Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2016 року. Від вказаного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб між сторонами носить лише формальний характер. Примирення між сторонами неможливе, шлюбних відносин не підтримують, втратили повагу і почуття одне до одного, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 24.06.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу [PERSON] . Відповідно до ч. 2\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за\~відсутності клопотання\~будь-якої\~зі сторін\~про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась,\~\~від неї надійшла\~\~письмова заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи. Згідно ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність сторін з дотриманням вимог, встановлених законом, враховуючи згоду позивачки на розгляд справи в порядку заочного провадження. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.08.2016 року в Олевському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 56, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в медичному закладі, що стверджується довідкою КНП «Олевська ЦЛ» № 106 від 22.06.2020 року (а.с. 9). Як вбачається із змісту поданої позовної заяви, спільне життя не склалося, на протязі останнього часу у сторін виникли непорозуміння, сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, тому шлюб між сторонами носить лише формальний характер, а стосунки, які між ними склалися не відповідають моральним засадам сім`ї та не характерні для подружніх відносин, не відповідають вимогам ст. 55 СК України. Примирення між сторонами неможливе, вони втратили повагу і почуття одне до одного. Спільне проживання та збереження сім`ї є неможливими та суперечать інтересам позивачки та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ ст.110\~СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із\~ст.113 СК України\~слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивачка не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed