Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

позивачка [PERSON] 06.06.2019 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить, з урахуванням уточнень позовних вимог: здійснити захист її майнових та немайнових прав споживача, забезпечити її право на усунення небезпеки життю та здоров`ю; зобов`язати відповідачів ПрАТ «Львівобленерго» та ТзОВ «Львівенергозбут» забезпечити право споживача на якісне, безпечне постачання та розподіл електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (поновити послуги з електрозабезпечення на її об`єкти: [ADDRESS] та [ADDRESS] ); зобов`язати відповідачів здійснити компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг електропостачання відповідно до Постанови НКРЕКП №375 від 12.06.2018 р.; зобов`язати відповідачів відшкодувати заподіяну шкоду кожним відповідачем окремо, а саме: ПрАТ «Львівобленерго» матеріальну шкоду у розмірі 150 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 2 000 000 грн., ТзОВ «Львівенергозбут» матеріальну шкоду у розмірі 34 000 грн., моральну шкоду в розмірі 800 000 грн.; судові витрати просить покласти на відповідачів у солідарному порядку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона 14.09.2018 р. звернулась до відповідача ПрАТ «Львівобленерго» із заявою про надання послуг з електропостачання та розподілу електричної енергії до її помешкання за адресою: [ADDRESS] . У відповідь за таке звернення отримала договір про користування електричною енергією №0900024368, акт контрольного огляду та акт розмежування балансової належності електричних мереж. Проте зобов`язання ПрАТ «Львівобленерго» постачати електричну енергію до її помешкання з моменту написання заяви, тобто з 14.09.2018 р. до моменту закінчення терміну дії договору користування, тобто до 01.12.2018 р., не були виконані. 03.12.2018 р. вона повторно звернулась із заявою-приєднання від 14.09.2018 р. до ПрАТ «Львівобленерго» про укладення договору про розподіл електричної енергії та такий договір 13.12.2018 р. між нею та ПрАТ «Львівобленерго» на її вимогу був укладений в письмовому вигляді. Проте відповідач свої зобов`язання, передбачені розділом 6 договору, жодним чином з моменту укладення такого, не виконав. Окрім цього, зазначає, що 28.12.2018 р. вона уклала із ТзОВ «Львівенергозбут» договір про постачання електричної енергії, проте відповідач ТзОВ «Львівенергозбут» свої зобов`язання, передбачені розділом 7 договору, жодним чином не виконав. Вказує, що зазначеними діями відповідачів їй завдано матеріальну і моральну шкоду, яка полягає у компенсації за ненадання послуг з розподілу електричної енергії впродовж тривалого часу. Відшкодування матеріальної шкоди полягає у знищенні системи опалення будинку, що підтверджується відповідним актом. Відшкодування моральної шкоди за втрату здоров`я підтверджується відповідними медичними довідками. Окрім цього, вказує, що правовідносини, які виникли між нею, ПрАТ «Львівобленерго» та ТзОВ «Львівенергозбут» відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою НКРЕКП від 11.06.2018 р. З врахуванням наведеного, правочин, який виник між нею та ПрАТ «Львівобленерго» 14.09.2018 р. в Перехідний період дії ПРРЕЕ, на основі її заяви-приєднання є недійсним та таким, що порушує право споживача, оскільки був укладений без досягнення згоди з усіх істотних умов, а саме не виконано відповідно до ст. 638 ЦК України щодо надання послуги з розподілу електричної енергії з 03.12.2018 р. по 20.06.2019 р. Також з цієї ж підстави (відсутності надання послуг) вважає неукладеним договір, укладений між нею та ТОВ «Львівенергозбут». Ухвалою від 07 червня 2019 року відкрите провадження у справі та позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. На адресу суду 11.07.2019 р. надійшов відзив на позовну заяву відповідача ПрАТ «Львівобленерго», у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, з огляду на таке. Правовідносини між громадянами (побутовими споживачами електричної енергії, в. т. ч. і позивачем) та енергопостачальником (ПрАТ «Львівобленерго») до 26.06.2018 р. регулювалися Правилами користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999р. із наступними змінами та доповненнями. Правила є обов`язкові до виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності (п. 1 ПКЕЕН). 11.06.2018 р. набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. Щодо об`єкта за місцем проживання позивача [PERSON] : [ADDRESS] , енергопостачання було припинено 20.08.2018 р. у зв`язку з наявною заборгованістю за спожиту електричну енергію станом на 01.09.2018 р. в розмірі 15 025,65 грн., яка не погашена позивачем і до сьогоднішнього дня. Хоча позивачем не визнається дана сума заборгованості у зв`язку із відсутністю між сторонами письмового договору про надання послуг, позивач від послуг електропостачання не відмовлялась та їх отримувала, тобто між позивачем та відповідачем були наявні фактичні договірні зобов`язання з приводу електропостачання. Більше того [PERSON] здійснювала оплату за такі послуги, востаннє оплата спожитої електроенергії позивачем здійснювалась 24.02.2016 р. в розмірі 115,74 грн. Отже, відповідно до п. 6 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., станом на сьогоднішній день, між ПрАТ «Львівобленерго» та гр. [PERSON] договірні відносини з приводу постачання електричної енергії до її помешкання за адресою: [ADDRESS] , на умовах Типового договору про користування електричною енергією, продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо обмеження та припинення постачання електричної енергії. Несплата споживачем заборгованості за договором про користування електричною енергією є підставою припинення розподілу електричної енергії, а тому відповідно до п. 6 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., п. 11.5.2 КСР та п. п. 6 п. 5.1.1 ПРЕЕЕ енергопостачальник має право не поновлювати розподіл електричної енергії за вказаною адресою до погашення позивачем допущеної заборгованості, відтак припинення енергопостачання до вказаного об`єкта відбулось на законних підставах. Не встановлено і порушень з даного приводу зі сторони ПрАТ «Львівобленерго» при перевірці дотримання законодавства про захист прав споживачів Управлінням захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яка була проведена за зверненням гр. [PERSON] Щодо об`єкта позивача за адресою: [ADDRESS] зазначає, що [PERSON] є власником даного приміщення з 2013 року, проте відповідачу не було це відомо. Постачання електричної енергії в магазин за вищевказаною адресою здійснювалось на підставі Договору про постачання електричної № 50756, що був укладений 26.03.2010 р. між ФОП [PERSON] та ВАТ «Львівобленерго». В подальшому, додатковою угодою від 26.04.2016 р., яка підписання між ПАТ «Львівобленерго» та ФОП [PERSON] , вносяться ряд змін до Договору про постачання електричної № 50756 від 26.03.2010 р., зокрема додатки до договору викладаються в новій редакції у зв`язку із переходом на цілодобовий режим роботи за адресою: [ADDRESS] та збільшенням ліміту споживання з травня по грудень 2016 р. Електропостачання до вказаного магазину було припинено 05.10.2018 р. за порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію, а саме наявну заборгованість у розмірі 380,79 грн. 29.01.2019 р. до ПрАТ «Львівобленерго» звернулась позивач [PERSON] із заявою про укладення Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії між ПрАТ «Львівобленерго» за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із купівлею вказаного приміщення та ПрАТ «Львівобленерго» листом № 30-00315 від 31.01.2019 р. повідомило останню, що відповідно до п. 2.1.7 ПРРЕЕ для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи перелік документів та наведено такий перелік. Також позивачу наведено перелік заходів, які необхідно їй здійснити для приведення засобів комерційного обліку у відповідність до вимог ККО. Проте вищезазначені вимоги позивачем не були виконані, а отже розподіл електричної енергії за адресою: [ADDRESS] - магазин, не можливий без укладення Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії відповідно до п. 11.1.6 КСР та п. 1.2.1. ПРРЕЕ. ПрАТ «Львівобленерго» відмовив [PERSON] у доступі до системи розподілу за вказаною адресою на підставі п.п. 2 п. 11.3.14 КСР, оскільки засоби комерційного обліку не відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 311. Про приведення у відповідність до вимог ККО засобів комерційного обліку [PERSON] ПрАТ «Львівобленерго» не повідомлялось, проект улаштування обліку на погодження не подавався. Окрім цього, зазначає, що 04.03.2019 р. за адресою: [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення електроустановок магазину, про що було складено акт про порушення ПРРЕЕ № 032657 від 04.03.2019 р. та згідно протоколу засідання комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» № 032657-а від 05.04.2019 р. за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р. нараховано позивачу 22 077,40 грн. збитків. Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди представник зазначає, що позивачем [PERSON] не надано жодних належних та допустимих доказів заподіяння їй моральної та матеріальної шкоди, а також причинного зв`язку. Окрім цього, відповідно до п.п. 4 п. 5.1.9 ПРРЕЕ, ОСР не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок припинення або обмеження у постачанні електричної енергії, та матеріальні збитки, які викликані припиненням або обмеженням електропостачання, здійсненим у порядку, встановленому цими Правилами, та/або застосованим відповідно до законодавства України. 11.07.2019 р. на адресу суду надійшов відзив представника відповідача ТзОВ «Львівенергозбут» - адвоката Бориса В.Ю., у якому останній просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на таке. Електроустановки помешкання позивача за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] були фактично відключені 20.08.2018 р. ПрАТ «Львівобленерго» - оператором системи розподілу від електромережі ПрАТ «Львівобленерго» за заборгованість щодо оплати за електроенергію, яка виникла 01.01.2019 р. Оскільки електроустановки позивача за цією адресою були технологічно відключені від електромережі оператора системи розподілу, є факт призупинення надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії оператором системи розподілу, електроенергія фізично не може транспортуватись до електроустановок позивача мережами ПрАТ «Львівобленерго», то згідно п.п.1.2.1., 3.1.6. ПРРЕЕ у відповідача відсутні підстави для продажу електричної енергії для позивача за вказаною адресою на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору. Після відновлення відповідачем ПрАТ «Львівобленерго» електроживлення установок позивача, відповідач ТзОВ «Львівенергозбут» буде здійснювати продаж електроенергії позивачу по цьому об`єкту. Щодо об`єкта за адресою: [ADDRESS] , то 05.10.2018 р. електроустановки до магазину, що знаходиться за вказаною адресою, також технологічно від`єднанні ПрАТ «Львівобленерго» від електромереж оператора системи розподілу у зв`язку із відсутністю між позивачем та ПрАТ «Львівобленерго» договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а відтак електроенергія фізично не може транспортуватися до електроустановок даного об`єкту. З врахуванням наведеного, зазначає, що відповідачем ТзОВ «Львівенергозбут» жодним чином не були порушені права позивача [PERSON] щодо постачання електричної енергії на її об`єкти, а також, враховуючи, що останньою і не надано доказів спричинення їй відповідачем матеріальної та моральної шкоди, просить в повному обсязі відмовити у задоволенні позову. Від позивача [PERSON] 16.07.2019 р. надійшла відповідь на відзив представника відповідача ПрАТ «Львівобленерго», у якій позивач зазначає, що невизнання відповідачем її позовних вимог є неправомірним, так як суперечить нормам Закону України «Про ринок електричної енергії» в частині ПРРЕЕ. Зокрема зазначає, що представник вільно трактує зазначені Правила та вказує, що вона повинна сплатити заборгованість за отримані послуги з енергопостачання за адресою: [ADDRESS] , хоча п.5.5.5. вказаних Правил споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору та сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. З врахування того факту, що між нею та відповідачем фактично не було укладено договору про користування електричною енергією, представник відповідача порушуючи ст. 44 ЦПК України, вводить суд в оману. Щодо об`єкту за адресою: [ADDRESS] , представником ПрАТ «Львівобленерго» долучено заяву від 29.01.2019 р., яку вона ніколи не підписувала та не подавала та жодних листів від відповідача не отримувала, а тому вказує, що відповідно до п.5.5.5. Правил її позовні вимога про поновлення права на відновлення електроживлення електроустановок за вказаною адресою є правомірною та ґрунтується на Законі України «Про ринок електричної енергії». 16.07.2019 р. [PERSON] подала відповідь на відзив представника відповідача ТзОВ «Львівенергозбут», у якій зазначила, що представник відповідача вільно трактує Закон України «Про ринок електричної енергії» та Правила, його трактування у відзиві на позов спростовуються нормами наведених нормативно-правових актів. Ухвалою від 24.07.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви, підтримала та просить задовольнити їх в повному обсязі. Додатково позивач зазначила, що відповідачами, в порушення Закону України «Про ринок електричної енергії», не надаються послуги з постачання та розподілу електричної енергії шляхом не підключення її помешкання до електричної мережі, що зумовило втрату здоров`я та призвело до ризику втрати життя. Зазначає, що вона вдова, проживає одна у будинку, позбавлена можливості викликати медичну допомогу в будь-який момент у зв`язку із відсутністю стаціонарного телефонного зв`язку та позбавлена можливості отримувати послуги водопостачання у зв`язку з відсутністю централізованого водопостачання. Водопостачання у її помешкання здійснюється під дією електронасоса, а питна вода у джерелі знаходиться за 500 м. від її будинку. Окрім цього, вказує, що вона малозабезпечена, безробітна, єдиним її джерелом доходу є отримання орендної плати за об`єкт [ADDRESS] , однак відповідачем її було позбавлено цього джерела доходу шляхом відключення від постачання електричної енергії. З врахуванням наведеного вказує, що відповідачами порушені її немайнові права, оскільки створюється реальна загроза життю та її здоров`ю. Щодо розміру заборгованості, на підставі якої відбулось відключення її помешкання від електромережі, вона таку заборгованість не визнає, оскільки письмовий договір із енергопостачальником не укладався, а відтак договірний відносин не існувало. У судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «Львівобленерго» - Рібун Р.В. просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, надав пояснення, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву [PERSON] Додатково зазначив, що пояснення позивача про те, що вона є малозабезпеченою, а відповідач позбавив її єдиного джерела доходу шляхом відключення від постачання електроенергії об`єкта [ADDRESS] , не відповідає дійсності, оскільки вона, окрім вищезазначених об`єктів нерухомості, є власником квартири [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] та долучив відповідну інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник відповідача ТзОВ «Львівенергозбут» в судове засідання не з`явився, у відзиві від 11.07.2019 р. просить розглядати справу у його відсутності, а у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та з`ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Окрім цього, позивачу [PERSON] належать інші житлові приміщення, а саме: квартира [ADDRESS] [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] . Вказане підтверджзується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №173745241 від 15.07.2019 р., №173744446 від 15.07.2019 р., №173743704 від 15.07.2019 р. (т.2 а.с.49-50, 51-52, 55-56). В Пустомитівському відділенні електропостачання ПрАТ «Львівобленерго» за адресою: [ADDRESS] позивач зареєстрована, як побутовий споживач послуг електропостачання із присвоєнням особового рахунку № [NUMBER] СТАРЕ СЕЛО/238. Письмовий договір про користування електричною енергією між сторонами не укладений. Електропостачання до вказаного будинку позивача було припинено 20.08.2018 р. у зв`язку з наявною заборгованістю за спожиту електричну енергію, яка станом на 01.09.2018 р. становила 15 025, 65 грн. Позивач [PERSON] не визнає наявної заборгованості у зв`язку із відсутністю письмового договору про надання послуг та вважає, що дії відповідачів є неправомірними щодо відключення її помешкання від енергопостачання, однак суд не може погодитись з наведеним, з огляду на таке. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.03.2018 р., залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 24.07.2018 р. у справі № 464/9024/16-ц за позовом [PERSON] до ПрАТ «Львівобленерго» про визнання бездіяльності відповідача по неврахуванню та невнесенню в квитанції на оплату інформації про субсидійні кошти незаконною та такою, що порушує права позивача як споживача; про визнання дії відповідача по відключенню 26.07.2016 р. [PERSON] як споживача від електричної мережі її будинку за адресою: [ADDRESS] незаконними; про визнання незаконним розміру заборгованості, що став підставою для відключення [PERSON] від електропостачання будинку та зобов`язання відповідача зняти з обліку таку заборгованість, а також про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено повністю. Вказаним рішенням встановлені вищевказані обставини, які в силу вимог ч. 5 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, зокрема те, що позивач [PERSON] від послуг енергопостачання за адресою: [ADDRESS] , не відмовлялась, їх отримувала, тобто між споживачем та енергопостачаником були наявні фактичні договірні зобов`язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини між побутовими споживачами електричної енергії та енергопостачальником (ПрАТ «Львівобленерго») до 26.06.2018 р. регулювалися Правилами користування електричною енергією для населення (далі-ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р. із наступними змінами та доповненнями, згідно із п.19 яких розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну (п. 20 ПКЕЕН). Обов`язок споживача оплачувати спожиту електричну енергію передбачений пунктом 42 ПКЕЕН, а в пункті 48 ПКЕЕН передбачено відповідальність споживача за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. 26.06.2018 р. ПКЕЕН втратили чинність та 11.06.2018 р. набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. Згідно п. 7.5. ПРРЕЕ, припинення постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію. Попередження про припинення електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням. Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом). У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. На підставі зазначеної норми, а також відповідно до п. 11.5.19 Кодексу систем розподілу (далі КСР), затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 р., у зв`язку із наявною заборгованістю у позивача за спожиту електроенергію, електропостачання до будинку за адресою: [ADDRESS] було припинено 20.08.2018 р., а відтак судом не встановлено неправомірних дій відповідачів щодо припинення електропостачання у будинок позивача. З 01 січня 2019 р. відповідно до ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Передачу та розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператор системи передачі та оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем та/або постачальником електричної енергії відповідно до кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу та правил роздрібного ринку. Постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам здійснюється постачальниками універсальної послуги відповідно до статті 63 цього Закону або іншими електропостачальниками. Відповідно до ст. 63 вказаного Закону, універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Згідно із постановою НКРЕКП № 1479 від 23.11.2018 р. видано ПрАТ «Львівобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, яка набула чинності з 01 січня 2019 року, у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Львівської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) ПрАТ «Львівобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством) та анульовано ПрАТ «Львівобленерго» з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видані відповідно до постанов Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17 вересня 1996 року № 88 та № 89, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії». Разом з тим, пунктом 13 Прикінцевих положень Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією. Отже, ПрАТ «Львівобленерго», як оператор систем розподілу (далі - ОСР) є правонаступником ПрАТ «Львівобленерго» в частині прав та обов`язків, зокрема пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами про користування електричною енергією. Згідно п. 6 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. Отже, відповідно до п. 6 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., станом на сьогоднішній день, між ПрАТ «Львівобленерго» та [PERSON] договірні відносини з приводу постачання електричної енергії до її помешкання за адресою: [ADDRESS] , на умовах Типового договору про користування електричною енергією продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю, а також щодо обмеження та припинення постачання електричної енергії, відтак оператор системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» має право вимагати сплати фінансових зобов`язань за договором про користування електричною енергією, а у разі відсутності його письмової форми - за особовим рахунком відкритим для оплати за спожиту електричну енергію, зокрема, за об`єктом по [ADDRESS] , який належить [PERSON] , та має право відповідно до п. 6 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р., п. 11.5.2 КСР та п. п. 6 п. 5.1.1 ПРЕЕЕ не поновлювати розподіл електричної енергії за вказаною адресою до погашення позивачем допущеної заборгованості. З врахуванням наведеного, оскільки заборгованість [PERSON] за попередні періоди не погашена, проте наявність такої встановлена судом, підстав для поновлення енергопостачання до її помешкання за адресою: [ADDRESS] , немає. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] є власником нежитлових півпідвальних приміщень загальною площею 26,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в Реєстрі за №2111 від 15.03.2013 р., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №173742809 від 15.07.2019 р. (т.2 а.с.53). В ході розгляду справи встановлено та не оспорюється учасниками справи, за вищевказаною адресою знаходиться приміщення магазину. Постачання електричної енергії у вказаний магазин за адресою: [ADDRESS] здійснювалось на підставі Договору про постачання електричної № 50756, укладеного 26.03.2010 р. між ФОП [PERSON] (колишнім власником приміщення) та ВАТ «Львівобленерго» (т.1 а.с.214-225). 25.04.2016 р. [PERSON] звертався до ПрАТ «Львівобленерго» із заявою про внесення змін до вищевказаного Договору про постачання електричної енергії у зв`язку із переходом на цілодобовий режим роботи за адресою: [ADDRESS] та з проханням збільшити ліміти споживання з травня по грудень 2016 р. Додатковою угодою від 26.04.2016 р., яка підписана представником ПАТ «ЛОЕ» та підприємцем [PERSON] , внесено ряд змін до Договору про постачання електричної № 50756 від 26.03.2010 р., зокрема додатки до договору викладаються в новій редакції (т.1 а.с.237). Електропостачання до приміщень за адресою: [ADDRESS] за умовами чинного Договору було припинено 05.10.2018 р. за порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію, а саме у зв`язку із наявною заборгованістю. Окрім цього, 04.03.2019 р. за адресою: [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення електроустановок магазину, про що було складено акт про порушення ПРРЕЕ № 032657 від 04.03.2019 р., а згідно протоколу засідання комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» № 032657-а від 05.04.2019 р. за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р. нараховано [PERSON] суму збитків - 22077,40 грн., претензії по яких скеровано останній листами № 30-01087 від 08.08.2019р. та № 30-01241 від 19.04.2019р. (т.1 а.с.253-254, 255, 257, 258). 29.01.2019 р. до ПрАТ «Львівобленерго» звернулась гр. [PERSON] із заявою про укладення Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії між ПрАТ «Львівобленерго» та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із купівлею вказаного приміщення, у відповідь на яку ПрАТ «Львівобленерго» листом № 30-00315 від 31.01.2019 р. повідомило останню, що відповідно до п. 2.1.7 ПРРЕЕ для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи документи, перелік яких наведений у такому листі (т.1 а.с.250, 251). Окрім цього, ПрАТ «Львівобленерго» листом № 30-00441 від 11.02.2019 р. [PERSON] . роз`яснено, що згідно вимог п. 11.3.14 КСР неможливим є укладення Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії по об`єкту за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із невідповідністю засобів комерційного обліку вимогам Кодексу комерційного обліку (далі- ККО), затвердженого постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. та у такому листі наведено перелік заходів, які необхідно здійснити позивачу для приведення засобів комерційного обліку у відповідність до вимог ККО. Згідно п.п.6 п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України. Відповідно до п. 2.3.4 ПРРЕЕ відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник. Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, КСР та ККО. Згідно п. 11.1.6. КСР, доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ОСР та Користувачем відповідно до цього Кодексу. Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії визначає зобов`язання ОСР забезпечити розподіл електричної енергії в межах замовленого Користувачем обсягу потужності за тарифами, що встановлюються Регулятором. Із врахуванням наведеного, оскільки засоби комерційного обліку на об`єкті за адресою: [ADDRESS] не відповідають вимогам ККО; про приведення у відповідність до таких вимог засобів комерційного обліку [PERSON] ПрАТ «Львівобленерго» не повідомляла; проект улаштування обліку на погодження нею не подавався; Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії (відповідно до п. 11.1.6 КСР та п. 1.2.1. ПРРЕЕ) між сторонами не укладений; наявна заборгованість перед енергопостачальником, відтак підстав для поновлення енергопостачання до магазину за адресою: [ADDRESS] немає. Щодо позовної вимоги [PERSON] про зобов`язання відповідачів здійснити компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг електропостачання відповідно до Постанови НКРЕКП №375 від 12.06.2018 р., така не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Постановою НКРЕКП №375 від 12.06.2018 р. затверджено Порядок забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсацій споживачам за їх недотримання, яка набрала чинності 24.10.2018 р. Згідно із п.1.1. вказаний Порядок визначає перелік загальних та гарантованих стандартів якості електропостачання і регулює відносини, пов`язані з електропостачанням відповідно до загальних та гарантованих стандартів якості, захистом прав споживачів та наданням електропостачальником або оператором системи розподілу компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання споживачам або замовникам (у випадку недотримання гарантованих стандартів якості під час приєднання до електричних мереж). У п.2.3. Порядку наведені гарантовані стандарти якості надання послуг ОСР. Позивачем [PERSON] не надано суду доказів щодо порушення відповідачами Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсацій споживачам за їх недотримання із врахуванням того, що такий Порядок набув чинності 24.10.2018 р., а енергопостачання на об`єкти позивача: [ADDRESS] [ADDRESS] було припинено 20.08.2018 р. та 05.10.2018 р. відповідно, тобто до набуття чинності зазначеним нормативно-правовим актом, що і не оспорюєсься позивачем [PERSON] Більше того, в ході розгляду справи неправомірних дій відповідачів щодо припинення енергопостачання за вказаними адресами не встановлено. Щодо позовних вимог до відповідача ТзОВ «Львівенергозбут» слід зазначити, що на виконання п.13 Прикінцевих положень Закону України «Про ринок електричної енергії», ПрАТ «Львівобленерго» здійснює діяльність з розподілу електричної енергії, а для діяльності з постачання електричної енергії, у результаті здійснення заходів з відокремлення, ПрАТ «Львівобленерго» створено ТзОВ «Львівенергозбут». Упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії ТзОВ «Львівенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Львівської області. Відповідно до постанови НКРЕКП № 429 від 14.06.2018р. видано ТзОВ «Львівенергозбут» ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (т.2 а.с.14). Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» розподіл електричної енергії - це транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії. Як зазначено вище, відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл, постачання електричної енергії. Із врахуванням наведених норм, постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальної послуги можливе виключно за умови забезпечення оператором системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, та оскільки ТзОВ «Львівенергозбут» немає у власності жодних електромереж та здійснює лише продаж (постачання) електроенергії позивачу, після відновлення ПрАТ «Львівобленерго» електроживлення електроустановок позивача за її адресами, відповідач буде здійснювати продаж електроенергії до об`єктів [PERSON] . Отже, судом не встановлено порушень прав позивача відповідачем ТзОВ «Львівенергозбут», а відтак її позовні вимоги щодо зобов`язання ТзОВ «Львівенергозбут» забезпечити право на якісне та безпечне постачання та розподіл електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», здійснити компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг електропостачання та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід зазначити таке. Обґрунтовуючи дані позовні вимоги, [PERSON] зазначає, що в порушення Закону України «Про захист прав споживачів», їй завдано матеріальну і моральну шкоду, яка полягає у компенсації за ненадання послуг з розподілу електричної енергії впродовж тривалого часу; відшкодування матеріальної шкоди полягає у знищенні системи опалення будинку, а відшкодування моральної шкоди у зв`язку із втратою здоров`я. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи (пункт 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р.). Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Така може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Так, за загальним правилом, визначеним статтею 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. У відповідності до визначення термінів, наведених в Законі України «Про захист прав споживачів», продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Вищевказані норми не передбачають відповідальності у формі відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов`язання з постачання електричної енергії, а даний спір не пов`язаний з наслідками недоліків продукції (дефекту в продукції), а тому не можуть застосовуватись до правовідносин з приводу постачання електричної енергії статті 1167, 1166 Цивільного кодексу України, які визначають підстави відшкодування, матеріальної та моральної шкоди по деліктних зобов`язаннях. Правовідносини по яких виник спір, є договірними, регулюються спеціальним законодавством та не є деліктними. Водночас, судом проаналізовано лише закріплені принципи в цих нормах по відповідальності у формі відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в т. ч. і щодо відшкодування моральної шкоди. Тому, відповідальність у формі відшкодування моральної шкоди може наставати лише у випадках, передбачених договором або законом. Разом з тим, відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» енергопостачальник не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок припинення або обмеження електропостачання, здійсненого у встановленому порядку. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок доказування обставин сторонами, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Відповідно до статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] не довела належними та допустимими доказами, що відповідачами ПрАТ «Львівобленерго» та ТзОВ «Львівенергозбут» порушено її права, як споживача послуг з енергопостачання, у зв`язку з чим їй завдано матеріальну та моральну шкоду, а відтак її позовні вимоги вцілому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed