Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із даною позовною заявою та просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за кожним на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,6000 га (з них: 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства), що розташована за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Яровівська, 49, в межах [PERSON] міської ради, Обухівського району Київської області.Обґрунтовуючи позовну заяву, позивачі зазначили, що 12 січня 2014 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивачі вчасно звернулись до нотаріуса та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, до складу спадкового майна також входить земельна ділянка, проте позивачі не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у звязку з тим, що відсутній документ на право власності на земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві та просив справу розглянути без нього. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві та розглянути справу без неї. Відповідач [PERSON] міська рада Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, надав заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їхнього представника, та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 січня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії I-ОК № 296577. Після смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на будинок та земельну ділянку площею 0,60 га, які розташовані за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Яровівська, 49. Відповідно до листа № 744/02-14 від 21.10.2016 року приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, підтверджуючі право власності [PERSON] на земельну ділянку. Судом встановлено, що спадкодавцб [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 0,60 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Яровівська, 49, однак вона не встигла зареєструвати своє право власності належним чином. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 18/2014 після померлої 12 січня 2014 року [PERSON], позивачі є спадкоємцями, в рівних частинах всього належного померлій майна, за заповітом від 16.11.2013 року. Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.«г» ч.3 ст. 81 ЗК України, громадяни України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки іншого (окрім судового) способу захисту своїх прав позивачі не мають.

Outcome: approved