Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними по 1/4 частині квартири після смерті матері [PERSON] , яка прийняла але не оформила спадщину після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилаються на наступні обставини. [INFO] помер їх брат [PERSON] , який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: квартира [ADDRESS] . [INFO] померла їх матір [PERSON] , яка до дня своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] . Померлій матері та брату, за життя, на праві власності у рівних частинах належала спірна квартира. Оскільки [PERSON] на день смерті свого сина [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з ним, вона фактично прийняла спадщину після смерті сина проте не оформила своїх спадкових прав. Після смерті матері [PERSON] позивачі звернулись із заявами про прийняття спадщини до Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області та отримали свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, а саме на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Проте оскільки матір [PERSON] не оформила спадщину після смерті [PERSON] оформити спадщину за решту квартири не можливо. У зв`язку із чим позивачі вимушені звернутись до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, їх представник адвкат [PERSON] надала до суду заяву якою просила проводити розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву якою просив проводити розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується наданим до суду свідоцтвом про право власності на квартиру №15 від 09.02.1995 року (а.с. 6). [INFO] у селі Фонтанка помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 липня 1997 року виданим виконкомом Фонтанської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №36.(а.с. 5) Спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на заводилась, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 липня 2019 року виданим Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №762.(а.с. 4) Померла [PERSON] згідно довідки Фонтанської сільської ради №2642 від 17.10.2019 року проживала та була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 05 листопада 1993 року по день смерті. [PERSON] був рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 травня 1963 року.(а.с. 7) Позивач [PERSON] , [INFO] є рідною донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 грудня 1962 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14 грудня 1980 року у їх сукупності.(а.с. 10) Позивач [PERSON] , [INFO] є рідною донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та витягом №00008834991 від 15 березня 2011 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 20,23-24) Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на підставі яких заведено спадкову справу №422/2019. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачі як спадкоємці першої черги прийняли спадщину після смерті матері та отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01.01.2004 або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Оскільки, смерть спадкодавця [PERSON] наступила до 01.01.2004р., тому до даних правовідносин застосуванню підлягають норми ЦК УРСР (в ред.1963 р.). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином судовим розглядом встановлено, що [PERSON] після смерті сина [PERSON] фактично в ступила в управління спадковим майном 1/2 частиною спірної квартири, оскільки продовжила своє проживання та користування вказаною спадковою квартирою, проте не оформила своїх спадкових прав, та таке право підлягає подальшому спадкуванню. Враховуючи, що матір позивачів [PERSON] померла [INFO] , до спадкових правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Outcome: approved