Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , яка діє також як законний представник [PERSON] , звернулись до суду з позовом, та остаточно уточнивши позовні вимоги, мотивують їх тим, що у зв?язку з трудовою діяльністю у радгоспі «Сумський» в 1988 році рішенням його адміністрації та профспілкового комітету для їхньої сім?ї в складі 3-х чоловік, у тому числі: неповнолітнім донькам [PERSON] та [PERSON] , була надана кімната [ADDRESS] , куди вони вселилися та зареєструвалися на підставі ордеру, який був зданий для обліку та зберігання відповідній службі господарства, відповідно до законодавства. У 1992 році радгоспом з метою покращення житлово-побутових умов кожній сім?ї своїх працівників, яка офіційно проживала в гуртожитку, додатково надано по одній кімнаті, в тому числі сім?ї позивачів, була надана сусідня кімната, з об?єднанням їх під уже існуючим №1. В 1993 році радгоспом цей гуртожиток був реконструйований у впорядкований житловий будинок під тим же №4 з двокімнатними квартирами, внаслідок чого позивачі стали проживати в двокімнатній, загальною площею 54,9 кв.м. і жилою площею 31,4 кв.м., упорядкованій квартирі під тим же [ADDRESS] . Місце проживання [PERSON] та [PERSON] з 1988 по 1992 рік у кімнаті №1 гуртожитку. З 1993 року та після народження в 2006 році дитини [PERSON] усіх разом у цій квартирі зареєстровано в установленому законодавством порядку. У 2006 році будинки житлового фонду ліквідованого радгоспу «Сумський», які не увійшли до статутного капіталу ТОВ АФ «Червоносільське», залишилися в державній власності, але з тих пір не обслуговуються будь-якою організацією. Не зважаючи на це, самі мешканці, майже 5 років - спочатку в гуртожитку, а потім наступні майже 25 років в житловому будинку [ADDRESS] , власними силами та коштами утримують житловий будинок [ADDRESS] в належному санітарно-технічному стані. Зважаючи на\~те,\~що будинки\~державного житлового\~фонду,\~зокрема по\~ [ADDRESS] , ліквідованого радгоспу «Сумський» перейшли безпосередньо в управління регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, але тривалий час залишаються без балансоутримувача, не відносяться до об?єктів, які згідно зі статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації, Рішенням Сумської міської ради від 24.09.2014 №3563-МР «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми об`єктів житлового фонду від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області» надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми житлового будинку з вбиральнею по [ADDRESS] . Проте, більше 3-х років виконання цього рішення у межах повноважень, визначених Законом України «Про передачу об?єктів права державної та комунальної власності» та постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 №891 «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій», для семи сімей, у тому числі позивачів, які мешкають у неприватизованих квартирах житлового будинку [ADDRESS] , Сумською міською радою та регіональним відділенням ФДМУ по Сумській області зволікалось. У зв?язку з цим [PERSON] від імені та в інтересах усіх членів своєї сім?ї самостійно та разом з іншими мешканцями цього житлового будинку вживалися усні та письмові звернення до Сумської міської ради, Фонду державного майна України та його регіонального відділення по Сумській області для досудового врегулювання спільної для них проблеми щодо забезпечення виконання вищевказаного рішення Сумської міської ради та приватизації займаних, в тому числі спірної, квартир, на що отримувала лише роз`яснення щодо загальних проблем та індивідуальних процедур у вирішенні цих питань. У період\~розгляду цієї\~справи рішенням\~Сумської міської\~ради від\~25.07.2018\~№3660-МР\~«Про внесення\~змін до\~рішення Сумської\~міської ради\~від 24.09.2014\~№3563-Р\~«Про надання\~згоди на\~прийняття до\~комунальної власності\~територіальної громади\~міста Суми\~об?єктів житлового\~фонду від\~регіонального відділення\~державного майна\~України \~по Сумській\~області» було\~встановлено,\~що кожний\~житловий будинок\~житлового фонду\~ліквідованого радгоспу\~«Сумський»,\~який не\~увійшов до\~статутного капіталу\~ТОВ АФ\~«Червоносільське»,\~а залишився\~в державній\~власності та\~перебуває в\~належному технічному\~стані,\~у тому\~числі по\~вул.\~Аерофлотська, 4, буде прийматися не єдиним об?єктом, а поквартирно. Вважають, що оскільки відповідачем не визнається їхнє законне конституційне право, то такими діями (бездіяльністю) порушується право позивачів на приватизацію житла. Просять визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право на користування квартирою [ADDRESS] в якості наймачів і права на її приватизацію без копії ордеру на заселення (а.с.177-179). Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просить задовольнити. Представник відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях Мороз Н.В. при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник Виконавчого комітету СМР Чувакова О.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважала, що право позивачів передбачене Конституцією України, отже, не може визнаватися або не визнаватися в судовому порядку. Крім того, оскільки вказаний житловий будинок не віднесений до об`єктів майна, що підлягають приватизації, відсутні підстави для задоволення позову. Ухвалою суду від 22 грудня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано час позивачу для усунення недоліків. Ухвалою суду від 04 січня 20198 року позовну заяву залишено без руху, надано час позивачу для усунення недоліків. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 17 квітня 2018 року . 17 квітня 2018 року до суду прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, відкладено розгляд справи у зв`язку з задоволенням клопотання представника Сумської міської ради на 21 травня 2018 року . 21 травня 2018 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 01.08.2018 року за клопотанням представника позивача, надано час для уточнення позовних вимог. Ухвалою суду від 01.08.2018 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі, що розглядається Сумським окружним адміністративним судом № 818/1832/18 за позовом Регіонального відділення Фонду Державного майна в Сумській області до Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії. 06 лютого 2019 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 05 березня 2019 року. 27.02.2019 року до суду від позивачів надійшла уточнена позовна заява. 05.03.2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 02.04.2019 року за клопотанням представника відповідача надати час для підготовки відзиву по справі. 14 березня 2019 року від представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області Мороз Н. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.171). 26 березня 2019 року від позивачів надійшла уточнена позовна заява (а.с.177-179). 02.04.2019 року розгляд справи відкладено на 18.06.2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. 18.06.2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05.07.2019 року у зв`язку з залученням до участі у справі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради. Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що \~у зв?язку\~з трудовою\~діяльністю у\~радгоспі «Сумський» в 1988 році рішенням його адміністрації та профспілкового комітету сім?ї позивачів в складі 3-х чоловік, у тому числі: [PERSON] , неповнолітнім донькам [PERSON] та [PERSON] , була надана кімната [ADDRESS] , куди вони вселилися та прописалися на підставі ордеру, який був зданий для обліку та зберігання відповідній службі господарства, відповідно до законодавства (а.с.13). \~ \~ \~ \~У 1992 році радгоспом з метою покращення житлово-побутових умов кожній сім?ї своїх працівників, яка офіційно проживала в гуртожитку, додатково надано по одній кімнаті, в тому числі нашій сім?ї була надана сусідня кімната, з якої в зв?язку з припиненням трудових правовідносин з цим господарством виселилась вказана сім?я, з об?єднанням кімнат під уже існуючим №1. У 1993 році радгоспом цей гуртожиток був реконструйований у впорядкований житловий будинок під тим же №4 з двокімнатними квартирами, в тому числі, вищевказаною квартирою для сім?ї позивачів, внаслідок чого [PERSON] та [PERSON] стали проживати в двокімнатній, загальною площею 54,9 кв.м. і жилою площею 31,4 кв.м., упорядкованій квартирі під тим же [ADDRESS] 1 [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на неї, виданим 11.02.2016 КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради (а.с.15-16). Місце проживання [PERSON] та [PERSON] з 1988 по 1992 рік у кімнаті №1 гуртожитку, а з 1993 року та після народження в 2006 році дитини [PERSON] - усіх разом у цій квартирі зареєстровано в установленому законодавством порядку, що підтверджується відповідними сторінками паспортів позивачів і довідкою з місця проживання та його реєстрації (а.с.10,14). Факт проживання позивачів у спірній квартирі підтверджується документами про споживання та оплату ними згідно з договорами постачання відповідних комунальних послуг і квитанціями на їх оплату (а.с.17-25). У 2006 році будинки житлового фонду ліквідованого радгоспу «Сумський», які не увійшли до статутного капіталу ТОВ АФ «Червоносільське», залишилися в державній власності, але з тих пір не обслуговуються будь-якою організацією. Вище перелічені обставини свідчать про те, що сім?я позивачів на законних підставах вселилася в спірну квартиру та протягом тривалого часу добросовісно використовує її як єдине для себе житло, на яке ніхто, окрім них, не претендує. \~ \~ \~ \~Зважаючи на\~те,\~що будинки\~державного житлового\~фонду,\~зокрема по\~ [ADDRESS] , ліквідованого радгоспу «Сумський» перейшли безпосередньо в управління регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, але тривалий час залишаються без балансоутримувача, не відносяться до об?єктів, які згідно зі статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації, Рішенням Сумської міської ради від 24.09.2014 №3563-МР «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми об`єктів житлового фонду від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області» надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми житлового будинку з вбиральнею по [ADDRESS] (а.с.26). Проте, більше 3-х років виконання цього рішення у межах повноважень, визначених Законом України «Про передачу об?єктів права державної та комунальної власності» та постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 №891 «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій» для семи сімей, у тому числі позивачів, які мешкають у неприватизованих квартирах житлового будинку [ADDRESS] , Сумською міською радою та регіональним відділенням ФДМУ по Сумській області зволікається, що призводить до порушення законних прав позивачів на приватизацію житла. У зв?язку з цим позивач [PERSON] від імені та в інтересах усіх членів своєї сім?ї позивачів у цій справі самостійно та разом з іншими мешканцями цього житлового будинку направлялися письмові звернення до Сумської міської ради, Фонду державного майна України та його регіонального відділення по Сумській області для досудового врегулювання спільної для них проблеми щодо забезпечення виконання вищевказаного рішення Сумської міської ради та приватизації займаних, в тому числі спірної, квартир, на що отримувались лише роз`яснення щодо загальних проблем та індивідуальних процедур у вирішенні цих питань (а.с. 38). \~ \~ \~ \~ Однак,\~у період\~розгляду даної\~справи судом\~рішенням Сумської\~міської ради\~від 25.07.2018\~№3660-МР\~«Про внесення\~змін до\~рішення Сумської\~міської ради\~від 24.09.2014\~№3563-Р\~«Про надання\~згоди на\~прийняття до\~комунальної власності\~територіальної громади\~міста Суми\~об?єктів житлового\~фонду від\~регіонального відділення\~державного майна\~України \~по Сумській\~області» було\~встановлено,\~що кожний\~житловий будинок\~житлового фонду\~ліквідованого радгоспу\~«Сумський»,\~який не\~увійшов до\~статутного капіталу\~ТОВ АФ\~«Червоносільське»,\~а залишився\~в державній\~власності та\~перебуває в\~належному технічному\~стані,\~у тому\~числі по\~вул.\~Аерофлотська, 4, прийматиметься не єдиним об?єктом, а поквартирно. Внаслідок цього, за заявою регіонального відділення державного майна України по Сумській області про відмову від позову ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 у справі №818/1832/18 було закрито. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло, в зв?язку з чим ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. До того ж, держава має створювати умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, взяти його в оренду або придбати у власність. На цій підставі відповідно до статті 65-1 Житлового кодексу УРСР наймачі жилих приміщень у будинках державного або громадського житлового фонду можуть придбати займані ними приміщення у приватну власність. \~ \~ \~ \~ Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що наймачі мають право придбати займані ними жилі приміщення в порядку приватизації, яка здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків). Відповідно до статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. \~ \~ \~ \~ Згідно\~з частиною\~10\~статті 8\~ Закону\~України «Про\~приватизацію державного\~житлового фонду»\~органи приватизації,\~ОМС не\~мають права\~відмовити мешканцям\~квартир (будинків),\~житлових приміщень\~у гуртожитках\~у приватизації\~займаного ними\~житла,\~крім випадків,\~чітко визначених\~цим Законом. \~ \~ \~ \~Таким чином,\~цей перелік\~підстав для\~відмови в\~приватизації житлових\~об?єктів є\~вичерпним і\~розширеному тлумаченню\~не підлягає. Відповідно до пункту 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається до органу приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 цього Положення, затверджено перелік\~документів,\~які подаються\~громадянином до\~органу приватизації,\~серед яких\~має бути\~документ,\~що підтверджує\~невикористання житлових\~чеків для\~приватизації державного\~житлового фонду,\~факт невикористання\~яких позивачами\~підтверджено Довідкою\~Ощадного банку\~України (а.с.27), а також копія ордера на вселення до наданого в установленому законодавством порядку жилого приміщення. Як встановлено в судовому засіданні, ордер, який надавався позивачам для вселення у вказане житлове приміщення, був переданий ними на відповідальне зберігання, але був втрачений. Вище наведеними законодавчими та нормативно-правовими актами не передбачена відмова в приватизації житла в разі ненадання копії такого ордеру, а отже, для поновлення порушеного права необхідно визнання в судовому порядку права на користування (найм) житлового приміщення в разі незбереження оригіналу/копії ордеру на його заселення, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», який визначає суб?єктами приватизації, саме, офіційно визнаних наймачів цих об?єктів, органи приватизації не наділені правом відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла без копії ордеру. Згідно зі статтею 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, якою одним із способів їх захисту визначено визнання права. Внаслідок цього, зважаючи на те, що на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», який визначає суб?єктами приватизації, саме, офіційно визнаних наймачів цих об?єктів, органи приватизації не наділені правом відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла без копії ордеру, визнання в судовому порядку права на користування (найм) житлового приміщення в разі незбереження оригіналу/копії ордеру на його заселення, єдиною проблемою, яка перешкоджає реалізації цього права позивачів на житло в повному обсязі, визначеному статтею 47 Конституції України, та залишається не вирішеною, є визнання за ними права законного користування, тобто отримання статусу законних наймачів займаної квартири, та на її приватизацію, як це передбачалось у ряді попередніх уточнених позовних заяв, але за умови відсутності копії ордеру. \~ \~ \~ \~ Зважаючи\~на це\~та враховуючи,\~що згідно\~з вищезгаданим\~рішенням Сумської\~міської ради\~від 25.07.2018\~№3660-МР\~«Про внесення\~змін до\~рішення Сумської\~міської ради\~від 24.09.2014\~№3563-Р\~кожний передбаченим\~у ньому\~житловий будинок,\~у тому\~числі по\~ [ADDRESS] , який перебуває в належному технічному стані, прийматиметься не єдиним об?єктом, а поквартирно, спірна квартира стане об?єктом комунальної власності територіальної громади м. Суми тільки внаслідок звернення позивачів для приватизації займаної ними квартири у порядку, встановленому вищезгаданим рішенням Сумської міської ради, законодавством і нормативно-правовими актами, яке можливе лише після ухвалення судом відповідного рішення. На думку суду, зволікання з виконанням рішення Сумської міської ради від 24.09.2014 №3563-МР «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми об`єктів житлового фонду від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області», яким надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми житлового будинку з вбиральнею по [ADDRESS] , не повинно позбавити позивачів законного права на приватизацію житла. Право позивачів порушене та підлягає захисту, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved