Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Поруш з їх квартирою знаходиться квартира відповідачів. 29 вересня 2018 року останні розпочали самовільне капітальне будівництво підсобного приміщення шляхом перепланування території загального користування та технічного приміщення. Незважаючи на неодноразові звернення відповідачі будівництво не припинили, чим порушили право позивачів на користування коридором. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Відповідачі позов фактично визнали. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2019 року позов залишено без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 15 березня 2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення з'явившихся учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 04 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Департаменту інфраструктури м. Суми та Управління архітектурно-будівельного контролю зі скаргою щодо проведення перевірки законності проведеного перепланування місць загального користування за наявності дозвільної документації мешканцями квартири [ADDRESS] (а.с.9-10). З наданих відповідей вбачається, що спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна. Встановлення цегляних перегородок та дверей, які перешкоджають вільному доступу до приміщень загального користування в житловому будинку [ADDRESS] має вирішуватися на загальних зборах співвласників вказаного будинку (а.с.11-12). 29 жовтня 2018 року ТОВ «Керуюча Компанія «СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС» надано припис мешканцям квартири [ADDRESS] про необхідність негайно забезпечити вільний доступ до приміщень загального користування у житловому будинку [ADDRESS] з метою припинення порушення прав та інтересів інших співвласників будинку (а.с.13). 20 листопада 2018 року позивачі направили відповідачам лист-вимогу про демонтування перегородки та дверей в приміщеннях загального користування в будинку [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до акту обстеження стану житлового будинку від 12 березня 2019 року, складеного комісією ТОВ «КК «СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС», у приміщенні загального користування у будинку [ADDRESS] демонтовано самовільно збудовану огорожу квартирою №26. На час обстеження порушення прав та інтересів інших співвласників будинку не виявлено (а.с.49). Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили сторони. Таким чином, оскільки відповідачами добровільно виконано вимоги позивачів і на момент розгляду справи по суті відсутній предмет спору, в задоволенні позову належить відмовити. Разом з цим, суд вважає, що на час звернення позивачів до суду, їхнє право було порушене, тому на їх користь необхідно стягнути судові витрати з відповідачів. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 29 грудня 2018 року за квитанцією № 16696 в сумі 704,80 грн., тобто в розмірі 352, 40 грн.; [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 6 лютого 2019 року за квитанцією № 72676 в сумі 768,40 грн., тобто в розмірі 384,20 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий розмірі по 192 грн. 10 коп. з кожного, та на користь на користь [PERSON] - по 192 грн. 10 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed