Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивачі ставлять питання про визнання основним квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та про визнання права користування та наймачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та членів її сімї. Свої вимоги мотивують тим, що основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] з 14 лютого 1962 року був [PERSON], якому в порядку розширення надано окрему однокімнатну квартиру №8. Після його смерті квартиронаймачем визнано [PERSON], який 13.09.2015 року помер. Однак, будь-який документ на підставі якого [PERSON] та членів його сімї вселено до спірної квартири не зберігся, квартира не приватизована. У вказаних квартирах фактично проживають дві сімї, між ними склався певний порядок користування ними. Однак позивачі позбавлені можливості приватизувати спірні квартири у звязку з відсутністю документів та проведенням їх реєстрації в одній квартирі. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечила, подала суду письмове заперечення на позов. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду повідомлені. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року позов залишено без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2018 року в даній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 16 січня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 16 січня 2019 року відкладено розгляд справи до 14 лютого 2019 року для ознайомлення сторін з відзивом. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 лютого 2019 року призначено справу до судового розгляду на 15 березня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 15 березня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 22 березня 2019 року Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що згідно поквартальної карточки, та копії листа №310-4 від 23 липня 1982 року, [PERSON] являвся основним квартиронаймачем кв. 7-8 в квартирі №17 по вул. Вільний Лужок в м. Суми (а.с.26). 21 жовтня 2003 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.23). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 25 жовтня 2005 року №562, визнано наймачами трикімнатної житлової площі 29,5 кв. м квартири №7,8 по вул. Вільний Лужок, 17 в м. Суми Шаповала [PERSON] та членів його сімї в складі 5 осіб замість попереднього наймача його батька [PERSON] (а.с.28). Відповідно до листа Відділу обліку, розподілу та обміну житла, квартира №7,8 в будинку №17 по вул. Вільний Лужок в м. Суми переоформлена на [PERSON] (а.с.27). 13 вересня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.24). Згідно відповіді Державного архіву Сумської області №Гм-131 від 30 серпня 2018 року у документах архівного фонду у протоколах засідання виконкому за 1960-1962 роки рішення про надання квартири [ADDRESS] (Вільний Лужок) у м. Суми [PERSON] немає (а.с.29). Згідно відповіді Державного архіву Сумської області №См-114 від 10 липня 2018 року, у документах архівного фонду у протоколах засідання виконкому за 1982-1983 роки відомостей про надання квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS], немає (а.с.30). Як вбачається зі свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб, [PERSON] являється донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15). Остання до укладення шлюбу мала прізвище «Лісовенко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.19). [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Таким чином, встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються членами сімї померлого [PERSON]. 26 січня 2018 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва (а.с.25). 3 жовтня 2018 року позивачі звернулися до виконавчого комітету Сумської міської ради із заявою про визнання наймачем квартири №7 [PERSON] та членів його сімї та наймачем квартири №8 - [PERSON] та членів її сімї (а.с.31). Відповідно до листа Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 22 жовтня 2018 року, договір найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду укладається у письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення. У квартирі № 8 по вул. вільний Лужок, 17 в м. Суми зареєстрованих осіб немає (а.с.32). Відповідно до довідки №48 від 29 березня 2018 року, у квартирі 7+8+3 в буд. №17 по вул. Вільний Лужок в м. Суми зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.102). Як вбачається з копії договору про користування електричною енергією від 15 листопада 2010 року №2118035, копій рахунків та квитанцій про оплату послуг електропостачання на квартиру №8 по вул. Вільний Лужок в м. Суми, копії акту обстеження системи водопостачання та водовідведення на кв. 7,8 по вул. Вільний Лужок в м. Суми від 19 листопада 2018 року (а.с.109-117) позивачі тривалий час користуються спірною квартирою. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що [PERSON] з родиною проживає в квартирі №7, [PERSON] з сімєю в квартирі №8. Відповідно до ст. 65 ЖК України, квартиронаймачі вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають з ним, вселити в займане приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог в частині визнання права користування [PERSON] та члена її сімї - сина [PERSON] квартирою № 8 в будинку №17 по вулиці Вільний Лужок в м. Суми. Що стосується вимог про визнання позивачів наймачами спірних квартир, то в цій частині вимог належить відмовити з огляду на наступне. Ст.15\~ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. відповідно до положень ст. 106 Житлового кодексу України, які регулюють правовідносини щодо зміни договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сімї, встановлено, що повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сімї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією і наймачем громадянином, на ім»я якого видано ордер. Як встановлено у судовому засіданні позивачі з питанням визнання їх наймачами до житлово-експлуатаційної організації не зверталися і за їх заявами рішення не приймалось. В даному випадку житлово-експлуатаційною організацією є КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР, яке не є учасником справи, вимоги до вказаної організації не заявлені. Вказану обставину в судовому засіданні підтвердив і сам позивач [PERSON] Таким чином, оскільки чинним законом вже визначений правовий порядок регулювання відносин між сторонами про визнання наймачем іншого члена сімї та у звязку з цим зміну договору найму жилого приміщення, норми закону не можуть змінюватися судовим рішенням і додаткового регулювання спірні правовідносини між сторонами шляхом винесення судового рішення не потребують, позивачі не зверталась з питанням про зміну договору найму і не отримували відмову, їх право не є порушеним на момент розгляду справи, то за цих обставин в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Вимога в частині визнання за [PERSON] права користування та члена її сімї - сина [PERSON] квартирою № 8 в будинку №17 по вулиці Вільний Лужок в м. Суми є обгрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: partial