Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, в якому після його уточнення просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, а саме за [PERSON] визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку, за [PERSON] право власності на автомобіль. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачі вказали, що вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер 14 червня 2014 року, інших спадкоємців першої черги немає. До складу спадкового майна входить: -житловий будинок загальною площею 168,50 кв.м, що розташований за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с.-ще Вільхове, пров. Шевченка, 49; -земельна ділянка площею 0,1280 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с-ще Вільхове, пров. Шевченка, 49; -автомобіль [NUMBER], кузов № [NUMBER]. Позивач [PERSON] зверталась до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], проте в оформленні спадщини на житловий будинок та земельну ділянку їй було відмовлено через те, що правовстановлюючі документи не зареєстровані відповідно до закону, а на автомобіль їй було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність жодного правовстановлюючого документу на нього. Враховуючи, що позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадщину в позасудовому порядку, вони були вимушені звернутись до суду з цим позовом. Перед початком судового засідання від позивачів та їхнього представника надійшли заяви, в якому вони просили розглядати справу за їх відсутністю. Відповідач також надав заяву, в якій позов визнав, просив розглядати справу за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів. З матеріалів справи судом встановлено, що 14 червня 2014 року в смт Станиця Луганська Луганської області помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось майно: житловий будинок загальною площею 168,50 кв.м, що розташований за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с.-ще Вільхове, пров. Шевченка, 49; земельна ділянка площею 0,1280 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с-ще Вільхове, пров. Шевченка, 49; автомобіль [NUMBER], кузов № [NUMBER]. Факт належності житлового будинку та земельної ділянки померлому підтверджується нотаріально-посвідченими договорами купівлі-продажу нерухомості, що були укладені 26 грудня 2005 року між [PERSON] та [PERSON], згідно умов яких останній купив [PERSON] земельну ділянку та житловий будинок, розташовані за адресою: Луганська область, СтаничноЛуганський район, с-ще Вільхове, пров. Шевченка, 49. Однак за життя померлий не зареєстрував ці договори у БТІ, як це вимагало законодавство на той період. Належність померлому автомобілю підтверджується довідкою Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Білокуракинського, Новоайдарського, Новопсковського та Старобільського районів підпорядкованого УДАІ ГУМВС України у Луганській області від 06 грудня 2014 року за № 65/19-3298, з якої йдеться що [PERSON] зареєстрований автомобіль [NUMBER], кузов № [NUMBER]. Свідоцтво про шлюб позивача [PERSON] свідчить про те, що вона 04 березня 2011 року офіційно зареєструвала шлюб зі [PERSON], однак дошлюбне прізвище не змінила. З рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 08 лютого 2016 року вбачається, що ним другому позивачу [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Також з цього судового рішення йдеться, що цей строк [PERSON] було визначено, оскільки встановлені обставини, що він є сином померлого [PERSON], у звязку з чим відповідно до частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України цей факт вважається доведеним. Із постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 червня та 04 листопада 2016 року вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено в оформленні прав на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку не були зареєстровані в установленом законом порядку, а на автомобіль взагалі були відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З відповіді державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23 червня 2017 року № 512/01-09 йдеться, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] Застосовуючи наведені норми закону до спірних правовідносин, враховуючи, що позивач [PERSON], яка прийняла спадщину, не заперечує проти оформлення спадщини разом зі [PERSON], право на яку вони позбавлені оформити в позасудовому порядку, крім цього відповідач позов визнав та позивачі відповідно до вимог статті 1278 Цивільного кодексу України дійшли згоди щодо розділу спадкового майна, суд не бачить підстав для відмови [PERSON] та [PERSON] у задоволенні їхнього позову про визнання право власності на спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved