Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, по якому просять суд визнати за [PERSON], [INFO] право на спадкування на 301/3000 частин спадкового майна після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO] у вигляді кварти [ADDRESS]; визнати за [PERSON], [INFO], право на спадкування на 301/3000 частини спадкового майна після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO], у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивачі про час, дату та місце судового засідання сповіщлись належним чином, однак до суду не з'явились, від представника позивачів до суду надійшла письмова заява, по якій він позов підтримує, просить суд його задовольнити, розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи сповіщеною належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, до суду не з'явилась, заяв чи колопотань до суду не надавала та не заявляла. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 252/1000 частини квартири [ADDRESS] належали [PERSON] На підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.11.1994 року, виданого 19.08.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, наявною в матеріалах справи ( а.с.7). 98/2000 частин квартири [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі договору дарування від 25.04.2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], відповідно до якого вони отримали у власність 98/1000 частин квартири [ADDRESS], копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.11). Право власності зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.8). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, наявною в матеріалах справи ( а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи позивач по справі [PERSON] є сином, а [PERSON] ( після укладення шлюбу [PERSON], а.с.19) є донькою, померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, наявною в матеріалах справи ( а.с.17,18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 252/1000 частин квартири [ADDRESS]. Як зазначають позивачі у позові, після смерті [PERSON] вони звернулись до Другої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на що отримав відповідь, що нотаріус не може видати позивачам свідоцтво про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ( батька позивачів) у зв'язку з відсутністю у спадкоємців необхідних оригіналів документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачі зазначили, що необхідні документи, такі як свідоцтво про право на житло від 19.08.2010 року на 252/1000 частини кватири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та договір дарування від 25.04.2005 року 98/2000 частин квартири [ADDRESS] знаходяться у відповідача, яка відмовляється надати їх нотаріусу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до діючого законодавства власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки вони відповідно до закону є спадкоємцями першої черги, однак у зв'язку із відсутністю у них необхідних документів (свідоцтва про право власності) вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного й

Outcome: approved