Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано 23 січня 2017 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. В позові позивачка зазначила, що відповідач про сім'ю та дітей не турбується, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач є здоровою людиною, працює по найму та має можливість надавати допомогу на утримання їх дітей. Просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності. В поданій заяві позивачка зменшила розмір позовних вимог, просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей по 1000 грн. на кожну дитину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло заперечення на позовну заяву, згідно якого відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі, визначеному законодавством, оскільки він не має постійного доходу у зв'язку з пережитою травмою ока, внаслідок чого змушений постійно лікуватися. Також в поданому запереченні просив розглянути справу у його відсутності та відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який між ними розірвано 23.01.2017 року. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 6). Відповідач зобов'язання по утриманню дітей належно не виконує. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання двох дітей в сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved