Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом в якому вказали, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] та розташований на території Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Спадкоємцями [PERSON] за заповітом є: його син [PERSON] та його невістка [PERSON]. У 2014 році позивачу [PERSON] постановою Жмеринської районної державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями. Позивачі просили суд ухвалити рішення про визнання за ними в порядку спадкування право власності за кожним на 1/2 частку житлового будинку, житловою площею - 30,2 кв. м, загальною площею - 39,3 кв. м з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS], який рахується за померлим [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідача Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області надала заяву, в якій не заперечувала щодо задоволення позову, справу просила розглянути у відсутність її представника. Суд вважає, що оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачами, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як зазначено у абзаці 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10); після його смерті залишився житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу та технічним паспортом (а.с.12, 18-24), стан якого, який згідно звіту технічного стану - задовільний (а.с.25-26). Згідно заповіту [PERSON] заповідав усе своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося [PERSON] та [PERSON]П.(а.с.11). Як вбачається із спадкової справи [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] за заповітом, звернувшись до нотаріальної в межах шести місяців з відповідною заявою. Вони є єдиними спадкоємцями. (а.с.39-42). Згідно постанови Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 12.03.2014 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.17). Оскільки правовстановлюючі документи на спадковий будинок на [PERSON] не видавалися, з моменту смерті [PERSON] припинилась його правоздатність, а відповідно на його ім'я свідоцтво про право власності на будинок видаватися не може. Отже позивачі, які є спадкоємцями, відповідно, після смерті [PERSON] є учасниками правовідносин, суб'єктами яких раніше був померлий. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. На підставі ст.ст. 25, 346, 392, 1216, 1217, 1218, 1270 ЦК України, абз. 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2,

Outcome: approved