Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача боргу в сумі по 12787 грн. на користь кожного. В обґрунтування вимог позивачі вказують, що 08 травня 2015 року між сторонами по справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач позичив у них кошти в розмірі 25574 грн., які зобовязувся повернути до 01 листопада 2015 року. На підтвердження факту передання коштів відповідачем було власноруч написано розписку. У встановлений строк відповідач коштів не повернув. Усі спроби\~вирішити дане\~питання у\~позасудовому порядку\~залишилися без\~виконання.\~04\~травня 2017\~року та\~13\~червня 2017\~року на\~адресу відповідача\~надсилалися письмові\~претензії з\~вимогою повернути\~борг.\~Однак,\~по даний\~час відповідач\~коштів не\~повернув. Посилаючись на наведене, просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не зявилися, хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомленими. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не зявилася. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце його було повідомлено належним чином, попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 08 травня 2015 року сторони уклали договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивачів 25574 гривень з терміном повернення до 01 листопада 2015 року, що підтверджується письмовою розпискою з власноручним підписом відповідача [PERSON] Відповідач, в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання не виконав та не повернув позивачам [PERSON] та [PERSON] позичені грошові кошти у встановлений строк. Оригінал розписки знаходиться в позивачів та наданий до матеріалів справи за № 607/8084/18. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до вимог ст.\~1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника. За нормами\~ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України\~\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~з положенням ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч. 1\~ст. 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Як слідує з правової позиції, викладеної в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Встановлено, що між сторонами спору укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач позичив у позивачів кошти у розмірі 25574 гривень. 01 листопада 2015 року настав строк виконання [PERSON] зобовязання з повернення [PERSON] та [PERSON] позики. Однак, ні в зазначений строк, ні по даний час, [PERSON] боргу не повернув. Таким чином, діями відповідача порушено права позивачів, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивачів суму боргу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивачів суми боргу за договором позики від 08 травня 2015 року у розмірі 25574 грн., по 12787 грн. на користь кожного з них. Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов не подав та будь-яких заперечень не спростування тверджень позивачів суду не представив. Наявність у позивачів оригіналу розписки підтверджує факт невиконання відповідачем своїх зобовязань. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачів підлягають стягненню 1409,60 гривень понесених позивачами і документально підтверджених судових витрат. \~ \~ \~ \~На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved