Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що вини є батьками [PERSON] , яка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки, не цікавиться її долею, станом здоров`я, матеріально дитину не підтримує з липня 2018 року. [PERSON] в шлюбі не перебуває, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. В 2006 році відповідачка було пазбавлена батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . Онук виховується в нашій сім`ї на правах підопічної дитини з 16.03.2005 року. Батько малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Понад 2 роки малолітня дитина [PERSON] виховується в їх родині, вони бажають оформити опіку над малолітньою дитиною, у зв`язку з чим просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх доходів, мінімальний розмір яких не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття на користь осіб, які будуть її виховувати. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.12.2020 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та розгляд справи призначений за правилами позовного (загального) провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.02.2021 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Селидівської міськаї ради до судового засідання не з`явився, у письмовій заяві позовну заяву підтримала у повному обсязі, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Перевіривши матеріали справи, вивчивши пояснення позивачів та представника третьої особи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 15.05.2013 року виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області, [PERSON] , народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно наданої закладом дошкільної освіти № 32 «Топольок» характеристики [PERSON] , вбачається, що дитина відвідує дитячий заклад з 2018 року, виховується у бабусі та дідуся. Мати позбавлена прав на старшого сина і не приймає участі у вихованні доньки, батько помер. Дитина охайна та доглянута, має достатню кількість іграшок, має достатню кількість посібників. Житлово- побутові умови задовільні. Словник дитини відповідає віку, спілкується українською мовою. Згідно наданої Гірницькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 19 характеристики учня [PERSON] , вбачається, що дитина вступила до 1 класу в 2019 році. До цього часу відвідувала дитячий садок «Топольок». З початку року зарекомендувала себе як старанна дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Зовнішній вигляд учениці завжди охайний, шкільне приладдя в порядку. Дідусь, [PERSON] і бабуся, [PERSON] , приділяють належну увагу вихованню дитини. Вони систематично відвідують школу, цікавляться не лише успіхами дівчинки, але й справами класу, стосунками онучки з однолітками, психоемоційним станом, її самопочуттям. Батько дитини помер, мати позбавлена батьківських прав на старшу дитину і участь у вихованні [PERSON] не бере. Згідно посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. Згідно довідки № 356 від 17.09.2019 року, Гірницької міської ради , за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , 1948 р.н. Згідно акту обстеження умов проживання від 01.02.2021 року, складеного начальником ССД Сузіною Л.О., головним спеціалістом ССД Колісник І.О., за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в будинку створені всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а саме: водо та енергопостачання, пічне опалення, побутова техніка. Є окреме спальне місце, куточок для навчання та відпочинку, обладнаний необхідними меблями. У дитини є одяг, взуття, шкільні приладдя, книжки, іграшки в достатній кількості. Стосунки в сім`ї доброзичливі та дружні. Згідно побутової характеристики №83 від 17.09.2019 на [PERSON] встановлено, що вона зарекомендувала себе посередньо. Не працює, має двох дітей. На старшого сина позбавлена батьківських прав. Мешкає в незадовільних побутових умовах разом із співмешканцем. Зловживає спиртними напоями. Участі в суспільному житті міста не приймає. Згідно висновку № 02-34-8 від 15.10.2019 року виконавчий комітет Гірницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Селидівського міського суду Донецької області №2-863-2006 від 13.07.2006 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Згідно висновку № 02-23/5-242 від 09.02.2021 року виконавчий комітет Селидівської міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Відповідно до ст. 18 Конвенції, про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і суд на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, станом на 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102 грн. Відповідно до вимог п.п 2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved