Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], в якому просять визначити за [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частини за кожним у спільному сумісному майні - житловому будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликаються на те, що вони, разом з відповідачем та неповнолітньою [PERSON], є співвласниками будинку [ADDRESS]. Спірний будинок приватизований у 2011 році на п'ятьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який [INFO] помер. Оскільки вони є спадкоємцями, виникло питання щодо прийняття спадщини. Для оформлення спадщини необхідно визначити частки у спільній власності, однак, відповідач не з'являється до нотаріуса, у зв'язку з чим чинить їм перешкоди у здійсненні своїх прав щодо вказаного майна. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, від її представника [PERSON] надійшла заява, в якій просить розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав, викладених у позовній заяві та не заперечують проти заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення про виклик до суду в пресу, а саме газету «Львівська пошта». Згідно з ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до переліку друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження, який затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 41-р «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме», таким друкованим засобом є газета «Львівська пошта». Згідно з ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання та оспорювання. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного у праві власності є спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 21 січня 2011 року №С-04130, виданим Управлінням комунальної власності департаменту економічної політки Львівської міської ради, будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.с.14/. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 2236, виданої ЛКП «Дністер» 06 квітня 2014 року, у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер /а.с. 15/. Зі змісту ст. 372 ЦК України випливає, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як встановлено судом, спірний будинок [ADDRESS] є об'єктом спільної сумісної власності, домовленості про поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, між співвласниками немає, відповідно частки співвласників на таке майно в даному випадку є рівними. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити за [PERSON], який помер, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/5 частині у майні, що є їх спільною сумісною власністю - житловому будинку [ADDRESS]. На підставі ст. ст. 319, 368, 372, 1226 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved