Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до ПАТ «Криворіжгаз», який в ході розгляду справи уточнили, та просили визнати за ними право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» та визнати, що ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов'язано за свій рахунок в термін до 01.01.2018 р. здійснити встановлення в їх квартирах індивідуальних газових лічильників, як побутовим споживачам природного газу. В обґрунтування уточненого позову зазначили, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між ними, з кожним окремо, (далі за текстом Споживачі) та ПАТ «Криворіжгаз» був укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. 20.01.2017 року Споживачами будинку № 2 на вулиці Водоп'янова міста Кривого Рогу Дніпропетровської області були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу». 24 січня 2017 року дане звернення було подано до канцелярії ПАТ «Криворіжгаз», однак відповіді не отримано. 14.03.2017 р. при встановленні загально будинкового прибору обліку газу начальник експлуатаційної служби ПАТ «Криворіжгаз» [PERSON] повідомила Споживачам, що ПАТ «Криворіжгаз» не передбачено фінансування робіт з встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку № 2 по вулиці Водоп'янова міста Кривого Рогу. Вважають дану правову позицію ПАТ «Криворіжгаз» неправомірною, оскільки відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» ПАТ «Криворіжгаз» зобов'язане забезпечити комерційний облік кожному споживачу будинку № 2 по вул.Водоп'янова м. Кривого Рогу. ПАТ «Криворіжгаз» є суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Довгинцівського району м. Кривого Рогу. Згідно структури тарифу для Споживачів на послуги розподілу природного газу ПАТ «Криворіжгаз» в період з 2011 року по теперішній час закладається встановлення квартирних лічильників газу, як це передбачено статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу для населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на ПАТ «Криворіжгаз». Тому просять заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання, призначене на 14.03.2018, позивачі та представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, заяв на відкладення розгляду справи до суду не надали. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Такод в матеріалах справи містяться письмові заперечення (а.с. 105-108), згідно до яких ПАТ «Криворіжгаз» не може відступати від положень, встановлених Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, яка затверджена постановою НКРЕКП від 31.03.2016 р. № 547. Крім того, обов'язок ПАТ «Криворіжгаз» щодо забезпечення споживачів саме індивідуальними лічильниками газу не передбачений ні Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» ні умовами Типового договору розподілу природного газу, укладеного з позивачами. Крім того, права позивачів, які здійснюють оплату за природний газ згідно норм споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України, та які не забезпечені лічильником газу, не порушені та після 01.01.2018 р. також не будуть порушені, так як у разі не встановлення лічильника газу з вини оператора ГРМ такий споживач не може бути відключений, наарахування відповідно залишається на рівні встановлені постановою КМУ від 23.03.2016 р. № 203. Відповідно до ст.223 ЦПК України, враховуючи тривалий час перебування справи в провадженні, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності учасників справи та на підставі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають в [INFO], що підтверджується копіями їх паспортів з відмітками про реєстрацію (а.с. 8-35) та є споживачами з отримання природного газу. Позивачі регулярно оплачували рахунки про сплату послуг з газопостачання. 06 жовтня 2016 року виконком Криворізької міської ради повідомив Верховну Раду України про те, що мешканці міста відмовляються від встановлення приладів газу на весь багатоквартирний будинок, вимагають соціальної справедливості, адже багатьом городянам вже встановлені індивідуальні лічильники газу за рахунок складової тарифу. В цьому зверненні також зазначається, що ПАТ «Криворіжгаз» посилається на неможливість встановити лічильники до 1 січня 2018 року у зв'язку з відсутністю коштів. З аналогічними повідомленнями виконком Криворізької міської ради звертався до НКРЕКП. 31 жовтня 2016 року НКРЕКП повідомила Криворізьку міську раду, що відповідач здійснює господарську діяльність з розподілу газу на території м. Кривого Рогу. 20.01.2017 року мешканцями будинку № 2 по вулиці Водоп'янова міста Кривого Рогу були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. На даних зборах було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу». 24 січня 2017 року позивачі звернулися до відповідача з приводу встановлення індивідуальних лічильників газу (а.с. 36-39 - копія заяви), однак відповіді на своє звернення не отримали. На звернення мешканців будинку відповідач письмової відповіді не надав. Як вбачається із матеріалів справи, спір виник з приводу невідповідності дій відповідача, а саме невідповідності їх, на думку позивачів, ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка виражається у відмові встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку № 21 по бул. Європейський м.Кривого Рогу, де мешкають позивачі, за рахунок відповідача. Суд вважає вказані дії відповідача правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого, на момент виникнення спору, законодавства. Так, особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», який визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року (в редакції до Закону № 2260-VIII від 21.12.2017). Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: - коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; - коштів відповідного бюджету; - інших джерел, не заборонених законодавством (ч.1 ст. 3 Закону). Правила комерційного обліку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. При цьому, балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Можливість встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на багатоквартирний будинок передбачено і пунктом 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 р. N 46). За цим Положенням ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов'язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власників квартир (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Отже, відповідач вправі встановити загальнобудинковий лічильник газу і Закон не покладає на нього обов'язок безоплатно встановити індивідуальний газовий лічильник у квартирі позивачів на час розгляду справи. Крім того, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. Запровадження індивідуального обліку у абонентів тільки з газовою плитою потребує значних коштів у зв'язку з високою загальною вартістю встановлення приладу індивідуального обліку та тривалих термінів встановлення приладу індивідуального обліку. Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення зростання тарифів на розподіл природного газу, ліцензіатами з 01.10.2015 року проводяться заходи щодо забезпечення споживачів обліком природного газу, зокрема, в частині запровадження масштабного встановлення будинкового обліку природного газу, що потребує значно менше коштів. Заходи зі встановлення загальнобудинкових лічильників газу та встановлення індивідуальних лічильників газу, там де будуть встановлюватись загальнобудинкові лічильники газу, передбачено у відповідних Планах розвитку газорозподільної системи ліцензіатів на 2016-2025 роки, зокрема у 1 розділі таких планів - Інвестиційних програмах на 2016 рік. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів щодо визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок відповідача, визнання того, що ПАТ «Криворіжгаз» зобов'язано за свій рахунок, в термін до 01.01.2018 року, здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників, визнання, що пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо врегулювання відносин щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладання відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу», задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до Кодексу газорозподільних систем, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Обов'язок забезпечення саме індивідуальними лічильниками газу не передбачений ні Законом, ні Кодексом газорозподільних систем, ні умовами Типового договору розподілу природного газу, укладеного з позивачами, ні Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». На думку суду, пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку шляхом укладення відповідного договору була здійснена відповідачем на виконання вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в частині своєчасного забезпечення населення споживачів газовими лічильниками, а отже вона жодним чином не суперечить йому. Отже, вимоги позивачів про визнання за ними права на установку індивідуальних безкоштовних газових лічильників та зобов'язання ПАТ «Криворіжгаз» здійснити безоплатну установку індивідуальних лічильників позивачам не ґрунтується на обставинах справи і суперечить положенням діючих нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини, на момент подання позовної заяви. Такий обов'язок не передбачений ні Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року, ні Законом, ні умовами Типового договору розподілу природного газу. А постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620 (із змінами та доповненнями внесеними постановою КМУ від 27.01.2016 року № 46) «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку» передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Постановою НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року газорозподільні підприємства не зобов'язані встановлювати саме індивідуальні лічильники газу споживачам, а визначено, що газорозподільні підприємства мають право встановити, як індивідуальні лічильники газу споживачам, так і встановити загальнобудинковий прилад обліку. При цьому, поняття лічильник охоплює як індивідуальний, так і загальнобудинковий прилад обліку. Вказана Постанова НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року є чинною та позивачами по справі не оскаржувалась. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Крім того суд наголошує, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу, № 2260-VIII від 21.12.2017 р., внесено зміни до статті 2 Закону, та після частини першої вказаної статті доповнено новою частиною такого змісту: «З метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Цим же Законом № 2260-VIII від 21.12.2017 р. визначено, що побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з прийняттям вказаного Закону захищено права побутових споживачів та чітко визначено обов'язок по встановленню індивідуальних лічильників. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed