Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом , в якому просили суд визнати недійсним та скасувати заповіт складений від імені їх матері [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого Новокраснівською сільською радою Володарського району Донецької області за №47 від 05.12.2011 року з тих підстав, що текст та підпис під заповітом від імені матері не міг бути зроблений їх матір»ю, тому що їх мати була малограмотною , не вміла писати та не могла самостійно підписати заповіт. В відомостях про отримання пенсії і інших документах вона розписувалась, ставлячи печатну букву «Р». Їх мати померла [INFO] , після її смерті відкрилась спадщина. Позивачі є спадкоємцями першої черги і своєчасно звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини, де з»ясувалось, що існує заповіт, який вони вважають недійсним і який порушує їх право на спадщину. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги та пояснили, що [PERSON] була їх матір»ю. Відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON], та онукою [PERSON], яка проживала з [PERSON] до дня її смерті, яка настала [INFO]. За життя їх мати ніколи не повідомляла їх про те що склала заповіт на користь онуки. Після її смерті позивачі звернулись до нотаріальної контори, щоб прийняти спадщину, але ж з»ясувалось, що існує заповіт складений їх матір»ю на користь онуки [PERSON]. Зазначений заповіт,складений від імені їх матері та посвідчений Новокраснівською сільською радою просили визнати недійсним та скасуватиз тих підстав, що мати не вміла писати, тільки розписувалась в документах, ставлячи букву «Р»і декілька паличок. Окрім того в останні роки життя в неї була паралізована права рука в наслідок пережитого інсульту. На їх думку, заповіт від імені матері був сфальсифікований [PERSON] та секретарем Новокраснівської сільської ради та підписаний іншою особою вже після смерті матері, а тому це не була воля заповідача передати майно відповідачці. Просили визнати заповіт недійсним та скасувати. Представник Новокраснівської сільської ради [PERSON] пояснила, що в 2011 році на неї як на секретаря Новокраснівської сільської ради було покладено обов»язок посвідчувати заповіти та вносити відомості до Спадкового реєстру. До 2011 року [PERSON] неодноразово говорила, що бажає залишити все своє майно своїй онуці [PERSON], яка все життя проживала з нею та опікувалась нею та дідом та запитувала, як можна оформити її волю і їй було роз»яснено порядок оформлення заповіту. 5.12.2011 року в другій половині дня до сільської ради приїхала [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] повідомила, що бажає оформити заповіт на онуку. [PERSON] переговорила з заповідачем, з»ясувала її волю на укладення заповіту. Вона повідомила, що бажає ? частину будинку, що їй належить та все інше належне їй майно заповісти [PERSON]. Рашевсська залишилась в машині, тому що їй складно було ходити, а вона піднялась до свого кабінету та набрала текст заповіту. З текстом заповіту вона повернулась до автомобілю в якому сиділа [PERSON], яка сиділа на першому пасажирському сидінні з боку від водійського сидіння. В присутності двох свідків [PERSON], [PERSON] та онуки [PERSON] вона прочитала вголос [PERSON] текст заповіту, щоб переконатись, що він відповідає її волі. [PERSON] підтвердила свої бажання заповісти все перелічене в тексті заповіту майно [PERSON] але повідомила, що погано пише, але ж сама власноручно підписала заповіт та написала текст. Коли писала текст в заповіті під диктовку [PERSON], то онука підтримувала її руку. Заповіт був посвідчений 05.12.2011 року , та внесений до нотаріальної книги , в якій також поставила самостійно свій підпис заповідач , та відомості про нотаріальну дію були внесені до Спадкового реєстру. 04. 01.2012 року їй прийшла відповідь про його реєстрацію в Спадковому реєстрі. Ніяких перешкод для складання заповіту не було, ніякої фальсіфікації, про яку стверджують позивачі, не могло бути, тим паче після смерті заповідача, тому що він складений і посвідчений у відповідності з встановленим порядком та відповідає волі заповідача. Дата зазначена в заповіті збігається з датою реєстрації заповіту в нотаріальній книзі та реєстрі. Просить відмовити в задоволенні позову із зазначених позивачами підстав. Відповідач [PERSON] та її представник просили відмовити в задоволенні позову, тому що підстави , на які посилаються позивачі є необгрунтованими та не підтверджені доказами. із наступних підстав. [PERSON] пояснила, що була онукою [PERSON] Все своє життя з тримісячного віку вона прожила з бабусею та дідусем , тому що мати- позивачка [PERSON] її бросила. Сім останніх років бабусиного життя, коли вона стала хворіти, саме відповідачка опікувалась нею та продовжує опікуватись дідусем, який на теперішній час також дуже хворіє. В 2011 році бабуся стала говорити , що бажає заповісти їй все належне їй майно. На її вимогу в жовтні 2011 року вона подзвонила в Новокраснівську сільську раду та з»ясувала коли можна з»явитись в сільську раду для оформлення заповіту. В призначений час приїхали до сільської ради на автомобілі [PERSON]. Вона позвала секретаря сільскої ради [PERSON], яка вийшла до машини, тому що [PERSON] була обмежена в русі. Бабушка повідомила, що бажає скласти заповіт . Вони переговорили, [PERSON] повернулась в приміщення ради, а ми залишились чекати. Через деякий час вона повернулась з текстом заповіту, який в голос прочитала, бабушка погодилась з текстом, після чого [PERSON] сказала, що вона повинна його підписати. Бабушка сама поставила свій підпис під заповітом і текст в заповіті писала самостійно під диктовку [PERSON] , а відповідачка лише підтримувала їй руку. Заповіт оформлювався в присутності двох свідків - голови сільської ради [PERSON] та водія їх автомобілю [PERSON], які курили поруч. Після оформлення заповіту, вони повернулись додому. Бабушка була малограмотною, але ж по складах вона читала, могла писати під диктовку, самостійно розписувалась в отриманні пенсії і на інших документах. В задоволенні позову просила відмовити. Третя особа - Володарська держнотконтора в судове засідання не з»явилась, але залишила суду зяву про розгляд справи у їх відсутність. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги не підлягає задоволенню із наступних підстав. Володіючи правом порушувати цивільний процес, заінтересовані особи наділені можливістю визначати межі судового захисту, оскільки ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних (юридичних) осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 2 зазначеної статті надає право особі, яка бере участь в справі, розпоряджатись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таким чином встановлюючи матеріальні та процесуальні межі судового розгляду. Під матеріальними межами судового розгляду законодавець передбачає обов'язок суду вирішити справу на підставі тільки тих вимог, які заявлені заінтересованими особами. Це дозволяє дійти висновку, що такі особи мають право визначати підстави та предмет позову, предмет спору. Процесуальні межі полягають у тому, що суд розпочинає розгляд справи не інакше як за зверненням заінтересованої особи. Згідно ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, до початку розгляду справи по суті, шляхом подання письмової заяви, змінити предмет або підставу позову. Відповідно до п.3 Постанови Верховного Суду України №14 від 1812.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Згідно позовної заяви та пояснень позивачів заявлені вимоги про визнання заповіту недійсним та його скасування з тих підстав, що він сфальсифікований, складений після смерті заповідача, та текст і підписи на тексті заповіту від імені заповідача зроблені іншою особою, а не заповідачем, тому що вона не вміла писати та її права рука на момент складання заповіту була паралізована, а тому суду розглянув справу в межах заявлених вимог. Із матеріалів спадкової справи №104 від [INFO] [PERSON], що спадкова справа заведена за заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],які звернулись 20.05.2015 року до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Також із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], що міститься в матеріалах спадкової справи, встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. До складу сім»ї спадкодавця на момент її смерті, згідно довідки Новокраснівської сільської ради, що міститься в матеріалах спадкової справи входили [PERSON] - чоловік, [PERSON] -онука та правнуки [PERSON] та [PERSON]. В матералах спадкової справи міститься інформаційна довідка зі Сапдкового реєстру №40433566 , від 20.05.2015 року , за параметрами пошуку якої встановлено, що від імені спадкодавця [PERSON] є чинний зповіт №52269965 за №47 , дата посвідчення 05.12.2011 року місце посвідчення Новокраснівська сільська рада Володарського району Донецької області , місце зберігання Новокраснівська сільська рада, відомості про заповідача [PERSON] , дата та час реєстрації в Спадковому реєстру 04.01.2012 року . Реєстратор Донецька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністрества юстиції України До спадкової справи додано заповіт , який складений в с.Новокраснівка Володарського району Донецької області 05.12.2011 року від імені [PERSON], [INFO] , який 05.12.2011 року посвідчений секретарем виконкому Новокраснівської сільської ради зі слів заповідача, складений в Новокраснівській сільській раді, зареєстрований за №47. Із тексту заповіту вбачається, що заповідач [PERSON] зповіла [PERSON] ? частину житлового будинку [ADDRESS] та все майно, де б воно не знаходилось та у чому б воно не заключалось. Заповіт підписано заповідачем з текстом від його імені російськими літерами згідно оригіналу « С моих слив записано вирно мною прочитано», та підписаний секретарем сільскої ради та посвідчений печаткою Новокраснівської сільської ради . Заповіт складений в двох примірниках, один з яких знаходиться в справах Новокраснівської сільської ради , а другий у заповідача. При дослідженні оригіналу другого примірника заповіту, який зберігався в Новокраснівській сільській раді, встановлено, що текст та оформлення заповіту відповідає першому примірнику, який міститься в матеріалах спадкової справи, підписаний заповідачем та відповідальною особою, що склала та посвідчила заповіт, посвідчено печаткою Новокраснівської сільської ради. Але текст, складений від імені заповідача наступний ( мовою оригіналу) : « С моих слов записано вирно мени в голос п/р» . Згідно книги реєстрації нотаріальних дій Новокраснівської сільської ради ( копія якої додана до справи) під №47 значиться запис , що 05.12.2011 року посвідчено заповіт [PERSON], особа якої підтверджено паспортом серії [NUMBER] , виданого Володарським РВ 26.07.2001 року . За вчинення нотаріальних дій стягнуто держмито 0.85грн і є підпис заповідача про отримання примірнику заповіту.( а.с.113-114). Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в листопаді-грудні возив [PERSON] та її онуку[PERSON] в Новокраснівську сільську раду. ЇЇ онука пішла в приміщення сільської ради та вийшла з секретарем сільської ради. Також вийшов голова сільської ради [PERSON], з яким він став розмовляти в метрах 6 від автомобілю. Секретар підійшла до пасажирського сидіння автомобілю, де сиділа [PERSON] і вони розмовляли. Потім секретар повернулась в примішення сільскої ради, а через деякий час вийшла з бумагами та знову підійшла до [PERSON]. Мова йшла про підпис документа, але ж як [PERSON] підписувала бумаги він особисто не бачив. Коли вже віз їх додому, то [PERSON] повідомила його що їздила в сільську раду складати заповіт . Ніякого примусу до неї не було, вона сідала і їхала добровільно. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON],який на той час був головою ради, пояснив, що взимку 2011 року зі слів секретаря сільської ради , йому стало відомо, що [PERSON] бажає скласти заповіт та приїде до сільської ради. В той же день, секретар сільскої ради повідомила, що приїхала [PERSON] та перебуває в автомобілі. Він і секретар вийшли , привітались з [PERSON] та він стояв курив в метрах двох від автомобілю та наблюдав за процесом.Чув , що [PERSON] бажала скласти заповіт. Всієї розмови він не чув, тому що відволікався. [PERSON] перебувала на передньому сидінні автомобілю , він бачив, що заповіт підписувала [PERSON] власноручно. [PERSON] була поряд та підтримувала їй лікоть . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила , що майже 10 років носила як листоноша [PERSON] пенсію. Вона власноручно розписувалась в відомості про отримання пенсії. Підпис її починався з печатної букви «Р». Також вона листувалась . Чи сама вона писала листи , їй не відомо. Допитана свідок [PERSON] пояснила, що є дочкою [PERSON] Мати була малограмотною, але по складах читала та могла повільно писати. Почерк в неї не був вироботаний, але вона сама розписувалась в відомстях на зарплату, в отриманні зерна в конторі. Підпис її складався із перших літер прізвища. Перша буква була печатна буква «Р». Вона листувалась з родичами, листи зазвичай писала [PERSON], а мати могла щось власноручно дописати якісь фрази. [PERSON] все життя прожила з [PERSON], вона її фактично виростила і дуже переживала за її долю після її смерті, та просила [PERSON] не дати онуку образити після її смерті, щоб її не виставили із хати. Також їй було відомо від двоюрідної сестри із Херсону, яка гостювала у [PERSON], що мати склала заповіт. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що її мати [PERSON] була малограмотна, але могла самостійно розписуватись. В підпису вона повільно виводила перші літери прізвища . Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 828 від 22.04.2016 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] в заповіті від 05.12.2011 року має транскрипцію [PERSON]. Почерк маловироблений практичний, характеризується рухами простої будови , темп уповільнений , про що свідчить знижена координація рухів першої і другої групи.Порівнянням описаного підпису з підписами [PERSON] встановлені збіжності транскрипції, загального вигляду підписів, але ж виявленні збіжності почерку хоча і стійки, але із-за крайньої обмеженості графічного матеріалу досліджуваного підпису не можливо зробити висновок про виконання досліджуваного підпису [PERSON] або іншою особою. Із наданих ТОВ « Нова Нива» оригіналів та копій відомостей про отримання [PERSON] орендної плати за період з 2009 року,наданих УДППЗ « Укрпошта» відомостей про виплату пенсії [PERSON] встановлено, що в цих документах підписи від імені [PERSON] починаються з печатної літери «Р» та переважно мають транскрипцію «[PERSON], що збігається з підписом на оригіналах заповіту та з поясненнями свідків про те, що підпис [PERSON] починався з печатної літери «Р» та перших букв її прізвища. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №828 від 22.04.2016 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] в заповіті від 05.12.2011 року має транскрипцію [PERSON]. Почерк маловироблений практичний, характеризується рухами простої будови , темп уповільнений , про що свідчить знижена координація рухів першої і другої групи.Порівнянням описаного підпису з підписами [PERSON] встановлені збіжності транскрипції, загального вигляду підписів, але ж виявленні збіжності почерку хоча і стійки, але із-за крайньої обмеженості графічного матеріалу досліджуваного підпису не можливо зробити висновок про виконання досліджуваного підпису [PERSON] або іншою особою. Позивачами було заявлено клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи з метою виявлення чи не [PERSON] виконано підпис на заповітах від імені заповідача [PERSON], але в подальшому від проведення такої експертизи позивчі відмовились. Вирішуючи спір, суд застосовує законодавство, яке діяло на час укладення заповіту. Згідно ст.1233 ЦК Укрїни заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, що свідчить про те що за своєю юридичною природою заповіт є односторонній правочин, який повинен відповідати всім вимогам ЦК УКкраїни Відповідно до ст.204 ЦК України встановлена презумпція правмірності правочину. Згідно її положень правочин є правомірним , якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та освідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Ст.1247 ЦК України передбачає загальні вимоги до форми заповіту. Так, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, він має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені посадовими особами , визначеними в ст.1251-1252 ЦК України підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Ст. 1248 ЦК України встановлений порядок посвідчення заповіту, згідно якої Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ці ж положення закріплені в ст.60 ЦПК України, згідно яких обов»язок доказування покладений на сторони. На підставі досліджених судом доказів, суд прийшов до висновку що позивачами не доведено ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, , а саме, що текст заповіту від 05.12.2011 року не виражає волю заповідача, виконаний після її смерті та підписаний іншою особою, тому що заповідач була не письменна та мала вади руху правої руки. Так, із досліджених в судовому зсіданні доказів, допиту свідків, вбачається, що заповідач особисто розписувалась в документах на отримання пенсії, в документах про отримання орендної плати. Судом встановлено, що її підпис складався переважно із транскрипції «[PERSON], що є першими буквами її прізвища. Такий характер підпису збігається з підписом на обох оригіналах заповіту, досліджених в суді. Висновок почеркознавчої експертизи не виключає виконання підпису під заповітом особисто заповідачем [PERSON]. Із показань свідків вбачається, що [PERSON] 05.12.2011 року добровільно їздила до Новокраснівської сільскої ради, для складання заповіту про що особисто повідомляла свідка [PERSON], що свідчить про волю спадкодавця заповісти своє майно на випадок своєї смерті певній особі. Доводи позивачів, що заповіт був складений після смерті заповідача, яка померла [INFO], спростовується відомостями про реєстрацію правочину в книгах реєстрації заповітів Новокраснівської сільської ради та в Спадковому реєстрі , згідно яких заповіт було посвідчено 05.12.2011 рку та внесено відомості до Спадкового реєстру 04.01.2012 року. Суд не приймає як докази показання свідків [PERSON] та [PERSON] про те що заповідач не могла залишити заповіт на ім»я [PERSON] , тому що в останні роки в них не складувались відносини з її новим чоловіком , а також із-за того що заповідач була малограмотна та не могла писати, тому що ці доводи спростовуються показаннями інших свідків та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, виходячи з презумпції правочину ( ст.204ЦК України) суд, вважає необхідним відмовити в задоволені позову в зв»язку з недоведеністю позивачами обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Судові витрати по справі складаються із судового збору який на момент звернення з позовом становив 243.60грн з кожного позивача і який було сплачено кожним з позивачів при зверненні до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на позивачів.

Outcome: dismissed