Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивачка 21.04.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. На дату смерті [PERSON] вона була зареєстрована та проживала за однією адресою із спадкодавцем по [ADDRESS] до лютого 2004 року, після чого змінила місце проживання на [ADDRESS]. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є відповідачка [PERSON], яка в установлений законодавством шестимісячний термін не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті матері і на прийняття спадщини після смерті матері відповідачка не претендує. Батько позивачки [PERSON] не відносився до числа спадкоємців за законом, так як не перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. За життя [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого 29.02.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], належало право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім.Фрунзе розміром 6,45 ум.кад. га. Позивачка зазначає, що після смерті матері вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом із спадкодавцем за однією адресою і продовжувала проживати там після смерті матері, утримувала будинок та присадибну земельну ділянку в належному стані, зберігала всі особисті документи матері (посвідчення, ощадна книжка, тощо). Однак, документально оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) вона не має можливості через відмову Березанської державної нотаріальної контори у видачі їй свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Вона звернулася до Березанської райдержадміністрації із заявою про видачу їй дублікату втраченого сертифікату, але їй було відмовлено у видачі документу, так як видача дубліката сертифіката спадкоємцям законодавством не передбачено і у зв'язку з цим рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 6,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі із земель колективної власності КСП ім.Фрунзе, розташованої в межах території Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області 07.04.2000 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.02.2000 року за №5286. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.42-43), представник позивача наполягав на задоволенні позову, відповідачка заявила про свою згоду з позовними вимогами. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно виконкомом Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 06.05.2015 року (а.с.7), та копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Тузлівською сільською радою Березанського району Миколаївської області 06.05.2005 року (а.с.8) позивачка є донькою [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського РУЮ у Миколаївській області 05.02.2003 року (а.с.6), внаслідок смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Факт прийняття позивачкою спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті [PERSON] на протязі шестимісячного терміну підтверджується довідками, виданими виконкомом Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від №335 від 04.03.2016 року та №588 від 21.10.2015 року (а.с.11-12), з яких вбачається, що [PERSON] дійсно постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 1983 року по день смерті [INFO]. За цією адресою на день смерті спадкодавця разом із ним постійно проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] - з 1983 року по 02.02.2004 року, онука [PERSON] - з 1995 року по 02.02.2004 року. Позивачка [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З досліджених судом довідок Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 369 від 27.08.2014 року та відділу Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області №31-14.08-0.4-2006/2-15 від 23.10.2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно 07.04.2000 року отримала Сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) розміром 6,45 га в КСП ім.Фрунзе на території Тузлівської сільської ради, зареєстрований 29 лютого 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5286. Таким чином, відповідно до встановлених обставин, у даній справі мають місце цивільні правовідносини, що виникли внаслідок відкриття спадщини після смерті [PERSON], і до яких, згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягають застосуванню відповідні положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. Так, згідно ст.524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом згідно ч.2 зазначеної статті Кодексу має місце, коли і оскільки воно не замінене заповітом. Відповідно до положень ч.1 ст.529 зазначеного Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Ч.1 ст.548 ЦК Української РСР 1963 року встановлено обов'язок для спадкоємця прийняти спадщину для її набуття. Прийняттям спадщини відповідно до п.1. ч.1. ст.549 ЦК Української РСР 1963 року, вважається, зокрема, фактичний вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном. Оцінивши відповідність встановлених обставин справи нормам закону, який підлягає застосуванню до цих обставин, суд дійшов до висновку, що позивачка має право на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], в тому числі право на земельну частку (пай), яке входить до складу спадщини, оскільки доведено, що [PERSON] має право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], відповідно до вимог закону, і реалізувала дане право шляхом прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Разом з тим, як вбачається з письмового роз'яснення в.о.завідувача Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області №121/02-14 від 05.04.2016 року (а.с.15), позивачці нотаріусом запропоновано для вирішення питання оформлення спадкових прав звернутися до суду у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай). В зв'язку з цим, суд визнає, що майнові права позивачки порушуються, оскільки вона не може розпорядитися належним їй майном, і визнає обґрунтованим та правомірним її звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів виходячи з положень ст.392 ЦК України, якою передбачено, що власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, за встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, і підтвердженими дослідженими в судовому засіданні доказами, в зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved