Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулась до Калінінського районного суду м. Донецька із позовом до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру і визнання недійсним та скасування дублікату свідоцтва про право власності на квартиру. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що 15.10.2012 року Калінінським районним судом м. Донецька було винесено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтва про право власності. Цим рішенням було встановлено, що на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів м. Донецька від 10.11.1999 року №739/3 [PERSON] - чоловіку [PERSON] був виданий ордер для вселення у службове житлове приміщення - квартиру [ADDRESS]. Рішенням виконкому Калінінської районної Ради м. Донецька від 14.02.2001 року №93 зазначену квартиру було виключено із складу службових, відкрито особовий рахунок на [PERSON] і склад сім'ї з трьох осіб. Рішенням виконкому Калінінської районної у м. Донецьку Ради від 14.09.2005 року №414 у зв'язку зі смертю [PERSON] дозволено переоформлення договору найму квартири [ADDRESS] на його дружину [PERSON], яка зареєстрована і проживає в квартирі з 23.08.2000 року, склад сім'ї з однієї особи. Згідно з довідкою від 09.07.2012 року, наданою ЖЄК №5, у зазначеній квартирі була прописана мати основного наймача квартири - [PERSON] [INFO]. На підставі заяви [PERSON] про передачу квартири в порядку приватизації у приватну власність, Управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради видало [PERSON] свідоцтво про право власності від 22.03.2006 року №1059. Після цього 30.05.2006 року були зняті з реєстрації за вказаною адресою [PERSON] та [PERSON], яка прописана за вказаною адресою 11.05.2006 року (дочка основного наймача квартири). Відповідно до акту ЖЄК №5 від 05.10.2012 року [PERSON] фактично ніколи не проживала у спірній квартирі, охоронці та сусіди по будинку, її не знають і ніколи не бачили. Заяву про передачу квартири у приватну власність подано від імені [PERSON] і підписано [PERSON], а будучи неповнолітньою [PERSON] не підписувала заяву і її мати [PERSON] також від імені неповнолітньої дочки заяву також не підписувала. У довідці про склад сім'ї були вказані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, про приватизацію зазначеної квартири позивачка дізналась тільки в 2012 році від своєї матері [PERSON] Оскільки позивачка народилась [INFO], і вона була неповнолітньої під час проведення приватизації спірної квартири, тому не мала можливості захистити свої права. Таким чином, судом було зроблено висновок, що права та інтереси позивачки, як неповнолітньої особи, не були враховані при проведенні приватизації спірної квартири. Крім того, спірна квартира була передана у власність виключно [PERSON], хоча інші наймачі [PERSON] і [PERSON] не надавали письмової відмови від приватизації квартири. З цих підстав суд прийшов до висновку що Рішення Донецької міської ради про передачу квартири [ADDRESS] в приватну власність [PERSON] було прийнято в порушення вищевказаних вимог законодавства України. Цим рішенням позовні вимоги [PERSON] були задоволені у повному обсязі, було визнано недійсним та скасовано розпорядження відділу приватизації Донецької міської ради №1059 від 22.03.2006 року про приватизацію [PERSON] квартири [ADDRESS], також цим рішенням було визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] №1059 від 22.03.206 року. 25.02.2013 року [PERSON] звернулась до керівника управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради із заявою про оформлення передачі у спільну часткову власність (у рівних частинах ) квартири, яку займає вона і зареєстровані члени її сім'ї. 25.04.2013 року позиваці [PERSON] з Управляння комунальних ресурсів Донецької міської Ради надійшла відповідь в якій було зазначено, що гр. [PERSON] замість втраченого свідоцтва про право власності на квартиру на підставі розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради від 10.01.2012 року №3-р був виданий дублікат свідоцтва про право власності на квартиру від 22.03.2006 року №1059. Скасування розпорядження про видачу дубліката та визнання дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] можливо тільки за рішенням суду. З цих підстав позивачка вважає, що вона позбавлена можливості використати своє законне право на приватизацію зазначеної квартири в силу того, що на момент винесення рішення від 15.10.2012 року їй не було відомо про те, що оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру був загублений [PERSON] і їй було видано дублікат свідоцтва про справо власності. Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили у цивільній справі не доводяться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З цих підстав позивачка просила суд визнати недійсним та скасувати розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради від 10.01.2012 року №3-р про видачу [PERSON] дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS], та визнати недійсним та скасувати дублікат свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS], виданий управлінням комунальних ресурсів Донецької міської Ради 22.03.2006 року №1059. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не прибула, але звернулась до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд розглянути справу без її участі, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивачки, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2, 169 ЦПК України. Представник позивачки - [PERSON], яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру і визнання недійсним та скасування дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві і просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не прибула, але звернулась до суду з письмовою заявою в якій зазначила, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру і визнання недійсним та скасування дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, і просить суд розглянути справу без її участі, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідачки, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2, 169 ЦПК України. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи, тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність відповідачки [PERSON] на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Представник відповідача - Донецької міської Ради в судове засідання не прибув, але звернувся до суду з письмовою заявою в якій просив суд розглянути справу без участі представника відповідача, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність представника відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2, 169 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справа дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру і визнання недійсним та скасування дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні і підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Калінінським районним судом м. Донецька 15 жовтня 2012 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтва про право власності. Цим рішенням було встановлено, що на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів м. Донецька від 10.11.1999 року №739/3 [PERSON] - чоловіку [PERSON] був виданий ордер для вселення у службове житлове приміщення - квартиру [ADDRESS]. Рішенням виконкому Калінінської районної Ради м. Донецька від 14.02.2001 року №93 зазначену квартиру було виключено із складу службових, відкрито особовий рахунок на [PERSON] і склад сім'ї з трьох осіб. Рішенням виконкому Калінінської районної у м. Донецьку Ради від 14.09.2005 року №414 у зв'язку зі смертю [PERSON] дозволено переоформлення договору найму квартири [ADDRESS] на його дружину [PERSON], яка зареєстрована і проживає в квартирі з 23.08.2000 року, склад сім'ї з однієї особи. Згідно з довідкою від 09.07.2012 року, наданою ЖЄК №5, у зазначеній квартирі була прописана мати основного наймача квартири - [PERSON] [INFO]. На підставі заяви [PERSON] про передачу квартири в порядку приватизації у приватну власність, Управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради видало [PERSON] свідоцтво про право власності від 22.03.2006 року №1059. Після цього 30.05.2006 року були зняті з реєстрації за вказаною адресою [PERSON] та [PERSON], яка прописана за вказаною адресою 11.05.2006 року (дочка основного наймача квартири). Відповідно до акту ЖЄК №5 від 05.10.2012 року [PERSON] фактично ніколи не проживала у спірній квартирі, охоронці та сусіди по будинку, її не знають і ніколи не бачили. Заяву про передачу квартири у приватну власність подано від імені [PERSON] і підписано [PERSON], а будучи неповнолітньою [PERSON] не підписувала заяву і її мати [PERSON] також від імені неповнолітньої дочки заяву також не підписувала. У довідці про склад сім'ї були вказані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, про приватизацію зазначеної квартири позивачка дізналась тільки в 2012 році від своєї матері [PERSON] Оскільки позивачка народилась [INFO], і вона була неповнолітньої під час проведення приватизації спірної квартири, тому вона не мала можливості захистити свої права. З цих підстав судом було зроблено висновок, що права та інтереси позивачки, як неповнолітньої особи, не були враховані при проведенні приватизації спірної квартири, і спірна квартира була передана у власність виключно [PERSON], хоча інші наймачі [PERSON] і [PERSON] не надавали письмової відмови від приватизації квартири. Також суд прийшов до висновку що Рішення Донецької міської ради про передачу квартири [ADDRESS] в приватну власність [PERSON] було прийнято в порушення вищевказаних вимог законодавства України. Зазначеним рішенням суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтва про право власності були задоволені, було визнано недійсним та скасовано розпорядження відділу приватизації Донецької міської ради №1059 від 22.03.2006 року про приватизацію [PERSON] квартири [ADDRESS], також цим рішенням було визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] №1059 від 22.03.206 року. Рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 15 жовтня 2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтва про право власності, набрало законної сили 26.10.2012 року. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також судом встановлено, що 25.02.2013 року [PERSON] звернулась до Управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради із заявою про оформлення передачі у спільну часткову власність (у рівних частинах) квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], яку займає вона і зареєстровані члени її сім'ї. 25.04.2013 року позиваці [PERSON] з Управляння комунальних ресурсів Донецької міської Ради надійшла відповідь в якій було зазначено, що гр. [PERSON] замість втраченого свідоцтва про право власності на квартиру на підставі розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради від 10.01.2012 року №3-р був виданий дублікат свідоцтва про право власності на квартиру від 22.03.2006 року №1059. На момент винесення рішення суду від 15.10.2012 року позивачці не було відомо про те, що оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру був загублений [PERSON] і їй було видано дублікат свідоцтва про справо власності. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 15 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 26.10.2012 року, було визнано недійсним та скасовано розпорядження відділу приватизації Донецької міської ради №1059 від 22.03.2006 року про приватизацію [PERSON] квартири [ADDRESS] і також цим рішенням було визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] №1059 від 22.03.206 року, суд вважає, що підлягає визнанню недійсним та скасуванню - розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради від 10.01.2012 року №3-р про видачу [PERSON] дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS]., - та дублікат свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS], виданий управлінням комунальних ресурсів Донецької міської Ради 22.03.2006 року №1059. З цих підстав, суд позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Донецької міської Ради, про визнання недійним та скасування розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської Ради про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру і визнання недійсним та скасування дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, вважає обґрунтованими і задовольняє у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved