Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, посилаючись на те, що їх дочці [INFO] року виповнилось вісімнадцять років і на даний час вона продовжує навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі «Богуславське вище професійне училище сфери послуг», який закінчує [INFO] року. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого обов'язку матеріально допомагати повнолітній дочці, яка потребує матеріальної допомоги, позивачка посилаючись на положення ст.ст. 198, 199, 200 СК України просить задовольнити позов. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславської районної державної адміністрації Київської області 12 грудня 1997 року. Із довідки державного професійно-технічного навчального закладу «Богуславське вище професійне училище сфери послуг» № 23 від 29.01.2016 року вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на денній формі навчання з 01.09.2015 року, термін закінчення навчання - [INFO] року. У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою і працює, а тому він може надавати матеріальну допомогу своїй дочці [PERSON], яка продовжує навчання. Щодо вимог позивачки про стягнення аліментів в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, то такі вимоги заявлені помилково, оскільки згідно ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, а також ст. 199 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, та не передбачає мінімального розміру аліментів на вказаних осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved