Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що у належному їй на підставі договору дарування від 06.06.1996 року домоволодінні, відповідачка ніколи не проживала та не проживає, право користування [PERSON] вказаним домоволодінням відбулася помилково, поза її волею. Реєстрація відповідачки в домоволодіння позивачки порушує її право власності та є наслідком несення додаткових витрат по обслуговуванню будинку. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд. За клопотання позивачки здійснено виклик свідків. В судове засідання позивачка не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка до судового засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України. Заслухавши пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачці на праві власності належить Ѕ частина домоволодіння [ADDRESS] за договором дарування №1570 від 06.06.1996 року, реєстраційний №114. Решта (Ѕ частина) домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] за договором дарування №1570 від 06.06.1996 року, реєстраційний №114, який помер [INFO] . Відповідно до довідки №0561, виданої 08.02.2021 року виконавчим комітетом Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, [PERSON] зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Проте, згідно відомостей домової книги на домоволодіння [ADDRESS] , за даними Нікольської селищної ради, у домоволодінні [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Допитом свідків [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] є донькою мешканки села Новоянисоль, яка також постійно проживає по [ADDRESS] . [PERSON] не є і ніколи не була ані родичом, ані членом родини позивачки. [PERSON] хоча і зареєстрована, але ніколи не проживала в домоволодінні [ADDRESS] . Деякий час [PERSON] проживала разом з матір`ю та братом в будинку [ADDRESS] , але вже тривалий час проживає окремо від них. Припускають, що реєстрація відповідачки в будинку позивачки відбулась помилково під час реєстрації її місця проживання. За змістом ст.ст.316, 317, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Під час судового розгляду встановлено, що відповідачка [PERSON] не є і не була членом родини [PERSON] , ніколи не мешкала будинку [ADDRESS] . Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України). Враховуючи викладене, з метою захисту прав власника домоволодіння, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у зв`язку з його обґрунтованістю, та ухвалює рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] .. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з кожного з відповідачів на користь позивача понесені ним при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved