Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачем за даним позовом вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], 27.03.2009р.н., та сина [PERSON] 27.04.2011р.н., які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач з середини 2018 року не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, у звязку з чим просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліментні платежі на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], 27.03.2008р.н., у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та сина [PERSON], 27.04.2011р.н., у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.09.2018р. до повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги уточнила і просила винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], 27.03.2009р.н., та сина [PERSON], 27.04.2011р.н., у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2018 року і до їх повноліття. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували проти задоволення уточненого позову. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у повному обсязі визнали уточнений позов і визнання уточненого позову відповідачем та його представником не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері чи батька або у твердій грошовій сумі, та оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], 27.03.2009р.н. та [PERSON], 27.04.2011р.н., і домовленості між позивачкою і відповідачем про спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню дітей не досягнуто, і ці обставини були визнані відповідачем та його представником, а згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, у звязку з чим суд вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], 27.03.2009р.н., та сина [PERSON], 27.04.2011р.н., у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2018 року і до їх повноліття щомісячно - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved