Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до ВАТ НАСК «ОРАНТА» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 67200,00грн. Посилалась на те, що між [PERSON], спадкоємцями якого є позивачі, та ВАТ «НАСК «Оранта» було укладено договір добровільного особистого страхування. Предметом вищезазначеного договору є страхування життя або стійкої втрати працездатності. Стверджували, що так як наступив страховий випадок, а саме смерть страхувальника, то відповідач зобов'язаний здійснити страхову виплату у розмірі 67200,00грн., але фактично відмовився від виплати, чим порушив права позивачів. В судовому засіданні представник позивача не підтримав позовні вимоги, а представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позову повністю. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного. 08.08.2014р. (а.с.11-12) між [PERSON] та ВАТ «НАСК «Оранта» було укладено договір добровільного особистого страхування № 154, а згідно свідоцтва та довідки (а.с.19,20) 27.04.2012р. страхувальник помер і причиною смерті є пухлина шлунку. Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування, зокрема, на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування). Відповідно до договору добровільного страхування, вигодонабувачем є АТ «Райффайзен Банк Аваль», а не позивачі. Тому вони не є особами, які мають право на розпорядження або отримання будь-яких відшкодувань у разі настання страхового випадку. Згідно Опції 2 п.1.1. Договору, страховим ризиком є смерть Застрахованої особи або стійка втрата Застрахованою особою працездатності внаслідок нещасного випадку. Відповідно до п.2.1.1. Договору № 154 «Нещасний випадок - раптові непередбачувані події, включаючи протиправні дії третіх осіб, що фактично відбулися в період дії договору страхування та спричинили або розлад здоров'я Застрахованої особи, викликаний пошкодженням тканин організму з порушенням їх цілісності і функцій, деформацією і порушенням опорно-рухового апарату, заподіяними зовнішнім впливом, або смерть Застрахованої особи. Нещасним випадком також є випадкове потрапляння у дихальні шляхи стороннього тіла, утоплення, тепловий удар, опік, укуси тварин, комах, змій, обмороження, ураження електричним струмом і блискавкою, випадкове отруєння отруйними речовинами, газами, ліками, недоброякісними продуктами харчування (за винятком харчової токсикоінфекції)». Як вбачається з виписки (а.с.22), захворювання, яке стало безпосередньою причиною смерті, є соматичним, а не раптовим і непередбачуваним внаслідок нещасного випадку. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що смерть застрахованої особи настала не внаслідок нещасного випадку, а тому страховий випадок не настав і відповідно страхова виплата не повинна здійснюватись. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed