overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON], 22.12.2016 року, звернулася в Шишацький районний суд з позовом до відповідача [PERSON]., про стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що вони з відповідачем проживала у незареєстрованому шлюбі і мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, з відповідачем вона ніяких відносин не підтримує. В позовній заяві позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до виповнення повноліття, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що коштів на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх з підстав, викладених у її позовній заяві, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановленому порядку, причини неявки до суду не відомі, з клопотаннями про розгляд справи у його відсутність та про відкладення розгляду справи не звертався, тому суд, відповідно до норм ст.ст.169, 224 ЦПК України, та за згодою позивачки, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія І-КЕ № 167757, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шишацького районного управління юстиції Полтавської області 05 січня 2013 року, актовий запис № 4 від 07.03..2012 року, кожен з них має рівні права щодо її утримання, а тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної доньки, яка проживає з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22 липня 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідачки на її користь заборгованість за договором позики в розмірі у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 17.07.2014 року в сумі 127 614 грн. 49 коп., 8 779 грн. 18 коп., що становить 3 % річних, що в загальному складає - 136 393 грн. 67 грн., а також судовий збір в розмірі 1363 грн. 94 коп. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 4 жовтня 2011 року вона надала відповідачці під розписку позику в розмірі 8 000 Євро, які остання зобов'язувався повернути до 1 квітня 2012 року. Але відповідачка до вказаного строку і по цей час борг не повернула, що змусило позивачку звернутись з позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні зменшила свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідачки лише борг за договором позики в сумі 127 614 грн. 49 коп. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом справи встановлено, що 4 жовтня 2011 року [PERSON] позичила [PERSON] кошти в сумі 8 000 Євро. Остання зобов'язувалася повернути всю суму боргу до 1 квітня 2012 року. Досягнута домовленість між сторонами підтверджується письмовою розпискою від 04.10.2011 року, яку відповідачка власноручно написала (а.с.5). Проте [PERSON] свої зобов'язання по поверненню боргу в зазначений у розписці термін не виконала, кошти не повернула і до цього часу. Наведене свідчить, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають з договору позики грошових коштів. Дані правовідносини підлягають вирішенню на підставі ст. ст. 625, 1046, 1047, 1048, 1049, ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)... Договір позики є укладеним з моменту передання грошей... Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян... На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем, визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій кількості, що були йому передані позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Так як права позивачки були порушені, тому підлягають захисту у судовому порядку шляхом задоволення її позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.02.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставою своїх вимог вважає те, що 14.11.1998 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу в них є спільна дитина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 04.08.2010 року виконавчим комітетом Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, відповідний актовий запис № 09. Дитина проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 4885 від 27.10.2014 року, яка видана виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради Черкаської області. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на дочку в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала телеграму від 23.03.2015 року. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, заперечення на позов та заяви про відкладення розгляду справи в суд не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 500 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.03.2017р. звернулася до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.08.1999р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала з ним разом до 20.05.2016р., неповнолітніх дітей від даного шлюбу не має. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характером, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, через відділ ДРАЦС відповідач шлюб розірвати не бажає, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, відновивши їй дошлюбне прізвище. Сторони в судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивачка позовні вимоги уточнила, просила залишити їй теперішнє прізвище, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 30.08.1999 року. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 20.05.2016 року та в подальшому не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б їх інтересам, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.04.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 25.08.2007 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблений відповідний актовий запис за № 85 та 25.08.2007 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя та збереження сім»ї є неможливим. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.06.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 03.11.2007 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області зроблений відповідний актовий запис за № 3 та 29.05.2004 року видано повторно свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час проживають окремо. Позивачка має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком, з яким проживає однією сім»єю та спільно утримують дітей. Відновити шлюбні відносини наміру не має. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу залишити її прізвище [PERSON], про що 27.06.2014 року подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, просить його задоволити, про що 27.06.2014 року подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.06.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 14.02.2015 року. Від даного шлюбу дітей у них немає. Позивачка зазначає, що вона проживає у с.Краснопілля Березанського району та працює вчителем у Краснопільській школі, відповідач проживає у Київській області та працює у м.Київ у школі-інтернаті санаторного типу. Після реєстрації шлюбу вони разом майже не проживали. Відповідач приїжджав до неї лише на свята. Під час приїздів до с.Краснопілля відповідач прилюдно принижував її, забороняв спілкуватися з людьми, приймати участь у художній самодіяльності, не дозволяв займатися позакласною роботою. Крім того, відповідач ображав її дитину від першого шлюбу, що, на її думку, є неприпустимим. Шлюбні відносини між ними припинені з початку червня 2015 року. Посилаючись на викладене, та зазначивши, що її зусилля, направлені на відновлення сімейних стосунків, ні до чого не привели, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам як особистості, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, та відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву від 13.08.2015 року (а.с.22) про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не з'явився (а.с.33-34), як і не з'явився у судове засідання, призначене на 14.08.2015 року, (а.с.21,23), яке було відкладене у зв'язку з його неявкою. За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивачки проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 14.02.2015 року (а.с.5). Від даного шлюбу дітей не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з червня 2015 року і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню . На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.06.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 22.09.2010 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач за період їх спільного життя не працював, з 26.06.2013 року по 28.02.2015 року відбував покарання у виправній колонії, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені з 17.04.2015 року, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, та залишити їй теперішнє прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву від 14.08.2015 року (а.с.24) про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не з'явився (а.с.34-35), як і не з'явився у судове засідання, призначене на 14.08.2015 року, (а.с.21,25), яке було відкладене у зв'язку з його неявкою. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 22.09.2010 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 17.04.2015 року і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення їй теперішнього прізвища підлягають задоволенню . На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.07.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про виділ у натурі частки майна ( а. с. 3 - 6 ), де прохала припинити право спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та виділити в окреме домоволодіння, визнати право власності за [PERSON] , [INFO] на цілий об`єкт нерухомості, що складається із : житлового будинку літ. «А-1», літньої кухні літ. «Б», погреба літ. «б-1», сараю літ. «В», воріт-хвіртки літ. № 4,10,11, огорожі літ. № 2, 5-9, свердловини літ. № 3, навісу літ. «а-1», вбиральні тимчасової літ. «Д», вигрібу літ. № 12, що розташовані на земельній ділянці площею 0,05 га. з присвоєнням поштової адреси: [ADDRESS] . В ході розгляду справи сторони та їх представники сторін в особі адвокатів ( а. с. 54 - 57, 65 - 67 ) 05.12.2019 року надали суду підписаний сторонами текст мирової угоди, дезазначили умови її укладення. Прохали її затвердити судом, вказавши, що наслідки її укладення, передбачені чинним законодавством, їм зрозумілі та розглянути дане питання у їх відсутності. Представник третьої особи - Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської не з`явився, надавши суду заяви про розгляд справи по суті у його відсутності та поклався на розсуд суду ( а. с. 43 ). Тому, суд за згоди сторін та за наявності відповідних заяв, вважає за можливе розгляд справи по суті у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, текст мирової угоди, вважає, що мирова угода підлягає затвердженню судом, а справа підлягає закриттю. Умови угоди не суперечать діючому законодавству та не порушують права та інтереси сторін або інших осіб. Наслідки укладення мирової угоди згідно вимог закону сторонам роз`снено та зрозуміло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.10.2013 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 21 червня 1996 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем , запис акту № 193. Від спільного життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з березня 2011 року з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного ж них різні погляди на життя, зникло почуття любові та взаємоповаги один до одного, мешкають окремо. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем є неможливим. Спір про розподіл майна та місце мешкання дитини між сторонами відсутній . Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать судові повідомлення. До початку розгляду справи від позивачки надійшла заява, про розгляд справи у її відсутність, також в заяві зазначено , що на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, також зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, просив розірвати шлюб між позивачкою та ним. Суд проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 1996 року ( а.с.6 ), однак вже тривалий період не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо, Сторони по справі вважають, що їх сім'я розпалась остаточно, та проживання разом неможливо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачці -[PERSON], відповідачу - [PERSON]. На підставі викладеного

Outcome: approved