Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 10 листопада 2001 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 23. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя у них не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Більше року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не опікуються одне одним. Крім цього, відповідач в добровільному порядку взагалі не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, а зароблені кошти витрачає на власні потреби. Тому просить шлюб між ними розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та залишити дітей на подальше проживання при ній. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2001 року у виконкомі Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 23. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 7-9). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, більше року разом не проживають, а отже шлюб між ними існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та їх дітям, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього встановлено, що обов`язок утримувати дітей відповідач не виконує. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд, з урахуванням положень ст. 182 СК України, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі по 650 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, а в задоволенні решти позову слід відмовити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ч. 1 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial