Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, звернулись до суду із позовом до Яреськівської сільської ради Шишацького району, вказуючи на те, що після смерті їх батька [PERSON], який помер [INFO], залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею, 2,45га, яка розташована на території Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 14 серпня 2001 року за № 775. В зв'язку з втратою спадкоємцями оригіналу державного акту на землю нотаріусом відмовлено у видачі їм свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. З огляду на вищевикладене позивачі звертаються до суду за захистом своїх прав та просять визнати за собою право власності на вищевказане спадкове майно. Позивачі в судове засідання не з'явились. Особливою умовою угоди № 420 від 13 липня 2015 року, укладеної між позивачами та адвокатом Вінніком В.М. є участь представника у судових засіданнях без участі позивачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі (а.с.26). Представник відповідача - Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області Василенко А.П. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.25). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР). Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог п.п. «в», «г» ч.1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами та за рішенням суду. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [INFO] в с. Гончарі Шишацького району Полтавської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 03 січня 2002 року Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 2 (а.с.12). Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 14 серпня 2001 року, за реєстровим номером 775, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,45га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, нормативна грошова оцінка якої відповідно до довідки Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області від 02.07.2015 № 8-1628-04-1168/2-15складає 59964,65 грн. (а.с.13,15). Померлий [PERSON], заповіту не залишив, спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4-5,11), які відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном, оскільки згідно довідки Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 26.06.2015 № 2124 проживали разом з померлим однією сім'єю до дня його смерті (а.с.14). Згідно листа Шишацької державної нотаріальної контори від 31 липня 2015 року № 243/02-14 та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41104914 від 01.08.2015 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а отже інші спадкоємці, які прийняли спадщину або претендують на неї відсутні (а.с. 35-36). Постановою в.о. нотаріуса Шишацької районної державної нотаріальної контори Асанової Р.Ш. від 10 липня 2015 року № 142 у видачі спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право власності на спадщину після померлого [INFO] їх батька [PERSON] відмовлено, в зв'язку з відсутністю оригіналу державного акта на спадкову земельну ділянку (а.с.17) Наявність обставин, що стали підставою для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій підтверджуються листом відділу Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області від 02.07.2015 № 29-1628-0.4-11188/2-15 щодо відсутності відомостей про спадкову земельну ділянку у Державному земельному кадастрі та фактом звернення позивачів до редакції місцевої газети «Сільське життя» (№ 29 від 17 липня 2015 року) з оголошенням про втрату Державного акту на землю (а.с.16, 23). Таким чином, фактично успадкувавши вищевказану земельну ділянку шляхом прийняття спадщини, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця позбавлені можливості оформити її на своє ім'я та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї, що є перешкодою для реалізації ними права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом визнання за кожним з відповідачів права власності на 1/2 частину спадкової земельної ділянки.

Outcome: approved