Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила , що у відділі державної виконавчої служби Вугледарського міського Управління юстиції на виконанні знаходився виконавчий лист за яким їй за рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 27.06.1994 року, стягувалися аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], починаючи з 20.06.1994 року до [INFO]. Весь цей час відповідач мешкав окремо, дитина мешкала разом з позивачкою [PERSON], весь тягар по утриманню дитини був повністю на ній. [PERSON] ніякої допомоги на утримання дитини не надавав і навіть ухилявся від виконання рішення суду. Тому на момент закінчення виконавчого провадження у зв'язку з досягненням дитиною повноліття, утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 22.12.2011 року згідно довідки з відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського Управління юстиції становить 43 457,00 грн. Позивачка [PERSON] вважає, що ця заборгованість виникла з вини відповідача і до теперішнього часу не погашена, тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] у сумі 43 457,00 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 43 457,00 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 200,00 грн., сплачених нею за юридичні послуги. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у відділі державної виконавчої служби Вугледарського міського Управління юстиції на виконанні знаходився виконавчий лист за яким їй за рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 27.06.1994 року, повинно було стягуватись аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], починаючи з 20.06.1994 року до [INFO]. Весь цей час відповідач мешкав окремо, дитина мешкала разом з нею, весь тягар по утриманню дитини був повністю на ній. [PERSON] аліменти сплачував періодично, ухилявся від виконання рішення суду, тому на момент закінчення виконавчого провадження у зв'язку з досягненням дитиною повноліття, утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 22.12.2011 року, згідно довідки з відділу відділі державної виконавчої служби Вугледарського міського Управління юстиції, становить 43 457,00 грн. У зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] у сумі 43 457,00 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 43 457,00 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 200,00 грн., сплачених нею за юридичні послуги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що він щомісячно сплачував аліменти на утримання сина, а в кінці кожного року надавав копії квитанцій державному виконавцю. Коли отримав копію позовної заяви надав державному виконавцю копії квитанцій про сплату аліментів, та довідки з місця роботи. За останніми розрахунками борг відсутній тому просив відмовити в задоволенні позову. Після виконання [PERSON] повноліття він продовжував виплату аліментів думаючи , що має борг. Представник третьої особи Петрова А.І. в судовому засіданні пояснила, що довідку - розрахунок №2756/4-71 від 20.11.2013 року ВДВС у м. Вугледар необхідно вважати не дійсною, так як заборгованість була нарахована без урахування фактично отриманої зарплати і перерахованих з неї аліментів. По даних документах та квитанціях по сплаті аліментів, зроблено остаточний розрахунок і встановлено що з 01.11.2005 року по [INFO]. нараховано 22 503,06 грн., фактично сплачено 20 200 грн., тобто заборгованість склала 2 303 грн. Проте, [PERSON] продовжив перераховувати гроші після 23.12.2011 року і сплатив 2500 грн., таким чином він повністю погасив заборгованість невідь переплатив196 грн. 94 коп. Відповідно до ч.1 ст.195 СК України Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Згідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Дослідивши матеріали справи ,заслухавши пояснення сторін суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] у сумі 43 457,00 грн., стягнення пені за прострочення сплати аліментів у сумі 43 457,00 грн., стягнення 200,00 грн., сплачених нею за юридичні послуги необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Відділі ДВС Вугледарського міського Управління юстиції листом від 21.05.2014 року просив попередньо нараховану заборгованість в сумі 43457 грн. вважати недійсною та надіслав копії довідок індивідуальних відомостей застрахованої особи [PERSON] Пенсійного фонду України з розмірами заробітної плати та сплачених аліментів і розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.11.2005 року по [INFO] ( дату повноліття) : - було нараховано аліментів в сумі 22 503, 06 грн. - фактично сплачено 20200 грн. Тобто борг склав 2302,94 грн. Так як після 23.12.2011 року відповідач добровільно сплатив суму 2500 грн., то переплата склала 199 грн. 94 коп. таким чином борг відсутній. На підставі викладеного ст.ст. 195,196 СК України,

Outcome: dismissed