Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03.07.2008 р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080891П, за умовами якого їй надані на споживчі потреби грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 164000 доларів США, зі сплатою 14 % річних. В забезпечення виконання зобовязання по договору, 03.07.2008 р. між Банком з одного боку та [PERSON], ТОВ «Ревлан» - з іншого укладено іпотечний договір № 02-23-Ф080891 П-1250 від 03.07.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 2667, а також договір поруки № 02-23-Ф080891П-1249 від 03.07.2008 р., відповідно до яких відповідачу надано в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю адміністративно-побутового корпусу, розташовану за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Паризької Комуни, 6, що належить ТОВ «Ревлан» на праві приватної власності. Просили визнати припиненими договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080891П від 03.07.2008 р., іпотечний договір № 02-23-Ф080891 П-1250 від 03.07.2008 р., договір поруки № 02-23-Ф080891П-1249 від 03.07.2008 р., зобов»язати приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 03.07.2008 р., пославшись на не висунення Банком вимог щодо виконання зобовязань Боржником відповідно до цих договорів. Ухвалою суду від 01.02.2016 р. у відкритті провадження в частині визнання іпотечного договору припиненим та зобовязання нотаріуса зняти заборону відчуження нерухомого майна, виключення запису про обтяження нерухомого майна відмовлено на підставі п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України. Розяснено позивачу ТОВ «Ревлан» право звернення до суду в порядку господарського судочинства. Ухвалою суду від 03.03.2015 р. провадження у справі з інших вимог відкрито. У судовому засіданні, проведеним в режимі відеоконференції представник позивача ТОВ «Ревлан» підтримала позовні вимоги із зазначених вище підстав. Позивач [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Третя особа - приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON], будучи повідомленим належним чином, у судове засідання не зявився з невідомих причин. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», позов не визнав, зазначивши про відсутність підстав припинення кредитного договору до його остаточного повного виконання, дію договорів поруки на час спору, наявність відкритого виконавчого провадження щодо примусового стягнення заборгованості позивачів за кредитним договором. Пояснив про невиконання відповідачами умов укладених договорів на час розгляду справи. У подальшому після надання пояснень сторони у наступні судові зсідання не зявилися. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 03.07.2008 р. між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080891П, за умовами якого банк зобовязується надати позивальнику грошові кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 164000 доларів США (п. 2.1.), а Позичальник зобовязується належним чином використовувати кредит, сплачувати проценти, своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання (п.п. 3.3.6., 3.3.7., 3.3.8). За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється в розмірі 14 % річних. (П.1.1.1). Позичальник зобовязався повернути кредит у повному обсязі із граничним терміном не пізніше 02.07.2018 року згідно графіку (п. 1.2.1). Сторонами не заперечується факт отримання [PERSON] від відповідача 164000 доларів США кредитних коштів. Відповідно до підпунктів 3.3.8. та 4.4. цього договору позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному підпунктом 1.1 договору. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником більш ніж 90 календарних днів своїх обовязків щодо своєчасної сплати кредиту та процентів строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Позичальник зобовязаний протягом 1 робочого дня повернути кредит в повному обсязі, сплатити відсотки та штрафи. Останній платіж за кредитним договором [PERSON] внесла 15 жовтня 2008 року, що підтверджується Розрахунком Банку станом на 08.07.2016 року. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за вказаним кредитним договором, 03.07.2008 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» як Кредитором, [PERSON] як Позичальником та ТОВ «Ревлан» як Поручителем підписано договір поруки № 02-23-Ф080891П-1249, за яким Поручитель зобов»язується перед Кредитором солідарно з Позичальником відповідати за невиконання [PERSON] усіх взятих зобов»язань, що виникли з договору договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080891П від 03.07.2008 р. Пунктами 1.1., 6.2. Договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором від 03.07.2008 р. в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи повернення суми Кредиту, сплати процентів, комісій, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, в строки та в порядку, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Договір поруки діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.01.2012 р. у справі № 06/12 позов ПАТ «Укроцбанк» до [PERSON] та ТОВ «Ревлан» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та ТОВ «Ревлан» заборгованість по договору кредиту в сумі 1807120,99 грн. та третейський збір в сумі 18471,21 грн. Із вказаного рішення вбачається, що непогашена заборгованість існувала станом на 30.03.2011 року, що й стало причиною звернення до Третейського суду. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Спірним Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань боржника за кредитним договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів, а також врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів, що підтверджено п. 4.4. Кредитного Договору. Оскільки строк виконання основного зобовязання договором було змінено, тобто строк користування кредитом достроково сплив 15 січня 2009 року, тобто через 90 календарних днів з дати, коли позичальник перестав сплачувати кредит, нараховані проценти за кредитом та штрафні санкції, тому строк у шість місяців від дня настання зміненого строку виконання основного зобовязання закінчився 15 липня 2009 року. Натомість, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до третейського суду з позовом поза межами цього строку, зокрема, лише у 2011 році. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 17 лютого 2016 року № 6-2875цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання поруки припиненою за договорами поруки між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], ТОВ «Ревлан» є обґрунтованими, тому суд задовольняє позов в цій частині. Щодо інших вимог в частині визнання Договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 03.07.2008 р. припиненим, то відповідно до п. 7.3. цього Договору він діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в ч. 1 ст. 598 ЦК України. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 27 січня 2016 року № 6-990цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Оскільки, сторони кредитного договору встановили строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, які на час розгляду справи позивачем [PERSON] не виконані, тому позовні вимоги в частині визнання кредитного договору припиненим в силу вимог ст. ст. 598, 599 ЦК України суд вважає необґрунтованими, які задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивачів [PERSON] та ТОВ «Ревлан» з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial