Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом - квартирою [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2013 року. У квартирі крім них, ще зареєстрований [PERSON] з 15.10.2010р. Відповідач у спірній квартирі не проживає з моменту реєстрації, особистих речей у квартирі немає, спільного господарства не веде, не здійснює оплату комунальних послуг. Відповідач зареєстрований однак фактично не проживає у спірній квартирі, що підтверджується актом ЛКП «Житловик-С». Жодних перешкод у користуванні спірним приміщенням відповідачу не вчинялось, будь-якої домовленості про збереження за ним житлової площі за період його відсутності не було, а тому вважають, що такий втратив право користування квартирою. Позивач [PERSON] та як представник в інтересах неповнолітнього [PERSON] в судорве засідання не з*явилась, подала заяву в якій вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлявся за місцем реєстрації та через засоби масової інформації. Такий в порядку п.9 ч.5 ст.74 ЦПК вважається повідомленим, що дає підставу для проведення заочного розгляду справи, про що суд постановив ухвалу в судовому засіданні. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.401, 405 ЦК України, ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. У відповідності до положень п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст.405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 30.07.2013 року є спадкоємцями після смерті [PERSON], спадкового майна по [ADDRESS] Згідно договору про поділ спадкового майна від 30.07.2013р. [PERSON] дістався автомобіль, який входить у спадкове майно, а позивачці та її неповнолітньому синові [PERSON] по ? частки в квартирі [ADDRESS], яка також є спадковим майном. За умовами договору купівлі-продажу ? частки квартири [ADDRESS] від 31.07.2015р. [PERSON] набула права власності на ? частку продану їй [PERSON] та [PERSON], які відповідно втратили свої права на власність у спірній квартирі. Відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності [PERSON] є власником ? частки у квартирі [ADDRESS] по договору купівлі-продажу та ? частки згідно права на спадщину за законом. Відповідно її син непонолітній [PERSON] набув право власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом. Відповідно до наведеного, позивачі є єдиними співвласниками квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 950 виданої 23.04.2015р. виданої ЛКП «Житловик-С», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] є сином [PERSON] та братом [PERSON] Судом встановлено, що протягом чотирьох років, відповідач у спірній квартирі не проживає, своїх особистих речей у квартирі не зберігає, за житлово-комунальні послуги не сплачує, що стверджується актом обстеження квартири від 08.05.2015р., складеним комісією ОСББ «Ініціатива». Таким чином, суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що відповідач, у спірній квартирі не проживає без поважних причин, чим втратив право на користування нею з підстав ч.2 ст.405 ЦК України, а тому позов слід задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.405 ЦК України, та

Outcome: approved