Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування на 5/8 частин квартири [ADDRESS] (далі - Квартира), а також на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (далі - Домоволодіння). В обгрунтування позову зазначили, що є онуками [PERSON], померлого [INFO] року, та [PERSON], померлої [INFO] року. [PERSON], який є сином [PERSON] та [PERSON], а також їх батьком, помер [INFO] року. [PERSON] та [PERSON] на праві власності належали Квартира та Домоволодіння, кожному по 1/2 частині. Після смерті [PERSON] в порядку спадкової трансмісії вони успадкували 1/4 частину Квартири та Домоволодіння. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись вони та відповідач, яка є дружиною [PERSON] Оскільки всі правовстановлюючі документи на Квартиру та Домоволодіння знаходяться у відповідача, яка не визнає їх право на спадкування зазначеного майна та відмовляється надавати вказані документи, вони звернулись до суду з дійсним позовом. В судовому засіданні позивачі, їх представник підтримали позовні вимоги та доводи, викладені в позові, в повному обсязі. При цьому позивачі пояснили, що їх батько [PERSON] був рідним сином [PERSON], в зв'язку з чим вважали безпідставними доводи відповідача щодо відсутності споріднення між вказаними особами. Також зазначили, що відповідач перешкоджала їх спілкуванню з дідом [PERSON], до якого вони ставились з родинними почуттями, а саме відмовлялась впускати їх до квартири, де вони проживали, при цьому приховуючи від них факт укладення нею шлюбу з [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. В обгрунтування заперечень зазначила, що батько позивачів [PERSON] є прийомним сином [PERSON], підтвердженням чого є дані актового запису про народження [PERSON], в якому маються відповідні виправлення його прізвища та прізвища його матері з «[PERSON]» на «[PERSON]». Органами РАЦС було сфальсифіковано дані відносно того, що [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] Крім того, зазначила, що [PERSON] був складений заповіт, згідно якого її спадкоємцем був [PERSON] Також пояснила, що позивачі ухилялись від надання допомоги [PERSON], який був в безпорадному стані, в зв'язку з чим мають бути усунені від права спадкування. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти позову. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням позивачів, пояснив, що з відповідачем не знайомий. Протягом тривалого часу він був знайомий із [PERSON], з яким певний час разом працював, та його дружиною [PERSON] Відвозив до них на дачу, яка розташована в Чутівському районі, позивачів, які були їх онуками. Після смерті [PERSON] він продовжував періодично спілкуватись з [PERSON] та знав, що останній знов одружився. Зазначив, що після смерті [PERSON] позивачі відвідували [PERSON] Відповідача жодного разу вдома у [PERSON] він не бачив. [PERSON], допитана в якості свідка, пояснила, що є матір'ю позивачів, відповідача не знає. Зазначила, що була дружиною [PERSON] та в них були дружні відносини з батьками останнього [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON], допитана за клопотанням відповідача, в судовому засіданні пояснила, що зареєстрована в м. Харкові та фактично проживає в [ADDRESS] Вона знала [PERSON], який спочатку проживав сам, потім з відповідачем, яка йому допомагала. Їй не відомо, чи перебували в шлюбі [PERSON] та відповідач. Зазначила, що на її запитання, чому йому ніхто не допомагає, [PERSON] їй відповідав, що у нього нікого з рідних не має. Також [PERSON] їй розповідав, що в нього є один син, який зловживає спиртними напоями. Пояснила, що [PERSON] їй ніколи не зазначав на те, що звертався за допомогою до рідних, а також що йому в цьому було відмовлено. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням відповідача, в судовому засіданні пояснила, що зареєстрована в м. Харкові та переважно проживає за адресою: [ADDRESS]. Знає відповідача, з позивачами не знайома. [PERSON] знала багато років. Поки була жива його перша дружина [PERSON], він перебував на дачі сам. [PERSON] проживала в м. Харкові та інколи приїжджала до нього на дачу. Вони часто вдвох з [PERSON] разом їздили в Харків, при цьому [PERSON] ніколи їй не розповідав, що у нього є син або онуки. Також зазначила, що, наскільки їй відомо зі слів [PERSON], у [PERSON] був син. Після смерті першої дружини [PERSON] проживав разом з відповідачем. Також зазначила, що при неї [PERSON] не звертався до родичів з проханням допомогти йому у зв'язку з похилим віком та важким станом і ніколи не розповідав їй про те, що звертався до родичів з проханням допомогти йому у зв'язку з похилим віком, станом здоров'я, а також що йому відмовили в цьому. Свідок [PERSON] допитана за клопотанням відповідача, в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS], на третьому поверсі. Знає відповідача, яка проживала разом з [PERSON] в квартирі на другому поверсі, позивачі їй не відомі. Після смерті першої дружини [PERSON] вона тривалий час не бачила [PERSON], потім він їй розповів, що проживає на дачі з жінкою, яка йому допомагає. Також [PERSON] їй розповідав, що його син помер та в нього є дочка. [PERSON] та [PERSON] при ній не звертались за допомогою до родичів та не розповідали їй, що звертались за такою допомогою, а також що їм було в цьому відмовлено. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.01.1996 року (а.с. 122-124, 164). [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON]. 29.03.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2983, зареєстрованого в КП ХМБТІ 04.04.2002 року за реєстровим № П-5-12041 (а.с. 57, 131). Оригінал зазначеного договору знаходиться у відповідача та був оглянутий судом в судовому засіданні. Також [PERSON] належало на праві власності домоволодіння, яке розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.02.1995 року державним нотаріусом Чутівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 114. Право власності зареєстроване в КП ПБТІ «Інвентаризатор» 07.03.1995 року в реєстровій книзі № 2 від № 213 (а.с. 58, 59, 95). Оригінали договору та реєстраційного посвідчення знаходяться у відповідача та були оглянуті судом в судовому засіданні. Згідно повторного Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року у віці 82 роки (а.с. 100). Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом 12-ої Харківської державної нотаріальної контори 10.03.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4-437, [PERSON]. все своє майно заповідала чоловіку [PERSON] (а.с. 42, 118). Оригінал вказаного заповіту знаходиться у відповідача та був оглянутий судом в судовому засіданні. На момент смерті [PERSON] разом з [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 192, 198, 98). Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулись позивачі. Як встановлено судом із копії спадкової справи, наданої суду, [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, із заявою про відмову від спадщини не звертався. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 1 ст. 1223, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті [PERSON] належне останній майно, в тому числі частку у праві спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу, на підставі заповіту успадкував [PERSON] як особа, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Доводи позивачів відносно того, що вони також є спадкоємцями [PERSON], суд вважає безпідставними, оскільки за наявності заповіту, складеного [PERSON], відсутні підстави для спадкування зазначеними особами за законом. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 95). Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 93). Позивач [PERSON] у зв'язку із укладенням шлюбу 18.12.2010 року змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 96). Відповідно до Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 79). Згідно запису акту про народження № 784 від 13.06.1963 року, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00012824213 від 04.10.2013 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 146-148). Як вбачається з листа Червонозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 04-11-02-17 від 01.11.2013 року, до актового запису про народження № 784 від 13.06.1963 року, складеного на [PERSON], були внесені зміни згідно спільної заяви батьків про визнання батьківства від 03.04.1964 року (а.с. 186). Згідно Повторного Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року у віці 85 років (а.с. 78). Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON] та відповідач зареєстрували шлюб 06.11.2009 року (а.с. 108). Позивачі у передбачений законом шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 76,77). Відповідач також у передбачений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 105). Після смерті [PERSON] заповіту не залишилось, оскільки він заповідав все своє майно дружині [PERSON], яка померла раніше (а.с. 91, 85-87). Таким чином, судом встановлено, що позивачі є внуками [PERSON], померлого [INFO] року, та дітьми [PERSON], який помер [INFO] року та був сином [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину у відповідності до ч. 1 ст. 1266 успадкували позивачі, які звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та відповідач, яка є дружиною [PERSON] та також подала заяву про прийняття спадщини. Як встановлено судом із копії спадкової справи та матеріалів цивільної справи, інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались та постійно з останнім на час відкриття спадщини не проживали. За таких обставин розмір часток позивачів та відповідача у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON], дорівнює 1/2 кожного. Відповідно до ч. 5 ст. 1266 якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. За таких обставин суд приходить до висновку, що частка кожного з позивачів у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON], дорівнює 1/4 частині. Як встановлено судом, спадкове майно складається в тому числі із зазначених вище Квартири та Домоволодіння. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та визнати за кожним з позивачів право власності на 1/4 частину Квартири та Домоволодіння. Доводи відповідача відносно того, що [PERSON] не є рідним батьком [PERSON], оскільки актовий запис про народження останнього містить виправлення прізвища матері та дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне. Як вбачається з запису акта про народження № 784 від 13.06.1963 року, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00012824213 від 04.10.2013 року, листа Червонозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 04-11-02-17 від 01.11.2013 року, до актового запису про народження № 784 від 13.06.1963 року, складеного на [PERSON], були внесені зміни згідно спільної заяви батьків про визнання батьківства від 03.04.1964 року. За таких обставин суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України будь-яких доказів на підтвердження того, що зазначені вище дані щодо батьківства [PERSON] сфальсифіковані органами РАЦС, відповідачем суду не надано. За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими вказані доводи відповідача, якими вона обґрунтовувала заперечення проти позову. Доводи відповідача відносно того, що позивачі ухилялись від надання допомоги [PERSON], який був в безпорадному стані, в зв'язку з чим мають бути усунені від спадкування на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, також не можуть бути визнані судом обґрунтованими з огляду на наступне. Як вбачається з правових позицій, викладених Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, яке було обговорено та взято до відома 01 березня 2013 року на засіданні Пленуму вказаного суду, умовою усунення осіб від права на спадкування на підставі ч. 5 ст. 1224 є умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю, яке полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Та обставина, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги. Як встановлено судом з показань свідків, останнім невідомі факти звернення до позивачів із проханням щодо надання допомоги [PERSON] у зв'язку із перебуванням останнього у безпорадному стані, а також факти ухилення позивачів від надання такої допомоги. Показання свідків, допитаних за клопотанням відповідача, відносно того, що їм невідомо про факти спілкування [PERSON] та позивачів, не можуть бути розцінені судом в якості доказу умисного ухилення позивачів від надання допомоги [PERSON] Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави констатувати факт умисного ухилення позивачів від надання допомоги [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не доведено наявність передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України підстав для усунення позивачів від права на спадкування.

Outcome: partial