Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачі просять визнати, в рівних частинах за набувальною давністю, право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 69,40 кв.м, житловою площею 30,20 кв.м, а саме: коридору площею 7,50 кв.м, ванної кімнати площею 2,70 кв.м, туалетної кімнати площею 1,50 кв.м, коридору площею 2,30 кв.м, кухні площею 15,30 кв.м, шафи розміром 0,90 кв.м, коридору площею 5,00 кв.м, житлової кімнати площею 13,30 кв.м, житлової кімнати площею 16,90 кв.м, балкону площею 1,00 кв.м, коридору площею 3,00 кв.м, посилаючись на те, що 23.01.1997 року позивач [PERSON], як працівник ВАТ «ПМК №18», отримала дозвіл на вселення в житлову кімнату [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. 30.07.2003 року на загальних зборах акціонерів ВАТ «ПМК №18» прийнято рішення про надання дозволу на перебудову житлових кімнат третього поверху будинку [ADDRESS], м. Сквира, Київської області в окремі квартири. 13.09.2005 року, згідно рішення розширеного засідання правління ВАТ «ПМК №18», кімната [ADDRESS], м. Сквира, Київської області, залишена за позивачами. 22.10.2009 року, в зв'язку з ліквідацією ВАТ «ПМК №18», Сквирська міська рада прийняла рішення про прийняття у власність територіальної громади міста Сквира ІІ та ІІІ поверхи будинку [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. У грудні 2009 року виготовлений технічний паспорт на житлові приміщення будинку [ADDRESS] Київської області, в зв'язку з чим змінено нумерацію квартир, так квартира №3 змінилась на №1. З 1997 року позивачі проживають у даній кімнаті, проводять поточні та капітальні ремонти, сплачують комунальні послуги. Позивачі в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їх відсутності, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 23.01.1997 року позивач [PERSON], як працівник ВАТ «ПМК №18», отримала дозвіл на вселення в житлову кімнату [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. 30.07.2003 року на загальних зборах акціонерів ВАТ «ПМК №18» прийнято рішення про надання дозволу на перебудову житлових кімнат третього поверху будинку [ADDRESS], м. Сквира, Київської області в окремі квартири. 13.09.2005 року, згідно рішення розширеного засідання правління ВАТ «ПМК №18», кімната [ADDRESS], м. Сквира, Київської області, залишена за позивачами. 22.10.2009 року, в зв'язку з ліквідацією ВАТ «ПМК №18», Сквирська міська рада прийняла рішення про прийняття у власність територіальної громади міста Сквира ІІ та ІІІ поверхи будинку [ADDRESS], м. Сквира, Київської області. У грудні 2009 року виготовлений технічний паспорт на житлові приміщення будинку [ADDRESS] Київської області, в зв'язку з чим змінено нумерацію квартир, так квартира №3 змінилась на №1. З 1997 року позивачі проживають у даній кімнаті, проводять поточні та капітальні ремонти, сплачують комунальні послуги. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивачів при вселенні в квартиру [ADDRESS], була добросовісність, що є обов'язковою умовою та юридично значимим фактором.

Outcome: approved