Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачі[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування пункту рішення до відповідача [PERSON] міської ради, посилаючись на те, що відповідно до рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 14.07.1954 року №828, за будинковолодінням, яке розташоване у м. Чернівці по вулиці Сокирянська, 7 закріплено земельну ділянку, загальною площею 2210 кв.м. (0,2210 га). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2008 року №1-1865 та від 16.08.2016 року №1-400, вона, [PERSON], являється власником 5/6 житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований на вулиці Сокирянська, 7 м. Чернівці. Згідно договору дарування ВРВ/009118 від 21.09.2010 року №2146, він, [PERSON], являється власником 1/6 житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований по зазначеній вище адресі. Пунктом 7 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, позивачі стверджують, що станом на сьогодні, в силу ст. 120 ЗК України, вони вправі користуватися земельною ділянкою, орієнтовною площею 0,2210 га згідно рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 14.07.1954 року №828. Згідно державного акта на право приватної власності на землю від 28.01.1997 року І-ЧВ №001643, громадянин [PERSON] на підставі рішення [PERSON] міської ради від 20.02.1996 року №121/5 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 1000 га на вулиці Сокирянська, 7 для обслуговування будинку. Згідно державного акта на право постійного користування землею від 30.01.1997 року І-ЧВ №000232, громадянин [PERSON] на підставі рішення [PERSON] міської ради від 20.02.1996 року №121/5 набув права постійного користування землею площею 0,1216 га на вулиці Сокирянська, 7 для ведення садівництва. Позивачі вказують, що як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2008 року №1-1784 та свідоцтва про право на спадщину від 16.08.2016 року №1- 400, вона, [PERSON], являється спадкоємцем, а він, [PERSON], правонаступником громадянина [PERSON], який помер 08 липня 2005 року. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 120 ЗК України та Книги шостої «Спадкове право» ЦК України, позивачі зазначають, що станом на сьогодні вони вправі переоформити на підставі рішення [PERSON] міської ради, право користування земельною ділянкою, яка розташована на вулиці Сокирянській, 7, загальною площею 0,1216 га, яка перебувала в користуванні [PERSON] на підставі державного акта від 30.01.1997 року І-ЧВ №000232, однак відповідно до норм ЗК України земельна ділянка за ними не може бути оформлена на правах постійного користування. Тому, скориставшись своїми правами, вони 26 травня 2015 року звернулись до [PERSON] міської ради з проханням надати їм в оренду земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1139 га, яка розташована за адресою вул. Сокирянська, 7 та фактично перебувала на правах постійного користування у покійного [PERSON], в звязку з чим було прийнято рішення від 31.07.2015 року №1677, де пунктом 55 їм надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою вул. Сокирянська, 7, площею 0,1139 га в оренду терміном на 5 (п'ять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також, міською радою 17.05.2016 року прийнято рішення №207, де пунктом 43 їм затверджено проект відведення та надано земельну ділянку за адресою вул. Сокирянська, 7, площею 0,1139 га в оренду терміном на 5 (п'ять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Однак, даним рішенням (пункт 63) передбачалось зобовязати фізичних осіб, яким надаються в оренду земельні ділянки, впродовж 90 календарних днів з дня прийняття цього рішення укласти з [PERSON] міською радою договори оренди землі та сплатити кошти за фактичне користування земельними ділянками в еквіваленті орендної плати за землю, відповідно до умов договорів. У разі не укладення договорів оренди землі в зазначений термін відповідні пункти цього рішення вважаються нечинними. Він, [PERSON], на час дії рішення про надання земельної ділянки в оренду перебував за кордоном, надати довіреність на право укладання договору виявилось за можливе лише у жовтні 2016 року, тому укласти договір оренди землі вони не могли. А тому, вони повторно звернулися до [PERSON] міської ради з проханням надати земельну ділянку в оренду, однак пунктом 71 рішення [PERSON] міської ради від 24.01.2017 року №546 їм відмовлено в наданні земельної ділянки загальною площею 0,1139 га в оренду у звязку з тим, що право оренди набувається на конкурентних засадах (ст.134 ЗК України, Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» 18.02.2016 року №1012-VІІ). Також п.71.1 визнано таким, що втратив чинність п.43 рішення міської ради від 17.05.2016 року №207 в частині надання їм земельної ділянки по вул. Сокирянська, 7, площею 0,1139 га в оренду на 5 (пять) років у звязку із закінченням терміну дії рішення. Позивачі вважають, що рішення [PERSON] міської ради є незаконним та прийняте всупереч норм ЗК України, ЦК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки приймаючи рішення про відмову в передачі в оренду землі, міська рада керувалась Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», яким внесено зміни до ст.134 ЗК України, однак даний закон набрав чинності 03 квітня 2016 року. Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Позивачі стверджують, що при прийнятті рішення 24 січня 2017 року, міська рада мала б застосовувати статтю 134 Земельного кодексу України виключно в редакції до 03.04.2016 року. Згідно абзацу 16 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України (редакції до 03.04.2016 року), не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Відповідно до ч.3 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Згідно частин 2, 3, 10, 13, 14 статті 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. На основі викладеного просять суд визнати незаконним та скасувати пункт 71 (в цілому) рішення [PERSON] міської ради від 24.01.2017 року № 546 «Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів відведення і затвердження проектів відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань» та зобовязати [PERSON] міську раду винести на розгляд питання щодо затвердження проекту відведення та надання позивачам земельної ділянки за адресою: вул. Сокирянська, 7, площею 0,1139 га (кадастровий номер 7310136300:19:002:1139), в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01). Позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах позивача [PERSON] на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, в подальшому від позивачки до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених в письмових запереченнях, також до суду надійшло клопотання, згідно якого представник відповідача просить справу розглянути у її відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 14.07.1954 року №828, за будинковолодінням, яке розташоване у м. Чернівці по вулиці Сокирянська, 7, закріплено земельну ділянку, загальною площею 2210 кв.м. (0,2210 га) і власники вказаного будинковолодіння набули права користування на земельну ділянку площею 0,2210 га. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2008 року №1-1865 та від 16.08.2016 року №1-400 позивачка [PERSON] являється власником 5/6 житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований на вулиці Сокирянська, 7 м. Чернівці (а.с.10, 12). Згідно договору дарування ВРВ/009118 від 21.09.2010 року №2146 позивач [PERSON] являється власником 1/6 житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований по зазначеній вище адресі (а.с.13). Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Пунктом 7 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно державного акта на право приватної власності на землю від 28.01.1997 року І-ЧВ №001643, громадянин [PERSON] на підставі рішення [PERSON] міської ради від 20.02.1996 року №121/5 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 1000 га на вулиці Сокирянська, 7 м. Чернівці для обслуговування будинку (а.с.15). Згідно державного акта на право постійного користування землею від 30.01.1997 року І-ЧВ №000232, громадянин [PERSON] на підставі рішення [PERSON] міської ради від 20.02.1996 року №121/5 набув права постійного користування землею площею 0,1216 га на вулиці Сокирянська, 7 м.Чернівці для ведення садівництва (а.с.16). Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. В свою чергу, відповідно до статті 123 ЗК, рішення органів місцевого самоврядування про надання в користування землі у разі наявності правових підстав приймається виключно за відповідним клопотанням фізичної чи юридичної особи. У відповідності до ст. 120 ЗК України та Книги шостої «Спадкове право» ЦК України, позивачі можуть переоформити на підставі рішення [PERSON] міської ради право користування земельною ділянкою, яка розташована в м. Чернівці по вулиці Сокирянській, 7, загальною площею 0,1216 га, яка перебувала в користуванні [PERSON] на підставі державного акта від 30.01.1997 року І-ЧВ №000232, однак відповідно до норм ЗК України земельна ділянка за ними не може бути оформлена на правах постійного користування. 26 травня 2015 року позивачі звернулись до [PERSON] міської ради з проханням надати їм в оренду земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1139 га, яка розташована за адресою вул. Сокирянська, 7 м. Чернівці та фактично перебувала на правах постійного користування у покійного [PERSON], в звязку з чим пунктом 55 рішення 66 сесії [PERSON] міської ради VІ скликання від 31.07.2015 року №1677 позивачам надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою вул. Сокирянська, 7 м. Чернівці, площею 0,1139 га в оренду терміном на 5 (п'ять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.19). Пунктом 43 рішення 6 сесії [PERSON] міської ради VІІ скликання від 17.05.2016 року №207 позивачам затверджено проект відведення та надано земельну ділянку за адресою вул. Сокирянська, 7 м. Чернівці, площею 0,1139 га в оренду терміном на 5 (п'ять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.20). Пунктом 63 вказаного рішення передбачалось зобовязати фізичних осіб, яким надаються в оренду земельні ділянки, впродовж 90 календарних днів з дня прийняття цього рішення укласти з [PERSON] міською радою договори оренди землі та сплатити кошти за фактичне користування земельними ділянками в еквіваленті орендної плати за землю, відповідно до умов договорів. У разі не укладення договорів оренди землі в зазначений термін відповідні пункти цього рішення вважаються нечинними. Однак, як встановлено судом, позивач [PERSON] на час дії рішення про надання земельної ділянки в оренду перебував за кордоном, надати довіреність на право укладання договору виявилось за можливе лише у жовтні 2016 року, тому укласти договір оренди землі позивачі не могли. Позивачі [PERSON], [PERSON] повторно звернулися до [PERSON] міської ради з проханням надати земельну ділянку в оренду, однак пунктом 71 рішення [PERSON] міської ради від 24.01.2017 року № 546 (а.с.23) позивачам відмовлено в наданні земельної ділянки загальною площею 0,1139 га в оренду у звязку з тим, що право оренди набувається на конкурентних засадах (ст.134 ЗК України, Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» 18.02.2016 року № 1012-VІІ). Також п.71.1 вказаного рішення визнано таким, що втратив чинність п.43 рішення міської ради від 17.05.2016 року № 207 в частині надання позивачам земельної ділянки по вул. Сокирянська, 7, площею 0,1139 га в оренду на 5 (пять) років у звязку із закінченням терміну дії рішення. Судом встановлено, що приймаючи рішення про відмову в передачі в оренду землі, міська рада керувалась Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», яким внесено зміни до ст.134 ЗК України, однак даний закон набрав чинності 03 квітня 2016 року. Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Тобто, до даних правовідносин в розумінні ст.5 ЦК України слід застосовувати норми закону, які прийняті до 03 квітня 2016 року, оскільки 31 липня 2015 року міською радою прийнято рішення №1677 (пункт 55), яким позивачам надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою вул. Сокирянська, 7 м. Чернівці, площею 0,1139 га в оренду терміном на 5 (п'ять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 03.08.2015 року позивачі звернулись до [PERSON] геоінфоцентру з проханням виготовити проект відведення на земельну ділянку, для чого укладено відповідний договір, яким затверджено завдання на виконання робіт. 01.02.2016 року на стадії завершення виготовлення проекту відведення земельної ділянки, Управлінням Держгеокадастру у м. Чернівцях Чернівецької області надано позитивний висновок №05-01/04-01/16 щодо можливості відведення позивачам землі в оренду. Тому, суд вважає, що вимоги статті 134 ЗК України в редакції після 03 квітня 2016 року та Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» до відносин, які склались при оформленні позивачами права оренди зазначеної в позові землі, не застосовуються, а міська рада при винесенні рішення мала б застосовувати статтю 134 ЗК України виключно в редакції до 03.04.2016 року. Згідно абзацу 16 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України (редакції до 03.04.2016 року), не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Відповідно до ч.3 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Згідно частин 2, 3, 10, 13, 14 статті 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що належить визнати незаконним та скасувати пункт 71 рішення [PERSON] міської ради від 24.01.2017 року №546 «Про розгляд звернень громадян щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, надання дозволів на складання проектів відведення і затвердження проектів відведення земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань» та зобовязати [PERSON] міську раду винести на розгляд питання щодо затвердження проекту відведення та надання [PERSON], [PERSON] земельної ділянки за адресою: вул. Сокирянська, 7, площею 0,1139 га (кадастровий номер 7310136300:19:002:1139), в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01), задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved