Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Регіональна Тварна Біржа «Классік» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 21.12.2001 року вона за Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 23 придбала у [PERSON] будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Даний Договір був укладений на Регіональній Товарній Біржі «Классік» та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 23 від 21.12.2001 року. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані нею та продавцем, а 11.01.2002 року договір було зареєстровано у БТІ. 19.12.2002 року Красноармійським відділом РАЦС розірвано шлюб між нею та [PERSON] . У зв`язку з тим, що вказаний вище договір не посвідчений нотаріально, вона не має можливості розпоряджатися майном на власний розсуд . Вона неодноразово направляла відповідача про необхідність прийти до нотаріуса та посвідчити вказаний договір, на що відповіді не отримала. Позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку на [ADDRESS] Покровську від 21.12.2001 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованому на Регіональній Товарній Біржі «Классік» і, відповідно до вимог Закону України « Про товарну біржу», зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під ; 23». В судове засідання позивачка не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність ( а.с. 24). Представник третьої особи Регіональної Товарної Біржи «Классік`в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав відзив на позову заяву. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно біржового контракту купівлі-продажу нерухомості від 21.12.2001 року , реєстраційний номер 23, продавець [PERSON] і покупець [PERSON] уклали договір, відповідно до в якого продавець [PERSON] продав, а покупець [PERSON] придбала житловий будинок, що розташовано за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 9). 19.12.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис № 335 ( а.с. 14). Позивачка зверталась до відповідача із заявою про необхідність з`явитися до нотаріуса з метою посвідчити договір нотаріально, на що відповіді не отримала. Відповідно до п.п.1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України « Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Відповідно до частин першої-третьої статті 48 Закону України « Про власність» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч бі ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється, зокрема, судом. Згідно із частиною першою статті 128 ЦК Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві , а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. На час укладення спірного договору чинним був Закон України « Про товарну біржу». Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» ( у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладення такого договору на товарній біржі. Під час розгляду справи судом встановлено, що 21.12.2001 року на Регіональній Товарній Біржі «Класік» укладено договір купівлі-продажу за № 23 відповідно до в якого продавець, відповідач по справі, [PERSON] продав, а покупець , позивачка по справі, [PERSON] придбала житловий будинок, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . Договір не був нотаріально посвідчений. Судом встановлено, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошову суму в розмірі 2500 грн. за продаж будинку, до підписання контракту ( а. с. 9). Позивачка значиться зареєстровано за вищевказаною адресою ( а. с. 8), 14.12.2001 року оформлено технічний паспорт на ім`я позивачки в БТІ м. Красноармійська ( а. с. 13). Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про те, що при вчиненні договору купівлі-продажу жилого будинку дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будинку. Отже, правочин був реальним і вчиненим у формі, дозволений чинним законодавством України на момент його вчинення. Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджено письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатись своїм майном, оскільки останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, а відповідач, в свою чергу, не реагує на її листи про необхідність посвідчити цей договір . Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved