Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 29/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: II тамбур 3,2 кв.м., 3-1 кухня 7,6 кв.м., 3-2 гостьова 8,6 кв.м., 4-1 веранда 10,2 кв.м., 4-2 гостьова 22,4 кв,м., 4-3 гостьова 8,9 кв.м., 4-4 гостьова 9,2 кв.м., 4-5 кухня 8,00 кв.м., 4-6 кладова 3,5 кв.м., загальною площею 81,6 кв.м., житловою 49,1 кв.м. в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , та виділити вказану частку у домоволодінні [ADDRESS] , яка складається з 29/100 часток, в окреме домоволодіння та припинити право [PERSON] у спільній власності на домоволодіння [ADDRESS] . При цьому позивачка посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] та після його смерті залишилася спадщина у вигляді: 49/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, загальною площею 0,0484 га за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться будинок. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ОМНО Жосан Т.І. із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа №2/2019. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як зазначила позивачка, домоволодіння має декількох власників, у зв`язку із виділом та перерахунком часток у домоволодінні, частка померлого змінилася до 24/100 часток. Інші власники, а саме: [PERSON] має у власності 13/40 часток домоволодіння, [PERSON] , також 13/40 часток. Згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2014 року, частка співвласниці домоволодіння [PERSON] була визначена у 71/200 частки. Частка померлого та [PERSON] встановлена не була. Зазначеним рішенням суду, право власності на 71/200 було визнано за відповідачем [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Таким чином, частки у [PERSON] та [PERSON] (частку якої успадкував [PERSON] ) згідно довідки від 12.07.2001 року є рівними. Отже, частка відповідача [PERSON] складає також 71/200 частку домоволодіння, [PERSON] володіє 71/200 часткою домоволодіння, [PERSON] володіє 71/200 часткою домоволодіння, тому фактично у власності померлого на даний час знаходиться 29/100 часток домоволодіння. Також, нотаріусом було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не може бути видано, у зв`язку із відсутністю кадастрового номера у земельної ділянки. Однак, на даний час, позивачка вже оформила кадастровий номер земельної ділянки та отримала на неї спадщину. Враховуючи вищезазначені обставини, позивачка була вимушена звернутись до суду з даним позовом . Позивачка та її представник - адвокат [PERSON] в засідання не з`явились, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву в якій позов визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву в якій позов визнала та просила розглядати справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] (актовий запис про народження №839 відділу ЗАГС Приморського району м. Одеси від 01 червня 1985р.) [INFO] батько позивачки [PERSON] помер (актовий запис про смерть №10816 Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20 жовтня 2018р.). Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді: 49/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, загальною площею 0,0484 га за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться будинок. Земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 27.07.2001 року ІІІ-ОД №085119, виданого на підставі рішення Одеської міської ради народних депутатів від 31.10.2000 року № 1745-ХХІІІ. Приватним нотаріусом ОМНО Жосан Т.І. була заведена спадкова справа №2/2019 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.07.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2019 року, була витребувана спадкова справа №2/2019, до майна померлого [PERSON] , з якої вбачається, що 49/100 часток будинку належали померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ Шевиріною А.О., реєстр.№5048, зареєстрованим в КП «ОМБТІ та РОН» 11 жовтня 1999р. під №233 стр.125 р.№23913. Згідно довідки КП «ОМБТІ та РОН» про розрахунок ідеальних часток від 12.07.2011 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] має декількох власників. У зв`язку із виділом та перерахунком часток у домоволодінні, частка померлого [PERSON] змінилася до 24/100 часток. Інші власники - [PERSON] має у власності 13/40 часток домоволодіння, [PERSON] , також 13/40 часток. Згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2014 року (цивільна справа №1512/7907/2012), частка співвласниці домоволодіння [PERSON] була визначена у 71/200 частки. Частка померлого та [PERSON] встановлена не була. Зазначеним рішенням суду, право власності на 71/200 було визнано за відповідачем [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] .. Таким чином, оскільки частки [PERSON] та [PERSON] , згідно довідки КП «ОМБТІ та РОН» від 12.07.2011 року є рівними, відповідно і частка відповідача [PERSON] на спірне домоволодіння складає 71/200. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2019 року, 71/200 частка домоволодіння знаходиться у власності [PERSON] .. Отже, [PERSON] володіє 71/200 часткою домоволодіння, [PERSON] володіє 71/200 часткою домоволодіння, тому фактично у власності померлого на даний час знаходиться 29/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Так, у користуванні померлого було: ІІ тамбур 3,2 кв.м., 3-1 кухня 7,6 кв.м., 3-2 гостьова 8,6 кв.м., 4-1 веранда 10,2 кв.м., 4-2 гостьова 22,4 кв,м., 4-3 гостьова 8,9 кв.м., 4-4 гостьова 9,2 кв.м., 4-5 кухня 8,00 кв.м., 4-6 кладова 3,5 кв.м., загальною площею 81,6 кв.м., житловою 49,1 кв.м., згідно технічного паспорта від 30.06.2011 року, що в цілому складає 29/100 часток спірного домоволодіння. Судом встановлено, що позивачка отримала спадщину у вигляді земельної ділянки, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом ОМНО Жосан Т.І. 20.09.2019 року, реєстр.№2191. Також, позивачка просить суд виділити належну їй частку у домоволодінні в окреме домоволодіння та припинити право у спільній частковій власності. Представником позивача було надано до суду висновок судового експерта Клівак О.В. від 12.05.2020 року № ЕС-2401-1-1514.20, з якого вбачається, що виділ в натурі в окреме домоволодіння 29/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , які складаються з приміщень житлового будинку літ. «Б»: ІІ тамбур 3,2 кв.м., 3-1 кухня 7,6 кв.м., 3-2 гостьова 8,6 кв.м., 4-1 веранда 10,2 кв.м., 4-2 гостьова 22,4 кв,м., 4-3 гостьова 8,9 кв.м., 4-4 гостьова 9,2 кв.м., 4-5 кухня 8,00 кв.м., 4-6 кладова 3,5 кв.м., загальною площею 81,6 кв.м., житловою 49,1 кв.м. можливий. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, \~\~які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~183\~ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Домоволодіння є подільною річчю та може бути поділене без втрати його цільового призначення. При таких обставинах та враховуючи, що 29/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою: [ADDRESS] , можуть функціювати самостійно і окреме користування не буде порушувати права та інтереси сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved