Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати право власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] по 1/4 частині житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлого [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] , [INFO] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , як на частку в спільному сумісному майні подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що 27.08.1995р. [PERSON] , придбав житловий будинок [ADDRESS] , згідно контракту, зареєстрованого Херсонською товарно-сировинною біржею «Кристал» та 28.08.1995 р. здійснена реєстрація в Херсонському бюро технічної інвентаризації в книзі №36 за реєстровим №8291. За вказаним договором, він набув права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З часу укладення договору він із своєю сім`єю, проживав у будинку постійно, зареєстровані за адресою, володів та користувався нерухомим майном на свій розсуд. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина. Однак в нотаріальній конторі [PERSON] та [PERSON] роз`яснили, що видати свідоцтва про право на спадщину не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ - торговий біржовий контракт купівлі-продажу не відповідає вимогам законодавства, яке діяло на той час, а саме ст..227ЦК УРСР в частині необхідності його нотаріального посвідчення. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача та позивачі не з`явилися, подали заяву в якій позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій покладався на розсуд суду, просив винести законне та обґрунтоване рішення відповідно до законодавства України та просив розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого 10.09.1977р. Комсомольським районним ЗАГС м. Херсона, 10.09.1977року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що зроблений актовий запис №616. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.11.1995року Комсомольським відділом реєстрації актів громадського стану м. Херсона, [INFO] народився [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] , про що зроблений актовий запис №29-В. Відповідно до торгового біржового контракту від 27.08.1995р. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок [ADDRESS] , зареєстрованого Херсонською товарно-сировинною біржею «Кристал» та 28.08.1995 р. здійснена реєстрація в Херсонському бюро технічної інвентаризації в книзі №36 за реєстровим №8291, вказаний житловий будинок придбано подружжям у [PERSON] та [PERSON] й оформлений на ім`я [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблений актовий запис №766. Відповідно до довідки Корабельного виконкому районної у м. Херсоні ради виданої [PERSON] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , у тому, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] та проживав за адресою [ADDRESS] , також разом із ним були зареєстровані та мешкали [PERSON] , [INFO] - дружина; [PERSON] , [INFO] - син. Відповідно до листа №1457/02-14 від 15.05.2019р. Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонської області Головного територіального управління юстиції у Херсонської області [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки спадкоємцями не надано належним чином оформленого документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі - продажу будинку було укладено 19 травня 1994 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 153 ЦК Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст. 224 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі - продажу житлового будинку, слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. В той же час, при укладанні договору купівлі-продажу будинку сторони керувались ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, оцінивши в сукупності дослідженні в судовому засіданні докази в межах заявленого позову, враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується торгового біржовим контрактом від 27.08.1995р., укладеним на товарно-сировинній біржі «Кристал», крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, що вказаний житловий будинок придбано [PERSON] у період шлюбу з [PERSON] та належав їм на праві спільної сумісної власності, є підставою для визнання права власності за позивачем [PERSON] на Ѕ частину вказаного житлового будинку, як частку в спільному сумісному майні подружжя та за позивачем [PERSON] й [PERSON] по ј частині оспорюваного житлового будинку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з метою захисту права власності позивача [PERSON] та прав позивачів [PERSON] та [PERSON] на отримання спадщини після смерті чоловіка та батька.

Outcome: approved