Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивачка 11.11.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 07 серпня 2014 року, серії [NUMBER]. За життя спадкодавець заповіт не залишив, але за законом, спадкоємцем першої черги є дружина померлого - [PERSON], яка прийняла спадщину за законом в силу ст. 1268 ЦК України. Доказом цього є відмітка у паспорті позивача про її реєстрацію місця проживання. Факт родинних відносин спадкоємця із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 15.09.1979 року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], та приватизована земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га. в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], що належали померлому [PERSON]. Земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.12.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011054600075. Власником житлового будинку з господарськими будівлями згідно виписки з погосподарської книги від 04.06.2016 року № 1530 в [ADDRESS], є [PERSON], рік побудови - 1989 року, об»єкт по господарському обліку має № 0070-1. Крім того, згідно даної виписки за [PERSON] числиться земельна ділянка площею 0,1 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Згідно технічного паспорту на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого ФОП [PERSON] станом на 01 червня 2016 року житловий будинок літ. «А-1» складається в цілому з : сараю літ. «Б», літнього душу літ. «б», вхідного погрібу літ. «б1», навісу літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», воріт, хвіртки № 1, огорожі № 2-4, вигріба № 6, свердловини № 7, замощення «1» загальною площею 84,0 м.кв., житловою площею 48,7 м.кв., рік побудови 1989 р. Відповідно до законодавства право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] не зареєстрував за життя, тому державний нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори - Замулко Л.В. замість свідоцтва про право на спадщину за законом надав позивачу постанову відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 червня 2016 року 02-31/1176, де повідомляє, що 16.01.2015 року була відкрита спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON], за заявою про прийняття спадщини згідно закону від дружини померлого - [PERSON] ( відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.01.2015 р. № 39370066 ). Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. Прийнявши спадщину, спадкоємець звернулася до Полтавської районної держава нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з не поданням документів, що підтверджують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], та на приватизовану земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться [ADDRESS] (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 червня 2016 року 02-31/1176). Отже, спадкоємцем після смерті [PERSON] визначено [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори, подавши заяву про прийняття спадщини згідно закону. Проте, оформити права на спадщину на даний час спадкоємець не може, оскільки, як зазначає нотаріус у своєму рішенні про відмову у видачі свідоцтва про право ні спадщину, у померлого відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Таким чином, позивач, яка прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON], позивач має право на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, які входять до спадкової маси, після смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна» від 24.05.2001 року № 127 до самочинного будівництва не належать індивідуальні ( садибні ) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські ( присадибні ) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, спадкоємець, приймаючи спадщину, не має можливості набути її шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Ковалівка Полтавскього району та області, вул. Садова, 31, та на прилеглу приватизовану земельну ділянку загальною площею 0,1000 га., які належали спадкодавцю на праві приватної власності, оскільки відсутні оригінали правовстановчі документу, яким є свідоцтво про право власності на житловий будинок, який обов»язково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Житловий будинок та земельна ділянка, які входять до спадкової маси знаходяться в Полтавському районі Полтавської області, таким чином дана справа підсудна Полтавському районному суду Полтавської області. У листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначається, що «за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини», тому належним відповідачем по справі є Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області. Прохала визнати за [PERSON] ( ідентифікаційний податковий номер : [NUMBER] ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], який складається в цілому з : житлового будинку - літ. «А-1», сараю - літ. «Б», літнього душу - літ. «б», вхідного погрібу - літ. «б1», навісу - літ. «б2», сараю - літ. «В», вбиральні - літ. «Г», воріт-хвіртки - літ. № 1, огорожі - літ. № 2-4, вигріба - літ. № 6, свердловини - літ. № 7, замощення - літ. «І», загальною площею 84,0 м.кв., житловою площею 48,7 м.кв., та на земельну ділянку площею 0,1000 га, в [ADDRESS], для будівництва обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому [PERSON] згідно Державного акта на право власності земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011054600075, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року її чоловіка - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивача - [PERSON] ( а. с. 5 ) позов підтримав та прохав задовольнити ( а. с. 47 ). Представники : відповідача - Ковалівської сільської ради Полтавського району та третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог : Полтавської районної державної нотаіальної контори та Відділу Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області, не висловили заперечень щодо позову ( а. с. 48, 57, 58). Тому, суд вважає за можливе, розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини на які послалася в позові позивач і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 6 - 39. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 392 ЦК України, так як власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, та відповідно до ст.1223, 1268, 1269 ЦК України.

Outcome: approved