Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Вони будучи спадкоємцями 1 черги за законом на майно померлого [PERSON] спадщину після його смерті прийняли у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України. Проте, державним нотаріусом Калинівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. було відмовлено у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] , оскільки житловий будинок не було прийнято в експлуатацію та право власності на закінчений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями спадкодавцем [PERSON] при житті не було зареєстроване. За вказаних обставин звернулись в суд з даним позовом. 18.04.2019 року на адресу суду за вх.3381/19 надійшла заява [PERSON] та [PERSON] про зміну позовним вимог, згідно якої просять визнати за кожним з них в рівних частках права та обов`язки забудовника [PERSON] щодо житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] з правом здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна з видачею Свідоцтва про право власності на будинок, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Заливанщина Калинівського району Вінницької області. Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи наявні заяви, кожного зокрема, про розгляд справи за їх відсутності, змінені позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання також не з`явилася, проте матеріалах справи наявна заява за вх.3931/19 від 07.05.2019 року, згідно якої змінені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розгляд справи провести за її відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Позивачі будучи спадкоємцями 1 черги за законом на майно померлого [PERSON] спадщину після його смерті прийняли у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України. Проте, державним нотаріусом Калинівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. було відмовлено у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] , оскільки житловий будинок не було прийнято в експлуатацію та право власності на закінчений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями спадкодавцем [PERSON] при житті не було зареєстроване. Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації. Виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Новостворене нерухоме майно стає об`єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб`єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб`єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Як роз`яснено в листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. [PERSON] завершив будівництво житлового будинку, проте в зв`язку зі смертю не здав його в експлуатацію та не зареєстрував право власності на будинок, отже не набув права власності на закінчений будівництвом об`єкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі права входять до складу спадщини як такі, що не є нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися. Зважаючи на те, що закінчений будівництвом житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці, на підставі належних дозвільних документів, будівництво не є самочинним, а тому спадкоємці покійного мають права на здачу його в експлуатацію та отримання правовстановлюючих документів у разі переходу на них прав забудовника, що належали спадкодавцю. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved