Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 05 липня 2011 року. За час спільного проживання у шлюбі в них народилася одна дитини син [PERSON] [INFO]. На даний час син знаходиться на її повному утриманні та вихованні. З відповідача, згідно рішення Хустського районного суду від 08.11.2012 року стягуються на її користь аліменти на утримання сина у розмірі по 450 гривень щомісячно. На даний час цих коштів на утримання сина недостатньо, оскільки мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У добровільному порядку вирішити питання збільшення розміру аліментів їй не вдалося. Відповідач працює по найму, виїжджає на заробітки за кордон. Він є здоровою людиною. Не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Позивачка у позові просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати на її корить з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 2000 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття.\~ В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги зменшує та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 05 липня 2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано./а.с.6/. Під час перебування у шлюбі у сторін 14.12.2008 року народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №120319 від 19.12.2008 року, виданим відділом РАЦСу Хустського РУЮ /а.с.8/. Рішенням Хустського районного суду від 08.11.2012 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 450 гривнеь щомісячно до досягнення дитиною повноліття. /а.с.9/. Присуджена сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, недостатня для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоровя, набору продуктів харчування, мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних та інших потреб дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку змінився матеріальний стан дитини та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування, різного роду товари та послуги, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно змінити. Виходячи з наведеного та враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача, а також те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у більшому розмірі, а саме у сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved