Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачі у березні 2013 р. звернулися до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON], яка являлась власником земельної ділянки площею 0,0799 га, на якій вона разом з [PERSON], як подружжя, розпочали будівництво житлового будинку по [ADDRESS] який до даного часу не зданий у експлуатацію. Крім того, померла являлась власником земельних ділянок площами 0,3706 га, 0,1485 га та 0,25 га, що підтверджується виданими на її ім»я Державними актами на право приватної власності на землю. За життя [PERSON] своїм майном не розпорядилася, тому спадкування відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги являються вони - чоловік померлої [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], внук [PERSON] в порядку спадкування за представленням ( син дочки [PERSON], яка померла у 1992 р.), а також відповідачі - дочки [PERSON] і [PERSON] [PERSON] тривалий час хворіла, її доглядали сини [PERSON] та [PERSON], а відповідачі не приймали участі в наданні допомоги своїй матері, яка через свій вік потребувала такої допомоги. З цих підстав просять усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом майна [PERSON] [PERSON] вважає, що майно, набуте за час шлюбу подружжям, належить подружжю на праві спільної сумісної власності, тому просить визнати за ним : право власності на 5/8 ідеальних частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] ; право власності на 1/ 2 частини земельної ділянки площею 0,0799 га, та право власності на 1/4 частини земельних ділянок площами 0,3706 га, 0,1485 га і 0,25 га. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними: право власності за кожним по 1/8 ідеальній частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]; право власності за кожним по 1/8 частини земельної ділянки площею 0,0799 га; право власності за кожним по 1/ 4 частини земельних ділянок площами 0,3706 га, 0,1485 га і 0,25 га. Також просять визнати частково недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ№11466, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0799 га Крім того, перешкодою в оформленні права власності являються помилки, виявлені у свідоцтвах про народження [PERSON], [PERSON] та [PERSON]- матері позивача [PERSON] Зокрема, ім»я померлої [PERSON], але у згаданих свідоцтвах про народження її ім»я помилково записано [PERSON], хоча в усіх інших виданих на її ім»я документах зазначається вірно [PERSON]. Тому просять встановити факт, що [PERSON], являлась матір'ю [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засіданні не з»явилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримали повністю з вище зазначених підстав. Пояснили, що їх мати звали [PERSON], разом з якою вони проживали за зазначеною адресою. Мати потребувала сторонньої допомоги, і тільки вони вдвох піклувалися про матір, а їх сестри - відповідачі по справі, рідко приїздили до матері, пославшись на те, що зайняті роботою та мають свої сім»ї. Зазначили, що після смерті матері вони, їх батько та онук померлої [PERSON], не зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. А їх сестри [PERSON] та [PERSON] вчасно звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, про що їм стало відомо пізніше. Ними пропущений строк звернення з заявою про прийняття спадщини, тому вони за порадою адвоката звернулися в суд з даним позовом . Стверджують, що оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки, власником яких являлась їх померла мати, у них збереглися. А житловий будинок [ADDRESS] до даного часу не зданий в експлуатацію та не зареєстрований на праві власності за будь-ким із їх родини. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в частині встановлення факту родинних відносин. В іншій частині позов не визнав та в його задоволенні просить відмовити за безпідставністю. Вважає, що позивачі не довели суду, яке саме їх право та ким порушено в даному випадку, а також не довели, що померла [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, а відповідачі мали можливість надати таку допомогу. Зазначив, що у позивачів немає перешкод у прийнятті спадкового майна, оскільки нотаріусом заведена спадкова справа, правовстановлюючі документи на земельні ділянки збереглись, а померла не являлась власником спірного будинку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає у [ADDRESS] по сусідству з родиною [PERSON]. Дружину та мати позивачів звали [PERSON], яка раніше проживала у старому будинку, а потім перейшла жити у новозбудований будинок до синів [PERSON] та [PERSON], які і доглядали її, як свою матір. [PERSON] хворіла і потребувала сторонньої допомоги. В останні роки житті [PERSON] вона інколи заходила в будинок до неї, тому не знає, чи приїздили дочки до матері, коли саме та як часто. Свідок [PERSON] показав, що з 2002 р. проживає в [ADDRESS] по сусідству з родиною [PERSON], зокрема, біля їх старого будинку, в якому раніше проживала [PERSON], яку в основному відвідували і турбувались про неї її сини, так як проживали поруч. А дочки [PERSON] та [PERSON] приїздили до матері приблизно раз в місяць. В останні роки життя [PERSON] перейшла проживати до синів у новозбудований будинок, що значно дальше від нього, тому він там був всього декілька разів в останні роки. Знає, що [PERSON] хворіла, їй важко було самостійно ходити, тому потребувала сторонньої допомоги. [PERSON], чоловік померлої, після того, як вона перейшла жити до синів, повернувся назад в старий будинок, де проживав до її смерті, а після знову повернувся до синів. З»ясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, з врахуванням вимог цивільного судочинства , суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з врахуванням наступного. Встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживала у [ADDRESS] яка згідно Державного акту на право приватної власності на землю ЛВ №11462, з 1997 року являлась власником земельної ділянки площею 0,0799 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на якій розміщений незавершений будівництвом житловий будинок, про який відсутні дані щодо його здачі в експлуатацію чи реєстрацію на праві власності . Даних про те, що померла [PERSON] являлась власником незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] суду не надано, тому дане майно не може вважатися спадковим. Також [PERSON] являлась власником 3-х земельних ділянок, які знаходяться на території с.Солонка, зокрема: земельної ділянки площею 0,3706 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №0043166 , виданого 22.03.2002р.; земельної ділянки площею 0,1485 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №233464 , виданого 29.02.2012р.; земельної ділянки площею 0,2500 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №2334645, виданого 29.02.2012р. Державні акти зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів Солонківської сільської ради Пустомитівського району( а.с.29-32) Згідно свідоцтва про смерть та Актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] р. у с.Солонка у віці 77 років. Причина смерті - ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Також встановлено, що 22.08.2012р. Пустомитівською державною нотаріальною конторою заведена Спадкова справа №25812012 до майна [PERSON], померлої [INFO], з якої слідує, що 22.08.2012р. дочка померлої [PERSON] звернулася у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини її померлої матері [PERSON] З аналогічною заявою 12.09.2012р. звернулася у нотаріальну контору також [PERSON]- дочка померлої. 03.10.2012р. державний нотаріус повідомив [PERSON], що у зв»язку із спливом шестимісячного терміну після смерті його матері [PERSON], будуть видаватися свідоцтва про право на спадщину. 08.10.2012р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяву про те, що ними подана до суду заява про усунення від права на спадщину дочок померлої [PERSON] та [PERSON], у зв»язку з чим просять утриматися від видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом до вирішення справи в суді. В матеріалах спадкової справи відсутні дані про звернення позивачів у нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини. Статтями 256,258 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом. Згідно свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON] та [PERSON], їх батьками значаться [PERSON] та [PERSON]( а.с.13,15,16). А згідно записів в паспорті громадянина України [PERSON], в графі «Сімейний стан» значиться, що він у 1958 році зареєстрував шлюб з [PERSON]( а.с.12). Таким чином судом встановлено, що [PERSON], [INFO] , являлась матір»ю [PERSON], [PERSON] та [PERSON], ім.»я якою у свідоцтвах про народження її дітей записано «[PERSON]», замість вірно «[PERSON]». З цих підстав позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин, підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про визнання права власності. Відповідно до положень статей 55,124 Конституції України та ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Главами 84-86 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст.1217) ; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини( ст.1270) ; якщо спадкоємець протягом 6-місячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину (ч.1 ст.1272); за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини( ч.3 ст.1272). Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України і ,зокрема, таке оформляється шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296-1298). З огляду на положення вищезазначених статей ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини. У протилежному випадку спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, і може порушувати в суді питання лише про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом померлої , які не зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Даних про існування у позивачів перешкод у вчиненні таких дій, судом не встановлено. З врахуванням встановленого не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачами на незавершений будівництвом житловий будинок та чотири земельні ділянки. Також відсутні підстави для визнання частково недійсним Державного акту на право приватної власності на землю ЛВ №11462, виданого 23.07.1997 року на ім.»я [PERSON], оскільки позивачі не довели суду з яких саме підстав необхідно такий правочин визнавати частково недійсним. Щодо позовних вимог про усунення від спадкування. Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов»язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] протягом останніх років свого життя в силу похилого віку (77 років) та хвороби, не могла самостійно забезпечити умови свого проживання. Тому про нею піклувалися її сини [PERSON] та [PERSON], оскільки такі залишалися проживати разом з їх матір»ю та мали можливість забезпечити підтримку та допомогу своїй матері у створенні умов її життя. Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт свідомого ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від надання допомоги своїй матері [PERSON], і що така в останні роки свого життя була у безпорадному стані. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачі не скористався даним правом, оскільки не довели суду, що відповідачі свідомо ухилялась від надання допомоги своїй матері [PERSON], і що така була у безпорадному стані. З цих підстав позовні вимоги в цій частині теж не підлягають до задоволення.

Outcome: partial