Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. [PERSON] вимоги позову мотивувала тим, що [INFO] помер її син [PERSON], а [INFO] помер син [PERSON] Після їхньої смерті залишилась спадщина, що складається з часток в квартирі [ADDRESS], по 1/5 частки кожного із спадкодавців. На випадок своєї смерті її діти заповітів не лишали, а тому вона є спадкоємцем першої черги за законом. Оформити свої спадкові права в позасудовому порядку не може, так як не було проведено державної реєстрації прав на частки квартири. А тому, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] та сина [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] вимоги позову мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після смерті останнього залишилась спадщина, що складається з 1/5 частки в квартирі [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не лишав, а тому лише син є спадкоємцем першої черги за законом. Оформити свої спадкові права в позасудовому порядку не може, так як не було проведено державної реєстрації прав на частку спапдкодавця. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Від представника позивачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачів. Вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від Гіркополонківської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13), вбачається що [PERSON] помер [INFO] року. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15), вбачається що [PERSON] помер [INFO] року. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14), вбачається що [PERSON] помер [INFO] року. За життя, на підставі свідоцтва на право власності на житло від 24.11.1995 (а.с. 20) спадкодавцю [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Згідно з ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до частини 2 ст.370 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Співвласники квартири розподілу часток, виділу часток в натурі не проводили. Отже, частки у спільній сумісній власності є рівними по 1/5 частині кожному із співвласників. Спадкодавці [PERSON], [PERSON], [PERSON] не реєстрували право власності на належну кожному із них частку в квартирі. Отже, після смерті спадкодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з належних кожному із них часток по 1/5 в квартирі [ADDRESS]. Наявність спадкового майна в натурі підтверджується доданим до матеріалів справи технічним паспортом на будинковолодіння (а.с. 75-77). Спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом, оскільки заповіт від його імені не посвідчувався, та застосовуються норми матеріального права, які регулювали правовідносини щодо спадкування в ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є його син [PERSON] Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Статтями 548, 549 УРСР установлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном він визнається таким, що прийняв спадщину. З копій матеріалів спадкової справи №333/98, заведеної до майна померлого [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 56-62) встановлено, що 06.11.1998 [PERSON] подала в інтересах неповнолітнього [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] (а.с. 56 зворот). Отже, спадкоємець [PERSON] в установленому законодавством порядку прийняв спадщину після смерті батька. Оскільки, не було проведено державної реєстрації прав на нерухоме майно, в спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документа, він об'єктивно позбавлений можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус виніс відповідну постанову (а.с. 28). Спадкування після смерті [PERSON], [PERSON] здійснюється за законом оскільки заповіт від їхнього імені не посвідчувався, та застосовуються норми матеріального права, які регулювали правовідносини щодо спадкування в ЦК України 2003 року. У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавців [PERSON], [PERSON] є їхня мати - позивач у справі [PERSON] Факт родинних відносин позивача з спадкодавцями [PERSON], [PERSON] стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження (а.с. 11,12). Позивач [PERSON] звернулася в Луцьку районну державну нотаріальну контору з метою оформлення своїх спадкових прав, однак свідоцтва на спадщину після смерті синів не отримала у зв'язку з відсутністю проведеної належним чином державної реєстрації прав на нерухоме майно, про що державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 26, 27). Таким чином, позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України. Оскільки, частки спадкодавців в спільній сумісній власності не виділені і права на них не зареєстровані, спадкоємці об'єктивно позбавлені можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що за позивачами слід визнати право власності на спадкове майно, яке належало спадкодавцям [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час смерті.

Outcome: approved