Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1993 за [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить дружині позивача [PERSON] - [PERSON] та членам її сім`ї: чоловікові [PERSON] та сину [PERSON] . [INFO] [PERSON] - померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями вищезгаданого майна померлої є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Проте, оскільки частка у спільному майні подружжя не була виділена, у [PERSON] відповідних документів про виділення йому частки у спільному сумісному майні немає. З метою прийняття спадщини [PERSON] від свого імені як спадкоємця та як законний представник недієздатного сина [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Федкевич Н.М. із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Проте, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дану спадкову квартиру, приватним нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Через неможливість оформити свої спадкові права як спадкоємців за законом позивачі звернулися до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подали заяву з проханням розглядати справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус Таращанського районного нотаріального округу Київської області Федкевич Н.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належно, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 136/2018, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 20.08.1986 було укладено шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] (а.с.15). Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 25.09.2019 [PERSON] визнано недієздатним та призначено йому опікуна - [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до довідки № 183 від 14.09.2004, виданої ВОП «Таращамолокопродукт», згідно наказу № 43 по ОП «Таращамолокопродукт» від 18.02.1993 [PERSON] надано право на приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1993 № 43 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам її сім`ї: чоловікові [PERSON] та сину [PERSON] (а.с.19). [INFO] [PERSON] померла. Так, після її смерті залишилося спадкове нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] як спадкоємець за законом після дружини від свого імені та як опікун недієздатного сина [PERSON] , 26.11.2019 звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Федкевич Н.М. по питанню прийняття спадщини, подавши відповідні заяви за №№ 677, 678 (спадкова справа № 136/2018) (а.с. 23-24). Проте, в зв`язку з тим, що [PERSON] було подано документи, що посвідчують право спільної сумісної власності спадкодавця на вищезгадану квартиру (частка якого не визначена), в силу п. 4.15 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2019, було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я спадкоємців за законом [PERSON] та [PERSON] (матеріали спадкової справи №136/2018). Через неможливість оформити свої спадкові права як спадкоємців за законом після померлої [PERSON] та отримання свідоцтв про право на спадщину за законом у приватного нотаріуса, позивачі звернулися до суду з даним позовом. Рівність же часток подружжя у майні набутому за час шлюбу визначено ст..ст.60,70 СК України, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, ч.2 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Той факт, що вищевказана житлова квартира належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , та членам її сім`ї чоловікові [PERSON] та сину [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1993 № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved