Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 2000 гривень, мотивуючи тим, що вона є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, яка призначена їй довічно. Однак коштів, які вона отримує в рахунок пенсії та коштів, які отримує її мати, на утриманні якої вона перебуває, не вистачає для підтримання нормальної життєдіяльності, оскільки значну суму грошей витрачає на ліки. Батько [PERSON] коштів на її утримання не надає, хоча має змогу це робити, а тому звертається до суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання позивачки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, оскільки відповідач працездатний, здоровий, має постійних дохід, інших утриманців не має, а тому зможе виплачувати аліменти у вказаному розмірі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що не має змоги виплачувати аліменти у сумі 2000 грн., оскільки отримує невелику заробітну плату, постійно хворіє і потребує коштів на лікування, а тому просив стягнути аліменти на утримання дочки у меншому розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилась 03 лютого 1986 року, її батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON] володимирівна, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №235758. Позивачка [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, яка встановлена їй довічно, що видно із виписки з акту огляду МСЕК серії АВ №1079608/, в зв'язку з чим отримує пенсію у розмірі 1452 гривні, що підтверджується довідкою №46818, виданою Дунаєвецьким відділом ТУ ПФУ в Хмельницькій області 11 липня 2018 року. 07 липня 2008 року шлюб між батьками позивачки було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БВ 031110. Відповідно до довідки Дунаєвецької селищної ради №1/417 від 17.08.2018 року на утриманні [PERSON] знаходиться її дочка [PERSON], інвалід другої групи. Відповідно до довідки про доходи матері позивачки [PERSON], остання працює на посаді машиніста по праню та ремонту білизни в Дунаєвецькому психоневрологічному інтернаті, а заробітна плата становить 3723 гривні в місяць Позивачка зазнає значних матеріальних труднощів, оскільки коштів, які отримує вона та її мати, на утриманні якої вона перебуває, не вистачає, щоб повністю забезпечити належний рівень життя. Крім того значну частину коштів витрачає на ліки, що підтверджується доданими до матеріалів справи квитанціями та товарними чеками. Відповідач [PERSON] коштів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки в добровільному порядку не надає, хоча має змогу це робити. Так встановлено, що відповідач на даний час працює на посаді візника в Солобковецькому навчально-реабілітаційному центрі, отримує заробітну плату у розмірі 4653,75 грн. щомісячно, що підтвердив поданою в судовому засіданні довідкою про доходи, іншого заробітку не має, підприємницькою діяльністю не займається, інших осіб на своєму утриманні не має, однак часто хворіє, внаслідок чого потребує коштів на лікування, а тому не має змоги виплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно. Разом з тим суд бере до уваги безумовне існування додаткових витрат позивачки [PERSON], які обґрунтовуються необхідними потребами на систематичне лікування, догляд, реабілітацію особи з інвалідністю, спрямованого на ведення нею повноцінного способу життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За положеннями ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання своєї дочки, суд приймає до уваги обов'язок обох батьків її утримувати, а також те, що доросла дочка проживає із матір'ю, яка забезпечує її житлом, харчуванням, одягом, несе значні витрати на лікування наявного у дитини захворювання. Також суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, розмір отримуваних доходів, стан їх здоров'я, враховує клопотання відповідача та вважає, що [PERSON] має можливість надавати непрацездатній дочці матеріальну допомогу, але в меншому розмірі, ніж заявлено позивачкою, а тому знаходить можливим задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1300 гривень щомісячно. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Outcome: partial