Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №29 в будинку 19 по вулиці Портовій у м. Запоріжжі та зняття з реєстраційного обліку в якому зазначили, що відповідач в квартирі прописаний без права власності, власниками квартири [ADDRESS] є вони, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25 від 27.04.2004року. Відповідач з 01 червня 2014 року за місцем реєстрації не мешкає, особистих речей в квартирі немає, обовязки зі сплати комунальних послуг з утримання будинків не виконує. Реєстрація відповідача в спірній квартирі вимушує сплачувати\~\~зайві комунальні послуги, що складає додаткові матеріальні витрати. З урахуванням того, що відповідач не проживає в спірній квартирі позивачі просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірній квартирі, усунути їм перешкоди в користуванні власністю, знявши його з реєстрації. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився,\~\~ про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив,\~\~заперечень на позов\~\~не надав,\~\~з заявою\~\~про розгляд\~\~справи в\~\~його відсутність до суду не звертався. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, за згодою позивача та представника позивача,суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вислухавши пояснення позивачів та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено: позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25 від 27.04.2004року. В даній квартирі зареєстрований відповідач, який з 01 червня 2014 року за місцем реєстрації не мешкає, особистих речей в квартирі не має, обовязки зі сплати комунальних послуг та послуг з утримання будинків не виконує, що підтверджується актом про не проживання від 10.07.2015 року Відповідач на дату розгляду справи зареєстрований в [INFO]. Факт непроживання [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що відповідач без жодних поважних причин понад рік, а саме: з 01 червня 2014 року і до теперішнього часу не мешкає в квартирі, виїхав з неї за власним бажанням, особистих її речей\~\~у квартирі немає, оплату за\~\~комунальні послуги не здійснює при тому, що позивачі жодним чином не чинить йому перешкоди у користуванні квартирою. Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані докази в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved