Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 05 листопада 2015 року з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] з 450 грн. до 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь витрати в сумі 500 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Віниицької області від 05.11.2015 з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 450 грн. щомісячно до повноліття дитини. Після винесення зазначеного рішення змінилося законодавство, як і її та дочки матеріальний стан. Позивачка [PERSON] в наданій до суду заяві уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня вступу рішення в законну силу. Просила відкликати виконавчий лист про стягнення аліментів за рішенням суду від 05.11.2015. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначив, що уточнені позовні вимоги заявлені позивачкою про стягнення з нього 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня вступу рішення в законну силу заперечує. Погоджується сплачувати аліменти на доньку в сумі 1000 грн. Дану справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлено, що сторони по справі мають дочку [PERSON], 04 вересня 2011року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с.8). Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.09.2015 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12 лютого 2011 року виконкомом Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №2 (а.с.10). Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.11.2015 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 4 вересня 2029 року (а.с.9). Згідно довідки виконавчого комітету Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області дочка сторін [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.11). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвиткудитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції, що діє з 08 липня 2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року (далі Постанова) роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни і, крім перерахованих у вищезазначеній Постанові обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, з 08 липня 2017 року мають враховуватись також наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції, що діє з 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, неможе вважатися незмінним. У ст. 192 Сімейного кодексу України лише вказується на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом об'єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, зростанням цін, витрати, які несе позивач на утримання дитини значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Наведене є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України. Можливість змінити розмір аліментів в сторону їх збільшення, яка в даному випадку, обумовлена також мінливістю життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів та спосіб його визначення не є величинами сталими. З урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд вважає можливим збільшити розмір стягуваних аліментів. При цьому, визначаючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, суд враховує те, що відповідач заперечуючи проти позову відзиву до суду та жодних доказів на свої заперечення не подав. Зважаючи на зміну мінімальних життєвих стандартів з часу ухвалення рішення та на те, що визначений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 році» прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 років з 01.01.2018 року становить 1860 грн., суд вважає за необхідне визначити такий у розмірі 1500 грн.

Outcome: approved