Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], по якому просять усунути перешкоди [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні та вихованні внучки - [PERSON], [INFO], шляхом: - протягом навчального року: тричі на тиждень - у понеділок, середу і п'ятницю після школи з 12 год. 30 хв. [PERSON] самостійно їде в квартиру до діда і баби [PERSON] та [PERSON], які проживають: [ADDRESS], і перебуває там без присутності матері [PERSON] до 20 год. 30 хв., після чого в супроводі діда [PERSON] повертається в квартиру матері - по [ADDRESS]; - протягом осінніх, зимових, весняних та літніх канікул: у вівторок, четвер та неділю з 9 год. ранку [PERSON] самостійно йде в квартиру до діда і баби [PERSON] та [PERSON], які проживають: [ADDRESS], і перебуває там без присутності матері [PERSON] до 21 год., після чого в супроводі діда [PERSON] повертається в квартиру матері - по [ADDRESS]; - в період літніх канікул [PERSON] без присутності матері [PERSON] проводить у діда і баби [PERSON] та [PERSON], які проживають: [ADDRESS], два останніх тижні кожного місяця канікул. На обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є рідними дідом і бабою малолітньої [PERSON], [INFO]. Батьками [PERSON] є їхня донька - відповідачка у справі [PERSON] та [PERSON]. Фактично внучка [PERSON] проживає з матір'ю - відповідачкою [PERSON], батько з дівчинкою не живе, участі у її вихованні не бере. Між ними і їхньою донькою протягом кількох останніх років (практично відразу після народження внучки) склались неприязні стосунки. З 2005 року відповідачка [PERSON] страждає психічним захворюванням. З цього приводу вона перебувала на лікуванні в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні з 15 липня до 07 жовтня 2005 року, в зв'язку з психічним захворюванням їй була встановлена група інвалідності, але після закінчення встановленого терміну інвалідності відповідачка відмовилась пройти переосвідування, а також відмовляється від обстеження та лікування в психіатричній лікарні. Внаслідок особливого психічного стану відповідачка [PERSON]. агресивно настроєна проти них, звинувачує їх в насильницьких та інших неправомірних діях щодо неї, забороняє своїй доньці [PERSON] спілкуватись з ними, отримувати від них посильне матеріальне забезпечення. Разом з тим, сама відповідачка [PERSON] неналежно виконує свої материнські обов'язки щодо [PERSON]: погано піклується про здоров'я доньки [PERSON], її фізичний, моральний та духовний розвиток, не поважає дитину та її інтереси, жорстоко карає [PERSON] фізично. Оскільки вони бачили і знали, що їхня внучка [PERSON] не отримує належного виховання в сім'ї, а її мати в силу особливого психічного стану не може в повній мірі і належним чином виконувати свої обов'язки, то вони постійно з раннього дитинства [PERSON] намагались своєю участю компенсувати недоліки виховання та догляду дитини в сім'ї. Відповідачка [PERSON] не хотіла приймати від них матеріальну допомогу та категорично була настроєна проти їхнього з [PERSON] спілкування. Для вирішення питань, пов'язаних з вихованням внучки, спілкуванні з нею вони неодноразово звертались у Службу у справах дітей Кіровоградської міської ради. В результаті їхніх звернень Службою у справах дітей 08.07.2008 року за згодою відповідачки було встановлено час їхніх зустрічей з внучкою: щосереди вони могли забирати внучку [PERSON] з дитячого садка, а в четвер відводили її до дитячого садка. Але відповідачка не дотримувалась домовленостей щодо їхнього спілкування з [PERSON], тому в 2011 р. та 2012 році вони знову змушені були звертатись до Служби у справах дітей. Оскільки такі звертання виявились безрезультатними, вони змушені були звернутись до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні дитини та встановлення порядку і способу спілкування. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2011 року затверджена мирова угода, відповідно до якої внучка могла перебувати у них з 16 год. п'ятниці до 16 год. неділі та з 16 год. середи до 08 год. четверга щотижня, а також під час канікул та свят. Відповідачка кілька місяців дотримувалась умов мирової угоди, але потім знову стала чинити їм перешкоди у зустрічах з внучкою. Крім того, порушені їхні права як діда, баби і внучки на спілкування, заборона відповідачки і створювані нею перешкоди на їхнє спілкування з внучкою іноді позбавляє дитину необхідних життєвих потреб у харчуванні, одязі, відпочинку, духовному розвитку, спілкуванню з однолітками. Так, відповідачка не має постійної роботи, в основному, живе на пожертви, не може забезпечити життєві потреби дитини, а від їхньої допомоги відмовляється. Вдома у відповідачки часто відсутні продукти харчування, внаслідок чого [PERSON] голодує, голодною йде навчання в школі, в квартирі бруд та неохайність. Через погане харчування [PERSON] почала скаржитись на болі у шлунку, але належного лікування не може отримати, бо мати нею не займається і не дає їм можливості потурбуватись про здоров'я внучки. У вересні 2015 р. з'явились скарги [PERSON] на головний біль та на біль в очах, але лікування вона отримує несистематично (фактично не отримує, оскільки режим лікування не витримується). Вони особисто таємно або через сусідів намагались підгодовувати дитину по дорозі до школи, але коли відповідачка дізнається про це, то карає [PERSON], кричить, погрожує віддати у дитячий будинок чи інтернат. Ті речі, які вони купують [PERSON] - одяг, взуття та інше, відповідачка забороняє носити, внаслідок чого дівчинка має неохайний вигляд, на тлі своїх однолітків виглядає запущеною, пригніченою. Відповідачка змушує [PERSON] відвідувати служби різних релігій і релігійних концесій (християнську церкву, католицьку Церкву Святого Духа, кришнаїтів) з метою отримати якесь харчування та речі «секонд хенду». Відповідачка забороняє [PERSON] спілкуватися з однолітками, заборонила відвідувати їй літній шкільний табір, екскурсію з класом в Світловодськ, не дозволяла протягом літніх канікул гратися у дворі з друзями, практично все літо дитина пробула в закритій квартирі, без змоги вийти на балкон, щоб поспілкуватись з однолітками або попросити їсти у сусідів. [PERSON] пропонувалась безкоштовна путівка на відпочинок в так званий козацький табір на 10 днів, але відповідачка [PERSON] не пустила в табір, пояснюючи це тим, що [PERSON] буде відпочивати в католицькому таборі, де дівчинка провела 9 днів із 3 місяців канікул. Натомість відповідачка систематично нав'язувала дитині коло позашкільних не зовсім зрозумілих заходів (участь у справах кришнаїтів, співи в православній церкві, молитви в католицькій Церкві Святого Духа тощо). Будучи часто закритою в кімнаті [PERSON], вимушено і явно неконтрольовано багато часу проводить за дисплеєм комп'ютера (далеко не кращого в технічному відношенні), не розуміючи до чого це веде. В результаті за останній рік зір дитини різко погіршився (до 30%). Крім того, сьогодні є загальновідома проблема батьківського захисту дітей від агресії в Інтернеті, але відповідачка не контролює перебування доньки в Інтернеті. Вдома час [PERSON] проходить сумбурно і не організовано. Сталий режим дня у дитини відсутній, тобто не визначено сталий час на підготовку до уроків, на прогулянку на свіжому повітрі, на роботу по дому. Вимоги відповідачки до дитини непослідовні: то вчи німецьку, то французьку, польську, то англійську, то російську мови; то будеш займатись музикою, то не будеш займатись музикою, то будеш займатись карате, то не будеш. Від такого непослідовного спрямування дитина стала дезорієнтованою у потребах і інтересах. Відповідачка часто б'є [PERSON], сусіди по її будинку змушені були втрутитись в цю ситуацію, звернувшись до вчителів ЗОШ № 19, де три роки провчилась [PERSON]. Дирекція школи запросила відповідачку для бесіди та відправила делегацію вчителів для обстеження умов проживання дитини, але відповідачка їх в квартиру не пустила, влаштувала скандал, в присутності вчителів заявляла [PERSON], що її хочуть забрати від матері. Щоб уникнути з'ясування обставин фізичного насильства, про яке стало відомо в ЗОШ № 19, відповідачка проти волі [PERSON] перевела її до 4-го класу ЗОШ № 13 розлучивши з однокласниками до яких дівчинка звикла та поглибивши психологічну кризу в душі дитини. Застосовуючи до дитини жорстоке фізичне насильство, користуючись беззахисністю дитини, відповідачка маніпулює [PERSON], заявляючи, що, якщо стане відомо про побиття, то її (матір) відправлять в тюрму, а [PERSON] передадуть в дитбудинок, де її будуть бити ще жорстокіше. Тому дитина боїться розказувати про те, що мати її б'є. Крім фізичного насильства з боку відповідачки на дитину постійно чиниться психологічний тиск: крик, погрози здати в міліцію, обмеження у власному спілкуванні з дитиною (гра в мовчанку), обмеження в свіжому повітрі, викручування за вухо тощо, переслідування дитини за зустрічі з нами. Атмосфера доброзичливості в родині відповідачки відсутня, допомоги в її навчальних справах дитина не відчуває і допомагати [PERSON] при підготовці домашніх завдань мати не хоче, вважаючи її достатньо дорослою і здатною самостійно розібратись у своїх справах, заохочує безвідповідальне відношення дитини до навчання. Будучи сама по собі людиною неорганізованою, імпульсивною відповідачка дезорганізує робочий день [PERSON]. Оскільки психіка у дитини подавлена, то вона на все мовчки погоджується, аби мати її не била, не кричала та не погрожувала інтернатом та міліцією. В результаті такої поведінки матері [PERSON] весь час на нервах часто не знає що робити, чим займатись, все частіше приходить в школу з непідготовленими, або не кінця підготовленими уроками, як результат, поступово втрачає бажання старанно вчитись. Вони прагнуть забезпечити внучці безпечне і повноцінне дитинство, створити їй умови для здорового фізичного, морального і духовного розвитку. Вони мають таку можливість під час перебування внучки з ними. Вони проживають в благоустроєній квартирі, де [PERSON] має власну кімнату з усіма необхідними меблями, іграшками, книжками. Вони пенсіонери, але за станом здоров'я мають змогу приділяти внучці достатньо уваги та турбуватись за її всебічний розвиток, допомогти в навчанні, сприяти її адаптації в середовищі однолітків. Вони отримують пенсії в сукупному розмірі біля 5500 грн. щомісяця і мають змогу організувати дитині нормальне харчування, необхідне лікування, розваги. Цього можна досягти, якщо дитина достатньо часу буде проводити в їхній сім'ї, в доброзичливій спокійній обстановці, зокрема, тричі на тиждень після школи [PERSON] може перебувати у них, готувати уроки, нормально харчуватись, мати прогулянки на свіжому повітрі, оздоровлюватись. На даний час дитина бігає до них потайки, переживаючи із-за цього. Їхні зустрічі з дитиною ні в якому разі не порушать рекомендований режим дня для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON], то вони своєю участю у вихованні внучки можуть усунути допущені відповідачкою помилки. Під час розгляду справи позивачі надали заяву про зменшення розміру позовних вимог. Згідно яких просять усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні внучки [PERSON], [INFO], шляхом визначення часу для спілкування: - протягом навчального року та в період осінніх, зимових та весняних канікул: двічі на тиждень - у вівторок та четвер з 13 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв., щонеділі з 12 год. до 18 год. за місцем проживання [PERSON] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS] без присутності матері [PERSON], після чого в супроводі діда [PERSON] повертається в квартиру матері по [ADDRESS]; - в період літніх канікул - у вівторок та четвер з 13 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв., щонеділі з 12 год. до 18 год. та цілодобово два перших тижні липня і серпня місяців за місцем проживання [PERSON] та [PERSON], за адресою [ADDRESS] без присутності матері [PERSON], з можливістю виїзду на екскурсію за межі м. Кропивницького. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2015 р. замінено по справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради на Службу у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради (а.с.63). В судовому засіданні позивачі та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просять суд їх задовольнити у повному обсязі. Посилаються на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення вимог. Вважають, що питання участі позивачів у спілкуванні та вихованні [PERSON] було вирішено ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2011 р. про затвердження мирової угоди, тому провадження у справі повинно бути закрито. Крім цього, [PERSON] сама не бажає спілкуватися з дідусем та бабусею. Представник органу опіки та піклування, Тимоховська Т.М. підтримала наданий службою висновок від 30.08.2016 р. Зазначила, що в зв'язку з напруженими відносинами між позивачами та відповідачем порядок зустрічей для початку повинен бути визначений саме такий як визначила служба. В подальшому він може бути змінений. Оскільки позивачі наполягають на зустрічі з онукою саме у неділю залишила вирішення питання дня зустрічі на розсуд суду. Свідок [PERSON]., сусідка відповідача [PERSON] по під'їзду, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] б'є [PERSON], нікуди не випускає із квартири. Вона особисто ходила до школи № 19, де навчалася [PERSON], з приводу її побиття. Із школи приходили вчителя, але [PERSON] їх до квартири не пустила. [PERSON] голодує, часто казала, що хоче їсти. Вона її годувала. Від позивачів [PERSON] продукти не бере. Казала, що мати її б'є, друзів у неї немає. [PERSON] забороняє дівчинці спілкуватися з позивачами, настроює проти них. [PERSON] казала, що любить дідуся з бабусею. З дідусем спілкується по телефону, щоб мати не чула. Свідок [PERSON]., сусідка позивачів, в судовому засіданні пояснила, що раніше [PERSON] в квартирі позивачів бувала часто, пару раз на тиждень. Більше року дівчинку не бачить. Позивачі сказали, що [PERSON] забороняє їм спілкуватися з онукою. Коли [PERSON] приходила до квартири позивачів вона чула скандали, [PERSON] розмовляла на підвищених тонах, хлопала дверми. [PERSON] з радістю приходила до [PERSON]. Вони водили онуку в театр, цирк, їздили в зоопарк. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивачів, представника позивача [PERSON], відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58, 59, ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України до початку розгляду справи по суті сторонам роз'яснено їх процесуальні права, а також про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.60). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області батьками [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.57). Отже, позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] згідно вказаних свідоцтв про народження є рідними дідусем та бабусею [PERSON]. Дівчинка постійно проживає з матір'ю, відповідачем по справі, за адресою [ADDRESS] та навчається в загальноосвітній школі № 13. Згідно характеристики наданої ЗОШ І-ІІІ № 13 КМР від 25.11.2015 р. [PERSON] навчається в школі з 1 вересня 2015 р. За період навчання проявила себе як організована, старанна, допитлива учениця. Програмовий матеріал засвоює свідомо. Англійська мова, літературне читання, українська мова, математика, природознавство у світі - улюблені навчальні предмети школярки. Мати, [PERSON] приділяє увагу вихованню та навчанню доньки, часто відвідує школу. [PERSON] має багато друзів (а.с. 51). З характеристики ЗОШ І-ІІІ № 13 КМР від 10.10.2016 р. вбачається, що велику увагу навчанню та вихованню [PERSON] приділяє дідусь (а.с. 139). З пояснень сторін, встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, у результаті яких у сторін виникає спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні онуки позивачами. Позивачі й раніше зверталися до суду з позовною заявою про визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні онуки. Так, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2011 р. визнано мирову угоду, укладену [PERSON], [PERSON] і [PERSON], за якою: [PERSON] зобов»язується не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] та [PERSON] з малолітньою онукою [PERSON] [INFO]. Визначено [PERSON] та [PERSON] як спосіб участі у спілкуванні і вихованні з малолітньою онукою кожну неділю побачення і перебування: кожної п»ятниці з 16-00 год. до 16-00 год. неділі, середи з 16-00 до 8-00 четверга побачення з відвідуванням місця проживання бабусі та дідуся за місцем проживання кв. [ADDRESS]. Забирати малолітню дитину [PERSON] з дитячого садочку № 47 чи місця її проживання кв. [ADDRESS] бабусею та дідусем. Визначити час спільного відпочинку - влітку протягом 21 день (червень, липень, серпень місяці), взимку, включаючи новорічні та різдвяні свята протягом двох тижнів, у травні - 5 днів. Забирати дитину за домовленістю з матір»ю у інші робочі дні тижня з дитячого садку чи місця проживання до 20-00 години, влаштування дитини в танцювальний гурток, відводити та забирати бабусі та дідусеві. За умови, що неповнолітня дитина не хворіє (а.с.13-14). Проте, як пояснили в судовому засіданні позивачі умови мирової угоди відповідачем виконувались деякий час, але потім відповідач знову стала чинити їм перешкоди у зустрічах з онукою. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України). Відповідно до частини 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Однак, відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення від спілкування та виховання. Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку. Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 ЦК України (ст. 263 ЦК України). Зі змісту ч. 2 ст. 159 ЦК України вбачається, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у виховання дитини, береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психологічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З наведеного вбачається, що законодавством України закріплено право [PERSON] та [PERSON], як дідуся та бабусі малолітньої [PERSON], на спілкування зі своєю онукою та право брати участь у її вихованні, а у зв'язку з тим, що відповідач порушує ці права, оспорюючи їх, порушені права [PERSON] та [PERSON] підлягають захисту в судовому порядку. Згідно довідки «ЖЕО № 4» КМР [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] /а.с. 54/. Позивачі перебувають на обліку в УПФУ в м. Кіровограді та отримують пенсії за віком /а.с. 55, 56/. Згідно характеристик виданих КП «ЖЕО № 4» КМР» та сусідів по будинку та під'їзду [PERSON] та [PERSON] характеризуються позитивно /а.с. 52-53, 83-84/. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно наданого до суду висновку службою у справах дітей № 5757/49-05-24 від 30.08.2016 р. комісія прийшла до висновку вважати за доцільне визначити наступний час на спілкування [PERSON] та [PERSON] з онукою, а саме: щовівторка і щочетверга одну годину та щосуботи з 10.00 до 16.00 за умови згоди дитини (а.с.135-136). Враховуючи, що між сторонами наявний спір про порядок участі баби та діда у вихованні дитини, та те, що позивачі мають право на спілкування з малолітньою дитиною - [PERSON], суд вважає за необхідне встановити порядок спілкування позивачів з малолітньою дитиною. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При прийнятті рішення суд враховує, що дідусь та бабуся раніше регулярно спілкувалися з онукою, займалися її вихованням і позбавлення їх права на спілкування з онукою також позбавляє й онуку на спілкування з ними, що не є позитивним фактором, що впливає на емоційний стан дитини. При визначенні форми спілкування родичів та способів участі баби та діда у вихованні дитини, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 159 СК України та враховує, що позивачі систематично та тривалий час спілкувались з онукою, що свідчить про наявність сталих стосунків між ними. Місце проживання позивачів є звичним для дитини місцем проживання та спілкування з дідом та бабою. За місцем проживання відповідача позивачі не можуть спілкуватися з дитиною, із-за напружених відносин між ними. Отже, інтересам дитини відповідає систематичність та тривалість побачень з бабою та дідом за місцем їх проживання. Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що бажає спілкуватися з дідом та бабусею, проте не завжди та щоб знала мати. Зазначила, що дід приходить до неї до школи, відвідує батьківські збори. [PERSON] є ученицею навчального закладу, а тому час спілкування має визначатись з дотриманням учбового процесу та створення умов для самопідготовки. Таким чином, суд вважає доцільним визначити періоди участі позивачів у спілкуванні та вихованні внучки на протязі року двічі на тиждень у вівторок та четвер по 2 години, за місцем проживання [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] та щонеділі з 10:00 год. до 16:00 год. за місцем проживання [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] з обов'язком повернути дитину до місця постійного проживання. Враховуючи складні стосунки між позивачами та відповідачем зустрічі повинні відбуватися без присутності [PERSON] та перші два місяці з дня набрання рішення законної сили без згоди дитини. Після спливу двохмісячного терміну з дня набрання рішенням суду законної сили визначити вищезазначений порядок спілкування [PERSON], [PERSON] з онукою [PERSON], однак вже за згодою дитини. Що стосується позовних вимог про участь позивачів у вихованні онуки в період літніх канікул, а саме у вівторок та четвер з 13 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв. та щонеділі з 12 год. до 18 год., то судом вже визначений порядок спілкування та виховання [PERSON] в ці дні. На даний час не можуть бути задоволені судом вимоги про участь позивачів у вихованні онуки цілодобово два перших тижні липня і серпня місяців за місцем проживання [PERSON] та [PERSON], за адресою [ADDRESS] без присутності матері [PERSON], з можливістю виїзду на екскурсію за межі м. Кропивницького, оскільки із-за неприязних стосунків сторін для початку потрібно налагодити спілкування дитини з дідом та бабусею. В подальшому порядок часу спілкування позивачів з онукою може бути змінений. За вказаного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial