Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в позові, що 05 червня 2005 року у виконавчому комітеті Старововчинецької сільської ради Глибоцького району, Чернівецької області, позивачем зареєстровано шлюб з громадянином [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 07. Від іхнього шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 27 березня 2014 року рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами - розірвано. На даний час подружні відносини між ними фактично припинені, так як сторони фактично не проживають разом як подружжя вже більше шести років. Цьому передували систематичні сварки та скандали, що виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин, що призвело до втрати почуття любові та довіри між ними. Відповідач фактично протягом останніх трьох років не надає будь-якої фінансової допомоги на утримання їхньої сім`ї в цілому та дитини зокрема. Позивач працює на Державному підприємстві «Чернівецьке лісове господарство» на посаді - верстатник третього розряду та її середньомісячний заробіток складає приблизно 4390 грн. і даних грошей позивачу з донькою ледь вистачає на продукти харчування. В даний час відповідач ніде офіційно не працює, проте позивач вказує, що відповідач неофіційно працює в Україні на будівництві та їздить за кордон до Польщі на заробітки і має можливість забезпечувати сім`ю та у встановленому законом розмірі, надавати грошову допомогу на утримання дитини. Інших стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться.. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно на дитину, починаючи з 21 липня 2020 року, до її повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, в своїх поясненнях підтвердили обставини, що викладені в позовній заяві і просили суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтвердили ті ж обставини, що зазначені у відзиві на позовну заяву, в якому позов визнаєть частково в розмірі 1200 грн. щомісячно. Також зазначають, що позивачка вказала не правдиву інформацію, про те, що відповідач ніби то працює на будівництві в Україні та виїздить до Польщі на заробітки. Оскільки в 2012 році він переніс операцію - абсцес лівої легені. І йому важка фізична праця заборонена, тому працювати на будівництві фізично не може. Постійно спілкуватись з дитиною не має змоги, так, як позивач зробила все для цього необхідне. Стверджує, що він не працевлаштований, та не має значних доходів у зв`язку з чим не може сплачувати аліменти в розмірі якого просить позивач. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Так, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , народилася [INFO] , і її батьками є сторони у справі. Згідно довідок виданих Турятською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області №431, 432 від 15 липня 2020 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області, та до складу її сім`ї входять: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] ; дочка - [PERSON] , перебуває на утриманні матері; син - [PERSON] . Як вбачається з заключення ЛКК №374 від 21 липня 2020 року виданого Глибоцької ЦРЛ, [PERSON] - здорова. Довідкою виданою Чернівецьким лісгоспом від 15.07.2020 року №294 підтверджується, що [PERSON] працює в Держаному підприємстві «Чернівецьке лісове господарство» з 27.03.2019 року. І її середній дохід складає 4390 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров`я дитини, стан здоров`я відповідача, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 1800 гривень щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial