Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 28.07.2017р. звернулася до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до договору дарування квартири від 04.09.2001р., укладеного між [PERSON], [PERSON] і позивачкою [PERSON], [PERSON] подарувала [PERSON] та позивачці однокімнатну квартиру №23 по вул. Новосельська, 2Є в смт. Березанка, площею 31 кв.м., в т.ч. житловою площею 15,8 кв.м.. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за №2004. [PERSON] померла 29.12.2004р., спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є її мати [PERSON], чоловік та діти померлої - [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Усі спадкоємці за законом першої черги у 6-місячний термін надали нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про відмову від прийняття спадщини; від імені неповнолітнього [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини надав його батько [PERSON]. Позивачка є рідною сестрою померлої і як спадкоємець другої черги за законом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса було встановлено, що отримати свідоцтво про право на спадщину на частину квартири №23 по вул. Новосельська, 2Є в смт. Березанка вона не може, так як в договорі дарування та у витязі із державного реєстру речових прав на нерухоме майно немає чітко визначених часток у кожного із співвласників. Посилаючись на ст.ст. 25,355,368,370 ЦК України, позивачка просить визначити, що розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру №23 по вул. Новосельська, 2Є в смт. Березанка Миколаївської області є рівними та частка кожного із співвласників становить по ? частки квартири. Сторони в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі, представник відповідача позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вбачається, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10,11). Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджено, що 04.10.1986р. в Краснопільській сільській раді Березанського району Миколаївської області [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.12). Свідоцтвом про смерть серії I-ФП №208118 підтверджено, що [PERSON] померла 29.12.2014р. (а.с.8). З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 06.05.1989р. в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського РУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №22, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського РУЮ від 24.04.2015р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 20.05.1998р. складено відповідний актовий запис №336, після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині залишено прізвище [PERSON] (а.с.14). 04.09.2001р. укладено договір дарування квартири, посвідчений державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної квартири та зареєстрований в реєстрі за №2004, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар однокімнатну квартиру, житлова площа якої становить 15,80 кв.м., загальна площа 31 кв.м., що знаходиться в смт. Березанка, вул. Новосельська, 2Є, квартира 23. Вказана квартира належить дарителю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Березанською державною нотаріальною конторою 12.05.2000р. по реєстру №716, зареєстрованого в Березанському БТІ 12.05.2000р. за №694 (а.с.6). З [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що на підставі договору дарування квартири серія та номер 2004, виданого 04.09.2001р. Березанською державною нотаріальною конторою, власниками квартири за адресою смт. Березанка, вул. Новосельська, 2Є, кв.23, є [PERSON] та [PERSON], розмір частки власників 1/1 (а.с.15). З матеріалів спадкової справи вбачається, що на підставі заяви [PERSON] від 27.04.2015р. зареєстрованої в книзі обліку спадкових справ за №47, відкрита спадкова справа №17/2015 до майна померлої 29.12.2014р. [PERSON]. Своєю заявою [PERSON] відмовився від спадщини, яка залишилася після смерті його дружини [PERSON] на користь сестри померлої [PERSON] (а.с.30). Аналогічну заяву [PERSON] написав від імені та в інтересах малолітнього [PERSON] (а.с.31). [PERSON] надала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] (а.с.32). Син покійної [PERSON] надав нотаріусу заяву про відмову від спадщини за законом на користь сестри померлої [PERSON] та прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], складеним 23.09.2014р. в Новофедорівській сільській раді Березанського району Миколаївської області, посвідченим секретарем Новофедорівської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за №91, яким заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.37) та 20.07.2015р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.69). Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч.ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Таким чином, оскільки частки співвласників у спірній квартирі не були виділені, то квартира належала співвласникам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Враховуючи, що один із співвласників майна помер і тому добровільний поділ майна є неможливим, вказаний спір підлягає судовому розгляду. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тому, вимоги позивачки щодо визначення кожному із співвласників квартири по ? частині квартири підлягають задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved