Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] в позовній заяві до суду вказала, що рішенням виконкому Митківської сільської ради Барського району Вінницької області № 36 від 20.12.2003 року їй передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,46 га, з яких 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, та 0,21 га для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка розташована в [ADDRESS]. [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 940066 від 06.09.2012 року з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, що позбавляє позивача можливості отримати дозвіл на будівництво. Оскільки органом, який видав державний акт, неможливо внести зміни у правовстановлюючий документ, тому позивачка просила суд постановити рішення, яким визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,4791 га в [ADDRESS], серії ЯМ № 940066, виданий на ім'я [PERSON] недійсним. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача - Митківської сільської ради Барського району Вінницької області Колодій П.Б. проти позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав суду письмову заяву № 21 від 03.02.2014 року. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, рішенням виконкому Митківської сільської ради Барського району Вінницької області № 36 від 20.12.2003 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,46 га, з яких 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, та 0,21 га для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка розташована в [ADDRESS]. Рішенням 5 сесії 6 скликання Митківської сільської ради Барського району Вінницької області від 01.07.2011 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,46 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS]. Тобто, сесія сільської ради, в супереч рішенню виконкому № 36 від 20.12.2003 року, позбавила позивача права на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд. Рішенням 7 сесії 6 скликання Митківської сільської ради Барського району Вінницької області від 13.10.2011 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON], площею 0,4791 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS]. Рішенням виконкому Митківської сільської ради Барського району Вінницької області № 21 від 29.08.2013 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації на будівництво гаража та хліва за адресою: [ADDRESS]. Однак, виготовити технічну документацію та здійснити будівництво гаража і хліва, позивач не в змозі через відсутність земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд. Відповідно до ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин; виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Пункт 1.16. Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, визначає, що технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає, зокрема, виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду. Згідно пункту 2.9 наведеної вище Інструкції, внесення виправлень до Державних актів не допускається. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №940066 від 06.09.2012 року виданий [PERSON] підлягає визнанню недійсним у зв'язку із невідповідністю вказаного цільового призначення земельної ділянки у ньому, фактичному цільовому призначенню та зазначеному у відповідному рішенні органу місцевого самоврядування.

Outcome: approved