Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в 29.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Відділі РАЦС Козятинського МРУЮ Вінницької області, за актовим записом №82. Від спільного проживання у них 29.12.2008 року народився син [PERSON], який на даний час проживає з нею, нею виховується та утримується. В 2010 році вони всією сім?єю виїхали на заробітки в Португалію. Під час проживання там відповідач почав зловживати спиртними напоями, а будучи в нетверезому стані вчиняв бійки і скандали, що негативно впливало на психічне здоров?я її та сина. З цього приводу вона неодноразово зверталась до поліції, а в серпні місяці 2016 року взагалі повернулась разом з сином додому в Україну. З того часу, відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги дитині, чим ігнорує свої батьківські обовязки, а тому, вона просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини за судовим рішення, в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача, з дати подачі позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і підтвердила обставини викладенні в ньому. Крім того, доповнила, що відповідач періодично передавав посилки з одягом та взуттям для сина та деякі продукти. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала і суду пояснила, що її довіритель періодично передає посилки з одягом та взуттям для сина та продукти харчування сестрі позивачки, тобто, останній він взяв на себе також тягар утримання свого сина, а тому, не підстав для стягнення аліментів за судовим рішенням. Заслухавши сторони, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 29.08.2008 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Відділі РАЦС Козятинського МРУЮ Вінницької області, за актовим записом №82. Від спільного проживання у сторін 29.12.2008 року народився син [PERSON], який на даний час проживає з позивачкою, нею виховується та утримується. В 2010 році сторони всією сім?єю виїхали на заробітки в Португалію. Під час проживання там відповідач почав зловживати спиртними напоями, а будучи в нетверезому стані вчиняв бійки і скандали, що негативно впливало на психічне здоров?я позивачки та спільного сина сторін. З цього приводу позивачка неодноразово зверталась до поліції, а в серпні місяці 2016 року взагалі повернулась разом з сином додому в Україну. З часу повернення позивачки разом з дитиною на Україну, відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги дитині, хоча такий обов?язок покладений на нього законом, чим ігнорує свої батьківські обовязки. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивачки на утримання їхнього сина за судовим рішення, в розмірі ? частини його доходу (заробітку), з дати подачі позову до повноліття дитини. Визначаючи саме таку частку, суд враховує ту обставину, що відповідач періодично надає матеріальну допомогу сину, надсилаючи йому одежу, взуття та продукти. Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України. Також, дане рішення необхідно допустити до негайного виконання, в частині стягнення з відповідача суми аліментів в межах платежу за один місяць.

Outcome: partial