Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 19 квітня 2017 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визначення часток в праві спільної сумісної власності. Посилалися на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 квітня 1993 року. Також вказували, що співвласники квартири [PERSON] та [PERSON] померли, відповідач є спадкоємцем їх майна та отримав відповідне свідоцтво. Посилалися на те, що відповідач утримує у себе правовстановлюючий документ на квартиру, тому вони позбавлені можливості реалізувати своє право та визначити свої частки в праві власності у нотаріуса. Просили суд визначити частки у праві приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], а також визнати за кожним із них право власності в розмірі по 1/5 частки за кожним. В судовому засіданні представник позивачів повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог покладалася на розсуд суду, але заперечувала щодо стягнення з відповідача судових витрат. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 квітня 1993 року, виданого Полтавською КЕЧ району, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Право власності зареєстровано в органах бюро технічної інвентаризації, у реєстрову книгу за № 123-16710. Також встановлено, що Другою Полтавською державною нотаріальною конторою на імя відповідача [PERSON] 28 травня 2001 року видано свідоцтво про право на спадщину на 2/5 частки зазначеної квартири, що належали [PERSON] та [PERSON] В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація щодо речових прав на зазначену квартиру відсутня. Судом встановлено та не заперечувалося в судовому засіданні представником відповідача, що оригінал правовстановлюючого документа свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] утримується відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Протиправне утримання відповідачем [PERSON] оригіналу правовстановлюючого документа та невизначеність часток у праві спільної сумісної власності на квартиру порушують права позивачів, які позбавлені можливості реалізації свого права власності, тому суд приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту, позивачі мають право на звернення до суду з вимогами про визначення часток в праві спільної сумісної власності. Суд приходить до висновку про необхідність встановлення часток у спільній сумісній власності, встановивши, що після приватизації квартири [ADDRESS] частки у спільній сумісній власності на зазначену квартиру всіх співвласників є рівними та склали: [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5. Також судом встановлено, що хоча право власності позивачів [PERSON] та [PERSON] на відповідні частки в праві власності на квартиру фактично і не оспорюються відповідачем [PERSON], але позивачі за відсутності правовстановлюючого документа позбавлені можливості здійснити державну реєстрацію права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, хоча право власності позивачів іншими особами фактично визнається, але позивачі в силу норм ст. 392 ЦК України можуть звернутися до суду з відповідним позовом. Суд, обираючи спосіб захисту прав позивачів, вважає за необхідне визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по 1/5 частці [ADDRESS]. Відповідно до норм ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачами понесені судові витрати по сплаті судового збору кожним в розмірі по 682,61 грн. та на правову допомогу в розмірі по 2500 грн., всього по 3182,61 грн. Тому відповідно до норм ст. 88 ЦПК України понесені позивачами та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved