Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачі звернулися в Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області із позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказують, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.08.2014р. № 1065 позивачі є власниками житлового будинку [ADDRESS]. Після укладення договору купівлі-продажу позивачі проживають в належному їм будинку. Як з'ясувалось на час укладення договору в будинку залишився прописаним відповідач. В п. 9 договору купівлі-продажу було зазначено, що продавці зобов'язуються знятися з реєстрації, однак умови договору так і не виконали у зв'язку з чим позивачі вимушені звернутись до суду з цим позовом. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та за відсутністю позивача [PERSON] Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати приймає на себе. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] буду належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явився повторно, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Представник третьої особи - Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з'явився, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Позивачам дійсно належить в рівних частинах, а саме по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі - продажу житлового будинку від 09 серпня 2014 року /а.с.9/, копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.10-11/. Відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS], що підтверджується копією домової книги /а.с.12-13/, та довідкою адресно-довідкового бюро /а.с.16/, але ніколи в ньому не мешкав, що підтверджується довідкою виданою головою квартального комітету № 103 /а.с.14/. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідач зареєстрований в зазначеному будинку, але в ньому не проживає, позивачі не можуть в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися будинком; крім того, внаслідок реєстрації відповідача в будинку позивачі вимушені сплачувати за нього комунальні послуги. Судом не отримані відомості про наявність у відповідача поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачам. Приймаючи до уваги, що відповідач без поважних на те причин не проживає в будинку, належному позивачам, а залишаючись зареєстрованим в ньому порушує права позивачів як власників, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved