Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Управління Держгеокадастру в Гощанському районі, про визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку. Позивачі посилаються на те, що 27 серпня 2007 року, помер їхній батько - [PERSON]. Йому на підставі Сертифіката серії РВ № 0043588 від 27 січня 1997 року на земельну частку (пай), належала земельна ділянка у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 1,75 в умовних кадастрових гектарах. Після його смерті позивачі у встановлений термін звернулися до нотаріальної контори, де у встановленому законом порядку отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 серпня 2008 року серії ВКМ № 987987 та ВКМ № 987988. Згідно цих свідоцтв позивачам належить по 1/2 частині права на вказану земельну частку (пай). Згідно розпорядження голови Гощанської районної державної адміністрації № 453 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства на території Горбаківської сільської ради», позивачі отримали дозвіл на виготовлення технічної документації. Позивачі звернулися до управління Держземагенства в Гощанському районі Рівненської області, де отримали викопіювання з проекту організації території земельних масивів, що підлягають поділу на земельні частку (паї) на території Горбаківської сільської ради Гощанського району з нанесенням земельної ділянки, що пропонується до передачі у власність гр. [PERSON] та [PERSON] (масив ріллі № 54 ділянка № 10) та (масив кормових угідь № 11 ділянка № 166). Позивачі отримали рішення № РВ - 5600044342014 і № РВ - 5600044352014 від 25 грудня 2014 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, на підставі яких їм було відмовлено і пояснено, що на спадкове майно батька, а саме на земельну частку (пай) вже видано Державні акти серії ЯЖ № 061184 та ЯЖ № 061185 імя [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивачі просять суд визнати незаконним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 061184, виданий 12.10.2011 року Гощанською районною державною адміністрацією на імя [PERSON], та скасувати його державну реєстрацію та Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 061185, виданий 12.10.2011 року Гощанською районною державною адміністрацією на імя [PERSON], та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні представники позивачів: [PERSON] та адвокат [PERSON] позов підтримали повністю з підстав, викладених у ньому, просять його задовольнити.\~ В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо задоволення позову. В судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Управління держгеокадастру в Гощанському районі [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини регулюються ст. 14 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 119, 125, 126, 140, 149, 152, 158 ЗК України, ст. 373 ЦК України. Право власності громадян та юридичних осіб на землю гарантується\~ ст.14 Конституції України. Відповідно до положень ч.2 ст.14 Конституції України це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підстави набуття права на землю передбачені ст.116 Земельного кодексу України. Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку) набувається\~ і здійснюється відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 155 ЗК України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Поняття, зміст права власності на землю та підстави його набуття визначено в нормах ст.ст. 78, 81 і 116 цього Кодексу. Частиною\~ 2 та 3\~ ст. 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами і юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок\~ із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.\~ Відповідно до ст. 11 ЦПК України\~ цивільні справи розглядаються судом в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу ( ч.1 ст. 60 ЦПК України ). Встановлено, що 27 серпня 2007 року, помер [PERSON]. Йому на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії РВ № 0043588 від 27 січня 1997 року, належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 1,75 в умовних кадастрових гектарах. Після його смерті позивачі отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКМ № 987987 та ВКМ № 987988. Згідно цих свідоцтв позивачам належить по 1/2 частині права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес». Згідно розпорядження голови Гощанської районної державної адміністрації № 453 від 17 жовтня 2014 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства на території Горбаківської сільської ради», позивачі отримали дозвіл на виготовлення технічної документації. Рішеннями № РВ-5600044352014 від 25.12.2014 року та № РВ-5600044342014 від 25.12.2014 року позивачам відмовлено у внесені відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки на земельну частку (пай) вже видано Державні акти серії ЯЖ № 061184 та ЯЖ № 061185 імя [PERSON]. Згідно листа приватного підприємства «Геопростір» № 90 від 09.07.2015 року, державну реєстрацію земельних ділянок неможливо зробити, так як виявлено, що вони зареєстровані на іншу особу. Згідно пункту 2 статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Аналіз статті 140 ЗК України 2001 року дає підстави для висновку про те, що зазначена норма підлягає застосуванню тільки до тих правовідносин, коли право власності на земельну ділянку набуто особою правомірно із передбачених законом підстав та у передбаченому законом порядку. Так, згідно з частино другою статті 78 ЗК України 2001 року право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою в субєктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою. Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обовязкове прийняття уповноваженим органом держави (органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обовязковою юридичною підставою для подальшого оформлення на неї відповідних прав. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивачі набули право власності на вказану земельну ділянку в порядку, визначеному законом, однак не з вини позивачів при\~ прийнятті рішення та видачі державного акта було допущено помилки щодо їх власника, що підтвердили в судовому засіданні відповідач та представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Управління держгеокадастру в Гощанському районі [PERSON] Тому, позивачів внаслідок помилки, де-юре позбавили права власності внаслідок на земельну частку ділянку. Також, ст. 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Відповідно до п. 2.14 Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved