Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом і просять суд визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно по 1/3 частці, що складається з земельної ділянки площею 3,0297 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , яка розташована на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області та земельної ділянки площею 0,1269 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER] , яка розташована на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області. В судове засідання позивачі не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належно, про причини неявки не повідомили, проте надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , який до дня смерті проживав по [ADDRESS] . Місцем відкриття спадщини після його смерті є село Плоске Таращанського району Київської області. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,157 га, що складається з двох, а саме: земельна ділянка площею 3,0297 га (кадастровий номер: [NUMBER] ), яка розташована на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, експертна грошова оцінка якої становить - 126130 грн та земельна ділянка площею 0,1269 га (кадастровий номер: [NUMBER] ), яка розташована на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, експертна грошова оцінка якої становить - 19380 грн, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту серії [NUMBER] , виданого Плосківською сільською радою Таращанського району Київської області. Позивачі є рідними дітьми померлого та єдиними спадкоємцями за заповітом. Інших спадкоємців за заповітом та законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. Позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину, адже не заявляли про відмову від неї. 20 лютого 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку. Проте нотаріус відмовила (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 51/02-14 від 20.02.2019 року) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 3,157 га, яка розташована на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області. Той факт, що земельна ділянка площею 3,157 га, яка складається з двох, а саме: земельна ділянка площею 3,0297 га (кадастровий номер: [NUMBER] ), яка розташована на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка площею 0,1269 га (кадастровий номер: [NUMBER] ), яка розташована на території Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належали [PERSON] , який помер [INFO] підтверджується Державним актом серії [NUMBER] , виданого Плосківською сільською радою Таращанського району Київської області. Також підтверджується довідками за № 02-33-71 від 22.02.2019, № 02-33-81 від 28.02.2019, № 02-33-82 від 28.02.2019, виданими виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Outcome: approved