overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 14 жовтня 2012 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 141. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO] розпалась остаточно, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам., тому просить шлюб розірвати. 29 червня 2015 року втретє за два роки фактично припинили подружнє життя, таким чином сім'я розпалась остаточно, подальшого сенсу зберігати сімейні стосунки немає, тому просить суд шлюб розірвати. Рішенням Дунаєвецького райсуду від 23 грудня 2015 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Однак в судовому рішенні по даній справі помилково не було стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 п.4 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, що не позбавляє суд права розглянути дане питання у їх відсутність . Дослідивши рішення суду по справі, суд приходить до висновку, що питання про винесення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтоване і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 15 вересня 2002 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі РАЦС Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 98. Від спільного проживання є двоє доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Головною причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, а також те, що під час спільного проживання у сімейних стосунках не було злагоди та взаєморозуміння, А тому у квітні 2015 року припинили спільне проживання, таким чином сім'я розпалась остаточно, а подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивачки. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач також подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без нього, проти задоволення позову не заперечує, оскільки сім'я розпалась остаточно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 15 вересня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного проживання є двоє доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 15 серпня 2012 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 1268. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Спочатку сімейне життя складалось непогано, про те після народження дитини, шлюбні відносини погіршились, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в лютому 2013 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. З того часу разом не проживаємо, сімейно- шлюбні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер. В подані заяві справу просить розглядати у її відсутності. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний, сімейно - шлюбні відносини припинили в лютому місяці 2013 році. Термін на примирення просить не надавати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутності сторін. Судом встановлено, що 15 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 1268, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копію свідоцтва про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки в лютому місяці 2013 року, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 16 жовтня 2011 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 174. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння, відповідач не дбав про матеріальні інтереси сім'ї. Все це призвело до того, що в жовтні місяці 2013 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. Термін на примирення просить не надавати. В подані заяві справу просить розглядати у її відсутності, проти заочного рішення не заперечує. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, будь-яких заперечень суду не представив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України та в порядку ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України. Судом встановлено, що 16 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 174, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки в жовтні місяці 2013 року, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 16 липня 2005 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Томашівській сільській раді, Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 7. Від спільного проживання є дочка, [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в грудні місяці 2013 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. Судом надавався термін для примирення, однак не помирились. На даний час проживає з іншим чоловіком. В подані заяві справу просить розглядати у її відсутності. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, з позовом згідний. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутності сторін. Судом встановлено, що 16 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Томашівській сільській раді Хмельницької області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Сторонам надавався термін для примирення, однак сторони не помирились. На даний час позивачка створила нову сім'ю. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 17 грудня 2010 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Гірчичанській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №5. Від спільного проживання є донька [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося. Головними причинами розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживає алкоголем, проводить весь свій час з друзями, постйно влаштовує скандали, крім того не приділяє належної уваги сім'ї, що в результаті призвело до того, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, на своїх позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, оскільки в наданий судом термін не помирились, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] також подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без нього, проти задоволення позову не заперечує, на розлучення згоден, оскільки сім'я розпалась остаточно, примирення не можливе, на даний час має іншу сім'ю, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 17 грудня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Гірчичанській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від спільного проживання є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 487,20 грн., що підтверджується квитанцією від 19.11.2015 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 17 лютого 2007 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 20. Від спільного проживання дітей не має. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в травні 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. З того часу переїхала на постійне місце проживання до м. Шахтарськ, де проживає до теперішнього часу, сімейно- шлюбні відносини не підтримують. В подані заяві справу просить розглядати у її відсутності. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний, сімейно - шлюбні відносини припинили в 2008 році. На даний час створив іншу сім'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутності сторін. Судом встановлено, що 17 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання дітей не має. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки з 2008 року, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Відповідач на даний час створив нову сім'ю. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 18 листопада 2008 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 204, однак разом не проживають. В період спільного проживання жили непогано, але з часом відносини почали погіршуватись, часто в сім'ї виникали суперечки, не було поступок і взаєморозуміння, так як відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження і матеріальне забезпечення сім'ї, зраджував у подружній вірності. В вересні 2012 року припинили спільне проживання, сім'я розпалась остаточно. Від спільного проживання дітей немає. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦС відповідач не бажає, а тому звертається до суду. Позивачка до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутноті, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, будь-яких заперечень суду не представив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 18 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 204, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від спільного проживання дітей немає. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки в вересні 2012 року, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 18 лютого 1989 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 24. Від спільного проживання неповнолітній дітей немає. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в квітні місяці 2012 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, сім'я розпалась остаточно. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦС відповідач не бажає, тому звертається до суду. В поданій заяві справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний, просить термін для примиреня не надавати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення і в силу ст. 197 ч.2 ЦПК України розгляд справи проводиться у відсутності сторін. Судом встановлено, що 18 лютого 1989 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є неповнолітніх дітей немає. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше зберігання шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В підтвердження позовних вимог суду зазначила, що з 19 травня 2007 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі РАЦС Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №64. Від спільного проживання є донька [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося. Головними причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на спільне сімейне життя та роль у ньому чоловіка та дружини, відсутність спільних поглядів та взаємоповаги, що в результаті призвело до того, що в жовтні 2014 року сторони фактично припинили шлюбні стосунки. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, на своїх позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, оскільки примирення не можливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам, крім того має іншого чоловіка, з яким бажає створити сім'ю. Відповідач [PERSON] також подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без нього, проти задоволення позову не заперечує, на розлучення згоден, оскільки сім'я розпалась остаточно в жовтні 2014 року, примирення не можливе, оскільки позивачка створила сім'ю з іншим чоловіком. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України і розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 19 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №64, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Від спільного проживання є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (копія додається). Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією від 13.01.2016 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved