Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 06.09.2008 року в Мостівській сільській раді Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №5. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Причиною для пред»явлення даного позову до суду послужило те, що вони зовсім різні люди за характерами, різними поглядами на життя, відношенням до сім»ї та подружніх обов»язків. На грунті цього між сторонами постійно виникали непорозуміння та суперечки, що призвело до втрати позивачкою почуття любові до відповідача, в зв»язку з чим їх сім»я фактично розпалася. З травня 2012 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і спільне господарство не ведуть. Також позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексу інфляції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не утримує доньку матеріально. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала повністю і просила про його задоволення. Відповідач повторно у судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних чи доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.09.2008 року в Мостівській сільській раді Андрущівського району Житомирської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач - [PERSON]. З травня 2012 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини позивачка немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечило б інтересам позивачки та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивачки [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, інших зобов»язань по сплаті аліментів не має, і тому суд вважає, що в справі є всі підстави для висновку про спроможність відповідача надавати позивачці аліменти на утримання їхньої дитини у твердій грошовій сумі. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття,

Outcome: partial