Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, тобто на її утримання в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] їй виповнилось 18 років, і на даний час вона навчається на другому курсі юридичного факультету Чернівецького національного університету імені Ю.Федьковича на денній формі навчання. У зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги на проїзд, проживання, одяг, харчування, підручники та ін. На підставі вищенаведеного, просить позов задовольнити та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на період навчання аліменти в розмірі по 1000 гривень щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась однак 26.03.2018 року, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи наежним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань від нього не надходило, відзиву на позов відповідач не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.8) Відповідно до довідки Чернівецького національного університету №675 від 02.03.2018 року [PERSON] є студенткою ІІ курсу юридичного факультету денної форми навчання Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича. (а.с.7) Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на даний час навчається на другому курсі Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича, форма навчання денна. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище обох батьків, їх однакову міру відповідальності за виховання і розвиток дитини, витрати пов'язані з навчанням дитини. З врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на період навчання, суд вважає 1000 гривень щомісячно. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають адоволенню. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністерства України. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 704,80 гривень судового збору, оскільки позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved