Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної шкоди в сумі 20078,97 грн., заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, а також судових витрат , що пов`язані із звернення до суду, оплатою судового збору, товарознавчого дослідження, зі Страхового товариства «Домінанта», моральних збитків у розмірі 10000 грн. і судових витрат з відповідача [PERSON] . Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 24.02.2018 року, приблизно о 13 год. 20 хв. у м. Харкові, по вул. Чеботарській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Trafic » державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля « Subaru Forester», державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , під керуванням [PERSON] . Вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2018 року [PERSON] визнано винним у зазначеній ДТП. Представник відповідача-Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався . Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що учасники дорожньо-транспортної пригоди повідомили страхове товариство про страховий випадок, суму франшизи за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в сумі 500 грн. [PERSON] відшкодував потерпілій особі. Крім того, зазначає, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.02.2019 року [PERSON] відмовлено у стягненню матеріальної та моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 24.02.2018 о 13:20 хв. у м. Харкові, по вул. Чеботарська , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Є.Котляра, водій [PERSON] , керуючи автомобілеми «Renault Trafic» державний номер [NUMBER] , не надав переваги в русі автомобілю « Subaru Forester», державний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 21.03.2018 року, яка набрала законної сили ,винним у вчиненні даній дорожньо-транспортній пригоді та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] (а.с. 13). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина відповідача [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді за наявності вище приведеної постанови суду, доказуванню не підлягає. Згідно Полісу №АМ/3196411 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.02.2018 відповідальність власника автомобіля «Renault Trafic» державний номер [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта»», з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в 100 тис. грн. Як пояснили сторони, в день ДТП вони повідомили страхову компанію про страховий випадок, відкрито страхову справу. 16.04.2018 року прийнята заява [PERSON] про виплату страхового відшкодування, проте до теперішнього часу страхове відшкодування не здійснено, відповідач на дзвінки та письмові звернення не реагує( а.с. 27). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 13690 від 27.06.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля « Subaru Forester», державний номер [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 24.02.2018, становить 20078,97 грн. (а.с. 14-25). Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). За нормами частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Виходячи з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про перебування юридичної особи- Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» у процесі провадження у справі про банкрутство, у процесі припинення відсутні. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути страхове відшкодування за шкоду, заподіяну власнику автомобіля« Subaru Forester», державний номер [NUMBER] , в сумі 19578,97 грн. , тобто в межах ліміту відповідальності ( 100 000 грн.) з ТДВ «СК «Домінанта», з урахуванням франшизи 500 грн., яка виплачена позивачу [PERSON] згідно відповідної розписки від 21.03.2018 року. За правилами п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як вбачається з наданої [PERSON] квитанції, а також супровідного листа до висновку експертного дослідження Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф.Н.С.Бокаріуса, позивачем оплачена вартість експертного дослідження в сумі 2230,80 грн. ( а.с. 14,26). Зазначені витрати підлягають стягненню з ТДВ «СК «Домінанта». В обґрунтування завдання моральної шкоди позивач [PERSON] зазначає, що така шкода полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна, неможливістю тривалий час користуватися транспортним засобом, що вкрай необхідний йому не тільки для відпочинку, а і щоб добратися до лікарні, магазину і це викликає суттєві незручності та впливає на психологічний стан. Позивач стверджує, що він є пенсіонером, розмір його пенсії не дозволяє зробити ремонт автомобіля, тому він на протязі 1,5 років після ДТП повинен був відмовитися від звичайного складу життя, витрат на ліки, відпочинок для відновлення колишнього становища. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Умовою застосування цієї норми є завдання майнової шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Як випливає з роз`яснень, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно абз. 2 п. 5 та п. 9 цієї ж постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок порушення [PERSON] . п.16.11 Правил дорожнього руху України було пошкоджено майно позивача, що є одною з підстав для стягнення моральної шкоди, та у зв`язку з чим [PERSON] зазнав певних душевних страждань та переживань. З урахуванням вимог розумності , виваженості та справедливості розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн., підлягає відшкодуванню з відповідача [PERSON] Доводи відповідача про те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.02.2019 року [PERSON] було відмовлено у стягненні матеріальної та моральної шкоди, а тому позивач не може знову претендувати на таке відшкодування , суд вважає помилковими. Позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої ДТП, був пред`явлено [PERSON] , який керував транспортним засобом, до [PERSON] , треті особи- Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ПАТ «НАСК «Оранта», [PERSON] . Судом відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди перебувала під страховим захистом страхової компанії, а на обгрунтування моральної шкоди [PERSON] не надав відповідних пояснень і доказів. З позовом до відповідача раніше [PERSON] -власник автомобіля, не звертався. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать , зокрема і ті, що пов`язані з проведенням експертизи. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідачів- ТДВ «СК «Домінанта», [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачів судовій збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимогу і сплачений при подачі позову до суду, з ТДВ «СК «Домінанта» також витрати на проведення експертного автоварознавчого дослідження. На підставі викладеного і

Outcome: partial