Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], ПП «Агро-Ком» про визнання права власності. В позові зазначили, що 22.09.2015 року між ними та ПП «Агро-Ком» укладено Договори відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку № 220915-3. Відповідно до п. 1.1 зазначених Договорів, ПП «Агро-Ком» відступив позивачам, а позивачі набули право вимоги, належне відповідачу 2 і стали кредиторами за договором банківського рахунку № 14580 від 07.05.2015 р., укладеного між ПП «Агро-Ком» і ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» зі всіма додатками, змінами і доповненнями до них, в межах визначеної сторонами суми. З метою забезпечення виконання умов договору відступлення права вимоги грошових коштів 22.09.2015 року між позивачами та [PERSON] було укладено договори поруки, за якими останній поручився за виконання ПП «Агро-Ком» умов договорів відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку від 22 вересня 2015 року в повному обсязі. У звязку з тим, що ПП «Агро-Ком», згідно листа від 26.11.2015 року повідомив позивачам про неможливість виконання умов договору прав відступлення, позивачі були змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Крім того,через невиконання умов договорів поруки, позивачами заявлено вимоги про визнання договорів поруки укладеними. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила що станом на день розгляду справи умови договору відступлення права вимоги та поки відповідачами не виконані, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити. Представник ПП «Агро-Ком» у судовому засіданні пояснив, що на виконання п. 2.1 Договорів відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку від 22.09.2015 р., відповідачем 2 було передано позивачам документи, які підтверджують право вимоги та підготовлено відповідні платіжні доручення від 01.10.2015 р. на користь позивачів до ПАТ «ЮНІОН [PERSON]». Проте у зв`язку із запровадженням у ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» тимчасової адміністрації ПП «Агро-Ком» позбавлений можливості виконання умов договору, а тому позов не визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] надав суду заяву щодо визнання позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача ПП «Агро-Ком», дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Щодо позовних вимог про визнання права власності на грошові кошти, суд вважає, що вони підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 22.09.2015 р. між позивачами та відповідачем ПП «Агро-Ком» укладено Договір відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку № 220915-1, № 220915-2, № 220915-3, № 220915-4, № 220915-5, № 220915-6. Відповідно до п. 1.1 зазначених Договорів, ПП «Агро-Ком» відступив позивачам, а позивачі набули право вимоги, належне відповідачу 2 і стали кредитором за договором банківського рахунку № 14580 від 07.05.2015 р., укладеного між ПП «Агро-Ком» і ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» зі всіма додатками, змінами і доповненнями до них, в межах визначеної сторонами суми. Відповідно до п. 1.2 Договору № 220915-2 , [PERSON] набув право вимоги від банку сплатити грошові кошти у розмірі 190000,00 (сто девяносто тисяч грн. 00 коп.) гривень на розрахунковому рахунку ПП «АГРО-КОМ» № 26008014582001 (в національній валюті), які надані відповідачем 2 банку у тимчасове строкове користування відповідно до умов вищезазначеного договору банківського рахунку. Відповідно до п. 1.2 Договору № 220915-1, [PERSON] набув право вимоги від банку сплатити грошові кошти у розмірі 190000,00 (сто девяносто тисяч грн. 00 коп.) гривень на розрахунковому рахунку ПП «АГРО-КОМ» № 26008014582001 (в національній валюті), які надані відповідачем 2 банку у тимчасове строкове користування відповідно до умов вищезазначеного договору банківського рахунку Відповідно до п. 1.2 Договору №м 220915-3, [PERSON] набула право вимоги від банку сплатити грошові кошти у розмірі 110204,00 (сто десять тисяч двісті чотири грн. 00 коп.) гривень на розрахунковому рахунку ПП «АГРО-КОМ» № 26008014582001 (в національній валюті), які надані відповідачем 2 банку у тимчасове строкове користування відповідно до умов вищезазначеного договору банківського рахунку. Відповідно до п. 1.2 Договору № 220915-4, [PERSON] набула право вимоги від банку сплатити грошові кошти у розмірі 8500,00 (вісім тисяч пятсот доларів США 00 центів) доларів США на розрахунковому рахунку ПП «АГРО-КОМ» № 26008014582001 (в доларах США), які надані відповідачем банку у тимчасове строкове користування відповідно до умов вищезазначеного договору банківського рахунку. Відповідно до п. 1.2 Договору № 220915-5, [PERSON] набула право вимоги від банку сплатити грошові кошти у розмірі 8500,00 (вісім тисяч пятсот доларів США 00 центів) доларів США на розрахунковому рахунку ПП «АГРО-КОМ» № 26008014582001 (в доларах США), які надані відповідачем 2 банку у тимчасове строкове користування відповідно до умов вищезазначеного договору банківського рахунку. Відповідно до п. 1.2 Договору № 220915-6, [PERSON] набув право вимоги від банку сплатити грошові кошти у розмірі 5355,00 (пять тисяч триста пятдесят пять доларів США 00 центів) доларів США на розрахунковому рахунку ПП «АГРО-КОМ» № 26008014582001 (в доларах США), які надані відповідачем 2 банку у тимчасове строкове користування відповідно до умов вищезазначеного договору банківського рахунку. Відповідно до п. 2.1 вказаних Договорів, ПП «Агро-Ком» прийняв на себе зобовязання протягом 10 календарних днів, з моменту його підписання, надати позивачам документи, які підтверджують право вимоги. Відповідно до п. 1.3 Договорів, з моменту його підписання, позивачі набули статусу вкладника в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до п. 1.4 Договорів, право власності від ПП «Агро-Ком» до позивача перейшло на грошові кошти на банківському рахунку в розмірі передбаченому у п. 1.2 Договору з моменту його підписання. З метою забезпечення виконання умов договору відступлення права вимоги грошових коштів 22.09.2015 року між позивачами та [PERSON] було укладено договір поруки № 220915-1/1, № 220915-2/2, № 220915-3/3, № 220915-4/4, № 220915-5/5, № 220915-6/6, за якими [PERSON] поручився за виконання ПП «Агро-Ком» умов договорів відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку від 22 вересня 2015 року в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що згідно довідки ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» № 9/2-123П від 02.10.2015 року відповідач дійсно має відкриті розрахункові рахунки в банку із залишком грошових коштів на р/р 26008014582001 (у гривні) в розмірі 490\~204,00 грн., на р/р 26008014582001 (у доларах США) 22355,00 дол. США. Таким чином, договори про відступлення права вимоги, укладені між позивачами та ПП «Агро-Ком» здійснені в межах суми грошових коштів, що належать ПП «Агро-Ком». Судом встановлено, що ПП «Агро-Ком» письмово повідомив ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» про укладення д оговорів відступлення права вимоги та про заміну кредитора у зобов`язанні, що підтверджується листами від 22.09.2015 року з відміткою банку про отримання вказаних листів, копії яких містяться в матеріалах справи. Також судом встановлено, що з метою реалізації свого права власності позивачі звернулася до ПП «Агро-Ком» з вимогою надати до ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» платіжне доручення на їхню користь у сумах, зазначених в Договорах відступлення права вимоги. А саме, ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» прийняте платіжне доручення щодо сплати на користь [PERSON] в сумі 190000,00 грн., на користь [PERSON] в сумі 190000,00 грн., на користь [PERSON] в сумі 110204,00 грн., на користь [PERSON] в сумі 179775,00 грн. (8500,00 доларів за курсом НБУ 21,15 грн. за 1 долар), на користь [PERSON] в сумі 179775,00 грн. (8500,00 доларів за курсом НБУ 21,15 грн. за 1 долар), на користь [PERSON] в сумі 111980,00 грн. (5355,00 доларів за курсом НБУ 21,15 грн. за 1 долар), Вказані платіжні доручення від 01.10.2015 року було прийняті банком але до теперішнього часу залишилися не виконаними, що підтверджується відповідними копіями, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. № 665 «Про віднесення ПАТ «ЮНІОН [PERSON]» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 р. № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮНІОН [PERSON]», згідно з яким з 03.10.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮНІОН [PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. У звязку із введенням тимчасової адміністрації, проведення платежів в банківській установі зупинено, а платіжне доручення щодо перерахування грошових коштів на користь позивача не виконане. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено в ході розгляду справи позивачі, реалізуючи своє право власності намагалися оформити перехід права власності на частину грошових коштів, як це передбачено умовами договору, проте ПП «Агро-Ком» право власності позивачів не визнається. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо позовних вимог про визнання укладеними договорів поруки суд, вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. З метою забезпечення виконання умов договору відступлення права вимоги грошових коштів 22.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідач 1) було укладено договір поруки № 220915-2/2, за яким останній поручився за виконання ПП «Агро-Ком» умов договору відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку № 220915-2 від 22 вересня 2015 року в повному обсязі. З метою забезпечення виконання умов договору відступлення права вимоги грошових коштів 22.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідач 1) було укладено договір поруки № 220915-1/1, за яким останній поручився за виконання ПП «Агро-Ком» умов договору відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку № 220915-1 від 22 вересня 2015 року в повному обсязі. З метою забезпечення виконання умов договору відступлення права вимоги грошових коштів 22.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідач 1) було укладено договір поруки № 220915-3/3, за яким останній поручився за виконання ПП «Агро-Ком» умов договору відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку № 220915-3 від 22 вересня 2015 року в повному обсязі. З метою забезпечення виконання умов договору відступлення права вимоги грошових коштів 22.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідач 1) було укладено договір поруки № 220915-4/4, за яким останній поручився за виконання ПП «Агро-Ком» умов договору відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку № 220915-4 від 22 вересня 2015 року в повному обсязі. З метою забезпечення виконання умов договору відступлення права вимоги грошових коштів 22.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідач 1) було укладено договір поруки № 220915-5/5, за яким останній поручився за виконання ПП «Агро-Ком» умов договору відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку № 220915-5 від 22 вересня 2015 року в повному обсязі. З метою забезпечення виконання умов договору відступлення права вимоги грошових коштів 22.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідач 1) було укладено договір поруки № 220915-6/6, за яким останній поручився за виконання ПП «Агро-Ком» умов договору відступлення права вимоги грошових коштів на банківському рахунку № 220915-6 від 22 вересня 2015 року в повному обсязі. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди відносно всіх істотних умов договору. Під істотними умовами договору варто розуміти умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні чи є необхідними для договорів даного виду; умови, відносно яких за заявою хоча б однією зі сторін в обовязковому порядку повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку у натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За загальним правилом, цивільно-правовий договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, договори поруки укладені між [PERSON] та позивачами ніякою із сторін не оспорюються та не оскаржуються. Сторони у договорів дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписали його у встановленому порядку. Таким чином договори поруки на день розгляду позовної заяви дійсні, а тому відсутні будь-які правові підстави щодо визнання вказаних договорів поруки укладеними. У відповідності з ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що пред'явлені позивачами вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial