Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 28.01.2021р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що 28 квітня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , відповідачем у справі, від шлюбу з яким 29 липня 2008 року у них народились двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з згодом взаємовідносини між нею ( [PERSON] ) та відповідачем стали погіршуватись у зв`язку із відсутністю порозуміння, різниці характерів. Зазначає, що така ситуація призвела до того, що в 2019 році шлюбні відносини між ними припнились. Просить розірвати між нею ( [PERSON] ) та відповідачем шлюб, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала, просила не стягувати з відповідача судовий збір. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява, згідно до якої відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Ухвалою судді Краматорського міського суду від 15.02.2021р позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Справа розглянута судом у відповідності до ч.ч.3, 5\~ст.279 ЦПК України\~без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 28 квітня 2007 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 28.04.2007р у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №264). Від шлюбу\~сторони мають\~двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Особистим інтересам позивачки суперечить знаходження з відповідачем у юридичному шлюбі. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч.2\~ст.104 СК України). Відповідно до\~ст.105\~ч.3\~зазначеного Кодексу - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Частиною 1 ст.110\~СК України передбачено, що, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог\~ст.81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження сім`ї є неможливе та суперечить інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки за її клопотанням залишити теж саме - « [PERSON] ».

Outcome: approved