Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка 10.03.2015 року звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що їй відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.1995 року посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. в реєстрі за № Д-715 є власником квартири [ADDRESS] , в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованою. У вищевказаному будинку зареєстрована вона- [PERSON], її дочка - [PERSON], її онук - [PERSON], а також відповідач по справі - [PERSON], який являється колишнім її зятем. З 2000 року відповідач фактично не проживає з ними, оскільки знаходиться за межами України. В будинку речей відповідача не має, формальна його реєстрація створює певні труднощі у користуванні квартирою, він не бере участі у сплаті комунальних послуг, не утримує квартиру, не дбає про збереження майна. Так, як відповідач у добровільному порядку знятись із реєстрації не бажає, тому вона просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в зв'язку з цим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачці відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.1995 року посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. в реєстрі за № Д-715 є власником квартири [ADDRESS] , в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованою. У вищевказаному будинку зареєстрована вона- [PERSON], її дочка - [PERSON], її онук - [PERSON], а також відповідач по справі - [PERSON], який являється колишнім її зятем. З 2000 року відповідач фактично не проживає з ними, оскільки знаходиться за межами України. В будинку речей відповідача не має, формальна його реєстрація створює певні труднощі у користуванні квартирою, він не бере участі у сплаті комунальних послуг, не утримує квартиру, не дбає про збереження майна. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, показами свідків [PERSON] та [PERSON] , копією договору купівлі-продажу (а.с.4-5), копією будинкової- книги (а.с. 6-8), довідкою виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 19.02.2015 року (а.с. 10) та неспростовані належними та допустимими доказами відповідача. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у належному позивачці, на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 11.10.1995 року, квартирі [ADDRESS] На підставі наведеного, відповідно до ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved