Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі свого представника адвоката [PERSON], яка діє на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с.8), звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітків щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, мотивуючи позов тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2016 року та від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя виявилося невдалим та у квітні 2017 року відповідач зібрав речі та переїхав жити до іншого помешкання. Після переїзду відповідача, позивачка самостійно займається вихованням та матеріальним утримання малолітньої доньки, тому вона не може працевлаштуватися і самостійно себе забезпечувати, у звязку з цим, вона опинилася у скрутному матераільному становищі. У судове засідання сторони не зявились. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] надали письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі (а.с.26,29). Відповідач також надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені у позовній заяві визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.27). Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved