Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , приватне підприємство «ТернопільКомСервіс» (далі ПП «ТернопільКомСервіс») про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою (кімната у квартирі спільного заселення, будинок) [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі зареєстрований, однак з січня 2017 року не проживає [PERSON] , який витрат по оплаті житловокомунальних послуг не здійснює, не бере участі в утриманні житла, не з`являється за зареєстрованим місцем проживання, а тому є усі підстави вважати, що відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПП «ТернопільКомСервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. В ході проведення підготовчого судового засідання судом вирішено питання про залучення до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , який є співвласником житла, де зареєстрований відповідач [PERSON] . Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 23 листопада 2021 року без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі № 607/16816/21 та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки, адвокат Бакалець І. Г. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задоволити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що відповідач [PERSON] є його батьком, він його давно не бачив у м. Тернополі. Де [PERSON] проживає [PERSON] невідомо, вони не спілкуються. Щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПП «ТернопільКомСервіс» [PERSON] щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Пояснила суду, що вона у складі комісії обстежувала квартиру за адресою [ADDRESS] , відповідач там не проживає з 2017 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що проживає за адресою [ADDRESS] з 1996 року по сусідству з позивачкою. З відповідачем [PERSON] знайомий, останній раз бачив його дуже давно, більше двох років тому. У кімнаті позивачки не буває. Це гуртожиток. Коли двері відчинені, [PERSON] свідок там не бачить. Перешкод у проживанні у квартирі [ADDRESS] відповідачу ніхто не чинить. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає за адресою [ADDRESS] з 1997 року по сусідству із позивачкою. [PERSON] чоловік позивачки не живе у спірній квартирі [ADDRESS] років 56. Коли свідок бувала в гостях у позивачки, то особистих речей [PERSON] там не бачила. Перешкод у проживанні у квартирі йому ніхто не чинить. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає за адресою [ADDRESS] 1996 року по сусідству із позивачкою. [PERSON] колишнього співмешканця позивачки свідок не бачила за цією адресою вже 5 років або й більше. У квартирі позивачки бувала, особистих речей [PERSON] там не бачила. Перешкод у проживанні у квартирі [ADDRESS] йому ніхто не чинить. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01 листопада 2011 року квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці. Квартира (кімнати у квартирі спільного заселення, будинок) приватизована згідно з законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири (кімнат, будинку) становить 13.1 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 1 листопада 2011 року № 43635. Вказане вище узгоджується із витягом про державну реєстрацію прав від 28 листопада 2011 року № 32226586, виданим товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до довідки № 99 від 13 вересня 2021 року, виданої ПП «ТернопільКомСервіс» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (чоловік). Згідно актів, складених 05 травня 2021 року, 14 липня 2021 року, 08 вересня 2021 року членами комісії ПП «ТернопільКомСервіс» [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Із будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивачки про те, що відповідач [PERSON] у квартирі (кімната у квартирі спільного заселення, будинок) [ADDRESS] не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будьяких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будьякі угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будьякі дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON] є колишнім співмешканцем позивачки та батьком третьої особи [PERSON] . [PERSON] разом із сином є співвласниками квартири (кімнати у квартирі спільного заселення, будинок) [ADDRESS] в рівних частках, по Ѕ кожний, де зареєстрований, однак понад рік не проживає [PERSON] , а тому позивачка звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідач втратив інтерес до житла, де має зареєстроване місце проживання, не користується квартирою, комунальних послуг не оплачує. Співвласник житла за вищевказаною адресою [PERSON] не заперечує щодо задоволення вимог позивачки. Припинення права\~користування відповідача\~спірним житлом\~відповідає вимозі\~пропорційності переслідуваній\~легітимній меті\~у світлі\~статті 8\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на те, що позивачка, у зв`язку із збереженням за колишнім членом сім`ї права користування належною їй квартирою та реєстрації його проживання у спірному житлі, позбавлена можливості отримувати житлові соціальні пільги та вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивачки, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою (кімната у квартирі спільного заселення, будинок) [ADDRESS] . В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідачка на користь позивачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved