Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивачка 15.02.2019року звернулася до суду із зазначеним позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви), покликаючись на те, що з 15.07.2010року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалося, фактично у шлюбних відносинах вони не перебувають, протягом шести місяців проживають окремо, в провадженні суду знаходиться справа за позовом про розірвання шлюбу між ними. Стверджує, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, діти проживають разом із нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Зазначає, що відповідач є працездатним (займається транспортними перевезеннями), а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьох років. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на своє (позивача) утримання в розмірі 1500 гривень щомісяця до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання на 18.07.2019 року не з`явився, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. При попередньому судовому засіданні 17.05.2019року проти позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 15.07.2010року перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №18. За час даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про шлюб між сторонами серії [NUMBER] від 15.07.2010року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.10.2011року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.10.2017року; довідкою про склад сім`ї позивача [PERSON] №776 від 11.02.2019року. У відповідності до положень ч.1 ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Статтею 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.07.2019року становить 2007гривень. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що відповідач [PERSON] , є працездатним, тобто такий може отримувати дохід не менше встановленої законом мінімальної заробітної плати, однак останній не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї дружини [PERSON] , з якою проживає їхній син [PERSON] , [INFO] , який ще не досягнув трирічного віку, з огляду на те, що відповідач не надав суду доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу своїй дружині, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та виходячи із меж позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання є обґрунтованими, та вважає за можливе визначити відповідачу аліменти на утримання позивача [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved