Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, мотивуючи тим, що після смерті їх батька [PERSON] залишилася спадщина та вони звернулись в установлений законом термін до державного нотаріуса для її прийняття і отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину, яка складаєтся з житлового будинку під № 48-а розташований за адресою: с.Іванівка,Білоцерківського р-ну, вул. Пролетарська, земельні ділянки, площею: 0,0925 га та 0,3019 га, розташовані за тією ж адресою та земельну ділянку, площею 4,0822 га, розташованої за адресою: Іванівська сільська рада, Білоцерківського району Київської області. Також, до складу спадкової маси входить земельна ділянка площею 1,000га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку не мають можливості, оскільки державна реєстрація права власності земельної ділянки , проведена після смерті спадкодавця. В звязку з цим, позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності по 1/5 частині земельної ділянки площею 1,000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220481600:01:009:0049, яка розташована в межах Іванівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 17.07.2007 року. Позивачі [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Представник позивача [PERSON] позов підтримала. Позивачі [PERSON],[PERSON] в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно, направили до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача в особі Іванівської сільської ради в судове засідання не зявився, направили до суду заяву про визнання позову та просять провести розгляд справи без їх участі. Відповідно до ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 17 липня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 083495, яке видане виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON], що підтверджено копіями свідоцтв про народження. Також, з матеріалів справи вбачається, що 16.01.2008 року після померлого [PERSON] була заведена спадкова справа № 3, копія якої надана до суду. Встановлено, що 14.03.2006 року [PERSON] склав заповіт, та розпорядився, що все його майно після смерті має належати семи донькам, дві з яких- Жураківська Н.К. та [PERSON], відмовилися від прийняття спадщини. Наведене підтверджується копією заповіту та іншими матеріалами спадкової справи. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], в установлений законом строк звернулись до державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку під № 48-а розташований за адресою с. Іванівка,Білоцерківського р-ну, вул. Пролетарська, земельні ділянки, площею: 0,0925 га та 0,3019 га, розташовані за тією ж адресою, та земельну ділянку площею 4,0822 га, розташованої за адресою Іванівська сільська рада, Білоцерківського району Київської області. Також, до спадкової маси входить земельна ділянка, площею 1,000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220481600:01:009:0049, розташованої за адресою: Іванівська сільська рада Білоцерківського району Київської області. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, позивачі не мають можливості, оскільки державна реєстрація права власності цієї земельної ділянки була проведена після смерті спадкодавця [PERSON] Так, відповідно до постанови державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2016року, вбачається, що з поданих документів - державного акту серії ЯЖ № 410195 на земельну ділянку площею 1,000 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220481600:01:009:0049 слідує, що державний акт пройшов відповідну реєстрацію в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю 18.12.2008 року, тобто після смерті [PERSON], який помер 17 липня 2007 року, а тому, нотаріус, зазначив, що правоустановчий документ не відповідає вимогам законодавства, а видача свідоцтва про право на спадщину суперечить Главі 8 пункт 1 Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, а саме: «Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства». При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Дійсно, спадкодавець не здійснив за життя державної реєстрації свого права власності на вказану земельну ділянку, але дане не може бути підставою для втрати його спадкоємцем права на спадщину. Суду не надано жодних доказів того, що оскаржувалося чи не визнавалося право спадкодавця на володіння, користування вказаною спадковою земельною ділянкою . За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивачі, як спадкоємці за заповітом після смерті свого батька [PERSON] мають право на спадкування на майно померлого [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved