Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивачі звернулися до Заводського районного суду з позовною заявою до Адміністрації заводського району м. Дніпродзержинська, третіх осіб: Приватного нотаріуса [PERSON], Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції «про визнання договору дійсним, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом». За даним позовом, позивачі [PERSON] та [PERSON] просили визнати договір купівлі-продажу №001/131-Н від 29.08.1997 року, укладений [PERSON], 1/2 частині житлового будинку, загальною площею 83,4 кв.м., житловою площею 52,4 кв.м., допоміжною площею 31 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Маяковського, будинок №132, зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська», дійсним; визнати за ними, як за спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON], яка померла 13.10.2013 року, право власності за кожним з них по 1/4 частині житлового будинку, загальною площею 83,4 кв.м., житловою площею 52,4 кв.м., допоміжною площею 31 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Маяковського, будинок №132. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON], [PERSON] зазначили, що 13.10.2013 року померла [PERSON], яка була матірю позивача та позивачки. Після смерті [PERSON], позивачі протягом встановленого законом шестимісячного строку, а саме 15.04.2014 року, подали до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину на ? частину житлового будинку №132 по вул. Маяковського в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Постановою приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] від 15.04.2015 року відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказаний будинок, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська» 29.08.1997 року №001/131-Н та нотаріально не посвідчений. Враховуючи вищезазначене позивачі вимушені звертатись до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON], позивачка [PERSON] в судове засідання подали заяву в якій прохали позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без їх участі та не заперечували проти розгляду справи без участі відповідачів та розгляду справи без застосування технічних засобів. Представники Адміністрації Заводського району м. Дніпродзержинська, треті особи: Приватний нотаріус [PERSON], Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції «про визнання договору дійсним, в судове засідання не зявилися, надав до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, з винесенням рішення згідно чинного законодавства. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, приходить до наступного: З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 13.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №536361, яке видане 14.10.2013 року Заводським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 1097. (а.с.8). Відповідно до Технічного паспорту на будинок №132 по вулиці Маяковського у Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який виготовлений 11.08.1997 року, будинок складається із загальної площі 83,4 кв.м., житлової площі 52,4 кв.м., допоміжної площі 31 кв.м. (а.с.12-14). Після смерті [PERSON], позивачка [PERSON] звернулася 17.12.2013 року до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, яке складається з ? частини житлового будинку №132 по вулиці Маяковського в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. З Постанови Приватного нотаріусу Дніпродзержинської міської нотаріальної контори [PERSON], від 15.04.2015 року (а.с.11), вбачається, що позивачеві [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначену частину будинку після смерті [PERSON], померлої 13 жовтня 2013 року, в звязку з тим, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська» 29.08.1997 року №001/131-Н та нотаріально не посвідчений, що передбачено Постановою Пленуму Верховного Суду №3 від 28.07.1978 року, зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду №13 від 25.12.1992 року, та від 25.05.1998 року. Відповідно до договору купівлі-продажу №001-131-Н від 29.08.1997 року, зареєстрований на товарний біржі «Дніпродзержинська» (а.с.11), який нотаріально не посвідчений. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Як встановлено судом, [PERSON], померла 13.10.2013 року, тобто саме 13.10.2013 року і є час відкриття спадщини. Відповідно до Технічного паспорту на будинок №132 по вулиці Маяковського у Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який виготовлений 11.08.1997 року, [PERSON] має 1/2 частину будинку, який складається із загальної площі 83,4 кв.м., житлової площі 52,4 кв.м., допоміжної площі 31 кв.м. (а.с.12-14). Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу №001-131-Н від 29.08.1997 року, зареєстрований на товарний біржі «Дніпродзержинська» (а.с.11), [PERSON] придбала 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Маяковського, будинок №132. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року з подальшими змінами, з підстав недотримання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які згідно чинному законодавству підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, зокрема при придбанні на біржових торгах, міни або дарування житлового будинку (квартири) або його (її) частини; Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.220 ЦК України на вимогу сторони, яка виконала угоду, її правонаступників має право визнати угоду дійсно. Таким чином, судом встановлено, що у померлої [PERSON], станом на час смерті, а саме на 13.10.2013 року, мала у власності 1/2 частину будинку по вулиці Маяковського у м. Дніпродзержинську. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в ході судового розгляду, на час відкриття спадщини, після померлої [PERSON], 13.10.2013 року, встановлено наявність спадкоємців першої черги, - це позивачка [PERSON] та [PERSON], які є дітьми померлої. Статтею 1279 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, позивачка [PERSON] в передбачений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини (а.с.9). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного та

Outcome: approved