Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, зазначивши, що їм та відповідачу [PERSON], який є їх сином, на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтв про право власності на житло [NUMBER], [NUMBER] від 03.09.2014 року, виданих районною адміністрацією міської ради по Ленінському району належать житлові приміщення - кімнати [NUMBER], [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з необхідністю продажу житла у гуртожитку, на початку 2015 року, [PERSON] та [PERSON] отримали витяги [NUMBER] від 12.01.2015 року та [NUMBER] від 12.01.2015 року, з яких стало відомо , що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна містяться відповідні записи про накладення арешту на кімнати [NUMBER], № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] Записи внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна на підставі постанови Ленінського ВДВС ЗМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП38134966 від 22.10.2013 р. Згідно вказаних записів арешт нерухомого майна, що знаходиться в спільній сумісній власності позивачів та відповідача [PERSON], був накладений в інтересах - ТОВ «Кредекс Фінанс» на виконання договору поруки №10 від 10.02.2007 р. укладеного між [PERSON] та ТОВ «Кредекс Фінанс» та позичальником згідно умов кредитного договору №119/700554 від 15.02.2007 р. Вказують, що вони не є стороною в кредитному договорі, договорах поруки, іпотеки та не надавали згоди на їх укладення [PERSON], рівно як і на розпорядження ним майном, яке знаходиться у спільній сумісній власності. Вважають, що на належне їм майно арешт накладений безпідставно, чим порушені їх майнові права щодо розпорядження власністю. Просять скасувати арешт з нерухомого майна - кімнати № [NUMBER], № [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS], який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна і накладений постановами Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ № ВП 37134966 від 22.10.13 та № 21823406 від 11.10.2010р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Під час слухання справи уточнили позовні вимоги та доповнили позов вимогою про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи від 11.10.2010р. за № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], [NUMBER] про арешт нерухомого майна - кімнат № [NUMBER], № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачів-адвокат Резніченко О.О. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала письмові пояснення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник ТОВ «Кредекс Фінанс» проти позовних вимог заперечує з підстав, вказаних в запереченнях до позову. Представник Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи на розсуд суду. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.2. ст. 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України закріплено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтв про право власності на житло [NUMBER], [NUMBER] від 03.09.2014 року, виданих районною адміністрацією міської ради по Ленінському району належать житлові приміщення - кімнати [NUMBER], [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.06.2010 року з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 71278 грн. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт на все майно боржника - відповідача [PERSON] накладений постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 11.10.2010 р., а згодом постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 22.10.2013 р. Згідно вказаних записів арешт нерухомого майна, що знаходиться в спільній сумісній власності позивачів та відповідача [PERSON], був накладений в інтересах - ТОВ «Кредекс Фінанс» на виконання договору поруки №10 від 10.02.2007 р. укладеного між [PERSON] та ТОВ «Кредекс Фінанс» та позичальником згідно умов кредитного договору №119/700554 від 15.02.2007 р. Ані позивач [PERSON], ані позивач [PERSON] не є стороною кредитного договору, не є стороною договору поруки і не є стороною виконавчого провадження. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, , що на підставі повторної заяви стягувача 13.02.2014 р. державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке досі триває. За виконавчим листом, наданим кредитором, державний виконавець відкриває провадження з виконання рішення суду і, за відсутності іншого майна у боржника, має звернутись до суду про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності і виділу її в натурі, що передбачено ст.. 379 ЦПК України. Але в порушення даної норми третя особа за період часу майже півтора року з 13.02.2014 року ( дата відкриття виконавчого провадження) і станом на час розгляду справи, будучи обізнаним про наявність справи на розгляді в Ленінському районному суді м.Запоріжжя та наявності незакінченого виконавчого провадження не вчинила жодних дій з виділу частки боржника в натурі і звернення стягненні на неї з метою захисту майнових інтересів інших співвласників житла. В свою чергу, ТОВ «Кредекс Фінанс», як кредитор, за весь період часу також мав змогу, ґрунтуючись на положеннях ст. 371 ЦКУ, заявити вимоги щодо виділення частки боржника - [PERSON] із спільного майна в натурі для звернення стягнення на саме неї. Але ні в процесі виконавчого провадження, ні в ході розгляду справи судом ТОВ «Кредекс Фінанс», не зробив цього. Відповідно до статті 371 ЦК України передбачає, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу. Згідно ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивачів, про те, відповідачами та третьою особою не дотримано вищевказаних вимог закону, що призвело до тривалого порушення права власності позивачів на нерухоме майно, яке повинно бути відновлено шляхом зняття арешту з цього майна з подальшим виключення записів про заборону відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 319, 321, ч.2 369, 391 ЦК України, ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved