Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона проживала з відповідачем однією сімєю, не перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на доньку не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З липня 2014 року позивачка та дитина проживають окремо від відповідача. З боку відповідача не було жодного випадку прояви уваги до дитини, зустрічі з нею, надання будь-якої допомоги і тим більше виховання. Не було також і проявів зацікавленості як складається життя дитини, як її здоров'я, чи не потребує вона чогось. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від матеріального утримання дитини. Більше того позивачці навіть не вдається встановити місце знаходження відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, посилаючись на викладене в позовній заяві. З урахуванням того, що місце проживання відповідача не відоме, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через розміщення оголошення в пресі. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Тому суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи: служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи у відсутності свого представника та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Прокурор Деснянської прокуратури м. Києва в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач проживали однією сімєю та не перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є позивач та відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Відповідно до висновку служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 21.03.2016 року № 102/03/29-2324, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька - гр. [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-які дані про виконання [PERSON] батьківських обов'язків щодо своєї доньки [PERSON] в матеріалах справи відсутні, відповідачем не надані та судом не встановлені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Як встановлено вище, відповідач по справі не приділяє дочці жодної уваги, а також не допомагає позивачу матеріальну утримувати дитину. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведені норми закону, наявні у матеріалах справи дані про позивача, відповідача та дитину, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки має бути визначений у розмірі про який просить позивач - в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків, прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду за вимогу про позбавлення батьківських прав, а також судовий збір на користь держави за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved