Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 12 вересня 2008 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є житловий будинок під номером 18, розташований по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області. Спадщину після померлого вони прийняли та мають перешкоди у оформленні спадкових прав на житловий будинок, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документа на нього. Просили визнати за ними в порядку спадкування право власності на житловий будинок під номером 18 по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області. До судового розгляду позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог, в якій просили визнати за ними в порядку спадкування право спільної сумісної власності на житловий будинок під номером 18 по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року за клопотанням позивача вирішено питання про витребування спадкової справи померлого [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися, представник позивачівподав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що уточнені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. Про розгляд справи відповідач повідомлений належно. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2008 року помер [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 134190, виданим 13 вересня 2008 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі є спадкоємцями померлого [PERSON] за законом першої черги, оскільки являються його дітьми. Вказані обставини підтверджується свідоцтвами про народження : серії ІІ-ЯР № 063835, виданим 07 січня 1959 року [PERSON] сільською радою Старченківського району Київської області, серії І-ЯР № 521213, виданим 06 червня 1957 року [PERSON] сільською радою Старченківського району Київської області, серії ГД № 747440, виданим 22 серпня 1955 року [PERSON] сільською радою Старченківського району Київської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 452390, виданим 10 лютого 1990 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00000167922 від 14 лютого 2009 року. 14 лютого 2009 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.\~ Дружина померлого [PERSON] від належної їй обовязкової частки у спадщині відмовилась, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Спадковим майном є житловий будинок під номером 18 по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 05 квітня 2017 року № 776/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під номером 18 по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] № 89/2009. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних. Будинок має виготовлений 19 липня 2017 року КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: веранда, ганок, гараж-сарай-літня кухня, гараж, погріб з шийкою, убиральня, сарай, сарай, літній душ, колодязь питний, вимощення, ворота, хвіртка, огорожа, огорожа. Будинок має загальну площу 71,4 кв.м., жилу площу 32,4 кв.м., допоміжну площу 23,7 кв.м, площу літніх приміщень 15,3 кв.м. Державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. Відповідно до розяснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером номером 18 по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області був побудований у 1961 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказані обставини підтверджуються державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 289029, виданий 10 березня 2005 року. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні. Відповідно до записів погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області з 1980 року до дня смерті 12 вересня 2008 року головою домогосподарства під номером 18, розташованого по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області, був [PERSON]. Вказані обставини підтверджені даними довідки виконкому [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 02-33/316 від 18 липня 2017 року. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області як голови двору підтверджує факт належності житлового будинку під номером 18 по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області саме йому. Даним будинком померлий [PERSON] володів та користувався на праві власності. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку під номером 18 по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області не здійснена на час звернення позивачів за оформленням спадкових прав. Відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно перевірено судом при розгляді справи та підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 109459246 від 28 грудня 2017 року Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Будучи спадкоємцями померлого [PERSON] за законом, позивачі мають перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю документа, що підтверджує його право власності на житловий будинок під номером 18 по вулиці Васильченка села Потік Миронівського району Київської області, тому порушене право підлягає захисту. Вимога позивачів про передачау спадкового майна у спільну сумісну власність не підлягає задоволенню, оскільки правовими нормами, регулюючими перехід прав і обовзків померлого до інших осіб, не передбачено прийняття спадщини у спільну сумісну власність. Оскільки спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її, на праві спільної власності, то при її розділі застосовуються норми, які регулюють спільну часткову власність. Згідно правил ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1261, 1267, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: partial