Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період її навчання у твердій грошовій сумі 2000 грн. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що є дочкою відповідача - [PERSON] . На даний час є повнолітньою, навчається на 1-му курсі факультету історії, політології та національної безпеки денної форми навчання за державним замовленням освітнього ступеня «бакалавр» Волинського національного університету імені Лесі Українки з терміном навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024 року, на що потребує матеріальної допомоги, значних витрат, зокрема оплату за: навчання, проживання в гуртожитку, проїзд, покупка підручників та харчування. Батько матеріальної допомоги добровільно не надає, є працездатним, має постійний заробіток та дохід без оформлення трудових відносин, а тому позивачка звертається до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на період її навчання. До судового засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їй відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , народилася [INFO] в с. Бубнівка Городоцького району Хмельницької області, її батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також встановлено, що [PERSON] навчається на 1-му курсі факультету історії, політології та національної безпеки денної форми навчання за державним замовленням освітнього ступеня «бакалавр» Волинського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівня акредитації) з терміном навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою №12/3050 від 21.12.2020 року, виданою університетом. Крім того, встановлено, що позивачка потребує матеріальної допомоги, значних витрат, зокрема на оплату навчання, проживання, проїзд, харчування, влаштуватись на роботу та самостійно заробляти гроші не має змоги, оскільки навчається на денній формі навчання. Батько матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча в змозі надати, оскільки є працездатним. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до закінчення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень ч. 1ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України, норми якої в силу статті 201 СК України застосовуються до спірних правовідносин, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Визначаючи розмір аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання своєї дочки, суд приймає до уваги обов`язок обох батьків її утримувати, а також те, що доросла дочка проживає із матір`ю, яка забезпечує її житлом, харчуванням, одягом, несе значні витрати на оплату навчання та проживання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти користь дочки [PERSON] , починаючи з дня звернення до суду та до закінчення нею навчання, однак не пізніше досягнення нею 23-х років. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в розмірі 908 грн.

Outcome: approved