Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя залишила заповіт, в якому заповіла все своє майно позивачам по справі [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON], складається з житлового будинку площею 68,9 кв.м., прибудови площею 19,9 кв.м., погребу площею 9,3 кв.м., прибудови площею 4,9 кв.м., сараю площею 24,8 кв.м., літньої кухні площею 8,3 кв.м., вбиральні площею 2,1 кв.м, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. 28.07.2014р. нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що за вказаною адресою зареєстровано право власності на житловий будинок та земельну ділянку за іншими власниками. Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] придбала домоволодіння за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.2014р. Позивачі вважають, що внаслідок помилки в інвентаризаційній документації на спірне нерухоме майно іншому домоволодінню, яке фактично знаходиться за іншою адресою, було присвоєно таку саму поштову адресу, як і спірному майну, що суперечить принципу унікальності. Тому позивачі звернулися до суду та просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частині житлового будинку та по ? частині земельної ділянки по [ADDRESS] В судовому засіданні позивачі та представник позивачів позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що 19.06.2014р. відповідачка [PERSON] придбала домоволодіння та земельну ділянку по [ADDRESS] яка була зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З наданих документів вбачається, що мова йде про зовсім різні домоволодіння та різні земельні ділянки, а у листі-відповіді КМДА вказується, що земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] мають різні кадастрові номери і знаходяться в різних кварталах, фактично на відстані 200 метрів одна від одної. В позовній заяві мова йде про різні домоволодіння та різні земельні ділянки, яким помилково присвоєна одна і та ж адреса, а право власності відповідачки не оспорюється. Вважає, що відповідачка є неналежним відповідачем та просить її виключити. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду лист з проханням слухати слухати справу у відсутність представника, прийняти законне та обґрунтоване рішення. По справі пояснив, що гр. [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 28.01.1999р. № 116-1/217 було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0694 га на [ADDRESS]. [PERSON] отримала право власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER]. Інформаційна довідка, яка надана з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, надає інформацію про земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. З цього випливає, що мова йде про дві різні земельні ділянки, які розташовані в різних кварталах та не знаходяться поряд одна з одною, про що свідчать різні коди кварталів у кадастрових номерах - 143 та 105 відповідно. Відповідно до даних з міського земельного кадастру (станом на 01.01.2013р.) земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] зареєстрована на праві власності за гр. [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради № 983/2039 від 09.07.2009р. та підтверджується актом серії [NUMBER]. Представник третьої особи Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав суду лист з проханням слухати слухати справу у відсутність представника. Представники третіх осіб Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, Департамента земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідо до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Судом встановлено, що 19.08.1991р. [PERSON] склала заповіт про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона матиме право за законом заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради від 11.07.1956р. [PERSON] надана під забудову земельна ділянка площею 0,07 га по [ADDRESS]. Договором виконкому Києво-Святошинської районної ради від 15.11.1956р. [PERSON] надано в безстрокове використання земельну ділянку площею 700 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку житловою площею 39,5 кв.м. на праві приватної власності. Актом від 11.03.1965р. затверджено закінчення будівництва та введення в експлуатацію домоволодіння по [ADDRESS] в складі двох житлових кімнат житловою площею 44,2 кв.м., корисною - 66,9 кв.м.. Згідно реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 27.03.1968р. домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в рівних долях кожному на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, які розташовані по [ADDRESS] у зв`язку з тим, що за вказаною адресою зареєстровано право власності на житловий будинок та земельну ділянку за іншими власниками. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів власником [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0329 га, кадастровий номер [NUMBER], по [ADDRESS] є [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2014р. Знідно технічного паспорту від 28.03.2014р. загальна площа житлового будинку [ADDRESS] становить 74,5 кв.м., житлова- 52,9 кв.м. Згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 22.01.2001р. [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради від 28.01.1999р. № 116-1/217 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0694 га за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки Державного архіву м. Києва від 05.06.2014р. № 02-13/Н-71/1231 вул. Коцюбинського перейменована на вул. Бучанську. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін в м. Києві за однаковою адресою, але різними кадастровими номерами зареєстровано дві земельних ділянки з домоволодіннями Спадкодавиці [PERSON] на день смерті належала на праві власності земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] площею 0, 0694 кв.м. та домоволодіння загальною площею 66,8 кв.м. та житловою 44,2 кв.м. Відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0329 га, кадастровий номер [NUMBER], по [ADDRESS] та домоволодіння загальною площею 84,3 кв.м. та житловою 54,0 кв.м. Дослідивши докази у їх сукупності суд прийшов до висновку про існування у м. Києві двох різних домоволодінь та земельних ділянок, які належать різним власникам, але зареєстровані за одною адресою. Зважаючи на докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання права власності за ними в рівних частках по ? частині кожному земельної ділянки загальною площею 0,0694 га за адресою: [ADDRESS]. В задоволенні вимоги щодо визнання права власності по ? частині домоволодіння відмовити, оскільки згідно акту від 11.03.1965р. [PERSON] належав будинок [ADDRESS] в складі двох житлових кімнат житловою площею 44,2 кв.м., корисною - 66,9 кв.м., тоді як на момент звернення до суду згідно технічного паспорту від 28.03.2014р. будинок складається з трьох житлових кімнат загальною площею 74,5 кв.м. та житловою 52,9 кв.м.. На підставі викладеного та

Outcome: partial