Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, вказуючи, що квартира [ADDRESS] знаходиться в їх спільній сумісній власності, в якій залишився зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому. З вищезазначеного видно, що особа добровільно виписатися з житлового будинку відмовляється, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позов з підстав зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку через пресу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами регулюються ст. 41 Конституцій України, ст.ст. 316, 317, 319, 386, 391 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 лютого 2001 року квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки виконавчого комітету Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області №852 від 11 серпня 2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.41). Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право власності є непорушним. Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення, тощо. З огляду на це вирішення питання зняття з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст.405 ЦК України (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11). Таким чином, права позивачів порушені та підлягають захисту усуненням перешкод позивачам в користуванні жилим приміщенням, а саме житловим квартирою [ADDRESS] шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстрації в вищевказаній квартирі. На підставі викладеного,

Outcome: approved