Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до Веселівської сільської ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 03.10.2007 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Веселе Луцького району вул. Молодіжна, 10. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів їм у рівних частинах. Зазначають, що не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки у них відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. У звязку з чим просять визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті батька, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Веселе Луцького району вул. Молодіжна, 10. В судове засідання позивачі не зявились, проте подали суду заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності, позов підтримують і просять його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ №040687 від 11.10.2007 року (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 10 по вул. Молодіжна в с. Веселе Луцького району з надвірними будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою Боратинської сільською радою Луцького району від 26.03.2008 року №152 (а.с. 6) та витягом з погосподарської книги №2 за 2006-2010 роки Веселівської сільської ради Луцького району (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до заповіту від 06.07.2007 року, посвідченого Веселівською сільською радою, [PERSON] все належне йому майно заповів дочкам [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів і спадкової справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України. Про відмову від прийняття спадщини не заявляли. Доказів про наявність інших спадкоємців суду не представлено. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наведених вище підстав.

Outcome: approved