Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, яким просили визнати за кожним з них право власності на 1/3 частину житлового будинку № 45 по вул. Будівельній в с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємцями за законом після смерті їх чоловіка та батька [PERSON] У судове засідання сторони не зявились, проте від позивачів та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачі заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник відповідача не заперечував щодо задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 1 липня 2015 року помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с.5-6). За життя згідно погосподарської книги за останнім рахувався житловий будинок № 45 по вул. Будівельній в с. Оліївка Житомирського району Житомирської області (а.с.18), право власності на який станом на 26 листопада 2015 року зареєстроване не було (а.с.7). Певне спадкове майно після смерті [PERSON] позивачі успадкували (а.с.21-24). Заявники є єдиним спадкоємцями до майна [PERSON] (а.с.43). Постановою нотаріуса від 23 лютого 2016 року (а.с.44) позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на такий обєкт нерухомості за спадкоємцем. За таких обставин позивачі вказують, що вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їм спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не мають змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як зясовано, [PERSON] за життя був фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у зв'язку з чим позивачі, в даний час, унеможливлені у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявники мають законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не можуть бути позбавлені цього права, оскільки набуття ними права власності, як спадкоємцями за законом після смерті батька та чоловіка, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію Апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявниками. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору, сплаченого кожним позивачем у розмірі 640,00 гривень, з відповідача на користь позивачів. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved