Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Запорізького районного суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що12.08.2011 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, що розташоване в смт. Кушугум вул. Пушкіна, 66 Запорізького району Запорізької області. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину своєчасно та належним чином, звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак, оформити свої спадкові права вона не має можливості, тому що нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори була видана Постанова про відмову в вчиненні нотаріальних дій, в звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на домоволодіння, тому позивачка повинна була звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивачка в судове засідання не зявилась, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять розглянути справу без фіксації судового процесу. Відповідач представник Територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився, надали суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, відсутність будь-яких заперечень, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представник Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є в рівних часках: діти, батьки та дружина (чоловік) спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Факт смерті [PERSON] 12.08.2011 року підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 213519, виданим 16.08.2011 року Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області. Факт родинних відносин позивачки зі спадкодавницею підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу та розірвання шлюбу, свідоцтвом про реєстрацію другого шлюбу. Факт прийняття спадщини позивачкою підтверджується заявою про прийняття спадщини, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 35/2013 рік, наданою суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат»: «Нотаріус, або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії». Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом (за заповітом) осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обовязково вимагаються відповідні документи». Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 27 серпня 2015 року нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори позивачу була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа ТОВ ЗМБТІ №7207 від 17.08.2015 року вбачається, що право власності на домоволодіння в смт. Кушугум по вул. Пушкіна, 66 Запорізького району Запорізької області належало [PERSON] на підставі: 1) Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Запорізькою районною державною нотаріальною конторою від 26.04.1979 р., р№ 335; 2) Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Запорізькою районною державною нотаріальною конторою від 20.12.1989 р., р№ 2247. Згідно п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року № 868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на спадкове домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved