Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . 07.07.2006 року Дніпровський районний суд м. Києва у справі № 2-2268/06 ухвалив рішення, яким стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини усіх доходів, починаючи з 21.06.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року за позовом [PERSON] розмір аліментів на утримання [PERSON] зменшено до 1/6 частини, починаючи з набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. 06.07.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/6957/18 за позовом [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини доходів, починаючи з 10.05.2018 року і до 30.06.2019 року. 31.10.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/15155/19 за позовом [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини доходів, починаючи з 23.09.2019 року і до 30.06.2021 року, однак не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Станом на сьогоднішній день на примусовому виконанні в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходяться три відкритих виконавчих провадження, де боржником є [PERSON] : виконавче провадження № 19474480/9 з виконання виконавчого листа № 2-2268/06, де залишок боргу станом на 09.10.2020 року становить 71 505,13 грн.; виконавче провадження № 57108886 з виконання виконавчого листа № 755/6957/18, де залишок боргу станом на 30.06.2019 року становить 24 794,15 грн.; виконавче провадження № 61080418/8 з виконання виконавчого листа № 755/15155/19, де залишок боргу станом на 01.05.2020 року становить 8 226,00 грн. Загальний розмір боргу відповідача за рішеннями суду становить 104 525,28 грн., які просили стягнути з відповідача. Оскільки відповідач не сплачує аліменти, просили стягнути неустойку: за виконавчим листом - № 2-2268/06 за період з 01.07.2011 року по 01.04.2018 року в сумі 71 505,13 грн.; за виконавчим листом № 755/6957/18 за період з 10.05.2018 року по 30.06.2019 року в сумі 24 794,15 грн; за виконавчим листом № 755/15155/19 за період з 23.09.2019 року по 01.04.2020 року в розмірі 8 226,00 грн. Також, стягнути витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів підтримали обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували щодо позовних вимог, просили відмовити в їх задоволенні. Вважали, що позивачі не надали належних доказів на підтвердження заявлених вимог. Окрім того, два виконавчі провадження закриті у зв`язку із повним виконанням. Докази судом не прийнято, оскільки не виконано вимоги ЦПК України. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 29.10.2020 року. 30.10.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 05.11.2020 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані позивачів. 09.11.2020 року надійшли відповіді з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Ухвалою від 13.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.04.2021 року надійшла заява про зменшення позовних вимог, у прийнятті якої відмовлено у зв`язку з порушенням п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивачів, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] стала повнолітньою. 07.07.2006 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-2268/06, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 21.06.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. 04.08.2006 року видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання, виконавче провадження № 19474480. 08.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 755/22670/15, яким змінено розмір аліментів, який визначений рішенням від 07.07.2006 року, та стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини (до [INFO] ). 06.07.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 755/6957/18, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку починаючи з 10.05.2018 року і до закінчення навчання - до 30.06.2019 року. 17.08.2018 року видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання, виконавче провадження № 57108886. 31.10.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 755/15155/19, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку починаючи з 23.09.2019 року і до закінчення навчання - до 30.06.2021 року, однак не більше ніж до досягнення 23-річного віку. 17.01.2020 року видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання, виконавче провадження № 61080418/8. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. По даній справі позивачі просять стягнути на їх користь заборгованість зі сплати аліментів: за виконавчим провадженням № 19474480/9 з виконання виконавчого листа № 2-2268/06, в розмірі 71 505,13 грн. (станом на 09.10.2020 року); за виконавчим провадженням № 57108886 з виконання виконавчого листа № 755/6957/18, в розмірі 24 794,15 грн. (станом на 30.06.2019 року); за виконавчим провадженням № 61080418/8 з виконання виконавчого листа № 755/15155/19, в розмірі 8 226,00 грн. (станом на 01.05.2020 року). Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із частиною четвертою статті 71 цього Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 згаданого Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. По даній справі сторона позивачів не посилається як на підставу заявлених вимог спору щодо суми заборгованості. Підставою є те, що відповідач дані кошти не сплачував. Викладене свідчить про те, що правові підстави для стягнення заборгованості зі сплати аліментів відсутні. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення рішення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Позивачі просять стягнути з відповідача пеню у зв`язку з невиконанням рішення судів, якими з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а згодом повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. А саме: за виконавчим листом - № 2-2268/06 за період з 01.07.2011 року по 01.04.2018 року в сумі 71 505,13 грн.; за виконавчим листом № 755/6957/18 за період з 10.05.2018 року по 30.06.2019 року в сумі 24 794,15 грн.; за виконавчим листом № 755/15155/19 за період з 23.09.2019 року по 01.04.2020 року в розмірі 8 226,00 грн. Вказані суми пені відповідають розміру заборгованості, оскільки сума пені при розрахунку значно перевищує суми боргу. На підтвердження надано довідку-розрахунок старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ від 22.11.2018 року, де сума боргу зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-2268/06 станом 20.04.2018 року становить 72 798,80 грн. За розрахунком головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ від 04.03.2020 року сума боргу зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-2268/06 становить 84 842,18 грн. Сам розрахунок відсутній. За розрахунком головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ від 09.07.2020 року сума боргу зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-2268/06 становить 76 256,85 грн. Сам розрахунок відсутній. Згідно Довідки-розрахунку старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ від 22.11.2018 року сума боргу зі сплати аліментів за виконавчим листом № 755/6957/18 станом 31.10.2018 року становить 19 283,25 грн. За розрахунком головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ від 24.07.2020 року сума боргу зі сплати аліментів за виконавчим листом № 755/6957/18 станом на 30.06.2019 року становить 24 794,15 грн. Сам розрахунок відсутній. За розрахунком старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ від 11.06.2020 року сума боргу зі сплати аліментів за виконавчим листом № 755/15155/19 станом на 01.05.2020 року становить 8 226,00 грн. Вивчивши надані позивачем докази, суд їх не приймає до уваги, оскільки позов подано до суду 29.10.2020 року, тоді як довідки-розрахунки містять інформацію станом на 2018 та 2019 роки. Розрахунки головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ не є належними, оскільки в них відсутні розрахунки боргу. Не є належним доказом і розрахунок старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ від 11.06.2020 року, оскільки як вказувалось вище, позов подано в жовтні 2020 року, відсутній і належний розрахунок. Клопотань з приводу витребування інформації (доказів) з виконавчої служби, позивачі не заявляли. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачі не надали належних та достатніх доказів на підтвердження заявлених вимог, що дає підстави для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed