Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з указаним позовом, який обґрунтовували тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а [PERSON] спадкоємцем за законом, оскільки є пенсіонером за віком, після смерті матері [PERSON], яка померла 22 серпня 2016 року в м.Суми. До спадкового майна після смерті [PERSON] входять земельні\~ ділянки, площею\~3,1687 га, кадастровий номер 5923888100:08:002:0179, що розташована на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області та площею\~3,7261 га, кадастровий номер 5923888100:07:002:0129, що розташована на території Чорнобривкинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно вона не може у звязку з наявністю розбіжностей в зазначенні місцезнаходження земельних ділянок у державному акті на право власності на земельну ділянки та у витягах з державного земельного кадастру про земельну ділянку, позивачі просили визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини та за [PERSON] на 1/4 частину зазначених земельних ділянок в порядку спадкування, а судові витрати покласти на них. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали суду письмову заяву в якій позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності (а.с.47,48). Представники відповідачів надали суду письмові заяви про визнання позову,\~просили справу розглянути за їх відсутності (а.с.50,51). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225\~ЦК України та ст.131\~ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1222 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 18 червня 2001 року Чорнобривкинською сільською радою Путивльського району Сумської області за №80, а позивач [PERSON] на підставі ч.1 ст.1241 ЦК України є спадкоємцем за законом обовязкової частки після смерті матері - [PERSON], яка померла 22 серпня 2016 року в м.Суми (а.с.10-16,19). Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 6 липня 2017 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] [INFO] з матірю [PERSON], яка померла 22 серпня 2016 року в м.Суми (а.с.17). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29 серпня 2017 року відбулась реєстрація спадкової справи №223/2017 після смерті [PERSON] (а.с.18). Згідно з копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №086257 від 31 травня 2005 року, виданого на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 26 квітня 2004 року №140, зареєстрованого Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010563300138, [PERSON] є власником двох земельних ділянок, загальною площею\~6,895 га, наданих для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що розташовані\~на території\~Чорнобривкинської сільської\~ради Путивльського\~району Сумської\~області(а.с.20). Однак, відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 25 травня 2018 року [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №086257 від 31 травня 2005 року є власником земельних ділянок, площею\~3,1687 га, кадастровий номер 5923888100:08:002:0179, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області та площею\~3,7261 га, кадастровий номер 5923888100:07:002:0129, наданої для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що розташована\~на території\~Чорнобривкинської сільської\~ради Путивльського\~району Сумської\~області(а.с.21-23,24-26). Крім того, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса №3697/02-31 від 10 серпня 2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв на право на спадщину після смерті [PERSON] на земельні ділянки у звязку з наявністю розбіжностей в місцезнаходженні земельних ділянок у державному акті на право власності на земельну ділянку та у витязі з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.27). Як розяснено в п.10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки право власності померлої [PERSON] на зазначені земельні ділянки знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, але позивачі у звязку з наявністю розбіжностей в зазначенні місцезнаходження земельних ділянок у державному акті на право власності на земельну ділянку та у витягах з державного земельного кадастру про земельні ділянки не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, то відповідно до ст.392 ЦК України, право власності\~ позивачів підлягає захисту, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved