Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,0 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач не надає утримання на дитину позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач у судове засідання з'явився, погодився про стягнення з нього аліменти на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], але не в заявленому позивачем розмірі. У судовому засіданні позивач та відповідач погодили суму на утримання малолітньої дитини, яка за спільною згодою склала 800,0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених ними письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що з 11 жовтня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №092597 від 11 жовтня 2008 року, запис №944. Від цього шлюбу народилась [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 274742, від 02 серпня 2011 року, запис № 696, батьком якої зазначений відповідач по справі [PERSON]. На теперішній час в Малиновському районному суді м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що малолітня дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини - відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] з 01 вересня 2008 року працює на посаді слюсаря з виготовлення ключів у фізичної особи-підприємця [PERSON], загальна сума доходу за період з липня 2015 року по вересень 2015 року становить 4500,0 грн. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обовязків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2015 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років в розмірі: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1167 гривням), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити, відступивши від рівності часток між батьками, стягнувши аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 800,0 гривень щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, починаючи з 31 серпня 2015 року й до досягнення повноліття дочки, тобто до 30 липня 2029 року. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є суттєво обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved