Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права власності на частину майна, вказуючи, що в 1990 році вони та їх мати [PERSON], як законний представник неповнолітніх, мали в користуванні частину 2-х кімнатної квартири [ADDRESS]. 17.12.1990 року Соснівською районною радою народних депутатів було прийнято рішення про обмін житлової площі. В результаті обміну їм, на склад сім»ї три особи, ( їх як неповнолітніх) та законного представника матір [PERSON], було надано квартиру [ADDRESS]. Після отримання квартири [ADDRESS] на три особи, їх мати одружується з [PERSON] та надає йому дозвіл на реєстрацію в квартирі. 22.07.1996 року квартира була передана у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1996 року., виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому. 24.07.1996 року відповідач [PERSON] отримала рішення органу опіки та піклування Соснівського райвиконкому № 118, згідно якого їх матері надано дозвіл на продаж квартири [ADDRESS] від імені неповнолітніх, позивачів по справі. 25.07.1996 року, скориставшись рішенням органу опіки та піклування Соснівського райвиконкому, їх мати, відповідач по справі, продає квартиру [ADDRESS] . За отримані кошти від продажу квартири, відповідач купляє квартиру по [ADDRESS], двокімнатну, на своє ім»я, проігнорувавши рішення органу опіки та піклування Соснівського райвиконкому м.Черкаси № 118, чим порушила права неповнолітніх дітей. Відповідач не оформила на них право власності на частину квартири. 10.12.1996 року відповідач [PERSON] продає квартиру [ADDRESS] і 11.12.1996 року купує квартиру [ADDRESS] на своє ім.»я. Тобто вбачається, що дана квартира була куплена за кошти, які відповідач отримала від продажу квартири [ADDRESS], співвласниками якої були вони, позивачі по справі. Про порушене право їх на житло, вони дізнались лише 11.02.2014 року. Їх мати, відповідач по справі, повідомила їх про те, що квартира по [ADDRESS] визнана як спільне майно подружжя між нею та [PERSON], та за ним визнано право власності на ? частину квартири. Вважають, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] має бути визнаний частково недійсним, оскільки відповідач придбала квартиру, оформивши право власності повністю на себе, але з використанням спільних коштів з дітьми. Було порушено право власності дітей на житло. Просять поновити їм строк звернення до суду, визнати частково договір купівлі-продажу частини квартири [ADDRESS] недійсним, а саме на ? частину даної квартири. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на ? частину квартири кожному по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі та їх адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів визнала та пояснила, що оформити договір купівлі-продажу квартири тільки на себе їм порекомендувала нотаріус, що вона і зробила не розуміючи, що цим самим позбавляє своїх дітей права власності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Представник служби в справах дітей Черкаської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів визнала, в вважає, що при купівлі квартири були порушені на той час права неповнолітніх дітей. Заслухавши сторони, думку адвоката, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України ( в редакції 1963 року), недійсною є угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх. По недійсній угоді кожна з сторін зобов»язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість в грошах, якщо наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - позивачі по справі є дітьми відповідачки [PERSON] Станом на 1990 рік позивачі були неповнолітніми та проживали в квартирі [ADDRESS]. 17.12.1990 року Соснівською районною радою народних депутатів прийнято рішення про обмін житлової площі. В результаті обміну позивачам та їх матері, на склад сім»ї три ососби було надано квартиру [ADDRESS]. Після отримання квартири [ADDRESS] на три особи, відповідачка одружується з [PERSON] та надає йому дозвіл на реєстрацію в квартирі. 22.07.1996 року квартира [ADDRESS] була передана у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1996 року., виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому. 24.07.1996 року рішенням органу опіки та піклування Соснівського райвиконкому № 118, захищаючи інтереси неповнолітніх, враховуючи те, що сім»я купує 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS], [PERSON] надано дозвіл на продаж квартири [ADDRESS] від імені неповнолітніх, позивачів по справі. 25.07.1996 року, скориставшись рішенням органу опіки та піклування Соснівського райвиконкому, [PERSON] продає квартиру [ADDRESS]. 24.07.1996 року відповідач купляє двокімнатну квартиру по [ADDRESS], оформивши дану квартиру на своє ім»я. 10.12.1996 року відповідач [PERSON] , відповідно договору купівлі-продажу продала квартиру по [ADDRESS] [PERSON] 11.12.1996 року [PERSON] купила двокімнатну квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу квартири. Дана квартира була зареєстрована лише на ім.»я [PERSON], відповідачки по справі. В даному випадку, суд приходить до висновку, що при оформленні договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] лише на своє ім»я, відповідач [PERSON] порушила права позивачів, на той час неповнолітніх, проігнорувавши рішення органу опіки та піклування Соснівського райвиконкому м.Черкаси № 118. Позивачі ж звернулись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] частково недійсним. В даному випадку, суд порушень щодо оформлення даного договору купівлі-продажу даної квартири, не вбачає. Посилання позивачів на те, що при продажу квартири [ADDRESS] вони набули право власності на частину коштів одержані від продажу квартири в рівних частках з відповідачем, не може слугувати підставою для визнання договору купівлі продажу квартири частково недійсним Дані кошти були використані на купівлю квартири [ADDRESS]. Позивачі були прописні в квартиру [ADDRESS], так само як і в квартиру по [ADDRESS], де проживають і нині та користуються даним житлом. Права користування даною квартирою позивачі не позбавлені. Рішенням Сосніського районного суду м. Черкаси від 06.02.2014 року за [PERSON], відповідача по даній справі, визнано право власності на ? частину квартири , як на спільне майно подружжя. Дане рішення набрало законної сили. При таких обставинах, суд вважає, що не підлягають до задоволення і вимоги позивачів в частині визнання за ними права власності на ? частину квартири за кожним з них. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах суд приходить до висновку, що вимоги позивачів не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed