Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] яка діє в інтересах недієздатного [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] комітету Жовтневої районної у місті ради в особі відділу опіки та піклування, Гейківської обласної психіатричної лікарні про поділ спільного майна подружжя, розподіл спадщини між спадкоємцями та визнання права власності в порядку спадкування. До судового розгляду справи представник позивачів [PERSON] звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. До судового розгляду справи представники відповідачів виконкому Жовтневої районної у місті ради, КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», кожен окремо, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що згідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної конторі [PERSON] 30.09.1969 року за реєстром № 2992, та зареєстрований в Криворізькому інвентар бюро 03 листопада 1969 року по книзі № 75, стор. 26, запис 17882, [PERSON] придбав житловий будинок №1 по вул. Ковельській у м. Кривому Розі. ( а.с 45). Вказане нерухоме майно [PERSON] набув не перебуваючи в шлюбі з бабусею позивача 1 - [PERSON]. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 16.02.1977 року ( в Тернівському відділі РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 121) [PERSON] до шлюбу мала прізвище [PERSON]. ( а.с. 27). За життя, [PERSON] житловий будинок №1 по вул. Ковельській у м. Кривому Розі подарував матері позивача 1 - [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], відповідно договору дарування АВН № 971675 від 22 вересня 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4659. ( а.с.47). 09 березня 2004 року, померла [PERSON], її позбавив життя чоловік [PERSON], який на час злочину, у звязку із хронічною алкогольною інтоксикацією, не віддавав звіту своїм діям та не керував ними.( а.с.20). Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2004 року кримінальна справа відносно [PERSON] закрита та відносно [PERSON] вжиті заходи примусового медичного характеру, він поміщений до психіатричної лікарні, де й знаходиться по теперішній час. ( а.с.21). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2006 року [PERSON] визнаний недієздатним. ( а.с.22). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.04.2009 року [PERSON] призначена опікуном [PERSON].( а.с. 23). Матірю [PERSON], (дівоче [PERSON]) є [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 27.02.1964 року Хуторо- Кривошиївською сільрадою Вінницької області, актовий запис №6 від 08.02.1947 року, запис про батька відсутній. ( а.с.28) 07.01.1953 року [PERSON] народила сина [PERSON], актовий запис № 135 від 20.02.1954 року зареєстрований в Кривошицькій сільраді Вінницької області. [PERSON], 16.02.1977 року уклала шлюб з [PERSON]Є, актовий запис №121 в Тернівському відділу РАЦС м. Кривого Рогу, та змінила прізвище на - [PERSON]. ( а.с. 22, 25). Матір позивача 1, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу І-КИ № 348756 від 03.04.1974 року, виданого Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 03.04.1974 року зроблений запис за № 323).( а.с 29). Який визнаний судом недієздатним, на теперішній час знаходиться в Гейківській обласній психіатричній лікарні. [PERSON], 29 квітня 1976 року народила [PERSON], (це підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-КИ № 316092 від 29.05.1976 року, виданого Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 29.05.1976 року зроблений запис за № 638. ( а.с. 33) Факт зміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження І-КИ №006012 видане Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №651 від 20.08.1994 року, шлюб розірваний 29 червня 2000 року, актовий запис №326.( а.с. 35). Окрім того, приблизно в 1963 році матір позивача -1 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (але свідоцтво про шлюб відсутнє) та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. 03.10.1965 року вона народила сина [PERSON], але шлюб між ними не склався та вони розірвали шлюб. 02.05.1990 року у [PERSON] народилася донька [PERSON] ( актовий запис № 829 від 08.07.1990 року в Жовтневому відділі РАЦС м. Кривого Рогу) ( а.с. 37). Але, 25 червня 1999 року [PERSON] помер (актовий запис .1173 від 12 липня 1999 року в Жовтневому відділі РАЦС м. Кривого Рогу) ( а.с.41). Таким чином, на час смерті [PERSON], яка померла 09.03.2004 року спадкоємцями першої черги на підставі ст.ст. 1261, 1266 ЦК України були: 1) [PERSON], як чоловік спадкодавця; 2) Позивач 1 - [PERSON], як донька спадкодавця; 3) Позивач 2 - [PERSON], як онука померлої в порядку представництва після смерті сина померлої, [PERSON]. 4) [PERSON], як матір спадкодавця Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року було встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на час смерті спадкодавця були зареєстровані з нею в квартирі, а тому прийняли спадщину. В рішення апеляційного суду також вказано, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.11.2006 року [PERSON] було надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 09.03.2004 року на два місяці, від дня набрання рішення суду чинності. Однак, [PERSON] заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини , що відкрилася після смерті [PERSON], не подала. ( а.с. 10 -15). Бажаючи прийняти спадщину після смерті [PERSON], померлого 15.10.2005 року, [PERSON] отримала від державного нотаріуса запит в КП ДОР «Криворізьве БТІ», та відповідно цього запиту отримала витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок № 1 по вул. Ковельскій у м. Кривому Розі. Відповідно вказаного витягу вона дізналася, що вказане домоволодіння по БТІ значиться ще на її чоловіку, а також що матір позивача 1 не заресєтрувала його в БТІ. У звязку з відсутністю правоустановчого документу на вказане домоволодіння, так як договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] 30.09.1969 року, при укладанні договору дарування залишився у приватного нотаріуса [PERSON], престаріла [PERSON], знаходячись під психічним впливом, отримала дублікат договору купівлі продажу. [PERSON]З не подала заяву про прийнтяття спадщини, після смерті доньки тому, що достовірно знаючи про договір дарування майна чоловіком [PERSON] їх дочці та матері позивача 1 [PERSON]: домоволодіння № 1 по вул. Ковельській у м. Кривому Розі, [PERSON] звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане домоволодіння після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого, 15 жовтня 2005 року. При цьому вона зумисно не повідомила державного нотаріуса про наявність договору дарування, та про те що домовлодіння на час смерті спадкодавця - [PERSON] йому не належало. 21 серпня 2007 року, державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на все домоволодіння № 1 по вул. Ковельській у м. Кривому Розі. Свідоцтво було видане на підставі ст. 1261 ЦК України як спадкоємцю майна [PERSON], який помер 15 жовтня 2005 року, його дружині [PERSON]. ( а.с. 51) Вищеназване свідоцтво [PERSON] зареєструвала в КП «Криворізьке БТІ» і таким чином, незаконно стала власником домоволодіння № 1 по вул. Ковельській у м. Кривому Розі., а потім подарувала вказаний житловий будинок [PERSON]С.( а.с. 54). Рішенням апеляціного суду від 21.11.2013 року , свідоцтво на спадщину та договір дарування, на підставі яких [PERSON] та [PERSON] стали власниками житлового будинку по вул. Ковельска №1 в м. Кривому Розі, визнани недійсними та їх скасували.( а.с. 10-15) Таким чином, спадкоємці першої черги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину, так як вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявили про відмову від неї. Після смерті [PERSON], яка померла 09.03.2004 року, обсяг спадкового майна складався з: домоволодіння № 1 по вул. Ковельській м. Кривого Рогу, який вона набула на підставі договору дарування від 22 вересня 2000 року, тобто за життя [PERSON] належало 1/1 частина житлового будинку, кооперативної квартири, яка знаходиться за адресою м. Кривий ріг, [ADDRESS] в розмірі ? частини , автомобілю ФОРД СИЕРА, 1989 року випуску, двигун KJ08716, кузов WFONXXGBBNKJ8716, реєстраційний номер [NUMBER]. Придбаний на підставі договору купівлі продажу від 13.06.1999 року. Оскільки автомобіль придбаний в шлюбі то [PERSON] та [PERSON], кожному окремо належало по ? частині автомобіля. На час відкриття спадщини [PERSON] , померлої 09.03.2004 року, належало 1/1 частина житлового будинку №1 по вул. Ковельска в м. Кривому Розі, ? частина кооперативної квартири [ADDRESS] та ? частина автомобілю ФОРД СИЕРА. Тому вважають, що кожен зі спадкоємців повинен отримати право власності на: - 1/3 (1/1:3) частину житлового будинку №1 по вул. Ковельска в м. Кривому Розі; - 1/6 (1/2 : 3) частину квартири [ADDRESS]; - 1/6 (1/2 : 3) частину автомобілю ФОРД СИЕРА. 27 грудня 2012 року, померла [PERSON].( а.с. 56). Після її смерті правонаступниками є [PERSON], як онука спадкодавця в порядку представництва та [PERSON]. Однак, [PERSON] та інші спадкодавці не можуть отримати свідоцтво на спадщину за законом, оскільки відсутні право установчі документи на спадкове майно тому вимушені звернутися до суду. ( а.с. 74) . Після смерті [PERSON], яка померла 09.03.2004 року, обсяг спадкового майна складався з домоволодіння № 1 по вул. Ковельській м. Кривого Рогу, який вона набула на підставі договору дарування від 22 вересня 2000 року. Відповідно до ч.1 ст. 24 КпШС України «Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.». Відповідно до вкзаної правової норми за життя [PERSON] належало 1/1 частина кооперативної квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України Про власність, при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сімї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сімї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 24.06.83 р. у випадках смерті після 01.07.1990 р. члена житлово-будівельного, дачно-будівельного або гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, якщо на час смерті спадкодавцем був повністю внесений пайовий внесок спадщина відкривається відповідно на квартиру, дачу, гараж, садовий будиночок, інші будівлі і насадження. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року №9 Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи також вказано, що, пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Оскільки за пай, за кооперативну квартиру [PERSON] виплатив у період шлюбу, а саме пай у повному обсязі був внесений до 01.01.1989 року, то вважаю що вказана квартира є спільною власністю подружжя у рівних частках по ? частині кожному із подружжя. Автомобіль ФОРД СИЕРА, 1989 року випуску, двигун KJ08716, кузов WFONXXGBBNKJ8716, реєстраційний номер [NUMBER], який був придбаний на підставі договору купівлі продажу від 13.06.1999 року. Відповідно до ч.1 ст. 22 КпШС України, «Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.». Оскільки автомобіль придбаний в шлюбі, то [PERSON] та [PERSON], кожному окремо, належало по ? частині автомобіля. Виходячи з викладенних правових норм, на час відкриття спадщини [PERSON], померлої 09.03.2004 року, належало 1/1 частина житлового будинку №1 по вул. Ковельска в м. Кривому Розі, ? частина кооперативної квартири [ADDRESS] та ? частина автомобілю ФОРД СИЕРА. Згідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до відповіді державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори 2876/02-14 від 24.07.2015 року спадщину прийняли: 1) [PERSON], як чоловік спадкодавця; 2) Позивач 1 - [PERSON], як донька спадкодавця; 3) Позивач 2 - [PERSON], як онука померлої в порядку представництва після смерті сина померлої, [PERSON]. 4) [PERSON], як матір спадкодавця Таким чином, кожен з вищевказаних спадкоємців отримав: - 1/4 (1/1:4) частину житлового будинку №1 по вул. Ковельска в м. Кривому Розі; - 1/8 (1/2:4) частину квартири [ADDRESS]; - 1/8 (1/2 :4) частину автомобілю ФОРД СИЕРА. 27 грудня 2012 року, померла [PERSON]. За життя [PERSON] заповіт не складала. Після її смерті спадкоємцями за законом першої черги є [PERSON], як онука спадкодавця в порядку представництва та відповідач - син [PERSON], які й прийняли спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином кожен зі вказаних спадкоємців: [PERSON] та [PERSON], після смерті [PERSON], померлої 27.12.2012 року, отримав у спадщину: - 1/8 частину житлового будинку №1 по вул. Ковельска в м. Кривому Розі; - 1/16 частину квартири [ADDRESS]; - 1/16 частину автомобілю ФОРД СИЕРА. Однак, [PERSON] та інші спадкодавці не можуть отримати свідоцтво на спадщину за законом, оскільки відсутні право установчі документи на спадкове майно, та за відомостями державного реєстру житловий будинок належить [PERSON], про що є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Згідно до п.23 Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах недієздатного [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] комітету Жовтневої районної у місті ради в особі відділу опіки та піклування, Гейківської обласної психіатричної лікарні про поділ спільного майна подружжя, розподіл спадщини між спадкоємцями та визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved