Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивачізвернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Місцем відкриття спадщини є його місце останнього проживання [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності спадкодавець [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS] , загальною площею 51,39 кв.м., ринковою вартістю 650000,00 грн. Іншими співвласниками квартири була [PERSON] з їхніми доньками [PERSON] і [PERSON] . Вказана квартира була приватизована останніми 06.12.1994 року. Позивачі своєчасно звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса [PERSON] Е.В. відмовилася від своєї частки на користь [PERSON] . Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину частки спадкодавця в спірній квартирі, в зв`язку з тим, що відповідно до довідки КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» за №4390 від 04.10.2017 року дана квартира відповідно до обліків БТІ не була зареєстрована. Нотаріусом 18.05.2018 року видано позивачам свідоцтво про право на спадщину на вклади спадкодавця в ПАТ «Державний ощадний банк України». зв`язку з викладеним, позивачі просять визначити частку померлого [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю, як ј частка даної квартири; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 2/3 частки, і за [PERSON] 1/3 частки квартири [ADDRESS] ; припинити право спільної сумісної власності на квартиру. 21.01.2019 року позивачі надали до суду уточнену позовну заяву, в якій просили визначити частку померлого [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю, як ј частку даної квартири; визнати за [PERSON] право власності на 5/12 частки, за [PERSON] на 4/12 частку квартири [ADDRESS] , право власності на іншу 3/12 частки квартири визнати за [PERSON] ; припинити право спільної сумісної власності на квартиру. 25.10.2019 року позивачі надали до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просили визначити частку померлого [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю, як ј частку в даній квартирі; визнати за [PERSON] право власності на 5/12 частки, а за [PERSON] на 4/12 частку квартири [ADDRESS] , право власності на іншу 3/12 частки квартири визнати за [PERSON] ; припинити право спільної сумісної власності на квартиру. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2020 року залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] в частині визнання за [PERSON] права власності на 3/12 частини квартири [ADDRESS] . Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку. Представник позивачів надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Херсонської міської ради надав до суду відзиві, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що позивачами необґрунтовано чому позовні вимоги про визнання права власності за померлим було заявлено до міської ради, а також чому заявлено вимоги до міської ради вимоги щодо розподілу часток в майні та припинення право спільної сумісної власності (вказані спірні питання вирішуються між співвласниками майна). Крім того, вирішення питання про отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом можливе в позасудовому порядку. Проте, як вбачається з позовної заяви позивачами не вчинялися жодної дії направлені на врегулювання питання в позасудовому порядку. В судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позицію викладену у відзиві. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що свідоцтва №17398 про право власності на житло від 06.12.1994 року Фонд комунального майна м.Херсона, посвідчив, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та її членам сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» за №4390 від 04.10.2017 року станом на 31.12.2012 року та згідно матеріалів інвентарної справи, право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстровано. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49024220 від 08.09.2017 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори №1376/02-14 від 25.04.2018 року повідомлено, що після смерті померлого [INFO] [PERSON] , 1953 р.н., заведено спадкову справу №495/2017 року від 04.09.2017 року за заявою про прийняття спадщини за законом від дружини померлого [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також в матеріалах спадкової справи є заява про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON] , від 04.09.2017 року з якою звернулася донька померлого [PERSON] . Іншим спадкоємцем є донька померлого [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину. Свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] , не видавалась. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Верпекою А.В. за реєстровим №2-354, [PERSON] та [PERSON] отримали у спадщину, після смерті [INFO] [PERSON] , вклади спадкодавця в ПАТ «Державний ощадний банк України». Листом Першої Херсонської державної нотаріальної контори №4155/02-14 від 20.08.2018 року, [PERSON] нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину частки спадкодавця в спірній квартирі, в зв`язку з тим, що відповідно до довідки КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» за №4390 від 04.10.2017 року дана квартира відповідно до обліків БТІ не була зареєстрована. Із матеріалів спадкової справи №495/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою, 04.09.2017 року, встановлено, що із заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON] . Згідно заяви від 24.09.2017 року [PERSON] відмовилася від своєї частки на користь [PERSON] . Відповідно до положень ч.1ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, частиною 1ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників. Крім того, згідно із положеннями ст.372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Проаналізувавши обставини справи та відповідні норми законодавства, які регулюють ці відносини, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У зв`язку зі смертю одного з співвласників, позивачі не можуть реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом через те, що нотаріус відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності без виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Після смерті одного із співвласників частка у праві спільної сумісної власності належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved