Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак від її представника адвоката Гурника В.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 квітня 1987 року. В даному житловому будинку, крім позивачки ще зареєстрований відповідач - [PERSON] , однак, він не проживає в даному житловому будинку з 05 травня 2000 року. В позовній заяві позивачка просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Оскільки, відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року, відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, зі слідуючих міркувань. З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 квітня 1987 року, реєстровий № 326 вбачається, що власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . З довідки № 96/10-11/7 від 06 вересня 2021 року слідує, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , та її син - [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження від 06.09.2021, складеного депутатом Кременецької міської ради Гах В.Г. слідує, що в ході обстеження встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , не проживає з 05 травня 2000 року. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог статті 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 150 ЖК України, статей 319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що реєстрація відповідача [PERSON] в належному позивачці житловому будинку, який не проживає за місцем реєстрації з 05 травня 2000 року, порушує її права, як власника житлового будинку, в можливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved