Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивачка 18 жовтня 2021 року звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі і на земельну ділянку загальною площею 8,65 га кадастровий номер - 4820955000:13:000:0027 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 062483, що зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 289. Позивачка, онука спадкодавиці [PERSON] , є такою, що фактично прийняла спадщину за правом представлення в силу ст.1266 ЦК України, так як мати позивачки - дочка [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] до відкриття спадщини, а позивачка на день смерті [PERSON] була малолітньою. Заочним рішенням Березанського районного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 469/427/20 визнано за [PERSON] (донькою спадкодавці [PERSON] ) право власності на 1/2 частину спадкової земельної ділянки у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . 18 вересня 2021 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку за законом, однак їй було відмовлено з причини наявності іншого спадкоємця за законом, який прийняв спадщину, а саме доньки спадкодавця [PERSON] та відсутності правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки у порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] . 02 листопада 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. У підготовче судове засідання позивачка та її представник адвокат Кострикін О.І. не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності (а.с.106). Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, надала до суду заяву від 30 листопада 2021 року про згоду з позовними вимогами та розгляд справи за її відсутності. (а.с.103). Відзиву щодо позову до суду не надала. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачка визнала позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, перевіривши додані до позовної заяви документи, на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 21 січня 2020 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.14). Позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») є онукою [PERSON] та донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 21 грудня 2006 року (а.с.12), повним витягом з акту про одруження позивачки від 17 квітня 2021 року (а.с.10-11), витягами з державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію народження та реєстрацію шлюбу [PERSON] (а.с.61-63). Мати позивачки - [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 15 серпня 2006 року відділом РАЦС Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 8,65 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, кадастровий номер 4820955000:13:000:0027, відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії МК № 062483 виданого Березанською райдержадміністрацією 28 травня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 289 (а.с.16). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 23337315 від 06 квітня 2010 рокувбачається, що спадкова справа № 49 була заведена 06 квітня 2010 року (а.с.15). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: її донька - відповідачка [PERSON] , подавши нотаріусу відповідну заяву, що підтверджується матеріалами спадкової справи №49/2010, заведеної щодо майна померлої, а також позивачка [PERSON] за правом представлення як неповнолітня після смерті своє матері [PERSON] , яка була рідною дочкою померлої [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] та померла до відкриття спадщини (а.с.38-101). Вказані особи свідоцтва про право на спадщину не отримували, що підтверджується матеріалами спадкової справи №49/2010 (а.с.38-101). Заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2021 року у справі № 469/427/20 визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,65 га, кадастровий номер 4820955000:13:000:0027, розташовану в межах території Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №062483, виданого Березанською райдержадміністрацією 28 травня 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №289, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.19-21). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.4, 5 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважається такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2-4 ст. 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, позивачка відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення після смерті баби [PERSON] та на підставі ч.4 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після її смерті. Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, після смерті [PERSON] позивачці належало право на отримання 1/2 частини спадкового майна. Разом з тим, постановою завідувача Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Моторного М. від 18 вересня 2021 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця за законом, прийнявший спадщину, а саме дочки спадкодавця [PERSON] та відсутності правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,65 га, кадастровий номер 4820955000:13:000:0027, що розташована в межах території Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №062483, виданого Березанською райдержадміністрацією 28 травня 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №289. На підставі викладеного,

Outcome: approved