overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи про те, що є спадкоємицею після смерті чоловіка [PERSON], який помер 08 червня 2004 року, та який при житті не оформив правовстановлюючі документи на житловий будинок по вулиці Сонячна, 131 в селі Бачманівка Славутського району Хмельницької області, а тому позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 08 червня 2004 року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 232224. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Сонячна, 131, в селі Бачманівка Славутського району Хмельницької області. Викладений факт підтверджується даними: копії інвентарної справи на будинок; акту-висновку від 12 жовтня 2016; довідок [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті чоловіка. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємицею його дружиною [PERSON] підтверджується даними копії паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію шлюбу. Позивачка вступила в управління спадковим майном з дня смерті чоловіка, взяла майно на зберігання та веде за ним догляд. Прийнявши спадщину позивачка набула статусу власника, проте не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається на підставі правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право власності. Відповідно до\~статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наявність права у позивачки на спадкування за законом після смерті чоловіка, неможливість оформити спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, визнав позовні вимоги підлягаючими задоволенню. Позивачка не порушує питання стягнення на її користь судових витрат по справі. На підставі\~ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності [PERSON], який помер [INFO], садибного (індивідуального) житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], та визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позов обґрунтувала відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця, відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Відповідачка [PERSON] подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов визнала. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту права власності [PERSON], яка померла [INFO], на садибний (індивідуальний) будинок по [ADDRESS], та визнання за нею права власності на вищевказаний будинок та на грошові заощадження, які знаходяться на компенсаційному рахунку [NUMBER] в Державному ощадному банку України № 6339 м. Сарни в порядку спадкування за законом після смерті сестри. Позов обґрунтувала відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця, відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка має малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані згідно ч.1 ст.135 Сімейного Кодекса України. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Проживає за адресою [ADDRESS]. За місцем проживання умов для проживання та виховання дитини не створено,житло знаходиться в нежилому стані. Згідно побутової характеристики [PERSON] характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої,бродяжить, не працює,разом з дитиною не проживає,вихованням не займається,не приймає участі в її житі,не надає матеріальної допомоги. З 2008 року малолітня [PERSON] проживає у позивачки,яка є хрещеною,за адресою [ADDRESS]. Позивачка здійснює нагляд за дитиною та її утримує,забезпечує всім необхідним. В разі того що [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов*язків, а малолітня [PERSON] потребує соціального захисту, просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої дитини . Позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка до початку судового засідання надала заяву, за якою позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглянути без її участі, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Прокурор прокуратури м. Сніжне Кальян Р.Г. у судовому засіданні висловив думку, згідно якої вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Сніжнянської міської ради, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки,надано висновок №01539 від 24.06.2014 року, відповідно до якого ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач ніяким чином про доньку не піклується, ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов'язками, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Дитина проживає разом із позивачкою. Представник служби у справах дітей виконкому Єнакіївської міської ради у судовому засіданні підтримала позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши позивачку, представника служби у справах дітей виконкому Єнакіївської міської ради, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідач [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виховання та матеріального утримання дитини. Згідно із ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Аналізуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, оскільки він ухиляється від її виховання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача, [PERSON], батьківських прав відносного малолітнього доньки -[PERSON], [INFO], оскільки відповідач вихованням та утриманням доньки не займається. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, та зазначив, що дійсно вже тривалий час у нього інша родина, він утриманням та вихованням доньки не займається. Третя особа, у судове засідання не з»явилися. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 05.09.2012 р. У 2007 році рішенням Ленінського районного суду м. Харкова задоволені позовні вимоги [PERSON] щодо усиновлення доньки позивачки - [PERSON]. З довідки з місця проживання вбачається, що донька мешкає разом із позивачкою. Як зазначив відповідач він ніякої участі у житті доньки не приймає, допомоги на утримання не надає. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батько дитини, [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], та не бажає їх виконувати у подальшому, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки -[PERSON], [INFO]. Крім того, заявлені позовні вимоги [PERSON] визнав, що в силу вимог ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що 01 листопада 1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1565. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що шлюб фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки вони з відповідачем фактично не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Через різні погляди на життя та несумісність характерів вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Позивачка вважає, що подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, на примирення не погоджується, оскільки кожен з них живе самостійним відокремленим життям. Спору про поділ майна що є у спільній власності сторін між ними немає. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла нотаріально завірена заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Зазначає, що на примирення не погоджується. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказавши що на протязі року відбувалось погіршення стосунків між ним та позивачкою, з 23.11.2014 року вони не проживають разом, всі його спроби примиритись з позивачкою не дали ніяких результатів, а тому просив суд не надавати термін для примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку відповідача, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 листопада 1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1565, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що шлюб сторін фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки з листопад 2014 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. На примирення сторони не погоджуються. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 02.03.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №14. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Позивачка вважає, що основною причиною розпаду сім'ї стала різниця характерів, різні погляди на життя. Вказує, що вона втратила почуття поваги, любові до відповідача, а тому подальше сімейне життя неможливе. Вказує, що сімейні стосунки між сторонами припинені з липня 2014 року та спільне господарство не ведеться. В добровільному порядку через органи РАЦСу відповідач відмовився розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім того, позивач вказала, що під час наданого судом строку на примирення вона з відповідачем не примирилась. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечував щодо розірвання шлюбу, вказавши, що вони з дружиною не примирились під час наданого їм судом строку на примирення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 02.03.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з липня 2014 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили самі сторони. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує і той факт, що сторонам по справі надавався місячний термін на примирення, під час якого сторони не примирилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 04.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1646. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Позивачка вважає, що основною причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємної поваги, любові. Вказує, що з ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки та конфлікти, що негативним чином відбивається на психологічному стані позивачки. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, а тому на думку позивачки подальше спільне проживання та збереження шлюбу з позивачем неможливі. Спору про поділ майна між сторонами немає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Ствердила в судовому засіданні, що вона втратила почуття любові та поваги до свого чоловіка, на примирення не погоджується. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував та вказав, що з позивачкою з вересня місяця 2014 року спільно не проживає. На примирення не погоджується. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 04.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1646, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з вересня 2014 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили самі сторони в судовому засіданні. Беручи до уваги вище викладене, а також тривалий час, протягом якого сторони не проживають разом, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 05.01.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №7. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що сімейні стосунки між сторонами не склались через різні характери, у звязку з чим між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливало на їх стосунки. Фактично сторони 3 роки тому припинили подружні відносини та проживають окремо. Стверджує, що наміру зберігати сімю позивачка не має, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Також вказує, що між нею та відповідачем остаточно втрачено почуття любові та поваги та примирення між ними неможливе. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 05 січня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- МИ №062982 (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №140180 (а.с.5). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають протягом трьох років окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved