Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що на підставі списків кооперативу № 133, затверджених 04.12.1970 року, виконком Дніпропетровської міської ради [PERSON] був виданий ордер № 1296 від 10 грудня 1970 року на зайняття трикімнатної квартири [ADDRESS]. Будинок, в якому знаходиться квартира, зареєстрований за Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив № 133 «Ізумруд» (є правонаступником Житлово- будівельного кооперативу № 133 «Ізумруд»). Пайовий внесок за квартиру [PERSON] було виплачено в повному обсязі, однак право власності на квартиру за ним не зареєстровано. 01 червня 2010 року [PERSON] - чоловік позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON],- помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON], дочки [PERSON] та [PERSON]. 16 червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в Четверту дніпропетровську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Спадкоємиця [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] 07 жовтня 2017 року державний нотаріус Четвертої дніпровської нотаріальної контори, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 01 червня 2010 року, оскільки за спадкодавцем [PERSON] не проведено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру. У звязку з чим позивачі звернулись до суду та просили визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 01 червня 2010 року, на квартиру [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 01 червня 2010 року, на квартиру [ADDRESS]. Представник позивачів в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.. Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №133 «Ізумруд» до суду не зявилась, по дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не заперечував проти позовних вимог, просив суд слухати справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Представник відповідача [PERSON] міської ради, в судовому засіданні просила суд постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства Представник третьої особи до суду не зявився, по дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не заперечував проти позовних вимог, просив суд слухати справу у його відсутність. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі списків кооперативу № 133, затверджених 04.12.1970 року, виконком Дніпропетровської міської ради [PERSON] був виданий ордер № 1296 від 10 грудня 1970 року на зайняття трикімнатної квартири [ADDRESS], загальної площі 51,1 кв.м., житлової 34,2 кв.м., та складається з: 1-а кімнати площею 14,0 кв.м., 2-а- кімнати площею 11,5 кв.м., 3-а- кімнати площею 8,7 кв.м., кухні площею 5.4. кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., коридору площею 7,4 кв.м., балкону (к=0,3) 0,8 кв.м. Будинок, в якому знаходиться квартира, зареєстрований за Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив № 133 «Ізумруд» (є правонаступником Житлово-будівельного кооперативу № 133 «Ізумруд»). Відповідно до довідки Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 133 «Ізумруд» № 191 від 24.10.2017 року, первинний пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] був сплачений в 1970 році та склав 2100 крб., залишковий внесок сплачений 1494,05 крб. в 1972 році. Отже, пайовий внесок за квартиру [PERSON] було виплачено в повному обсязі, однак право власності на квартиру за ним не зареєстровано. 01 червня 2010 року [PERSON] - чоловік позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON],- помер. Факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №342073, виданого 07 червня 2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно із ст..1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON], дочки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. 16 червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в Четверту дніпропетровську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Спадкоємиця [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] 07 жовтня 2017 року державний нотаріус Четвертої дніпровської нотаріальної контори, винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] та [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 01 червня 2010 року, оскільки за спадкодавцем [PERSON] не проведено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у п. 3.1. Інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у п. 3.3. Інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Таким чином, відповідно до зазначених вище положень [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS] і спадкоємці мають правові підстави для оформлення права власності в порядку спадкування на таку квартиру. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивачів, то позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Так, за позивачем [PERSON]підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], 01 червня 08 лютого 2010 року, на 2/3 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 51,1 кв.м, житловою площею 34,2 кв.м. та за позивачем [PERSON]підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], 01 червня 08 лютого 2010 року, на 1/3 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 51,1 кв.м, житловою площею 34,2 кв.м. Позовні вимоги до [PERSON] міської ради задоволенню не підлягають, оскільки виникнення права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] не порушує прав та інтересів даної особи, таким чином спір між [PERSON] міською радою та позивачами відсутній.

Outcome: partial