Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Харківської обласної державної адміністрації, третя особа Державне підприємство «Харківський завод електроапаратури» про усунення перешкод у здійснення права власності шляхом звільнення майна з-під арешту та зняття заборони його відчуження, в якому просять суд зобовязати Харківську обласну державну адміністрацію усунути перешкоду у користуванні житловим будинком №165 по вул. Клочківській, у м. Харкові з надвірними будівлями, що складається з житлового будинку літери А-1, тамбурів а, а3, а8, а10, а11, а12; ганку а5, а7, прибудови а9; вбиральні Д,М,Т, сараїв К,Л,И,Р, гаражу П, душів С,У, огорожі №7, колодязю №3, зливних ям 4,5,6., зняти накладену 07.09.2007 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі рішення Харківської обласної ради народних депутатів виконавчого комітету б/н від 22.01.1986 року за проханням виробничого обєднання «Харківський завод електроапаратури» (лист №СБ0/119 від 30.03.2001 року) заборону (арешт) щодо відчуження житлового будинку №165 по вул. Клочківській у м. Харкові, що складається з житлового будинку літери А-1, тамбурів а, а3, а8, а10, а11, а12; ганку а5, а7, прибудови а9; вбиральні Д,М,Т, сараїв К,Л,И,Р, гаражу П, душів С,У, огорожі №7, колодязю №3, зливних ям 4,5,6, з внесенням даних відомостей про зняття заборони відчуження будинку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначені позовні вимоги позивачі мотивують тим, що їм на праві спільної часткової власності належить будинок №165 по вул. Клочківській у м. Харкові. Вказане право власності належить позивачам наступним чином: 21/100 частки належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 24.11.1989 року Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-5682; 27/100 частки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.12.1980 року Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 4-3437; 39/100 частки належить [PERSON] на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова справа №2-1631 від 05.11.1980 р.; 13/100 частки належить [PERSON] на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.1991 року, справа № 2-170. Вказане право власності було зареєстровано за позивачами КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Бажаючи продати належні позивачам на праві приватної власності частки житлового будинку, вони дізнались про відомості з державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №14117509 від 06.12.2013 року, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься обтяження (заборона) за реєстраційним номером 5610411 зареєстроване 07.09.2007 року об 11.35 годині реєстратором: Перша Харківська державна нотаріальна контора. Зазначена заборона за № 5610411 від 07.09.2007 р. видана та зареєстрована Першою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі рішення б/н від 22.01.1986 рок Облвиконком. З даного рішення від 22.01.1986 року №85 Облвиконкому вбачається, що було прийняте рішення із повідомленням Харківського заводу електроапаратури про знесення індивідуальних житлових будинків у зв'язку з відведенням земельних ділянок під державне будівництво. У звязку із чим у подальшому підприємством було здійснено відселення приватних домоволодінь під реконструкцію в 351 мікрорайон, в результаті чого домовласникам були надані квартири. Після цього, за спливом майже десяти років до першої нотаріальної контори м. Харкова разом з рішенням б/н від 22.01.1986 року №85 Облвиконкому був направлений ДП «Харківський завод електроапаратури» лист №СБ0/119 від 30.03.2001 року із проханням накласти обтяження, а саме заборону купівлі-продажу та інших операцій без узгодження цього питання з керівництвом ДП «Харківський завод електроапаратури», Дзержинським виконкомом домоволодінь Харкові у тому числі й по вул. Клочківській, а саме з №179 по 161 будинок. Позивачі в судове засідання не зявились, надали через канцелярію суду заяви, просять слухати справу без їх участі, позовну заяву підтримують, просять їх вимоги задовольнити. Представник відповідача - Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав письмове клопотання про те, що позивачами подано необхідні документи для прийняття судом обґрунтованого рішення у справі, просить прийняти рішення по справі відповідно до вимог чинного законодавства, проти позовних вимог не заперечує, а також просив слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи - Виробничого обєднання «Харківський завод електроапаратури» в судове засідання не зявився, надав письмовий відзив на позовну заяву про те, що мешканців житлового будинку №165 по вул. Клочківській у м. Харкові із-за браку коштів підприємство не встигло провести відселення та не проводило відповідних компенсацій. На цей час ДП «ХЗЕА» відповідно до Наказу НКАУ №277 від 03.09.2010 року «Про ліквідацію ДП «ХЗЕА» знаходиться в процесі ліквідації. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Стаття 11 ЦПК України закріплює принцип диспозитивності цивільного процесу, ч. 1 зазначеної статті вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З положення цієї статті також випливає, що суд, за загальним правилом, не повинен виявляти ініціативи у збиранні доказів, про докази, їх кількість та якість повинні піклуватися сторони, оскільки саме на них законом покладений обовязок доказування суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд, знову таки, тільки сприяє сторонам у витребуванню таких доказів. Судом встановлено, що позивачам належить на праві спільної часткової власності належить будинок №165 по вул. Клочківській у м. Харкові. Вказане право власності належить позивачам наступним чином: 21/100 частки належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 24.11.1989 року Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-5682; 27/100 частки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.12.1980 року Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 4-3437; 39/100 частки належить [PERSON] на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, справа №2-1631 від 05.11.1980 року; 13/100 частки належить [PERSON] на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.1991 року справа № 2-170. Вказане право власності зареєстровано за позивачами КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» . Згідно Довідки № 1301810 про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентарізації» від 02.12.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мешкають разом за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 165. Згідно рішення від 22.01.1986 року №85 Облвиконкому було прийняте рішення із повідомленням Харківського заводу електроапаратури про знесення індивідуальних житлових будинків у зв'язку з відведенням земельних ділянок під державне будівництво. У звязку із чим у подальшому підприємством було здійснено відселення приватних домоволодінь під реконструкцію в 351 мікрорайон, в результаті чого домовласникам були надані квартири. Після цього, за спливом майже десяти років до першої нотаріальної контори м. Харкова разом з рішенням б/н від 22.01.1986 року №85 Облвиконкому був направлений ДП «Харківський завод електроапаратури» лист №СБ0/119 від 30.03.2001 року із проханням накласти обтяження, а саме заборону купівлі-продажу та інших операцій без узгодження цього питання з керівництвом ДП «Харківський завод електроапаратури», Дзержинським виконкомом домоволодінь у м. Харкові, у тому числі й по вул. Клочківській, а саме з №179 по 161 будинок. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься обтяження (заборона) за реєстраційним номером 5610411 зареєстроване 07.09.2007 року об 11.35 годині реєстратором: Перша Харківська державна нотаріальна контора. Зазначена заборона за № 5610411 від 07.09.2007 р. видана та зареєстрована Першою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі рішення №85 від 22.01.1986 рок Облвиконком. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника, зобов'язання його допустити до користування належним йому майном інших осіб можливе лише у випадках і в порядку, встановлених законом, зокрема вимогами передбаченими статтями 319, 321 ЦК України. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право на захист права власності від порушень, хоча вони і не були пов'язані з позбавленням володіння. З огляду на наведені норми та враховуючи те, що чинним житловим законодавством не передбачено будь-яке обмеження в користуванні житлом, є підстави для задоволення позову. Таким чином, з врахуванням наведених обставин суд задовольняє позовну заяву позивачів у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved