Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, яким просять стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири [ADDRESS] , у розмірі - 17615 гривень кожному позивачу. Також, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь 30 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Позивачі просять стягнути з відповідача на свою користь сплачені кожним судові витрати, а саме на користь позивача [PERSON] - судовий збір в сумі 2382,27 гривень, на користь позивача [PERSON] - судовий збір в сумі 280,27 гривень та витрати на залучення спеціаліста (оцінювача) в сумі 600 грн., на користь [PERSON] - судовий збір в сумі 280,27 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є власниками квартири [ADDRESS] , в якій вночі 27 жовтня 2019 року відбулося залиття з розташованої поверхом вище квартири № 12 цього ж будинку. В результаті залиття в квартирі позивачів виникли такі пошкодження: потьоки на стінах та стелі, розбухли та не зачиняються двері у ванній кімнаті, потьоки на кафельній плитці на стінах, обвал кафельної плитки площею приблизно 1 кв.м., сліди залиття на кухонних меблях, стелі, стінах та шпалерах житлової кімнати. Також, у житлових кімнатах частково вздулися та на стиках розклеїлися шпалери, вздувся та деформувався паркет. На замовлення позивачів комісією КП «Жилкомсервіс» Основ`янського району дільниці № 59 складено акт, яким при обстеженні квартири № 12 встановлено, що в приміщенні туалету цієї квартири відбулося роз`єднання трубопроводу гарячого водопостачання на з`єднанні металевої труби та пластикової труби. Як пояснили власники квартири № 12 та № 16 , вони за власним бажанням та на власні кошти 27 вересня 2019 року виконали роботи по заміні дільниці стояка трубопроводу гарячого водопостачання, де і сталася аварія. Власником квартири [ADDRESS] є відповідач по справі - [PERSON] Матеріальна шкода, спричинена залиттям квартири визначена у розмірі 52846 гривень, крім того, позивачем [PERSON] сплачена вартість наданих послуг оцінювача у розмірі 600 гривень. Також, позивачу [PERSON] заподіяна моральна шкода, яку останній оцінює в 30000 гривень. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач [PERSON] зазначив, що залиття квартири викликало докоренні зміни в його житті, оскільки виникла потреба у проведенні робот з відновлення квартири, додавання додаткових зусиль для нормалізації звичного способу життя. Через небажання відповідача у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, позивачі позбавлені можливості оперативно провести відновлювальний ремонт житла, змушені жити в умовах антисанітарії, мокроти, цвілі та пошкодженого майна, що спричиняє додаткові незручності. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог у зв`язку з наступним. Квартира [ADDRESS] належить позивачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1998 року, реєстраційний номер 9-98-154277. Квартира розташована на 2-му поверсі дев`ятиповерхового будинку. Судом встановлено, що 27 жовтня 2019 року о 01 годині відбулося залиття належної позивачам квартири, що було зафіксовано актом комісії КП «Жилкомсервіс» від 28 жовтня 2019 року. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Як вбачається з акту обстеження КП «Жилкомсервіс», на час виходу комісії в квартирі № 8 в туалеті на стелі та стінах патьоки, в ванній кімнаті двері розбухли та не закриваються, в приміщенні кухні на стелі частина керамічної плитки відсутня (приблизно 1,0 м2), на стінах на кахельній плитці патьоки. В житлових кімнатах на стелі та на стінах на шпалерах є сліди залиття, шпалери місцями надулися, на стиках розклеїлися, на полу паркет та килим мокрі, паркет частково надувся, деформувався. Меблі мають сліди залиття. Під час обстеження квартири № 12 було встановлено, що в приміщенні туалету відбулося роз`єднання трубопроводу гарячого водопостачання та з`єднанні металевої та пластикової труб. Зі слів власників квартир № 12 , 16 ними за власним бажанням та за власні кошти були виконані роботи по заміні ділянки стояка трубопроводу гарячого водопостачання, де сталася аварія. Наданий позивачем акт суд вважає належним та допустимим доказом, він відповідає вимогам, встановленим вищевказаним Правилам. Відповідачем не надано доказів невідповідності викладених в акті обстеження обставин фактичним обставинам справи, зокрема - наявності та виду пошкоджень, завданих залиттям, а також причин залиття квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 листопада 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю., реєстраційний номер 3914. Стаття 322 ЦК України, зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 4 частини 2 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що власник зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Згідно зі статтею 151 ЖК Української РСР та абзацу 5 пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року (з наступними змінами), власник зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири. При таких обставинах, суд вважає встановленим, що залиття належної позивачам квартири [ADDRESS] відбулося з вини відповідача, а саме - внаслідок роз`єднання трубопроводу гарячого водопостачання та з`єднанні металевої та пластикової труб в квартирі [ADDRESS] . За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вищевказані роз`яснення містяться в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями. Для визначення розміру матеріальної шкоди позивачем було замовлено виготовлення звіту про незалежну оцінку пошкодженого майна. Як вбачається зі звіту суб`єкту оцінювання ФОП [PERSON] , виготовленого 06 грудня 2019 року, за результатам обстеження технічного стану належної позивачам квартири встановлено, що в результаті залиття деформоване і приведене у непридатний стан покриття підлоги - паркет, обвал плитки (1 кв.м.), на стелі та стінах патьоки, у ванній кімнаті відставання плитки, розбухли двері та не зачиняються, кухонні меблі частково деформовані внаслідок впливу вологи, в житлових кімнатах площею 18 кв.м., 12 кв.м. та 11, 5 кв.м. на стелі та стінах сліди залиття, вздуття паркету та відслоїння шпалер, деформація кухонної меблі. На поверхні стін та підлоги сліди дії вологи. Дані пошкодження тягнуть за собою зміну вищеназваних елементів. Згідно висновку оцінювача вартість матеріального збитку, що виник внаслідок залиття трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 52846,00 гривень. Суд вважає вказаний звіт є належним та допустимим доказом розміру майнової шкоди, оскільки він проведений на підставі візуального огляду пошкодженого майна, з використанням нормативно-правових актів та спеціалізованої літератури, виходячи з наданої позивачами технічної документації. Враховуючі розмір позовних вимог, заявлених кожним позивачем окремо, а також ту обставину, що пошкоджена внаслідок залиття квартира перебуває у спільній сумісній власності позивачів, суд вважає за можливе встановити, шо розмір майнової шкоди, завданої кожному позивачу складає 17615 гривень, що дорівнює 1/3 частці визначеної оцінювачем суми майнової шкоди. Також, однією з складових заподіяної майнової шкоди є витрати на оплату послуг оцінювача, який виготовив звіт про вартість завданої залиттям майнової шкоди. Ці витрати вважаються майновими збитками й обов`язок стосовно їхнього відшкодування охоплюється приписами пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, адже є реальними збитками. Право на таке відшкодування підтвердив і Верховний Суд, який у постанові від 02.05.2018 в справі №?401/2142/16-ц зазначив, що вартість витрат, яких позивач зазнав для того, щоб визначити розмір заподіяної шкоди та вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт підтверджується рахунком, квитанцією про сплату та актом прийняття-передання. Згідно товарного чеку № 18 від 05.12.2019 на оплату послуг оцінювання, позивачем [PERSON] були понесені витрати в сумі 600 грн. Також, позивач [PERSON] поніс втрати немайнового характеру, які викликані пошкодженням його майна та відмовою відповідача у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду. Внаслідок дій відповідача позивач [PERSON] змушений протягом тривалого часу додавати додаткових зусиль для відновлення своїх порушених майнових та немайнових прав. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Відповідач ухиляється від відшкодування майнової шкоди, яка була спричинена власникам квартири [ADDRESS] внаслідок залиття. Позивач [PERSON] змушений проживати в квартирі, що є пошкодженою, зі слідами залиття, змушений додавати додаткових зусиль для нормалізації звичного способу життя. Враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач [PERSON] , характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його житті, та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають задоволенню в цій частині позовних вимог на суму 5000 грн. Суд вважає, що в даній справі відшкодування моральної шкоди у вищевказаному розмірі та стягнення майнової шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири, є достатніми для сприяння відновлення порушених прав позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, а саме - стягує з відповідача на користь позивачів сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог кожного позивача. Суд стягує з відповідача на користь позивача [PERSON] - судовий збір в сумі 280,27 грн та витрати на залучення спеціаліста (оцінювача) в сумі 600 грн; на користь [PERSON] - судовий збір в сумі 280,27 грн, на користь позивача [PERSON] - судовий збір в сумі 1131,34 гривень (пропорційно до суми задоволених позовних вимог, що складає 47,49 % від заявлених) На підставі викладеного,

Outcome: partial