Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та просили суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS], а за [PERSON] право власності на: 1/2 частину земельної ділянки 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS]; земельну ділянку прощею 0,0209 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], посилаючись при цьому на те, що в позасудовому порядку оформити право власності не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити. Представник відповідача Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, при розгляді справи по суті покладалися на розсуд суду. Представник третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та здійснено запис в книзі реєстрації актів про смерть за № 32. Родинні зв'язки Спадкодавця та позивачки підтверджуються свідоцтвом про шлюб (а.с.4,12). У травні 2017 року позивачки звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. До спадкового майна померлого [PERSON] відносилась земельна ділянка 0,27 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в [ADDRESS]. В результаті розгляду поданих документів нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.06.2017 р. № 02-31/875. Як стало відомо, причиною для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю (існує лише копія державного акту), та відсутня державна реєстрація на спадкову земельну ділянку, тобто, відсутній кадастровий номер земельної ділянки. Згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріальна контора видає свідоцтва про право на спадщину після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві лише в оригіналі. В даному випадку позивачка має лише копію державного акту на земельну ділянку з якої вбачається, що цільове призначені земельної ділянки не розділене, а саме: згідно ст. 121 ЗК України земельна ділянка д) будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель може буї передана у власність громадянам площею не більше 0,25 га. Отже, на даний час земель ділянка має бути розділена на дві: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,02 га для ведення особистого селянського господарства. Крім того, згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12.05.2010 р. по справі № 2-186/2010 р. вищевказана земельна ділянка буда поділена між [PERSON] та [PERSON] згідно якого з [PERSON] визнано право на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,135 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель ті споруд в [ADDRESS]. Отже, фактично позивачка [PERSON] вже має у володінні 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,135 га А праве власності на іншу 1/2 частину земельної ділянки переходить в порядку спадкування дружині померлого [PERSON]. Слід зауважити, що дане рішення суду сторонами в цій частині не було зареєстровано, отже, право власності на частки земельної ділянки не буле зареєстроване а ні за [PERSON], а ні за [PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, обов'язок спадкодавця [PERSON] здійснити державну реєстрацію частини земельної ділянки переходить до його спадкоємиці [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Підтвердженням права власності за [PERSON] на земельні ділянки площею 0,25 га та 0,02 га крім копії державного акту є копія рішення Мачухівської сільської ради від 26.07.1999 р. про передачу безкоштовно у приватну власність земельних ділянок площею 0,25 га і 0,02 га та довідки Мачухівської сільської ради від 23.06.2017 року якими також уточнюється адреса розташування земельної ділянки площею 0,25 га: [ADDRESS]. Позивачки погодили між собою порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,27 га, а саме: за [PERSON] залишається визнане за нею раніше судом право на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а саме 0,1250 га, а за [PERSON] залишається право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1250 га, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0209 га. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В даному випадку перешкодою для прийняття спадщини є відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки та відсутність державної реєстрації цих ділянок. Згідно ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Неможливість оформлення свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивачку можливості вільно розпоряджатися майном, яке фактично належить їй як спадкоємцю, чим і порушується її право власності на вищевказане майно як спадкоємця після [PERSON]. Про те, що позивачка є єдиним спадкоємцем свідчать пояснення державної нотаріальної контори у Постанові № 02-31/875 від 02.06.2017 р., що відомості про інших спадкоємців відсутні, отже, за шестимісячний термін ніхто крім дружини спадкодавця (позивачки) не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, маючи ряд невідповідностей, що заважають оформити спадщину на майно [PERSON] в нотаріальному порядку, позивачки звертаються до суду з позовом про визнання права власності на вищевказане майно. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Питання по судовим витратам вирішити на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved