Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позовній заяві посилається на те, що між нею та відповідачкою 29.11.2010 р. було укладено договір позики, згідно умов якого відповідачка отримала у борг від неї грошову позику в розмірі 20 000,00 дол. США. зі сплатою відсотків за час користування позикою по три проценти в місяць від суми боргу за позикою та зобовязувалась повернути у повному обсязі отриману суму позики та проценти не пізніше 31.12.2015 р. Відповідачка частково виконала взятий на себе обовязок та повернула частину отриманої позики, однак відсотки за користування позикою не сплатила, у звязку з чим утворилась заборгованість за вищевказаним договором позики, яка станом на сьогоднішній день складає 2 100,00 дол. США. в рахунок повернення основної суми позики та 36 759,00 дол. США в рахунок повернення нарахованих процентів за користування позикою, а всього 38 859,00 дол. США., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 20.07.2017 р. борг складає 1 008 002,46 грн. На підставі вище викладеного, просила зазначену заборгованість стягнути з відповідачки на її користь, а також понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 8000,00 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, від представника відповідача надійшла до суду заява, згідно якої вбачається, що відповідачка [PERSON] повністю визнає заявлені до неї позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з неї боргу у розмірі 1008 002,46 грн. і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON] заяву своєї довірительки про визнання позову підтримала, не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], 29 листопада 2010 року отримала від позивачки [PERSON] грошову позику у сумі двадцять тисяч доларів США, що було оформлено відповідним договором позики та розпискою від 29.11.2010 р., що підтверджується копіями (а.с.4-5). Відповідно до вимог договору позики, отримані кошти та відсотки відповідачка [PERSON] зобовязувалась повернути позивачці до 31.12.2015 року. Згідно ст.ст.1046,\~1049 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. У зазначений строк відповідачка повернула тільки 5 000 доларів США, а після 31.12.2015 р. повернула позивачці ще 12 900 дол.США. Відсотки за позикою не сплачувала. Отже, відповідачка частково виконала взятий на себе обовязок та повернула частину отриманої позики, однак відсотки за користування позикою не сплатила, у звязку з чим утворилась заборгованість за вищевказаним договором позики, яка станом на сьогоднішній день складає 2 100,00 дол. США. в рахунок повернення основної суми позики та 36 759,00 дол. США в рахунок повернення нарахованих процентів за користування позикою, а всього 38 859,00 дол. США., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 20.07.2017 р.(а.с.10) борг складає 1 008 002,46 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачка визнала в своїй заяві (а.с.6). Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в жому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності,

Outcome: approved