Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON]. 23 серпня 2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] (раніше мав ім'я [PERSON]) перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2005 року. На підставі рішення суду від 15 квітня 2008 року шлюб між ними було розірвано. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] який народився [INFO]. У позовній заяві [PERSON]. зазначила, що дитина мешкає із нею. На підтвердження цього факту надала до справи довідку про склад сім'ї. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, приховує своє місце роботи та розмір заробітку. Сама [PERSON]. працює сторожем у КМЗШ «Міська музична школа № 2», отримує заробітну плату у розмірі 3750 грн. і вважає, що цієї суми замало для утримання дитини. Цей факт ставить її у скрутне матеріальне становище. Також зазначила, що інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні відповідач не має. У зв'язку із зазначеним просить суд стягнути з [PERSON] (який раніше мав прізвище, ім'я та по - батькові «[PERSON]») аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року судовий розгляд відкладено через неявку сторін в судове засідання. Позивачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з'явився, жодних клопотань по справі та письмового відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1020, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] який народився [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження дитини (актовий запис № 138 від 02.02.2006) де сторони записані її батьками . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, (актовий запис № 174 від 15.04.2008р.) шлюб між сторонами було розірвано. 01 червня 2010 року [PERSON] змінив ім'я на «[PERSON]» про що свідчить свідоцтво про зміну імені, видане Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 16 від 01.06.2010р. Згодом було внесено зміни до актового запису про народження дитини - [PERSON], і внаслідок видачі повторного свідоцтва про народження дитини його батька записано як «[PERSON]» і у свідоцтві відповідно змінено по-батькові дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» актовий запис № 138 від 02.02.2006 року, повторне свідоцтво про народження дитини (зі змінами) видане 11 червня 2010 року. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, є працездатною особою, відомостей про інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на його утриманні суду не надано, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання сина - [PERSON], [INFO] народження, до його повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved