Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що з 07.10.2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з різністю характерів та способу життя, що виявилось під час сумісного проживання. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, останні з січня 2017 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Спір про поділ майна на теперішній час відсутній, між сторонами досягнуто згоди про місце проживання дитини та умови здійснення батьком права на особисте виховання дитини. Позивачка вважає, що все вище викладене є перешкодою для подальшого існування сім'ї, а збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим позивачка просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] судове засідання не з'явилась, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, якою просила суд справу розгляди без її участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Часопис «Донеччина» від 23 червня 2017 року, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] 07 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 січня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до довідки № 55 від 23.05.2017 року, виданої ОСББ «Шахтар», позивачка разом з дитиною [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, так-як вони втратили відчуття поваги один до одного, з січня 2017 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін. Беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Згідно зі ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене ст. ст. 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved