Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: відділ з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. У своїх позовних вимогах зазначили, що у 2009 році [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У цьому ж році [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] придбали у спільну часткову власність будинок згідно Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» №24543234, №24543304, №24543153 від 23.11.2009 р., та стали співвласниками по 1/3 частки будинку кожний, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав їм на підставі Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. 08.10.2009 р. за реєстровим №2761. В лютому 2018 році Відповідач подарував належну йому на праві спільної часткової власності 1/3 частку житлового будинку [PERSON] згідно Договору дарування частки будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Поляруш О.П. 13.02.2018 р. за реєстровим №404. На сьогоднішній день в даному житловому будинку крім позивачів зареєстрований [PERSON] , який є колишнім чоловіком (Свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] видане Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 14.03.2018 р.) [PERSON] . З кінця березня 2018 року [PERSON] в житловому будинку не проживає, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №281 від 28.06.2019 р.; особистих речей в житловому будинку не має, Відповідач не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання будинку не надає. Відповідач вирішив добровільно покинути будинок, взявши всі свої речі, вибув з будинку. Реєстрація відповідача у будинку порушує права власників будинку позивачів на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у їхній приватній власності. Як співвласники будинку позивачі сплачують комунальні платежі відповідно до кількості осіб, що зареєстровані в будинку, що ставить їх в скрутне матеріальне становище. Просять суд визнати [PERSON] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зняти з реєстраційного обліку [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що дана особа втратила право користування даним житловим приміщенням, оскільки вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. До початку відкритого судового засідання позивачі надали заяви в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі не заперечували проти заочного розгляду справи, просили справу розглянути без їх участі. У відкрите судове засідання відповідач не з`явився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник третьої особи відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. 08.10.2009 р. за реєстровим №2761 та Договору дарування частки будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Поляруш О.П. 13.02.2018 р. за реєстровим №404. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 28 від 25.06.2019 року виданої відділом соціальних питань Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який з березня 2018 року фактично не проживає за цією адресою. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено в судовому засіданні з березня 2018 року відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , не бере будь-якої участі в утриманні житла, втратив будь-який інтерес до даного житла. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Конституція України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що реєстрацією відповідача в належному позивачам будинку на праві власності порушуються законні права та інтереси позивачів, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved