Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину кожному земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що їхньому батькові [PERSON] належало право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4093 га, розташовану в урочищі «Лука» Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. 05.02.2013 року батько [PERSON] помер. Ще за життя він посвідчив на їхні імена заповіт на все належне йому на день смерті майно. Позивачі прийняли спадщину за заповітом та бажають оформити право власності на спадкове майно. Однак, в нотаріальному порядку позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №158809 кадасторовий номер земельної ділянки зазначений 2625685600:06:003:0242, а у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2603035722017 кадасторовий номер земельної ділянки зазначений 2625685600:06:003:0637. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності по 1/2 частині кожному земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4093 га, розташовану в урочищі «Лука» Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] В підготовче судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, однак через канцелярію суду подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав та не заперечив проти його задоволення, просив справу розглянути без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] (батько позивачів), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 158809, виданого 14.11.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001002947, на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 331 від 03.07.2008 року, належало право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4093 га, що розташована в урочищі «Лука» Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2625685600:06:003:0242 (а.с. 7). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2603035722017 від 06.12.2017 року земельна ділянка площею 0,4093 га, яка знаходиться в урочищі «Лука» с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для веденя товарного сільськогосподарського виробництва кадасторовий номер земельної ділянки 2625685600:06:003:0637 (а.с. 8). Згідно копій свідоцтв про народження батьками [PERSON] (позивач), [INFO], та [PERSON] (позивач), [INFO], були [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с. 57 зворот-58). 05.02.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] посвідчив на імя сина [PERSON] (позивач) та сина [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповів їм в рівних долях (по половині майна) все належне йому на день смерті майно, яке знаходиться в с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області, а приватизовану квартиру по вул. Б.Хмельницького, 42/11 в м.\~Калуші Івано-Франківської області сину [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 08.10.2003 року (а.с. 12). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) та [PERSON] прийняли спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки у шестимісячний термін, а саме 01.07.2013 року, подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 56, 56 зворот). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 117/2013 від 01.07.2013 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON]І (а.с. 55-102), з якої вбачається, що позивачі є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. 17.01.2018 року [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] по 1/2 частці кожному на: земельну ділянку загальним розміром 0,4034 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, урочище «Дубрачів», кадастровий номер земельної ділянки 2625685600:16:003:0292 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. І.Франка, 9, с. Нижнів, Тлумацький район, Івано-Франківська область (а.с. 83, 87, 85, 89). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують по 1/2 частині кожний на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4093 га, розташовану в урочищі «Лука» Нижнівська сільська рада Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] В нотаріальному порядку позивачам було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельну ділянку у звязку з тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №158809 кадасторвий номер земельної ділянки зазначений 2625685600:06:003:0242, а у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2603035722017 кадасторовий номер земельної ділянки зазначений 2625685600:06:003:0637, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеними державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] № 15/02-31 та № 14/02-31 від 17.01.2018 року (а.с. 5, 6). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі Івано-Франківської області при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в с. Нижнів , урочище «Лука» Тлумацького району Івано-Франківської області, яка належить [PERSON] (батько позивачів) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 158809, змінено кадастровий номер з 2625685600:06:003:0242 на 2625685600:06:003:0637 у звязку з допущеною помилкою під час присвоєння кадастрового номера (а.с. 32). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме по 352,50 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved