Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, який в наступному неодноразово уточнювали, останній раз 21.09.2016 року, та просять суд поновити їм пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, визнати дійсною угоду обміну нерухомості від 10 квітня 1998 року, реєстраційний номер 14723, та визнати за кожним із позивачів право власності на 2/6 частки двокімнатної квартири загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі угоди обміну нерухомості від 10 квітня 1998 року, реєстраційний номер 14723, та визнати за кожним із позивачів право власності на 1/6 частку двокімнатної квартири загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, але до суду не зявився, надав суду довіреність на представництво своїх інтересів в суді [PERSON] /53/. Представник Відповідача - територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, надав суду письмові пояснення, та просить розглядати справу за відсутності представника /а.с. 207, 208/. Представник третьої особи Товарної Біржі «Українська» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Представник третьої особи виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду /а.с.210/. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності [PERSON], його представників: [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідача, представників відповідача та представників третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні 15.09.2016 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та кожен окремо суду пояснили, що 10 квітня 1998 року між [PERSON] і [PERSON] з однієї сторони, які діяли особисто за себе та за свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони було укладено та зареєстровано на Товарній Біржі «Українська» угоду обміну нерухомості, реєстраційний номер 14723 від 10.04.1998 року. Відповідно до цієї угоди [PERSON] та [PERSON], які діяли особисто за себе та за свого на той час неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення виконкому Інгулецької районної ради - [PERSON] та [PERSON] були прийняті в члени Товарної біржі «Українська» та обміняли однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 32,7 кв.м, житловою площею 18,8 кв.м, на двокімнатну квартиру загальною площею 51,5кв.м, житловою площею 28,0 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. На підставі зазначеної угоди обміну нерухомості - Криворізьким БТІ 07 травня 1998 року було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на [PERSON], [PERSON], та [PERSON], в реєстровій книзі № 13 ПВШ, сторінка № 160, запис 6160. Починаючи з 1998 року, батьки позивача [PERSON] - [PERSON], [PERSON], та він проживали та на законних підставах володіли зазначеною квартирою. [PERSON] помер 01 лютого 2007 року, а 25 грудня 20112 року померла [PERSON], після смерті яких однокімнатну квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Каткова, 15/34 отримав у спадщину син померлих власників квартири [PERSON] Згодом цю квартиру він продав, а 24 вересня 2015 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS], на яку він за життя заповіту не складав. Спадкоємцями за законом після його смерті є позивачі: син померлого - [PERSON] та дружина померлого - [PERSON], які до дня смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом з ним за адресою: [ADDRESS], та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. 28.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], але постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу від 28.03.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька йому було відмовлено, оскільки угода обміну нерухомості спадкової квартири не є дійсною. Відмовляючи у вчинені нотаріальної дії, нотаріус зазначив, що на момент укладення угоди обміну нерухомості спадкового майна одна із сторін цієї угоди, а саме позивач [PERSON], [INFO], був малолітньою особою та не міг бути прийнятий до членів біржі, до того ж підпис цієї особи у відповідній графі відсутній. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] зазначила, що під час укладення угоди від імені малолітнього [PERSON], [INFO], діяли його батьки сторони угоди [PERSON] та [PERSON], при цьому права неповнолітньої дитини не були ущемлені, оскільки угода міни житла була укладена на підставі рішення виконкому Інгулецької районної ради № 40/8 від 27 березня 1998 року, при цьому цією угодою батьки неповнолітньої дитини однокімнатну квартиру змінили на двокімнатну, з більшою загальною та житловою площею. Оскільки сторони договору [PERSON] та [PERSON] на час прийняття спадщини позивачем [PERSON] - померли, усунути порушення щодо нотаріального посвідчення угоди нерухомості на цей час не можливо, тому для визнання угоди дійсною вони змушені звернутися до суду, оскільки у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору чинним законодавством не вимагається. Просять визнати вищезазначений договір обміну нерухомості дійсним, а також визнати за кожним з позивачів право власності на ? частку кв.87, буд.43 по влл. Каткова в м.Кривому Розі. Стосовно строків позовної давності представник позивача зазначила, що позивачі дізналися про те, що угода міни спадкового майна не відповідає вимогам чинного законодавства, тільки із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 березня 2016 року, до цього причин вважати угоду недійсною у них не було, оскільки право власності на квартиру було зареєстровано в БТІ, ніким не оскаржувалась. Представники біржі, на якій укладалася угода, також не повідомляли жодної інформації щодо дійсності (недійсності) договору. Тому вважають, що строк ними пропущений з поважних причин, а отже може бути поновлено судом. Просять поновити позивачам строк звернення до суду та позовні вимоги задовольнити повністю. Після уточнення позову позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с.205/. Представник позивача [PERSON] [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримує /а.с.206/. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.04.1998 року на Товарній Біржі «Українська» дійсно було укладено та зареєстровано за №14723 угоду обміну нерухомості, відповідно до умов якої [PERSON] і [PERSON], які діяли особисто за себе та за свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], (Сторона 1) та [PERSON] і [PERSON] (Сторона 2) уклали Угоду про нижченаведене: Сторона 1 обмінює обєкт нерухомості: квартиру [ADDRESS], яка складається з 1-ї кімнати житловою площею 18,8 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м, розташовану на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку, яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1182-а від 22.10.1996 року, виданого Інгулецьким державним гірничозбагачувальним комбінатом, зареєстрованого в Криворізькому БТІ в реєстровій книзі № 13 ПВШ - 248-7348. Сторона 2 обмінює обєкт нерухомості: квартиру [ADDRESS], яка складається з 2-х кімнат житловою площею 28,0 кв.м, загальною площею 51,5 кв.м, розташовану на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку, яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1114-а від 17.09.1996 року, виданого Інгулецьким державним гірничозбагачувальним комбінатом, зареєстрованого в Криворізькому БТІ в реєстровій книзі № 13 ПВШ 160-6160 /а.с.15/. За угодою вартість об'єкту нерухомості по вул.Каткова, 15/34 становила 3813 грн., а квартири за адресою вул. Каткова, 43/87 - 12144 грн. Відповідно до п. 5 угоди різниця в цінах між об'єктами була сплачена ще до прийняття вищезазначеної угоди. Встановлено, що після перереєстрації права власності на обєкти нерухомості в БТІ /а.с 16/, сторони повністю виконали умови угоди, передали об'єкти нерухомості один одному у повне володіння. За весь час володіння жодного разу не пред'явили претензій щодо користування даними об'єктами. В судовому засіданні встановлено, що учасники Угоди міни нерухомості померли: [PERSON] - 01.02.2007 року, [PERSON] - 25.12.2011 року, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть /а.с. 17,18/. Також встановлено, що один із учасників угоди - [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 19/. 24.09.2015 року [PERSON] помер /а.с.20/. Позивачі: [PERSON] була дружиною померлого [PERSON], а [PERSON] сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та народження відповідно /а.с. 22,21/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частки квартири за адресою: [ADDRESS], яка була набута ним на підставі Угоди обміну нерухомості, зареєстрованої Товарною біржею «Українська» 10.04.1998 року, реєстраційний номер 14723, та Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] на підставі заяв [PERSON] та [PERSON], була заведена спадкова справа /а.с.110-132/. Встановлено, що 28.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], але постановою нотаріуса від 28.03.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з тим, що угода обміну нерухомості не є дійсною /а.с.23/. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до дня смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживали разом з ним за адресою: [ADDRESS] (а.с. 126), тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. В судовому засіданні також встановлено, що про порушення свого права позивачі дізналися тільки у березні 2016 року, коли позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після померлого батька, де йому розяснили, що оформити свої спадкові права він не може у звязку з недотриманням нотаріального посвідчення угоди обміну нерухомості. А тому суд вважає, що пропущений строк звернення до суду позивачами з поважних причин, отже він підлягає поновленню. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору обміну нерухомості, передбаченими ст.242 ЦК України, до якого відповідно застосовуються правила про договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири), передбачені ст.227 ЦК України 1963 року, норми яких діяли на момент укладення угоди обміну нерухомості. Відповідно до ст.153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Згідно до ч.2 ст.220 ЦК України: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На час звернення позивачів з позовом правочини щодо купівлі-продажу /обміну/ нерухомості, підлягали державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання угоди обміну нерухомості дійсною - підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди /1998 рік/ норми, щодо реєстрації правочинів, не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи, вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачами на момент укладання спірної угоди виконано (а.с.16). Вважаючи на те, що угода обміну нерухомості фактично відбулася, а сторони всі свої зобовязання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку неможливо в звязку зі смертю [PERSON] та [PERSON], то суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Розглядаючи вимогу позивачів щодо визнання за кожним із них права власності на 2/6 частки квартири на підставі угоди обміну нерухомості, суд встановив наступне. Позивачам [PERSON] та [PERSON] та померлому 24.09.2015 року [PERSON]М, на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Угоди обміну, зареєстрованому на Товарній Біржі «Українська» від 10.04.1998 року, реєстраційний номер 14723, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення /а.с.16/. Як встановлено, ніяких домовленостей або угод між співвласниками стосовно їх часток у спільній власності не було, а тому кожному з них належить по 1/3 частки у спільному майні квартирі [ADDRESS], оскільки згідно зі ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За таких обставин суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивачів про визнання за кожним з них права власності на 2/6 частки у квартирі [ADDRESS], на підставі угоди обміну нерухомості від 10.04.1998 року. При цьому суд враховує, що 2/6 частки нерухомого майна, право власності на яку просить визнати кожний позивач на підставі угоди міни, фактично дорівнює 1/3 частці, тому вважає за доцільне при постановленні рішення трактувати, що визнається за кожним позивачем право власності саме на 1/3 частку у спільному майні. Судом враховується, що позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON]М, померлого 24.09.2015 року, та прийняли спадщину за фактом їх постійного проживання зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Втім, через неналежне оформлення договору міни спірної квартири позивачі не можуть реалізувати своє право на отримання спадщини за законом після смерті батька та чоловіка відповідно - [PERSON] Оскільки частка спадкодавця у спадковому майні становить 1/3, а обидва позивача є спадкоємцями однієї 1-ої черги, то кожним із позивачів спадкується по 1/2 частці у спадковому майні, тобто по 1/2 частці від 1/3 частки, що належала спадкодавцю за життя, а отже по 1/6 частки спірної квартири. Тому суд вважає, що вимога позивачів щодо про визнання за кожним з них права власності на 1/6 частку у квартирі [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] також підлягає задоволенню. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що відповідно до наданого суду Звіту про незалежну оцінку майна вартість обєкта нерухомості квартири, що знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, вул. Каткова, 43/87, на час звернення з позовом до суду становить 51817 грн (а.с. 175-188), відповідно вартість 1/3 частки спірної квартири становить 17272,33 грн; вартість 1/6 частки становить відповідно 8636,16 грн. Суд також враховує, що кожним з позивачів сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн /а.с.2/, але зважаючи на те, що позов містить вимоги двох позивачів майнового та немайнового характеру, необхідно стягнути з позивачів на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог - у розмірі по 1295,48 грн. з кожного.

Outcome: approved