Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів з вимогою визначити порядок користування квартирою, посилаючись на те, що їм, позивачам, та відповідачам на праві власності належить квартира 37,38 в будинку 92 по вулиці Київський в місті Маріуполі. Проте позивачі користуються двокімнатною квартирою № 38, а відповідачі трикімнатною квартирою № 37, тому просили визначити саме такий порядок користування спірною квартирою. При цьому іншим позасудовим шляхом вирішити порядок користування даною квартирою не виявляється можливим, тому вони змушені звернутись до суду із вказаним позовом, В судове засідання позивачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивачка [PERSON] додавала, що відповідачі взагалі не приймають участі у комунальних витратах на утримання квартири, чим порушуються їх права, просили суд визначити порядок користування квартирою шляхом виділення в користування [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] квартири № 38 загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., а відповідачам [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартири № 37 загальною площею 68,24 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м. В подальшому в судове засідання не зявились, надавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягали. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належать квартири за 37,38 в будинку 92 по вулиці Київський в місті Маріуполі, що підтверджується свідоцтвом про право на житло від 12 серпня 1999 року, зареєстрованим за № 13862. Згідно ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що позивачі та відповідачі є фактичними співвласниками квартири 37,38 в будинку 92 по вулиці Київській в місті Маріуполі, тому вони мають право вільно розпоряджатися належною їм власністю на рівних правах. З особового рахунку № 092-37-38 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], 1956р.н. (вибув 08.06.2015р.), [PERSON], 1982р.н. (вибула 12.12.2015р.), [PERSON], 1985р.н., [PERSON], 1987р.н., [PERSON], 1981р.н., [PERSON], 1988р.н., [PERSON], 2007р.н., [PERSON], 2009р.н., [PERSON], 2013р.н. Відповідно до технічної характеристики [ADDRESS], що вбачається з інвентаризаційної справи, квартира складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 68,24 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м. Квартира [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м. Квартири за № 37,38 є ізольованими. З урахуванням переліченого суд дійшов того, що позивачі, маючи право спільної сумісної власності на [ADDRESS], обґрунтовано звернулись до суду із вимогою про визначення порядку користування вказаним нерухомим майном, оскільки іншого позасудового визначення порядку користування спірною квартирою не існує. Таким чином суд вважає, що заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню шляхом визначення порядку користування між сторонами [ADDRESS] в такому порядку про який просять позивачу та не заперечують відповідачі, та такий порядок користування спільними квартирами не порушить права сторін як власників. На підставі виявлених обставин справи суд вважає можливим визначити між сторонами порядок користування спірної квартирою шляхом виділення [PERSON], [PERSON][PERSON] та [PERSON] в користування двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., а відповідачам [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] виділити в користування трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 68,24 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м.

Outcome: approved