Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 17 січня 2017 року звернулись до суду із позовом і просять визнати за [PERSON] право власності на 1 / 2 частину, належну їй у спільному майні подружжя, житлового будинку № 43 (загальною площею 72,00 кв.м, житловою площею 19,90 кв.м) із господарськими будівлями і спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON], на спадкове майно 1 / 2частину житлового будинку № 43 (загальною площею 72,00 кв.м, житловою площею 19,90 кв.м) із господарськими будівлями і спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] та на земельні ділянки: площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та площею 0,2272 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON], перебуваючи у шлюбі із спадкодавцем [PERSON], у 1963 році побудували спірний будинок. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 25 травня 2009 року [PERSON] секретарем Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 23). Відповідно до умов заповіту, спадкодавець заповів все своє майно в рівних частинах своєму сину [PERSON] та дочці [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, подавши про це заяву протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщина до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області. Окрім того, спадкоємцем який має право на обов'язкову частку в спадщині незалежно від змісту заповіту є дружина спадкодавця [PERSON], яка в установленому законом порядку відмовилась від своєї частки спадкового майна, проте вона виявила бажання отримати Свідоцтво про право власності на 1 /2 частину будинку, належну їй як частину майна набутого у шлюбі. Дана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи № 252 за 2013 рік. Однак, відсутність правовстановлюючого документу на жилий будинок та витягу з Державного земельного кадастру позбавила їх можливості оформити нерухоме майно на своє ім'я, в зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено у вчиненні вказаних нотаріальних дій. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним будинком позивачі підтверджують витягом з погосподарської книги № 4 за 2011 - 2015 роки, особовий рахунок [NUMBER], Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; копією технічного паспорта на житловий будинок № [NUMBER] по [ADDRESS]; розпорядженням № 196 від 20.05.2016 Київської обласної державної адміністрації про перейменування [ADDRESS]. Факт володіння [PERSON] земельною ділянкою, загальною площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та земельною ділянкою, загальною площею 0,2272 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS], підтверджують Державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], серії [NUMBER], виданими 19.12.2003 року Лецьківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області. Своє право на спадщину та право на майно набуте у шлюбі сторони підтверджують копією свідоцтва про смерть [PERSON]; свідоцтвом про одруження [PERSON] та позивача по справі [PERSON]; копією заповіту, посвідченого 25 травня 2009 року [PERSON] секретарем Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 23); довідкою Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 922 від 22 жовтня 2016 року; матеріалами спадкової справи № 252 за 2013 рік після смерті [INFO] [PERSON]. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, наслідки визнання позову їй роз'яснені та зрозумілі. У відповідності до вимог ч.1 ст.22, ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР, який був чинний на час набуття у власність спірного будинку, а також відповідно до вимог ст.60 Сімейного кодексу України, житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки вказане майно нажите ними під час шлюбу. Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до вимог п.12 вказаної постанови, у разі смерті співвласника приватизованого будинку частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.3 ст.3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємця [PERSON] права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. Окрім того, відповідно до п.п.9 - 10 розділу УІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» № 3613-УІ до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Документи, якими було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. За правилами ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1235 ЦК України,ст.ст.22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.60 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved