Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем вони проживали у шлюбі, який зареєстровано 07.10.2016 року в Хустському районному відділі ДРАЦСу за актовим записом №223. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти залишилися на її вихованні та утриманні, так як відповідач з серпня 2020 року залишив сім`ю та проживає окремо. Позивачка зазначає, що на даний момент шлюб між ними не розірваний, при цьому вони з серпня місяця 2020 року припинили проживати як подружжя, спільного господарства не ведуть і вона повністю виховує та утримує дітей. Відповідач не навідує сім`ю та дітей, усунувся від їхнього виховання та утримання і не цікавиться їхнім здоров`ям, фізичним розвитком та взагалі не цікавиться існуванням дітей. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення своїх дітей необхідними умовами виховання, коштів на утримання дітей не надає. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі і самостійно не може забезпечувати утримання малолітніх дітей оскільки працевлаштуватися на разі не має можливості тому, що змушена виховувати та доглядати до трьох років малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач не має жодних утриманців, забезпечує лише свої особисті потреби і не платить ніяких аліментів іншим особам. Регулярних доходів відповідач не має, однак виконує різні роботи на замовлення приватних осіб заробляючи достатньо коштів, хоча надати докази про його доходи вона не має можливості, тому вона просить суд стягувати кошти на утримання їх неповнолітніх дітей з відповідача у твердій грошовій сумі по 2500 гривень на кожну дитину до досягнення повнолітнього віку та на її користь у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, та просив розгляд справи проводити без його участі та без участі позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, хоча належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом вручення рекомендованих повідомлень, що надсилалися та вручалися поштовими відправленнями, з викликом до суду. Відзиву на позов відповідачкою не подавалось. У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживають у шлюбі, який зареєстровано 07.10.2016 року в Хустському районному відділі ДРАЦСу за актовим записом №223. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти знаходяться на вихованні та утриманні біля позивачки. Як зазначає позивачка з відповідачем вони практично з серпня місяця 2020 року припинили свої шлюбні стосунки і разом не проживають. Між сторонами також не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Факт перебування малолітніх дітей на утриманні позивачки стверджений дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме довідкою про склад сім`ї позивачки виданий виконавчим комітетом Хустської міської ради від 06.11.2020 року за №1047 та актом обстеження житлово-побутових умов позивачки, складеного депутатом Хустської міської ради від 19.10.2020 року. Відповідач [PERSON] є працездатний, не надав заперечення щодо позову та щодо обставин викладених позивачкою. Сторонами не надано доказів щодо доходу відповідача чи його надмірних витрат, тому суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] є молодим за віком, працездатний, не надав заперечення щодо позову та щодо обставин викладених позивачкою. Сторонами не надано доказів щодо доходу відповідача чи його надмірних витрат, тому суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.ст.75,80,84 СК України, дружина (чоловік) повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатний, або потребує матеріальної допомоги. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя, або у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, тому суд вважає вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її утримання коштів на період перебування у відпустці по догляду за дитиною обґрунтованими та доведеними. Разом з цим, виходячи з визначеного розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на утримання дитини та відсутності у нього постійного місця праці та стабільних доходів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908, 00 гривень.

Outcome: partial