Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з [PERSON] проживала однією сім»єю без державної реєстрації шлюбу. Від шлюбних відносин мають сина [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин відповідач проживає окремо від них з сином, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і має можливість надавати таку допомогу. Оскільки у відповідача на утриманні ніхто не перебуває, стан його здоров»я цілком задовільний, вважає , що він має можливість сплачувати аліменти також на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 08.11.2014 року у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на період досягнення сином трьох років. В судове засідання позивачка не з»явилась, просила справу слухати без її участі ( а. с. 12-13). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що проживає окремо від позивачки , з нею мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], на його утримання згоден сплачувати аліменти. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] не визнав, просив в цій частині в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6). Позивачка по справі [PERSON] разом з малолітнім [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою : мкр-н Південний , 18/25 в м. Курахово.( а.с. 7)., перебуває на облку в Управлінні соціального захисту населення Мар»їнської райдержадміністрації та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» з 01.09.2014 року по 30.11.2017 року призначено державну допомогу при народженні дитини ( а.с. 14). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним ( а. с. 19), та моє можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Доказів стосовно наявності у відповідача аліментних зобов»язань а також стану здоров»я відповідача, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачкою, до суду не надано. Суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення її повноліття, відповідає обставинам справи і чинному законодавству. Відповідно до ст.. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитини трьохрічного віку, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу ч. 4 ст. 84 СК України. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов»язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитини трьохрічного віку, остання вказує на факт знаходження з відповідачем у фактичних шлюбних відносин, проте доказів , підтверджуючих вказану обставину, тобто відповідного рішення суду не надає, позовні вимоги про встановлення факту сумісного проживання з відповідачем як чоловіка та жінки не заявлялись. Враховуючи зазначені обставини та вищевказані норми права, відповідно до яких право на утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку має лише дружина, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з батьком дитини, або жінка, яка знаходиться з чоловіком у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджено відповідними доказами, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial