів щодо укладення індивідуальних договорів надання водопостачання по суті та вирішити питання укладення з позивачами договорів на водопостачання без отримання згоди Товариства колективного садівництва громадян України «Ветеран» (Садівниче товариство «ВЕТЕРАН») на використання мережі водопостачання, так як останні є співвласниками цієї мережі. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: partial