Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, після смерті [INFO] року [PERSON]. В зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не встиг оформити правовстановлюючі документи на будинок порушують питання про визнання за ними в рівних долях права власності на це майно в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами. Вказане майно належало спадкодавцю на підставі договору дарування від 26 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованого в реєстрі за №8392. Згідно довідки Ровівської сільської ради Вишгородського району Київської області №154 від 30 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] постійно проживали разом з ним за адресою [ADDRESS]. [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON] та батьком [PERSON] та спадкоємцями першої черги, які відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняли спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців по справі не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи №114/2015 від 27 лютого 2015 року після померлого [PERSON] 20 лютого 2017 року державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що наданий ними правовстановлюючий документ на житловий будинок не зареєстрований у відповідному органі державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки померлий [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючі документи на прийняте ним в дар майно й за життя виникле в нього право на нього не зареєстрував, зазначене перешкоджає позивачам здійсненню права спадкування на нього і отриманню свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 717 ЦК України в редакції чинній на момент укладання договору за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином спадкодавець набув право власності на спадкове майно шляхом отримання його в дар на підставі договору дарування. Отже, право власності на набуте до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зважаючи на викладене житловий будинок [PERSON], який перейшов у спадщину позивачам, належав йому на праві власності з 2007 року, набутого права власності на нього спадкодавець не втратив, а позивачі (спадкоємці) мають право на визнання за ними права на власності будинок, як об'єкт спадкування після смерті [PERSON] Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивачі набули право власності на вказане спадкове майно, яке належить [PERSON], який помер і не встиг його оформити, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому за позивачами слід визнати право власності на спадкове майно в рівних частинах - по ? кожному. Таким чином, заявлене позивачами право підлягає визнанню, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved