Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом у березні 2015 року, вказуючи, що рішенням 41 сесії 6 скликання Рижанської сільської ради Володарсько Волинського району Житомирської області від 22 січня 2015 року їм заборонили приводити та забирати внука [PERSON] у дитячому закладі Горобинка. Вважають, що дане рішення суперечить нормам діючого законодавства, є незаконним і підлягає до скасування. Позивачі також просять стягнути з відповідача моральну (немайнову) шкоду по 2000 гривень кожному, так як зазнали сильних душевних страждань, душевного болю, стресу, несправедливого приниження людської гідності, гіркоти, що негативно вплинуло на душевний і емоційний стан. Свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник Рижанської сільської ради [PERSON] позов не визнала, вказуючи, що дане рішення прийняте в звязку з тим, що [PERSON] неодноразово приходив у дитячий заклад Горобинка у нетверезому стані, порушував громадський порядок. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково з слідуючих підстав. Відповідно до ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, прабаба, дід, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Спілкування з внуками впливає на процес виховання, а виховання внуків, правнуків здійснюється через спілкування з ними: прямі контакти, листування, за допомогою телефону. Рішення Рижанської сільської ради перешкоджає живому спілкуванню позивачів з внуком, в його вихованні. Відведення до дитячого закладу та забирання його звідти додому є одним з елементів спілкування з дитиною, її виховання. Рішення сесії в частині того, що в разі недотримання даного рішення, буде підніматись питання про переведення дитини в інший дитячий заклад, але в с.Рижани є тільки один дитячий заклад, що порушує права малолітньої дитини на виховання, передбаченого діючим законодавством. За таких обставин суд приходить до переконання, що позов про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Рішення 41 сесії 6 скликання від 22 січня 2015 року Рижанської сільської ради приймалось колегіально депутатами. Обовязковою підставою для відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою особи. Позивачі в обґрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди надали довідки з медичного закладу про те, що знаходяться у них на обліку з певними захворюваннями і що з 30 січня 2015 року звертались за медичною допомогою в звязку з погіршенням стану здоровя. З даних довідок не слідує, що стан здоровя позивачів погіршився в звязку з прийнятим рішенням відповідачем. Крім того позивачі подали довідки без дати і вихідного номера. Крім того в довідці без дати і номера вказано лікуючого лікаря [PERSON], а в довідці від 6 квітня 2015 року №158 лікуючий лікар [PERSON], а позов був поданий 19 березня 2015 року. За таких обставин суд дані довідки медичного закладу до уваги не приймає, інших доказів позивачі про заподіяння їм моральної шкоди суду не надали, а тому позов про стягнення моральної (немайнової) шкоди є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Outcome: partial