Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з вимогою про визнання за ними право власності по 1/3 частини квартири [NUMBER] кожному, яка знаходиться в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер член їхньої сім'ї - [PERSON], після смерті якого, відкрилась спадщина на спірну квартиру, оскільки вони є єдиними спадкоємцями, дійшли згоди про те, що їм повинно належати по 1/3 частини спірної квартири, однак при зверненні позивачів до нотаріуса та реєстраційну службу України з проханням про реєстрацію спадщини на право власності у рівних долях, їм було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутня реєстрація Свідоцтва про право власності на ? частки житла на ім'я [PERSON] в реєстраційній службі Київського міського управління юстиції, яка повинна бути обов'язковою при здійсненні нотаріальних дій. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, однак надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та розглянути справу в заочному провадженні. Уповноважений представник відповідача - Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Уповноважений представник третьої особи - Головного управління юстиції м. Києва до суду не з'явився, однак направив письмові пояснення по справі в якому міститься клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивачів, які подали заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У статті 321 Цивільного кодексу України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 25 вересня 2013 року, квартира [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] та членам його сім'ї - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. (а.с. 6) Однак, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.9) Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України) Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Звертаючись з позовом до суду позивачі вказали, що при зверненні до нотаріальної контори та реєстраційної служби України про реєстрацію спадщини та права власності на спірне майно їм було відмовлено, оскільки отримання свідоцтва про право на спадщину за законом неможливо без реєстрація право власності на ? частки житла на ім'я [PERSON]. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що після смерті [PERSON] до позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перейшло право власності на майно, що належало померлому [PERSON], зокрема на квартиру [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS], враховуючи ту обставину, що окрім позивачів інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладені обставини, суд, оцінюючи зібрані по справі докази та враховуючи, що судом не встановлено про наявність спору щодо права власності на спірне майно, приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Головне управління юстиції м. Києва про визнання право власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved