Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 18 квітня 2019 року [PERSON] , та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням №476 від 21.06.2019 року її призначено опікуном малолітньої дитини [PERSON] . Так як відповідачі не надають матеріальну допомогу дитині, вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 грудня 2018 року [PERSON] народився [INFO] , батьком якого записано [PERSON] та матір`ю [PERSON] (а.с.16). Відповідно до рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 18 квітня 2019 року, [PERSON] , та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.19,20). Розпорядженням Києво-Святишинської районної державної адміністрації Київської області №476 від 21.06.2019 року [PERSON] призначено опікуном малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с.21). З акта обстеження житлових умов жителя села Софіївська Борщагівка Києво-Святишинського району Київської області від 05.06.2020 року вбачається, що малолітній [PERSON] [INFO] проживає разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Згідно із ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Крім того, опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо (ст.72 ЦК України). Отже, позивач, як опікун та законний представник неповнолітніх дітей має право на звернення до суду із позовом про стягнення із відповідачів аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, перевіривши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , хоча позбавлена батьківських прав, однак це не звільняє її від обов`язку утримувати дитину, яка перебуває на утриманні опікуна (позивача в справі), суд дійшов висновку про присудження аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, про що просить позивач. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , хоча позбавлений батьківських прав, однак це не звільняє його від обов`язку утримувати дитину, яка перебуває на утриманні опікуна (позивача в справі), суд дійшов висновку про присудження аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, про що просить позивач. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. Разом з тим, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved