Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, з часу подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов аргументувала тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, враховуючи скрутне становище в країні, інфляцію та високі ціни для належного утримання дітей потрібна значна сума коштів. Позивач офіційно не працює, має мінливий дохід, її заробітної плати не вистачає для належного утримання дітей. Відповідач, який на даний час знаходиться в працездатному віці, з задовільним станом здоров'я, брати участь в утриманні дітей добровільно не бажає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові та додатково пояснила, що суму аліментів визначає у зв'язку з підвищенням цін на продукти харчування, одяг, навчання дітей у школі та ліцеї відповідно. За себе повідомила, що працює в магазині «Гранд» в м. Жмеринка продавцем за трудовим договором, середній дохід, тобто заробітну плату яку отримує на руки, становить 2100 грн. на місяць, інших доходів не має. [PERSON], [INFO], є студентом Жмеринського ВПУ, кошти потрібні на одяг, харчування, дорогу, син [PERSON], [INFO], навчається в ДНЗ №1 м. Жмеринка, кошти потрібні на одяг, харчування, проїзд. На даний час проживає однією сім'єю з чоловіком без реєстрації шлюбу, офіційно не одружена, проживає в приватному будинку в с. Сідаво Жмеринського району Вінницької області, паїв не має. На даний час знаходиться на лікарняному у зв'язку з проведенням операції. Раніше відповідач аліменти не сплачував та не допомагав в утриманні дітей. Представник відповідача [PERSON] заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей визнала частково, в розмірі 1000 грн. щомісячно на двох дітей, пояснила, що є матір'ю відповідача, син офіційно не працює, в даний час знаходиться за кордоном в Російській Федерації Самарської області на тимчасових заробітках різноробочим, проживає в її квартирі, яку вона успадкувала після смерті матері. Розмір середньомісячного доходу не знає, майна власного не має, земельної ділянки не має. Відповідач інвалідності не має, спеціальної освіти (професії) не отримав. Раніше, до виїзду за кордон, працював шофером на маслозаводі. На даний час дітям матеріально відповідач не допомагає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з ч.3 ст.181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України,частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що в шлюбі у сторін народилися двох дітей: дочка [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.5,6), які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Жуковецької сільської ради Жмеринської ради (а.с.7). Сторонами визнається той факт, що діти перебувають на утриманні позивачки, сторони разом не проживають, оскільки в 2015 році були розлучені, про що свідчить відмітка у паспорті позивача(а.с.3), позивач з дітьми потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. При визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивачка наполягає на стягненні аліментів в твердій грошовій сумі з відповідача, який офіційно не працює, стан здоров'я платника аліментів задовільний, інших непрацездатних утриманців та неповнолітніх дітей у нього не має, будь-якого майна не має. Суд частково приймає заперечення представника відповідача в частині того, що він не може сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачкою. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину та дружину судом не встановлено. При визначені для присудження розміру аліментів, суд виходить також з того, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років, з 01.05.2017 по 30.11.2017 складає 1777 грн., а для працездатних осіб 1684 грн. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст.155 СК України. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України). Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в інтересах дитини, з урахуванням гарантованого ст. 48 Конституцією України права батьків дитини на достатній життєвий рівень. Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач зобов'язаний та може сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 888,50 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Дана сума є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідає потребам дітей на даний час з урахуванням сум, які отримує позивач. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, буде гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Разом з тим, в межах задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави. У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення в справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial