Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

позивачі та їхній представник просять суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222285400:03:301:0012, визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номері земельної ділянки 3222285400:03:301:0012, посилаючись на те, що 01.10.2008 року помер [PERSON]. За життя [PERSON] належала земельна ділянка на підставі державного акту на земельну ділянку серія Р1 № 278075 від 20.06.2001 року площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У звязку з відкриттям спадщини [PERSON] його дружина [PERSON] звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чоловіка [PERSON] Державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори 11.04.2009 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] не встигла зареєструвати та отримати на своє імя правовстановлюючий документі (державний акт) на вищезазначену земельну ділянку. 19.09.2010 року [PERSON] померла. Після [PERSON] залишилась земельна ділянка площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, яку вона успадкувала від свого чоловіка [PERSON] Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після [PERSON] із спадкоємців першої черги залишилися вони - дочка [PERSON] та син [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги не залишилось. У звязку з відкриттям спадщини [PERSON] вони у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулись із заявою до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері [PERSON] Проте Кагарлицька районна державна нотаріальна контора повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради, Кагарлицького району Київської області в звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документи на земельну ділянку та не проведена його державна реєстрація. У звязку з чим їм було запропоновано звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування на земельну на ділянку [PERSON], яку успадкувала [PERSON] Таким чином, у звязку з тим, що за життя [PERSON] не встигла отримати державного акту на земельну ділянку, яку успадкувала після чоловіка [PERSON], а для отримання свідоцтва на право на спадщину необхідно надати оригінал державного акту на імя [PERSON], вони не можуть оформити через нотаріальну контору свої спадкові права на вказану земельну ділянку. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Позивачі та їхній представник в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить проводити у їхню відсутність. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача в особі Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у відсутність представника сільської ради. Представник третьої особи в особі Управління Держгеокадастр у Кагарлицькому районі в судове засідання не зявилася, подавши до суду клопотання, в якому просить справу слухати у відсутність представника. Представник третьої особи в особі Відділу державної реєстрації Кагарлицької РДА в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує представник позивача, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивачів задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~ Відповідно до ст. ст.\~57,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється у разі смерті власника. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 01 жовтня 2008 року помер [PERSON]. За життя [PERSON] належала земельна ділянка на підставі державного акту на земельну ділянку серія Р1 № 278075 від 20.06.2001 року площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У звязку з відкриттям спадщини [PERSON] його дружина [PERSON] звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чоловіка [PERSON] Державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори 11.04.2009 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] не встигла зареєструвати та отримати на своє імя правовстановлюючий документі (державний акт) на вищезазначену земельну ділянку. 19 вересня 2010 року померла [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Право на спадкування за законом першої черги на майно померлого мають позивачі, її діти - [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців немає. У звязку з відкриттям спадщини [PERSON] позивачі у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулись із заявою до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері [PERSON] Після прийняття спадщини, для оформлення свідоцтва про право на спадщину, позивачі звернулись до нотаріуса, який попросив їх надати правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, а саме: державний акт. Проте, позивачі не змогли надати нотаріусу державний акт на земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя, того як успадкувала земельну ділянку свого чоловіка [PERSON] оформила своїх прав на землю, але не отримала правовстановлюючий документ на земельну ділянку на своє імя. Тому, нотаріус повідомив позивачам про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] У звязку з чим нотаріусом було рекомендовано позивачам звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку [PERSON] Таким чином, у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не був отриманий нею за життя, позивачі не можуть через нотаріальну контору оформити спадкові права на земельну ділянку площею 3,8110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Відповідно до статті 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пункту 11 статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Отже, після смерті власника неможливо здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Враховуючи те, що право на земельну ділянку за померлою [PERSON] підтверджено належними доказами, вони є об'єктами права власності і за змістом\~ст.1218 ЦК України\~можу бути об'єктом спадкування.\~\~ Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~ Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість . Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст.\~392, 1223 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги позивачів задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved