Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка 15 квітня 2015 року звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на проживання в жилому будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що їй згідно свідотства про право власності на житло, а також її матері [PERSON] та батькові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Леніна №247 в смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області. Разом з позивачем в помешканні зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який в даному домоволодінні не проживає з квітня 2014року, шлюб з яким відповідно до рішення Краснокутського районного суду розірвано 29 серпня 2014 року. Як власнику будинку, позивачу належить право володіти, користуватися і розпоряджатися будинком, а наявність реєстрації відповідача порушує вказані права позивача. Тому [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, оскільки іншим шляхом зняти [PERSON] з реєстрації неможливо. В відкрите судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання повторно не зявився, хоча був викликаний своєчасно та у встановлений законом порядок про що свідчить оголошення, розміщене в газеті „Слобідський край від 13 серпня 2015 року. Представник третьої особи, що не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору - Краснокутського РС ГУ ДМС України в Харківській області в відкрите судове засідання не зявився, але надав суду заяву прослухання справи у відсутність представника, покладаючись на розсуд суду. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик до суду відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на житло, позивачці, а також її матері [PERSON] та батькові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Леніна №247 в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області. Відповідно до акту від 28 березня 2015 року, складеного депутатом Краснокутської селищної ради [PERSON], в присутності свідків сусідів, а саме: [PERSON] та [PERSON] в тім, що по вулиці Леніна 247 в смт. Краснокутськ зареєстровані згідно домової книги, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Вермішян С, С., однак [PERSON], який є відповідачем по справі, за даною адресою з квітня 2014 року не проживає та його місце проживання сусідам не відоме. Дана обставина також підтверджується довідкою виконавчого комітету Краснокутської селищної ради, Краснокутського району, Харківської області за № 609 від 07 квітня 2015 року. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права\~чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що дійсно [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає (акт обстеження від 28.03.2015 року); добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, тому всебічно, повно, обєктивно дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved