Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до Снятинської міської Ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказали, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору позивачам та [PERSON], який помер 01.09.2012р., [PERSON] яка померла 25.02.2017р. належало по 1/6 частині житлового будинку по вул. Микулинська, 45 в м. Снятині, Івано-Франківської області. Дане господарство станом на 15.04.1991 р. відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в якому були зареєстровані та проживали вищевказані особи. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом стали його дружина [PERSON] та син, позивач по справі, [PERSON], який спадщину не прийняв. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 1/3 частини спірного будинковолодіння та спадкоємцем якої за законом став [PERSON] Однак нотаріальною конторою відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки частки кожного співвласника не визначені та свідоцтво про право особистої власності на будинковолодіння від 05.08.1977р. видане на [PERSON], як голову колгоспного двору та яка померла 19.03.1978р. Тому позивачі вимушені звернутись до суду з даним позовом та просять визнати: за [PERSON] право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Микулинська, 45 в м. Снятині Івано-Франківської області; за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Микулинська, 45 в м. Снятині Івано-Франківської області; за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Микулинська, 45 в м. Снятині Івано-Франківської області; за [PERSON] право власності на 1/6 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Микулинська, 45 в м. Снятині Івано-Франківської області. Представник позивачів подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просила розглядати за його відсутності. Відповідач , представник Снятинської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на домоволодіння від 05.08.1977р. слідує, що господарство по вул.. Микулинська, 45 в м. Снятині належить колгоспному двору та головою двору записана [PERSON] З свідоцтва про смерть [PERSON] І-НМ № 235947, виданого на [PERSON], вбачається, що остання померла 19.03.1978 р. З свідоцтва про смерть [PERSON] І-НМ № 156979, виданого на [PERSON]., вбачається, що останній помер 01.09.2012р. З свідоцтва про смерть [PERSON] І-НМ № 243682, виданого на [PERSON], вбачається, що остання померла 25.02.2017р. З довідки від 14.09.2016 р. №4258, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, вказано, що станом на 15.04.1991р. в господарстві по вул. Микулинська, 45 в м. Снятин, були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], , [PERSON], [INFO]. З довідки від 14.09.2016 р. №4259, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, слідує, що на час смерті [PERSON] (01.09.2012р.) у вищезазначеному будинку були зареєстровані: дружина померлого [PERSON], [INFO] та внук померлого [PERSON], [INFO]. В довідці Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 28.08.2017р. за № 1707/01-09 вказано, що після смерті [PERSON], який помер 01.09.2012р., спадкова справа не заведена. З довідки від 23.08.2017р. №5073, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, слідує, що на час смерті [PERSON] (25.02.2017р.) у вищезазначеному будинку був зареєстрований внук померлої [PERSON], [INFO]. На підставі довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори вд 28.08.2017р. за № 1706/02-14 вбачається,що після смерті [PERSON], яка померла 25.02.2017р. заведена спадкова справа на підставі заяви про видачу спадщини за законом сина померлої [PERSON], [INFO]. Інших спадкоємців немає. Постановою від 28.08.2017 р. Першою Снятинською районною державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №45, що розташований по вул. Микулинська, в м. Снятині, Івано-Франківської області, після смерті його матері [PERSON], яка померла 25.02.2017р., оскільки не визначені частки у спірному будинковолодінні. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості по спірному будинковолодінні відсутні. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що [PERSON] набув право власності на належну йому частку у спірному колгоспному дворі та на частки, які належали його батькам, [PERSON] та [PERSON], інші позивачі також набули права власності на належні їм частки у спірному колгоспному дворі, що знаходиться по вул. Микулинська №45 в м. Снятині, Івано Франківської області. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved