Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом та просять визнати за ними в порядку спадкування після смерті 14 червня 2015 року [PERSON] право власності по 1/3 частині будинку (загальною площею 88,3 кв. м., житловою - 41,3 кв. м.) з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка 35 с. Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області за кожним та по 1/3 частині земельної ділянки №330 загальною площею 2,2090 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокаратульської сільської ради Переяслав- Хмельницького району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ№075788 від 04 березня 2004 року. Свої вимоги обґрунтовують тим, що після смерті [PERSON] вони звернулися із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але відсутність правовстановлюючого документу на будинок тавідсутність витягу з автоматизованої системи даних Державного земельного кадастру, позбавила їх можливості оформити спадщину на своє імя. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просять задовольнити їх. Від відповідача Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, до суду надійшла заява про визнання позову та слухання справи у відсутності представника. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] при житті володів будинком №35 по вул. Шевченка в с. Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, що підтверджується випискою з погосподарської книги №5, за 2016-2021рр., особового рахунку 454, Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби та будівельно-технічним паспортом (а.с.23, 26-33). Також, [PERSON] при житті володів земельною ділянкою №330, площею 2,2090 га (0,3151га + 1,4494 га + 0,4445га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка була надана йому відповідно до розпорядження Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації за №839 від 24 грудня 2003 року. Право приватної власності на землю посвідчується державним актом серія КВ№075788 виданим 04 березня 2004 року на імя [PERSON], який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №442. 14 червня 2015 року в с. Велика Каратуль помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №345151(а.с.14). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження позивачів(а.с.15-17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 21 червня 2006 року, [PERSON], за життя, заповів позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON], все своє майно в рівних частинах (а.с.20). Позивачі прийняли спадщину, після смерті [PERSON] шляхом подачі до нотаріальної контори відповідних заяв. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. 12 березня 2016 року, державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом кожному на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,1098 га, на 1/3 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,2500 га та на 1/3 частину грошових вкладів (спадкова справа а.с.39-41). Постановами від 12 березня 2016 року за №713/02-31, державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, відмовив позивачам у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №35 по вул. Шевченка в с. Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницького району, Київської області та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок та витяг з автоматизованої системи даних Державного земельного кадастру(а.с.22,24). Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01 липня 2004 року із змінами та доповненнями, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Відповідно до п.п.9-10 ст.28-1 Розділу VІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VІ), до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. п. в, г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За правилами до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, суд дійшов висновку, що будинок №35 по вул. Шевченка в с. Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницького району, Київської області та земельна ділянки №330 загальною площею 2,2090 га (0,3151га + 1,4494 га + 0,4445га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, за життя належали [PERSON] та підлягають спадкуванню позивачами, як спадкоємцями за заповітом. На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1225,1233, 1266, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81, Земельного Кодексу України,

Outcome: approved