Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє [PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що припинив свою дію кредитний договір №120/1139-ПК/991 від 28 листопада 2003 року, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі - Відповідач), а також розірвати зазначений кредитний договір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 листопада 2003 року між ним та Відповідачем було укладено кредитний договір №120/1139-ПК/991, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 36000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних. Однак, у звязку з невиконанням позивачем зобовязань за кредитним договором, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2008 року, яке 12 серпня 2008 року набрало законної сили, по цивільній справі №2-680/08, з позивача на користь Відповідача було стягнуто заборгованість у загальному розмірі 37543 грн. 05 коп. Так, станом на 29 квітня 2013 року виконавче провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-680/08, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з позивача на користь Відповідача заборгованості у розмірі 37543 грн. 05 коп., завершено на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі сплатою боргу у повному обсязі. 17 лютого 2017 року позивач звернувся до Відповідача в особі начальника Криворізького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] із заявою про закриття кредитного договору, однак така була залишена поза увагою, у звязку з чим він вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, як убачається з матеріалів справи, 28 листопада 2003 року між позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір №120/1139-ПК/991, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 36000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних(а.с.7). Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2008 року, яке 12 серпня 2008 року набрало законної сили, по цивільній справі №2-680/08, з позивача на користь Відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №120/1139-ПК/991 від 28 листопада 2003 року було стягнуто заборгованість у загальному розмірі 37543 грн. 05 коп. (а.с.7). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно повідомлення Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 24.10.2017 року, виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-680/08, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з позивача на користь Відповідача заборгованості у розмірі 37543 грн. 05 коп., завершено на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі сплатою боргу у повному обсязі (а.с.19). 17.02.2017 року позивач надав на імя начальника Криворізького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] заяву про закриття кредитного договору, однак така була залишена поза увагою, у звязку з чим позивач вимушений був звернутись до суду. Отже, розглядаючи позовні вимоги щодовизнання таким, що припинив свою дію кредитний договір №120/1139-ПК/991 від 28 листопада 2003 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.\~ Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~ Згідно п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.\~ Відповідно до ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, судом установлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-680/08, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з позивача на користь Відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №120/1139-ПК/991 від 28 листопада 2003 року заборгованості у розмірі 37543 грн. 05 коп., завершено 29 квітня 2013 року на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі сплатою боргу у повному обсязі, а відтак, суд приходить до висновку про можливість визнання кредитного договору №120/1139-ПК/991 від 28 листопада 2003 року таким, що припинив свою дію на підставі виконання зобовязання. Стосовно вимог позивача про розірвання кредитного договору №120/1139-ПК/991 від 28 листопада 2003 року, то суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, позаяк визнання кредитного договору припиненим у звязку з його виконанням виключає в даному випадку можливість визнання такого договору розірваним, оскільки він вже є таким, що припинив свою дію. Отже, з урахуванням викладеного, суд уважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з Відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial