Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений 04.08.2007 між нею та відповідачем, який зареєстрований Новгород-Сіверським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 50; неповнолітнього сина залишити проживати з нею. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 04.08.2007 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , 2011 р.н. Через відсутність взаєморозуміння між подружжям та сварки, протягом двох останніх років їх сімейні стосунки погіршились, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивачка не має наміру поновлювати шлюбні стосунки, оскільки її рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.09.2021 відкрито провадження у цій справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій заявлені позовні вимоги підтримує та просить повністю задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, правом не подання відзиву не скористався. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача та відповідача, та за згодою сторони позивача ухвалити заочне рішення. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.08.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №50. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться, продовжувати шлюбні відносини не бажає. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам малолітньої дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) викладена правова позиція, відповідно до якої за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність між сторонами спору про те, з ким із батьків проживатиме малолітня дитина, [PERSON] . Відповідач не подавав до суду своїх заперечень щодо проживання дитини разом із матір`ю. За вказаних обставин, вимоги позивачки про залишення дитини проживати разом із нею підлягають задоволенню.

Outcome: approved