Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], в інтересах малолітнього: [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Захарівської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову, позивачі посилається на те, що вони та гр. [PERSON] є родичами, а саме рідними батьками останньої. Донька [PERSON] уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] та в подальшому від даного шлюбу народилася дитина [PERSON]. Подружнє життя доньки позивачів та відповідача не склалося, у зв'язку з чим вони припинили спільне проживання, шлюб розірвано не було, малолітній син залишився проживати з матір'ю. [INFO] року наша донька - [PERSON] передчасно померла у віці 27 років. На день смерті, донька разом з сином проживали біля позивачів в [ADDRESS] З травня 2015 року відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з сином не спілкується на протязі 3-х років, не відвідує його, участі у вихованні не приймає та матеріально не підтримує. Враховуючи, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина, що підтверджується заявою написаною власноруч, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не підтримує сина, з метою захисту прав дитини та законних інтересів, позивачі були вимушені звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У судове засідання позивачі не з'явилися, до матеріалів справи додали заяву, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглядати справу без їх участі. Відповідач у визначений в ухвалі суду від 22.11.2018 року строк, відзив на позовну заяву не подавав, в судові засідання двічі не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи. Представник третьої особи: орган опіки та піклування Захарівської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився, до матеріалів справи додав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить суд розглядати справу без його участі Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 21 листопада 2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та гр. [PERSON], [INFO] є родичами, а саме позивачі є рідними батьками останньої, а вона їм донькою, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 06.08.1988 року Макарівською сільською радою Ширяївського району (а.с. 11). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області від 20 листопада 2010 року, актовий запис № 70, 20 листопада 2010 року [PERSON]-донька позивачів уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] (а.с. 14). Від даного народилася дитина [PERSON], [INFO], який позивачам є онуком, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області від 19 червня 2014 року (а.с. 17). Подружнє життя доньки позивачів та відповідача не склалося, у зв'язку з чим вони припинили спільне проживання, шлюб розірвано не було, малолітній син залишився проживати з матір'ю. Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року в справі № 518/920/15-ц з відповідача - [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2015 року і до дня повноліття, тобто до [INFO] року (а.с. 18). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського управління юстиції від 11 грудня 2015 року, актовий запис 12720, [INFO] року [PERSON] - донька позивачів померла у віці 27 років (а.с. 20). На день смерті [PERSON] разом з сином проживали біля позивачів за адресою: [ADDRESS] де позивачі проживають по теперішній час. З травня 2015 року відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з сином не спілкується на протязі 3-х років, не відвідує його, участі у вихованні не приймає та матеріально не підтримує. Питання щодо доцільності позбавлення батьківськи прав відповідача - [PERSON] розглядалось на засіданні Захарівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування. Відповідно до висновку Захарівської районної державної адміністрації Одеської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO], визнано доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 34-35). При цьому, відповідач - [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], про що ним складено відповідну заяву від 25.09.2018 року, яка адресована голові Захарівської РДА [PERSON] (а.с. 36). Вирішуючи питання, щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з того, що за умовами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судоми законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, позивачі вважають за можливе вирішення питання про призначення їх опікунами над малолітнім онуком. Відповідно до статті 2 пункту 2.2 Наказу № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року Про затвердження правил опіки та піклування якщо батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її виховані та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи що є підтвердженим фактом і також є підставою для звернення до суду для захисту прав дітей. Зволікання з оформленням опікунства суперечить загальним засадам Закону України Про охорону дитинства оскільки з метою забезпечення реалізації прав дітей на життя, охорону здоровя, освіту та соціальній захист їм потрібен призначений судом або органом опіки та піклування опікун (піклувальник). Статтею 1 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування визначено, що: - дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки; - діти, позбавлені батьківського піклування діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місце знаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти. Як зазначено у ч. 3 та 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою дитиною та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Статтею 62 цього ж Кодексу визначено, що опіка та піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка їх потребує, або за місцем проживання піклувальника (опікуна). Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Частиною першою статтею 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього кодексу. Згідно ч. 3 статті 63 цього ж Кодексу, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною третьою ст. 243 СК України визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним. Згідно пунктів 3, 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року (далі - Порядок), органами опіки та піклування є районні держадміністрації. Опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини та призначити позивачів опікунами над малолітнім онуком [PERSON] Відповідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 704 гривні 80 копійок. Також, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved