Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] в рівних частках в порядку спадкування за законом, мотивуючи це тим, що вони є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері [PERSON], [INFO] При житті [PERSON] [INFO] зі [PERSON] уклали шлюб, про що свідчить зроблений запис за №6 в акті про укладення шлюбу зробленого у адміністрації Нікольського сільського поселення Шебекінського району Білгородської області, що підтверджується довідкою за №30 виданої 15.03.2006 року 12.12.1958 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] за дівочим прізвищем [PERSON] був розірваний. 29.06.1963 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] ([INFO]), котрий був зареєстрований у Комінтернівському районному РАГС м. Харкова, про що був зроблений відповідний актовий запис за №284, що підтверджується свідоцтвом про одруження. [INFO] помер [PERSON] Але станом 29.05.1957 р., на час перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON], між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS]. Станом на 12.12.1958 р. після розірвання шлюбу між [PERSON] у шлюбі з [PERSON] будь-якого питання, чи то судового розгляду стосовно розподілу спільно нажитого майна подружжя взагалі не виникало, як і з приводу домоволодіння [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, вищенаведене домоволодіння, спадкоємцями якого є позивачі за даними позовними вимогами, котрі у відповідності до діючого цивільного законодавства України 16.01.2013 року звернулись до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа за №36/2013. 10.08.2013 р. за №3193/0213 державний нотаріус Сьомої Харківської нотаріальної контори Теленкова І.В. ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачу свідоцтва право власності на спадкове майно, мотивуючи це тим, що спадкове майно спадкодавцем було придбане у 1957 році, тобто у період перебування спадкодавця у шлюбі з [PERSON], не звертаючи уваги, що розірвання шлюбу мало місце у 1958 р. та вважала, що спадкове майно, вищенаведене домоволодіння є придбаним колишнім подружжям, тому є спільною сумісною власністю, а спадкодавець не є власником цього майна вцілому. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. В судове засідання представник відповідача ХМР не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій при постановленні рішення покладався на розсуд суду. Представник 3-ї особи Сьомої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що матір»ю позивачів є [PERSON], [INFO] [INFO] [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON], про що свідчить зроблений запис за №6 в акті про укладення шлюбу зробленого у адміністрації Нікольського сільського поселення Шебекінського району Білгородської області, що підтверджується довідкою за №30 виданої 15.03.2006 року. 12.12.1958 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] за дівочим прізвищем [PERSON] був розірваний. 29.06.1963 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] ([INFO]),котрий був зареєстрований у Комінтернівському районному РАГС м. Харкова, про що був зроблений відповідний актовий запис за №284, що підтверджується свідоцтвом про одруження. [INFO] помер [PERSON] 29.05.1957 р., на час перебування [PERSON] у шлюбі зі [PERSON], між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбала домоволодіння [ADDRESS]. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З копії спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON] Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою, встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] в передбачений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам було відмовлено постановою від 10.08.2013 р. за №3193/0213 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, мотивуючи це тим, що спадкове майно спадкодавцем було придбане у 1957 році, тобто у період перебування спадкодавця у шлюбі з [PERSON], тому є спільною сумісною власністю. В матеріалах даної спадкової справи міститься відповідь КП « ХМ БТІ» за №1701460 від 02.07.2013 року на запит нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленкової І.В., згідно з якою житловий будинок з надвірними будівлями зареєстровано за покійною [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 29.05.1957 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] законні, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved