Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачі звернулися з даним позовом до суду в обґрунтування якого зазначили, що після смерті чоловіка позивача [PERSON] в 2011 році [PERSON], відкрилась спадщина на майно, в т.ч. на житлове приміщення [ADDRESS], яке є 4-кімнатною житловою квартирою загальною площею 108,6 кв.м., яка була створена шляхом переобладнання та об'єднання житлових та нежитлових приміщень, придбаних за договорами купівлі-продажу і оформлених на ім'я [PERSON] в період шлюбу в 2000-2001 роках за їх спільні кошти. На дату відкриття спадщини було здійснено фізичне об'єднання в одну нерухому річ трьох самостійних нерухомих речей, тобто був утворений один об'єкт нерухомого майна житлове приміщення [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є [PERSON], неповнолітній син [PERSON] та [PERSON] [PERSON], батьки померлого чоловіка позивачки [PERSON], [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2013 року виданою Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою Головного управління юстиції в Дніпропетровській області було відмовлено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв'язку з тим, що за вмерлим [PERSON] не зареєстровано право власності на нежитлове приміщення [ADDRESS], яке придбане за договором купівлі-продажу. Просять суд припинити право власноті [PERSON] на 1/8 частини житлового приміщення [ADDRESS] загальною площею 108,6 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м. в порядку спадкування після смерті [PERSON], припинити право власності [PERSON] на 1/8 частини житлового приміщення [ADDRESS] загальною площею 108,6 кв.м., житловою площеюб 67,7 кв.м. в порядку спадкування після смерті [PERSON], визнати право власності за [PERSON] на 2/8 частини житлового приміщення [ADDRESS] загалбною площею 108,6 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м., які належали [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], право власності на 1/8 частку житлового приміщення [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], право спільної сумісної власності подружжя на ? частки житлового приміщення [ADDRESS], всього право власності на 7/8 частки вищезазначеного житлового приміщення без прийняття в експлуатацію, виплатити [PERSON] в рахунок компенсації грошові кошти в розмірі 83746,95 гривень, які внесені [PERSON] на депозитний рахунок суду, виплатити [PERSON] в рахунок компенсації грошові кошти в розмірі 83746,95 гривень, які внесені [PERSON] на депозитний рахунок суду, визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на 1/8 частку житлового приміщення [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], загальною площею 108,6 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м. без прийняття в експлуатацію. Позивачі та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, з підстав у ньому викладених. Відповідачі у судовому засідані позов визнали у повному обсязі, пояснили, що позивачі є їх невісткою та онуком відповідно, тому вони не заперечують проти передачі їм своїх часток у спільній власності, хоча і вважають, що онук не зможе вірно розпорядитися своєю часткою в силу відсутності життєвого досвіду. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути без його участі. Представник третьої особи об'єднання співробітників багатоквартирного будинку «Якір» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що частка в спільному майні [PERSON] складає 5/8 частки житлового приміщення [ADDRESS], що підтверджується копією рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 вересня 2013 року, яке набуло чинності 23.09.2013 року (а.с.12,13). На підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 вересня 2013 року за [PERSON] визнано право спільної сумісної власності подружжя на ? частки квартири [ADDRESS], на 1/8 частки квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] без прийняття в експлуатацію та у зв'язку із компенсацією 2/8 частки вищезазначеного житлового приміщення які належали [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], частка [PERSON] буде складати 7/8 частки від спільної сумісної власності на житлове приміщення [ADDRESS]. Інша 1/8 частка на житлове приміщення [ADDRESS] належить [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], без прийняття в експлуатацію на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська. Згідно оригіналу квитанції №33702.682.1 від 28.02.2014 року грошові кошти у розмірі 167493,90 гривень, що є 2/8 частини від ринкової вартості спірної квартири, попередньо внесені позивачем на не бюджетний рахунок №37312022006709, відкритий в ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, МФО 805012, на ім'я установи Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Статтею 1258 ЦП України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1259 ЦК України передбачено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, враховуючи позицію відповідачів, які позов визнали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Враховуючи фактичні обставини справи, а також особливість правовідносин, які виникли між сторонами справи, а також те, що відповідачами не порушувалися права позивачів, суд приходить до висновку про те, що судові витрати необхідно покласти на позивачів. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved