Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Скала-Подільської селищної ради про визнання за нею права власності за заповітом на домоволодіння, розташоване в с.Лосяч по вул.Церковна,6 Борщівського району, що належало її матері [PERSON], яка померла 13 жовтня 2002 року, посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно на підставі заповіту їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на імя спадкодавця. Вказала, що спірне домоволодіння відносилося до суспільної групи двір колгоспника і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала тільки її матір [PERSON] і являлася власником цього домоволодіння, однак не оформила правовстановлюючі документи. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них поступили письмові заяви, в яких просять розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач представник Скала-Подільської селищної ради в судове засідання не зявився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачкою, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 12 грудня 2016 року приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] листом №1239/02-31 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння, розташоване в с.Лосяч по вул.Церковна,6 Борщівського району і що належало померлій 13 жовтня 2002 року [PERSON] через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Нотаріусом зазначено, що на підставі поданої позивачкою заяви від 16 жовтня 2016 року відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №280/2016. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації 25 жовтня 2016 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння, розташованого в с.Лосяч по вул.Церковна,6 Борщівського району Тернопільської області, становить 34643,00 грн., житловий будинок побудовано в 1949 році, та господарські будівлі та прибудови в 1958-1962 роках. Згідно рішення тринадцятої сесії двадцять першого скликання Лосяцької сільської ради від 21 січня 1994 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування жилого будинку. За даними доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг с.Лосяч за 1986 1990, 1991-1995 р.р., двір, у якому проживала [PERSON] голова двору, відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] є такою, що не втратила права на частку в колгоспному дворі, однак свого права власності на нерухоме майно не оформила. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6\~постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991\~року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. 09 квітня 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Лосяцької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №34, яким усе своє майно, належне їй на день смерті заповіла [PERSON]. Заповіт не змінювався і не скасовувався. 13 жовтня 2002 року померла мати позивачки [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 099386, видане Лосяцькою сільською радою 15.10.2002 року). Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 04 листопада 2016 року №1018 [PERSON], яка померла 13.10.2002 року та до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON] Враховуючи, що в справі, яка розглядається, спадщина відкрилася 13 жовтня 2002 року і була прийнята позивачкою, до даних правовідносин слід застосовувати норми діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК 1963р.). Згідно ст. 548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст..549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], що підтверджується листом приватного нотаріуса від 12.12.2016 року № 1239/02-16 та довідкою Скала-Подільської селищної ради від 04 листопада 2016 року №1018. Родинні відносини позивачки [PERSON] з матірю [PERSON] підтверджуються доданими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження позивачки серії І-ИД № ІІ-УР №976352 та свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 339298. З огляду на наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, право власності на домоволодіння, розташоване в с.Лосяч вул.Церковна,6 Борщівського району Тернопільської області, що належало померлій 13 жовтня 2002 року [PERSON] На підставі п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 535, 548, 549 ЦК 1963 р.,

Outcome: approved