Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачка 19 травня 2016 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 3). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 16 травня 1987 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Майновий спір відсутній. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, а також, наголошуючи на тому, що причиною розпаду родини є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, що суперечить інтересам сторін, у зв'язку із чим, позивачка була вимушена звернутись до суду із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити без змін. Позивачка у судове засідання не зявилась. Про день час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду представник за довіреністю [PERSON], надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 43). Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить письмова розписка в матеріалах справи (а.с.36). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилав. У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно актового запису №55, складеного 27 квітня 1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8,10). Позивач та відповідач втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин. При таких обставинах, суд вважає, що сімя сторін існує формально і розпалася остаточно, примирення сторін є не можливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, із відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved