Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини-інваліда [PERSON] , де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виступає Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі розпорядження органу приватизації від 18 липня 1995 року №15389 квартиру [ADDRESS] було передано відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказують, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому частку у вказаній квартирі. За змістом ч.2 ст.370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/8 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України є діти [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ., [PERSON] та дружина померлого - [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини і на підставі цієї заяви заведена спадкова справа, а неповнолітні [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України. Інші спадкоємці, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] . 05 березня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Макеєвої Н.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Макеєвої Н.В. від 07 березня 2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину вказаної квартири у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на цю частку квартири. Позивачі вважають, що право власності позивачів на спадкове майно, а саме на частку [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , яка становить 1/8 частину квартири, має бути визнано у судовому порядку. Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] залишилося 7 спадкоємців першої черги за законом, тому вважають, що частка кожного з них у спадковому майні становить 1/56 (1/8 : 7 = 1/56). Отже, позивач [PERSON] набув в порядку спадкування право на 1/56 частину квартири [ADDRESS] та позивач [PERSON] - на 1/56 частину цієї квартири. Оскільки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача [PERSON] , то частка останнього у спадковому майні становить 5/56 (1/56 + 4/56 = 5/56), а з урахуванням його частки, набутої в порядку приватизації, загальний розмір його частки у квартирі [ADDRESS] становить 12/56(1/8 + 5/56 = 12/56). Відповідно до звіту про оцінку майна від 30 травня 2019 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 277892 грн. На основі викладеного, позивачі просять суд визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 12/56 частин квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/56 частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/56 частину квартири [ADDRESS] . Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились, однак від представника позивачів до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак від них до суду надійшли заява, згідно якої просять справу розглянути у їх відсутність та визнають позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак від них до суду надійшла заява, згідно якої просять справу розглянути у відсутність їх представника та ухвалити рішення, яке буде відповідати інтересам дитини. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані заявниками документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що на підставі розпорядження органу приватизації від 18 липня 1995 року №15389 квартиру [ADDRESS] було передано відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 18.07.1995 року (а.с.5). Оригінал вказаного свідоцтва сторонами по справі був втрачений. Згідно листа Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 27.03.2019 року №619 (а.с.8), в зв`язку з припиненням з 30.12.2012 року доступу до Реєстру прав власності на нерухоме майно та звільнення реєстраторів - в Чернівецькому КОБТІ відсутня можливість надати засвідчену копію витягу про реєстрацію права власності з Реєстру прав. Також, згідно відповіді Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Юридичного управління Чернівецької міської ради від 08.05.2019 року (а.с.14), Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на спірну квартиру - не видавався. Іншою інформацією щодо вказаного об`єкту Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління не володіє. У відповідності до частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України: спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності. Приписами частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вимоги статті 372 Цивільного кодексу України, суд встановив, що майно у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, на підставі договору про поділ нерухомого майна, який має бути укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений. Отже, такий договір може бути укладений лише за життя всіх співвласників спільної сумісної власності. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. роз`яснено, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому частку у вказаній квартирі, а саме на 1/8 частку квартири, оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] залишилося 7 спадкоємців першої черги за законом, суд приходить до висновку, що частка кожного з них у спадковому майні становить 1/56 (1/8 : 7 = 1/56). Відповідно до ч.3 ст. 1218 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України є діти [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дружина померлого - [PERSON] . Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений законом строк [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини і на підставі цієї заяви заведена спадкова справа, а неповнолітні [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України. Отже, позивач [PERSON] набув в порядку спадкування право на 1/56 частину квартири [ADDRESS] та позивач [PERSON] - на 1/56 частину цієї квартири. 05 березня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Макеєвої Н.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Макеєвої Н.В. від 07 березня 2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину вказаної квартири у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на цю частку квартири (а.с.15). Згідно вказаної постанови нотаріуса заявником не було подано відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інших документів у заявника не було. Також як вбачається з постанови, від спадщини на користь [PERSON] відмовились [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] спрямували до суду заяви, згідно яких вимоги позову визнають в повному об`ємі. Таким чином, суд вважає, що оскільки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача [PERSON] , то частка останнього у спадковому майні становить 5/56 (1/56 + 4/56 = 5/56), а з урахуванням його частки, набутої в порядку приватизації, загальний розмір його частки у квартирі [ADDRESS] становить 12/56(1/8 + 5/56 = 12/56). Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно з підпунктом 4.15. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, (далі - Порядок) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, (підпункт 4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку). Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.370 та ч. ч. 2,3 ст.372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, при цьому право спільної сумісної власності припиняється. Таким чином, суд вважає, що належить визнати за [PERSON] , право власності на 12/56 частин квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , право власності на 1/56 частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , право власності на 1/56 частину квартири [ADDRESS] , задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved