Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 23.07.2016 року. Від спільного життя у них народилася дитина [PERSON], [INFO], актовий запис № 260. Спільне життя подружжя не склалося і позивачка з квітня 2018 року змушена була піти проживати окремо від чоловіка та малолітньої доньки до будинку своєї матері за адресою: м.Дніпро, вул.Прянишникова, буд.63, де також створені належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини. Позивачка зазначає, що після одруження вони разом із чоловіком [PERSON] стали проживати у його батьків по вул.Передовій, 495 у місті Дніпрі. Після народження дитини між ними неодноразово виникали сварки та скандали із різних причин шлюбно-сімейних відносин, чоловік та його бабуся предявляли до неї претензії з приводу неналежного ставлення з дитиною, неправильного годування малолітньої доньки, ведення господарства, тощо. Бабуся чоловіка заборонила їй грудне вигодовування дитини, необґрунтовано та безпідставно обвинувачувала її у неправильному поводження з дитиною, забороняла спілкуватися з рідними, налаштовувала проти неї чоловіка, але незважаючи це позивачка намагалась зберегти сімю та виховувати доньку у повній сімї. 03.04.2018 року під час сварки чоловік [PERSON] почав залякувати та ображати позивачку, повідомив про своє небажання продовжувати подружнє життя та разом зі своїми батьками вигнав її з дому і викинув речі. На вимоги віддати малолітню доньку [PERSON], [INFO], позивачці було відмовлено та взагалі мати відповідача заборонила брати дитину, тому вона була вимушена залишити доньку в будинку відповідача та піти. Оскільки позивачка була свавільно позбавлена можливості вільно в будь-який час бачитися та спілкуватись із малолітньою донькою, тому вона була вимушена звернутись до Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної умісті Дніпрі ради із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], 29.01.2018 року, разом з матірю. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 14.06.2018 року №125 про визначення місця проживання дитини [PERSON], 29.01.2018 року разом із матірю, було визначено місце проживання дитини [PERSON], 29.01.2018 року разом із матірю [PERSON], [INFO]. Відповідач дане рішення виконавчого комітету від 14.06.2018 року №125 не оскаржував, однак вважаючи його не обовязковим до виконання продовжує утримувати у себе малолітню [PERSON], 29.01.2018 року, а позивачці чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні доньки, встановивши свій зручний для нього та його родини графік побачень та умови виховання дівчинки. Позивачка вважає дії відповідача [PERSON] протиправними та незаконними, оскільки на даний час їх малолітня донька [PERSON], [INFO], потребує більшої уваги та часу у спілкуванні з матірю, дитина є новонародженою та в даному віці відбувається встановлення контакту із близькими людьми, а тому різке позбавлення немовляти спілкування із матірю або скорочення спільно проведеного часу може негативно відобразитись на психо-емоціному стані та розвитку дитини, тому позивачка просила суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], із матірю та відібрати у [PERSON], [INFO], дитину і передати її матері. Відповідач даний позов не визнав та звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом із її батьком [PERSON], [INFO]. В обгрунтуванні позовних вимог посилався на те, що з позивачкою за основним позовом [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 23.07.2016 року та до квітня 2018 року проживали разом у будинку його батьків по вул.Передовій, 495 у м.Дніпрі. Від спільного життя у них 29.01.2018 року народилася дитина [PERSON]. Після народження дитини у дружини змінилася поведінка, вона почала себе дивно поводити, повторювати певні слова, пояснювати речі, яких не існувало. Її ставлення до дитини та до сімї насторожило його, як чоловіка, у звязку з чим він запропонував дружині звернутися за психіатричною допомогою до лікаря, після відвідування якого йому стало відомо, що вона і раніше за медичною допомогою зверталася до лікаря-психіатра з приводу психічного захворювання. Через відсутність взаємопорозуміння між сторонами почали виникали сварки, внаслідок яких проявлялася неадекватна, істерична, психоемоційна поведінка дружини. Позивач неодноразово намагався залагодити конфлікті ситуації, зберегти відносини, але це не дало бажаних результатів і відповідачка не змінила свого ставлення до нього та до малолітньої доньки. Вказане стало підгрунтям того, що подружнє життя не склалося і позивачка з квітня 2018 року проживає окремо у своїх батьків за адресою: м.Дніпро, вул.Прянишникова, буд.63. Неналежним чином виконання своїх батьківські обовязків по вихованню дитини з боку матері [PERSON] вимусили позивача звернутися із заявою до правоохоронних органів про вчинення нею кримінального правопорушення, на підставі якої Дніпровським слідчим відділом поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудовий розслідувань за 12018040030001323 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, за фактом злісного ухилення [PERSON] від утримання дитини. У ході розслідування по даному кримінальному провадженню було отримано довідку за вих. №14/272 від 05.06.2018 року Комунального закладу «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради» видану Головним лікарем [PERSON], про перебування [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], на обліку у лікаря-психіатра з 2014 року з діагнозом: Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Позивач [PERSON]В вважає, що його дружина [PERSON] за своїм психічним станом не може виховувати дитину, на його думку стан здоровя його дружини не дозволяє доглядати за малолітньою дитиною, оскільки вона може у будь-який час нашкодити дитині. Окрім цього, житлові умови у будинку, де проживає на теперішній час [PERSON], є неналежними для проживання та розвитку малолітньої доньки, відсутня окрема кімната для дитини, у будинку брудно, а члени сімї зловживають спиртними напоями. В той же час, позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначив, що ним створені належні умови для проживання та гармонійного розвитку дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним актом обстеження умов проживання від 25.04.2018 року за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 495, складеним представниками Управління-служби у справах дітей Амур- Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради. Свою незгоду із рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 14.06.2018 року №125 про визначення місця проживання дитини [PERSON], 29.01.2018 року разом із матірю, яким було визначено місце проживання дитини [PERSON], 29.01.2018 року разом із матірю, повязує з тим, що органом опіки та піклування були проігноровані надані ним документи для вирішення спірного питання, на підтвердження значного періоду проживання дитини саме із батьком, а також щодо психічного стану здоровя матері, вчиненням матірю постійних сварок, криків та істерик. Також, у звязку із категоричною відмовою [PERSON] приймати участь у матеріальному забезпечені дитини, позивач вимушений був звернутися до [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу та 18.06.2018 року судом виданий судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки. Посилаючись на те, що на теперішній час малолітня донька [PERSON], [INFO], проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні, для дитини створені гармонійні умови для її виховання та розвитку, вона завжди доглянута та перебуває під наглядом батька і членів його сімї, тому [PERSON] просив визначити місце проживання дитини саме з батьком. На виконання ухвали суду від 11.07.2018 року висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 13.08.2018 року №4/1086 щодо розвязання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визнано доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом із матірю [PERSON]. Позивачка за основним позовом [PERSON] надала відзив на зустрічний позов [PERSON], яким зазначила, що вимоги зустрічного позову не визнає в повному обсязі заперечуючи свою неспроможність піклуватись, виховувати та доглядати малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним висновком ЛКК №1613 від 22.06.2018 року КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1» ДМР. Дії позивача [PERSON] вважає незаконними, оскільки внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за 12018040030001323 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, за фактом злісного ухилення [PERSON] від утримання дитини, не відповідають дійсності, бо [PERSON] надав органам поліції неправдиві дані щодо злісного її - [PERSON] ухилення від утримання малолітньої [PERSON]. Незважаючи на ті обставини, через які не з власної волі була вимушена піти з дому чоловіка [PERSON] проживати до своїх батьків, вона кожного дня приходить до дитини, постійно опікується нею, купує для доньки дитячу суміш, необхідні засоби гігієни тощо. Окрім цього, чоловік [PERSON], знаючи необхідні дані, зняв із її банківської картки та без її згоди кошти на загальну суму 5000,00 гривень, які витратив на власний розсуд. [PERSON] також зазначила, що оскільки її чоловік - батько малолітньої дитини на теперішній час навчається та працює, а також працюють і його батьки, тому дитину доглядає його бабуся [PERSON], [INFO], якій 68 років та за своїм віком вона неспроможна належним чином доглянути малолітню правнуку, яка потребує постійної уваги. Окрім цього [PERSON] вказала, що до пологів вона була працевлаштована в ТОВ «Агентство продажу квитків «ТікетСхід», тому на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, має можливість постійно знаходитись поруч та доглядати доньку на протязі усього дня, чого не може забезпечити батько [PERSON] особисто, а його літні родичі фізично не мають такої можливості. Відповідач [PERSON]В до суду надав відзив на основний позов, у якому зазначив, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої батьківські обовязки, що і змусило його звернутися до правоохоронних органів із заявою по факту злісного ухилення [PERSON] від утримання дитини. Також у звязку із категоричною відмовою [PERSON] приймати участь у матеріальному забезпечені дитини, ним був отриманий судовий наказ від 18.06.2018 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки. Для постійного проживання малолітньої [PERSON], [INFO], ним створені належні умови для проживання та гармонійного розвитку дитини, що зафіксовано в акті обстеження житлових умов від 25.04.2018 року за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 495, складеному представниками Управління-служби у справах дітей [PERSON] - Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради Враховуючи вік малолітньої дитини, яка на цей час не може дати об'єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, [PERSON] вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з батьком буде відповідати саме інтересам дитини, оскільки вона фактично проживала з батьком і його родиною із самого народження та потребує постійного догляду та турботи у зв'язку з фізіологічними особливостями. Матірю [PERSON] на теперішній час не доведене її позитивне сприяння розвитку дитини та необхідність сумісного проживання із донькою, тому, враховуючи що між сторонами існує конфлікт на ґрунті особистих відносин, відсутність перешкод з боку батька спілкуватись матері з донькою, а також те, що різка зміна постійного місця проживання дитини та оточуючого середовища можуть негативно вплинути на психологічний та фізичний стан дитини, тому [PERSON] просив у позові [PERSON] відмовити та задовольнити його зустрічний позов. У судовому засіданні позивачка за основним позовом [PERSON] позовні вимоги свого позову підтримала, просила суд їх задовольнити та пояснила, що після одруження їх сімя стала проживати у будинку батьків чоловіка по вул.Передовій, 495 у м.Дніпрі. Під час спільного проживання до пологів вона працювала аби чоловік міг навчатися на денному відділенні в університеті, та зароблені нею кошти були джерелом для існування їх сімї. Після народження дитини ставлення до неї як з боку чоловіка, так і з боку його рідних, різко змінилося, мати та бабуся заборонили їй вигодовувати дитину материнським молоком, перевязували груди, постійно предявляли претензії з приводу неправильного ставлення до дитини, ведення домашнього господарства тощо. 3 квітня 2018 року під час сварки її вигнали з дому та викинули особисті речі, у звязку з чим вона була змушена викликати рідних, які забрали її проживати додому по вул.Прянишникова, 63 у м.Дніпрі, де і проживала разом з сімєю до заміжжя. Дитина залишилася проживати з чоловіком [PERSON] та його рідними по вул.Передовій, 495 у м.Дніпрі, на неодноразове звернення до них віддати дитину їй було категорично відмовлено мотивуючи тим, що вона неспроможна виховати та утримувати доньку. Оскільки позивачка була свавільно позбавлена можливості проживати, вільно в будь-який час бачитися та спілкуватись із малолітньою донькою, тому вона була вимушена звернутись до Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної умісті Дніпрі ради із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], 29.01.2018 року, разом з матірю, у звязку з чим за її заявою рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 14.06.2018 року №125 було визначено місце проживання дитини [PERSON], 29.01.2018 року разом із матірю [PERSON], [INFO]. По теперішній час відповідач дане рішення виконавчого комітету від 14.06.2018 року №125 не оскаржував, однак вважає його не обовязковим до виконання та продовжує утримувати у себе малолітню доньку [PERSON], 29.01.2018 року. Вона кожного дня відвідує дитину у зручний для сімї [PERSON] час, інколи приходиться майже годину чекати аби впустили до двору, бабуся дозволяє гратися з дитиною та спілкуватися тільки у її присутності. Таким чином, вона, будучи матірю малолітньої дитини, змушена була у двохмісячному віці її покинути, протягом тривалого часу не має можливості виховувати та ростити доньку, радіючи кожному дню, вільно з нею спілкуватися та гратися, доглядати та піклуватися. Дитина позбавлена материнської любові та ласки, яку дитина щомиті потребує. Позивачка [PERSON] просила суд звернути увагу на те, що вона страждає через розлучення з донькою та має велике бажання, аби дитина проживала саме з нею, а батько відвідував доньку у зручний для нього час. Також зазначила, що вона проживає разом з матірю, сестрою, дядьком та дідусем, які працюють та мають достатній дохід, у будинку створені усі умови для проживання та виховання малолітньої дитини, житлові умови відповідають усім санітарно-гігієнічним нормам, про що Управлінням-службою у справах дітей АНД районної у м.Дніпрі ради складений висновок. Позивачка також зазначила, що відповідач [PERSON] здійснив хрещення доньки, не повідомивши її, як матір дитини, про місце, дату та час хрещення, не з були нею погоджені також і хрещені батьки доньки. Вказане свідчить про те, що [PERSON] нехтує усіма її правами, бажає аби дитина знаходилась виключно в його сімї та з його рідними, намагаючись повністю усунути її від участі у вихованні доньки. Посилаючись на усі вищенаведені обставини позивачка [PERSON] проти зустрічного позову [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом із її батьком [PERSON], [INFO], заперечувала та просила суд у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник позивачки [PERSON] основний позов про відібрання дитини та визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі. У зустрічному позові [PERSON] просила відмовити, виходячи з того, що малолітня [PERSON], [INFO], має вік новонародженої дитини, яка потребує постійного безперервного контакту із матірю, позбавлення якого може призвести до негативних наслідків психо-емоційного та фізичного стану дитини. Відповідач [PERSON] разом зі своїми батьками та бабусею вирішили не віддавати дитину матері з тих підстав, що начебто, за своїм психічним станом мати дитини [PERSON] не може самостійно виховувати дитину, однак вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки згідно з висновком ЛКК №1613 від 22.06.2018 року КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1» ДМР [PERSON], [INFO], за своїм психічним станом може доглядати за своєю малолітньою донькою. Інформація, вказана у довідці від 05.06.2018 року, на яку постійно посилається [PERSON] та яка витребувана слідчим в рамках кримінальної справи, щодо перебування [PERSON] на обліку та зазначенням діагнозу, не може розголошуватися та є конфіденційною, оскільки розголошення персональних даних карається законом. На теперішній час відсутні будь-які обставини, аби дитину відібрати від матері і позбавити материнської любові та піклування. Мати дитини є фізично здоровою, навчається у вищому навчальному закладі, хоча зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Батько дитини навпаки не може постійно піклуватися дитиною, доглядати та виховувати, оскільки навчається на денному відділенні та працює. У судовому засіданні він визнав той факт, що з дитиною більшість часу перебуває його бабуся, якій 68 років та за своїм віком і станом здоровя вона не може належним чином доглядати за новонародженою дитиною. Окрім усього, [PERSON] проживає разом з рідними: матірю, яка працює завідувачем відділення поштового звязку, сестрою, яка навчається у вищому навчальному закладі; дідусем, який отримує пенсію та додатково працює водієм, а також дядьком, який працює, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що матеріальний стан сімї [PERSON] дозволить належним чином утримувати та забезпечити потреби дитини. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним спеціалістами управління-служби у справах дітей АНД районної ради, у домоволодінні №63 по вул. Прянишникова у м. Дніпрі створені належні умови для проживання мами з малолітньою дитиною. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 14.06.2018 року №125 було визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом із матірю [PERSON], [INFO]. Також на виконання ухвали суду від 11.07.2018 року висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 13.08.2018 року №4/1086 щодо розвязання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визнано доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом із матірю [PERSON]. Додатково представник [PERSON] надала до суду відеозапис телепередачі «Говорить Україна», яка транслювалася на каналі Україна, куди звертався [PERSON] з приводу вирішення питання щодо проживання дитини з батьком, та зазначила, що ведучий телепедачі та присутні висловили свою незгоду з позицією [PERSON] та його бабусі з приводу розлучення і позбавлення можливості дитини і матері проживати разом. Посилаючись на усі вищенаведені обставини та підстави, представник [PERSON] просила задовольнити позов [PERSON], відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO], і передати її матері, та визначити постійне місце проживання дитини з матірю [PERSON]. У задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Відповідач [PERSON], який є позивачем за зустрічним позовом, позовні вимоги [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з матірю не визнав, просив суд у позові відмовити, вимоги зустрічного позову про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з батьком підтримав та просив їх задовольнити. У ході судового розгляду [PERSON] зазначив, що його дружина [PERSON] неналежним чином виконувала свої батьківські обовязки, що змусило його звернутися до правоохоронних органів із заявою по факту злісного ухилення [PERSON] від утримання дитини. Також у звязку із категоричною відмовою [PERSON] приймати участь у матеріальному забезпечені дитини, ним був отриманий судовий наказ від 18.06.2018 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки. Для постійного проживання малолітньої [PERSON] [INFO], ним створені належні умови, що зафіксовано в акті обстеження житлових умов від 25.04.2018 року за адресою: м. Дніпро, вул.Передова, 495, складеному представниками Управління-служби у справах дітей [PERSON] - Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради. На теперішній час він навчається та працює, має достатній матеріальний рівень для утримання та виховання дитини. Також виховувати та доглядати доньку йому допомагають рідні: батьки та бабуся, з якими він проживає [INFO]. За місцем проживання та роботи він та його сімя характеризуються позитивно. Житлові умови дозволяють забезпечити гармонійний розвиток малолітньої дитини та задовольнити усі її вимоги. Окрім цього, дитина звикла вже до кола осіб, з якими вона спілкується щодня, та до навколишнього середовища, яке її оточує, що у разі зміни завдасть значної шкоди здоровю дитини. Найголовніше, на що звертав увагу позивач [PERSON], це психічний стан його дружини та перебування її на обліку у лікаря-психіатра, що, на його думку, є небезпечним, оскільки його дружина може неадекватно сприйняти будь-яку ситуацію, побити дитину, неправильно зреагувати на доньку та завдати їй шкоди. Житлові умови сімї [PERSON] по вул.Прянишникова,63, не можуть забезпечити належного розвитку для дитини, оскільки не може бути виділено навіть окремої кімнати, у хаті брудно, бігають коти та собаки, члени сімї палять у житловому приміщенні та зловживають спиртними напоями. На думку позивача [PERSON], за таких умов дитина повинна проживати саме з ним, оскільки житловий будинок по вул.Передовій, 495 має два поверхи, влітку та взимку для дитини може бути підготовлений відповідний клімат, прогулянки у закритому дворі та створені комфортні умови. Посилаючись на дані обставин [PERSON] просив його позов задовольнити, а [PERSON] у позові відмовити, зважаючи на те, що вона і так не позбавлена можливості спілкуватися з донькою у зручний для неї час. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] наполягав на задоволенні зустрічного позову про визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з батьком виходячи з того, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки. Окрім цього, вважав, що дівчинці буде краще проживати в сімї батька, який надасть належне виховання доньці та матеріальне утримання, оскільки глибоко переконаний, що пріоритетне визначення місця проживання дитини із матірю не може забезпечити дитині повноцінного розвитку та не є само по собі запорукою стабільного психо-емоційного стану дитини. Основний позов не визнав, просив суд у позові [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини разом з матірю, відмовити з огляду на те, що ані психічний стан [PERSON], ані умови проживання не дозволяють забезпечити належних умов для гармонійного розвитку дитини. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі ради [PERSON] підтримав вимоги основного позову [PERSON] та з урахуванням усіх обставин справи і зібраних доказів вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом із матірю [PERSON] за адресою: вул.Прянишникова, б. 63 у місті Дніпрі, надав суду висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради щодо розвязання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], від 13.08.2018 року №4/1086, яким визнано доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом із матірю [PERSON] Вимоги зустрічного позову [PERSON] не підтримав, виходячи з новонародженого віку малолітньої [PERSON], 29.01.2018 року, яка на даний час потребує постійного та безперервного контакту із матірю. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі, а [PERSON] у зустрічному позові суд вважає відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2016 року, актовий запис №408 від 23.07.2016 року, вчинений Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Після одруження подружжя стали проживати разом з батьками чоловіка [PERSON] за адресою: вул.Передова, б.495 у місті Дніпрі \~ \~ \~ \~Від спільного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO], актовий запис №260, вчинений Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Між ними неодноразово виникали сварки та скандали із різних причин шлюбно-сімейних відносин, у звязку з чим спільне життя подружжя не склалося і позивачка з квітня 2018 року проживає окремо від малолітньої доньки за адресою: м.Дніпро, вул. Прянишникова, буд.63, де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеним спеціалістами управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради (т.1, а.с.224). Напочатку квітня 2018 року під час сварки чоловік [PERSON] видворив з будинку по вул.Передовій 495 свою дружину [PERSON], вона змушена була проживати у своїх рідних по вул.Прянишникова, 63 у м.Дніпрі, та покинути малолітню доньку у будинку по вул.Передовій, 495 разом з чоловіком та його батьками, які не віддали дитину матері та категорично заперечують проти вилучення та передачі дитини на виховання матері. За даних обставин позивачка за основним позовом [PERSON] була вимушена звернутись до правоохоронних органів із заявою від 19.05.2018 року про вчинення перешкод з боку її чоловіка [PERSON] щодо безперешкодних побачень та спілкування з новонародженою [PERSON], [INFO], на яку їй було повідомлено листом Амур-Нижньодніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.05.2018 року про те, що факт вчинення домашнього насильства психологічного та економічного характеру по відношенню до заявниці [PERSON] у квітні 2018 року з боку чоловіка [PERSON] [INFO], у вигляді видворення [PERSON] з будинку, в якому вона мешкала разом із малолітньою дитиною та позбавлення останньої можливості належним чином доглядати за дитиною, - зафіксований. За даним фактом вчинення [PERSON], [INFO] домашнього насилля у відношенні останнього було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та запропоновано звернутись до суду на предмет встановлення місця мешкання новонародженої дитини (а.с. 203 т. 1). Заперечення [PERSON] стосовно дати, з якої [PERSON] не проживає разом з донькою та пішла з дому проживати до своїх батьків по вул.Прянишникова, 63, яка вказана нею 03.04.2018 року, не спростовує наявності даного факту та обставин, за яких позивачка змушена була покинути малолітню доньку у будинку по вул..Передовій. 495 разом з чоловіком та його батьками, які не віддали дитину матері та категорично заперечують проти вилучення та передачі дитини на виховання матері, про що на теперішній час існує спір, який і є предметом розгляду по даній справі. За заявою [PERSON] до органу Опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO] разом із матірю, рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 14.06.2018 року №125 було визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом із матірю [PERSON], [INFO] (т.1, а.с. 34-35). Дане рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 14.06.2018 року №125 відповідачем за основним позовом [PERSON] було проігнороване та не виконане належним чином, що підтверджується як поясненнями позивачки [PERSON], так і не спростовувалось поясненнями відповідача [PERSON], який зазначив про необовязковий характер даного рішення, яке він не оскаржував, а оскільки при прийнятті його органом Опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради не були прийняті до уваги надані ним документи на підтвердження проживання малолітньої доньки [PERSON], із самого народження разом із батьком, а також документи на підтвердження психічного стану здоровя матері, вчиненням матірю постійних сварок, істерик, тому сприймає дане рішення як упереджене. Таким чином, після остаточної сварки, починаючи з квітня 2018 року, як вказує позивачка - 03.04.2018 року, по теперішній час [PERSON] проживає у будинку своїх батьків по вул.Прянишникова, 63 у м.Дніпрі, а малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком [PERSON], його батьками та бабусею по вул.Передовій, 495 у м.Дніпрі. Мати дитини [PERSON] майже кожного дня приходить до житлового будинку сімї [PERSON] по вул.Передовій, 495 та відвідує доньку, купує та приносить дитині дитячу суміш, підгузки, тощо, грається з дитиною, однак її спілкування з дитиною обмежені у часі та відбуваються виключно із дозволу бабусі відповідача [PERSON] та у її присутності, про що вона як свідок особисто пояснила суду. Позивачкою [PERSON] до суду надано та долучено до матеріалів справи відеозапис телепередачі «Говорить Україна», яка транслювалася на каналі Україна, куди звертався [PERSON] з приводу вирішення питання щодо проживання дитини з батьком. За висновками обговорення дитина повинна проживати з матірю та перебувати під її постійним доглядом. У судовому засіданні також знайшли своє підтвердження факт вчинення перешкод у здійсненні догляду за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], побачень та безперервного постійного контакту із матірю [PERSON], та факт постійних сварок у сімї [PERSON], що вчинялись як самим батьком [PERSON], невдоволеним доглядом його дружини [PERSON] за донькою, так і його родичами, які разом проживають в будинку за адресою: вул.Передова, б.495 у місті Дніпрі, де мешкала позивачка [PERSON] з дитиною. Матеріали справи містять акти обстеження умов проживання, складені спеціалістами управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради по вул.Прянишникова, 63 (т.1. а.с.224) та по вул.Передовій, 495 (т.1, а.с.106), де в обох актах зазначено, що для дитини створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку малолітньою дитини. Характеристики як на батька дитини [PERSON] та членів його сімї, так і на матір дитини [PERSON] та членів її сімї, містять позитивні відгуки, усі особи характеризуються за місцем проживання та за місцем роботи із кращої сторони (т.1, а.с.11,12,13, 49,50, 114, 115-117, 127-128, 136-137, 141, 145-150, 215-218, 221, 225). Згідно з висновком ЛКК №1613 від 22.06.2018 року КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1» ДМР [PERSON], [INFO], за своїм психічним станом може доглядати за своєю малолітньою донькою. Інформація, вказана у копії довідки від 05.06.2018 року №14/272, наданій слідчому СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області Ільніцькому О.М. на його запит в рамках кримінального провадження (т.1, а.с.123), не може судом бути врахована при розгляді даної справи, оскільки згідно з листом головного лікаря КЗ «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР» №791 від 18.07.2018 ороку, наданого на запит представника [PERSON] [PERSON], на підставі ст.286 ЦК України, ст.ст. 145,168 КК України, ст.ст. 228-231 СК України, ст.39-1, ст.40 Закону Украни «Основи законодавства про охорону здоровя», ст.46 Закону України «Про інформацію» у звязку з відсутністю згоди [PERSON] інформація є конфіденційною, становить лікарську таємницю та не підлягає розголошенню. Таким чином, у ході судового розгляду справи судом не встановлено будь-яких обставин, які б підтверджувалися письмовими доказами, та не давали змоги або перешкоджали матері [PERSON] за станом свого здоровя виховувати, турбуватися, доглядати та опікуватися малолітньою донькою [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні були допитані свідки: - [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON], суду пояснила, що вона після одруження 23.07.2016 року, подружжя [PERSON] стали проживати разом із батьками чоловіка [PERSON] у будинку за адресою: вул. Передова, б.495 у місті Дніпрі. Від спільного життя у них народилась донька [PERSON], [INFO], після народження якої ставлення чоловіка [PERSON] до її сестри змінилось. Чоловік постійно був невдоволений доглядом з боку [PERSON] за донькою. 03.04.3018 року під час здійснення нею телефонного дзвінка своїй сестрі [PERSON], вона почула, що у будинку відбувається сварка. В той день [PERSON] родичі чоловіка вигнали з дому, ображали її непристойними словами, тому родичі [PERSON] були вимушені приїхати та забрати її додому. Була викликана поліція та зафіксований факт вчинення насилля з боку чоловіка [PERSON]. Також, чоловік сестри [PERSON] неодноразово чинив перешкоди у спілкуванні та відвідуванні маленької доньки [PERSON], під час її приходу до будинку, де знаходилась малолітня [PERSON], матір була вимушена подовгу стояти та чекати поки їй відчинять двері, жодного разу [PERSON] не залишили наодинці із дитиною з невідомих та надуманих причин. За таких обставин [PERSON] була вимушена звернутись до Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради із заявою про визначення місця проживання малолітньої [PERSON]. Однак відповідач [PERSON] не виконував прийняте рішення від 14.06.2018 року №125 з невідомих причин та продовжував чинити перешкоди у вихованні малолітньої [PERSON] у вигляді утримання її та безперешкодного допущення матері до дитини. Також зазначила, що у їхньому будинку завжди прибрано, дитині та [PERSON] буде виділена окрема кімната, у дворі багато квітів та завжди підтримується порядок, усі члени сімї працюють; - [PERSON], яка знає сімю [PERSON] та є сусідкою пояснила, що після одруження [PERSON] стала носити прізвище «Микицей», та подружжя переїхали жити до батьків чоловіка. У сімї «Поліщук» усі працюють, ніхто не зловживає спиртними напоями. Після народження у [PERSON] дитини вона була вимушена повернутись до додому до батьків через сварки з чоловіком, який вигнав її із будинку, де вона проживала разом із дівчинкою. Після конфлікту [PERSON] постійно відвідує дитину, забезпечуючи усіма необхідними продуктами та речами, однак через перешкоди, що чинили їй у спілкуванні, як її чоловік так ї його родичі, вона не могла доглядати за донькою постійно та безперервно, як того вимагає вік малолітньої [PERSON]. У будинку [PERSON] завжди прибрано та охайно, домоволодіння доглянуте, багато квітів, гарний двір та чистий огород, усі члени сімї працюють, дівчата [PERSON] та [PERSON] дуже виховані та трудолюбиві, привітні, обидві навчаються у вищих навчальних закладах. Усі сусіди переживають та обурені з приводу того, що [PERSON] позбавили дитини та не віддають на виховання. Сімя [PERSON] є зразковою по вул.Прянишникова, ніхто з членів сімї не зловживає спиртними напоями. - [PERSON], яка є сусідкою [PERSON], пояснила, що члени сімї «Микицей», які проживають [INFO], є конфліктними, замкнутими та не підтримують ні з ким добросусідських відносин. [PERSON] ні з ким із сусідів навіть не вітається, ніколи не спілкувався із однолітками, не грався на вулиці, у нього нема друзів та він негативно характеризується ще із часів навчання у школі. Свідкові зі слів інших сусідів відомо, що члени сімї [PERSON] зверталися до сусідів з приводу свідчення у суді про визначення місця проживання дитини з батьком, навіть пропонували за це гроші, однак усі відмовилися, вважають що дитина повинна проживати з матірю. Свідок також неодноразово бачила очікування позивачки [PERSON] біля будинку чоловіка [PERSON], де знаходиться її донька, з метою побачитись з донькою та передати їй необхідні продукти харчування та засоби гігієни; - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивачку [PERSON] знає ще із її дитинства, оскільки є родичкою двоюрідною сестрою. Після одруження із [PERSON] подружнє життя у них не склалось, тому вона вимушена повернутись до батьків. [PERSON] неодноразово скаржилась на погане ставлення до неї чоловіка та його родичів, які невдоволені її поведінкою та доглядом за малолітньою дитиною [PERSON]. Після конфлікту, який стався між подружжям, батько дитини [PERSON] перешкоджає матері бачитися та виховувати дитину. Його родичі, зокрема бабуся, вимагала від [PERSON] працювати, не враховуючи вік малолітньої доньки, та сплачувати за комунальні послуги. [PERSON] перейшла на навчання на заочну форму для того, щоб [PERSON] мав можливість навчатись на денній формі навчання. Після народження дитини [PERSON] жодного разу не приїздила додому з дитиною та ніхто з її рідних дівчинку не бачив, оскільки сімя [PERSON] нікому дитину не показували. Також дитину похрестили у відсутності матері, [PERSON] не повідомили про місце, дату та час хрещення доньки, таким чином [PERSON] нехтує усіма її правами, бажає аби дитина знаходилась виключно в його сімї та з його рідними, намагаючись повністю усунути її від участі у вихованні дівчинки, яка повинна рости у любові та материнській турботі. - [PERSON] суду пояснив, що він є дядьком та хрещеним батьком позивачки [PERSON], він все життя проживає однією сімєю з [PERSON] та [PERSON], відноситься до дівчат, як до рідних доньок, оскільки своїх дітей не має. Їх сімя належним чином матеріально забезпечена, проживає в окремому будинку, по вул. Прянишникова, б.63 у місті Дніпрі, в якому проведений сучасний ремонт, облаштований усіма необхідними сучасними меблями та технікою, є окрема кімната для [PERSON] та дитини, яка повністю забезпечена усіма необхідними речами. Усі родичі [PERSON] працюють та мають постійний матеріальний дохід. Зі слів [PERSON] їх сімя знала, що між подружжям погіршилися стосунки та відбуваються сварки. 3 квітня 2018 року [PERSON] зателефонувала і сказала, що її виганяють з дому, тому коли він з родичами приїхали до будинку №495 по вул.Передовій, то [PERSON] вийшла із двору заплакана із речами, у двір нікого не впустила бабуся та дитину не віддали. По теперішній час малолітня [PERSON] проживає у сімї «Микицей» з батьком та його родичами, незважаючи на те, що дитина може бути відлучена від матері у виключних випадках. Йому сумно дивитися на страждання племінниці, яка виносила під серцем і народила, однак не може виховувати доньку, позбавлена можливості дарувати своїй малолітній дитині любов та турботу. [PERSON] не було повідомлено навіть про хрестини дитини, вона не була присутня на церемонії і навіть не знає хто був хрещеним батьком та хрещеною матірю дівчинки. Після конфлікту, що стався між сторонами 03.04.2018 року, була викликана поліція та [PERSON] була вимушена звернутись до Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради для визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], рішенням якого визначено місце проживання малолітньої дитини із матірю, однак незважаючи на дане рішення її чоловік продовжує утримувати доньку у себе вдома; -\~[PERSON],\~яка є\~рідною бабусею\~відповідача за\~основним позовом-\~позивача за\~зустрічним позовом\~ [PERSON],\~суду пояснила,\~що після\~одруження у\~липні 2016\~року подружжя\~стали проживати\~у \~будинку за\~адресою:\~вул.\~Передова,\~б.\~495,\~місто Дніпро,\~що належить\~батькам [PERSON].\~Із самого\~початку знайомства\~із сімєю\~[PERSON],\~родичі [PERSON]\~дуже їй\~не сподобалися,\~стосунки і\~спілкування відразу\~не склалися\~та після\~сватання вони\~більше не\~зустрічалися.\~Подружнє життя\~молодого подружжя\~не склалось\~через сварки\~та скандали\~між онуком\~та його\~дружиною [PERSON],\~яка не\~вміла вести\~господарство,\~доглядати за\~чоловіком,\~а після\~народження дитини,\~з метою\~надання допомоги,\~вона постійно\~радила [PERSON]\~як себе\~поводити з\~донькою.\~Із даного\~приводу подружжя\~постійно сварилось,\~оскільки [PERSON]\~не вміла\~та не\~вміє доглядати\~за дитиною,\~не знає\~як ставитися\~до неї\~та виховувати,\~тому вона\~була вимушена\~і вночі\~і вдень\~надавати поради\~та допомогу.\~Дитина постійно\~плакала,\~тому за\~порадою лікаря\~дитину було\~необхідно відлучити\~від материнського\~молока,\~яке було\~неналежної якості\~та не\~містило відповідної\~жирності.\~У звязку\~з цим\~[PERSON]\~ була\~змушена перевязати\~[PERSON] груди,\~аби молоко\~не прибувало,\~та перевести\~дитину на\~ штучне\~вигодовування,\~після чого\~дівчинка перестала\~плакати,\~бо не\~була голодна.\~[PERSON]\~почала себе\~дивно вести,\~проявлялася агресія,\~вона говорила\~якісь дивні\~речі,\~залишила відкритим\~кран у\~ванній кімнаті,\~та включеним\~газ на\~кухні.\~Онук повіз\~[PERSON] до\~лікаря-психіатра\~та зясувалося\~що вона\~уже раніше\~проходила лікування.\~Дану обставину\~під час\~заміжжя [PERSON]\~приховала від\~[PERSON] та\~до того\~часу ніколи\~не повідомляла.\~29\~чи 30\~березня після\~чергової сварки\~[PERSON] повідомила\~що йде\~від чоловіка,\~на що\~[PERSON] пояснила,\~аби вона\~не робила\~поспішних висновків,\~бо в\~сімї бувають\~різні сварки.\~Усі родичі\~просили [PERSON]\~залишитись,\~однак її\~рідні вирішили\~забрати її\~додому,\~тому \~[PERSON] зібрала\~речі та\~залишила дитину\~на чоловіка. На даний час [PERSON] не може самостійно піклуватись про малолітню доньку, їй потрібна стороння допомога, а у разі якщо судом буде визначено місце проживання дитини разом із матірю, то, на думку свідка, самостійно доглядати доньку [PERSON] не зможе за своїм станом здоровя. Для дитини в будинку по вул. Передовій, 495 у місті Дніпрі батьком малолітньої дитини [PERSON] створені усі умови для належного догляду та виховання дитини. Дитиною також опікуються усі члени родини, а оскільки вона особисто не працює, то більшу частину часу приділяє дівчинці саме вона; - [PERSON], який є батьком відповідача [PERSON], у судовому засіданні пояснив, що із самого початку він заперечував проти одруження сина із [PERSON], оскільки після знайомства з її родичами стало відомо про те, що вони зловживають спиртними напоями. Після одруження діти стали проживати разом з ними у будинку за адресою: вул. Передова, 495 у місті Дніпрі. Через постійні сварки та скандали відносини між ними погіршились, а у квітні 2018 року після чергової сварки між подружжям за [PERSON] приїхали її рідні та забрали до себе додому. Дитину вона залишила, оскільки [PERSON] заперечував проти проживання доньки разом із матірю через її стан здоровя. Особисто він не приймав участі у тому, коли [PERSON] виганяли з дому та не сприяв розлученню її з дитиною. Він постійно працює, приходить додому пізно, тому у нього не має часу займатись сімейними справами; - [PERSON] є хрещеним батьком малолітньої [PERSON], [INFO], у судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] є його другом. Одного разу ще до народження дитини, подружжя [PERSON] та [PERSON] зустрічали у них вдома Новий рік та запропонували йому бути хрещеним батьком, проти чого він не заперечував та надав свою згоду. Зі слів [PERSON] йому відомо, що після пологів поведінка [PERSON] змінилася і вона стала іншою. Після народження малолітньої [PERSON] вони разом із [PERSON] неодноразово гуляли із дітьми. Із батьками [PERSON] свідок [PERSON] не знайомий; - [PERSON] суду пояснив, що він є колишнім хлопцем сестри [PERSON] [PERSON], та може охарактеризувати сімю [PERSON] з негативної сторони. У будинку брудно, забігають коти та собаки, на веранді знаходиться клітка з папугами. Він товаришує З [PERSON] та на теперішній час у нього неприязні стосунки з [PERSON]. - [PERSON] є подругою бабусі [PERSON] [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що сімю [PERSON] знає понад 10 років, вона була присутня у церкві на вінчанні [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у них народилась донька, яку [PERSON] дуже любить, виховує та турбується. Особисто охарактеризувати відносини між сторонами не може, оскільки їй все відомо зі слів бабусі [PERSON]; Вислухавши пояснення свідків як з боку [PERSON], так і з боку [PERSON], судом не встановлено будь-яких фактів, які б свідчили про неналежний догляд, турботу та виховання матірю [PERSON] своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також не встановлено будь-яких та обставин, які давали хоча б припущення того, що проживання дитини з матірю буде шкодити інтересам дитини чи має загрозу її життю. До пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] суд ставить критично, оскільки пояснення свідка [PERSON] грунтуються на відомостях, які їй відомі лише зі слів [PERSON], а пояснення свідка [PERSON] є упередженими, оскільки він пояснив, що є колишнім хлопцем сестри [PERSON] [PERSON], з якою на теперішній час у нього неприязні стосунки, тому, на думку суду, його пояснення носять виключно субєктивний характер. Судом встановлений задовільний та такий, що відповідає житловим нормам стан житлових приміщень, в яких сторони мають намір влаштувати проживання своє малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту обстеження умов проживання у житловому будинку за адресою: вул. Прянишникова, б.63 у місті Дніпрі, складеного управлінням-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, створені належні умови для проживання матері та малолітньої дитини (а.с.19), також дані обставини підтверджуються фото (а.с.62-63). Згідно з актом обстеження умов проживання у будинку за адресою: вул. Передова, б.495 у місті Дніпрі від 23.04.2018 року №103/2096 складеним управлінням-службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, створені належні умови для проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Судом також досліджений майновий стан сторін та виявлено, що позивачка за основним позовом [PERSON] працевлаштована квитковим касиром по обслуговуванню автовокзалу «Центральний» згідно наказу про прийняття на роботу від 26.03.2018 року №7к-2 та на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною (а.с.15), навчається на заочній формі навчання Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет «ІV рівня акредитації» (а.с.16), проживає в будинку за адресою: вул. Прянишникова, б.63 у місті Дніпрі, власником якого є дідусь [PERSON] згідно із свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 10.09.1984 року у складі сімї: дідусь [PERSON], [INFO], [PERSON], 1978 рік народження, дядько, [PERSON], 1999 рік народження, - сестра, [PERSON], [INFO], мати (а.с.16). Дідусь позивачки [PERSON] - [PERSON], [INFO], працює на ТОВ «Хлібозавод №10» та має сукупний дохід з грудня 2017 року по травень 2018 року у сумі 26\~426,50 гривень (а.с.53); дядько позивачки за основним позовом [PERSON] працює електрозварником ручного зварювання на АТ «Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів» та має сукупний дохід за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року у сумі 52\~730,68 гривень (а.с.52); мати позивачки за основним позовом [PERSON] [PERSON], працює на ПАТ «Укрпошта» та має сукупний дохід у сумі 19\~056,46 гривень. З наведених даних суд дійшов висновку про достатній рівень матеріального забезпечення родини [PERSON], що дозволить їй утримувати малолітню [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON]\~працює в\~ТОВ «Глуско Рітейл» на посаді оператора заправних станцій АЗС №03015/0 Дніпропетровського регіону із 04.05.2018 року відповідно до наказу 01-Дн №48-ос від 03.05.2018 року (а.с.115), а також навчається на денній формі навчання гуманітарного факультету Національної металургійної академії України за освітнім рівнем «магістр» з 01.09.2017 року (а.с.113). Мати позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] на даний час не працює, за останнім місцем роботи в ПП «Єсаул» характеризується як відповідальний та дисциплінований працівник (а.с.137, 138-139); батько відповідача [PERSON] [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів категорії «Д» (а.с. 129-131) за місцем роботи характеризується висококваліфікованим водієм. Бабуся [PERSON] [PERSON] пенсіонерка, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.141). Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належність та допустимість доказів регламентуються ст.ст. 77, 78 ЦПК України за якими, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2\~ст.150 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.2\~ст.155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Так,\~статтею 21 Конституції України\~проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у\~статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї\~статті Конституції України\~закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка. Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване\~ст. 33 Конституції України. За\~ч.ч. 1, 4 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1\~ст. 160 СК України). При вирішенні даного спору про місце проживання дитини, суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, приймає до уваги встановлені у судовому засіданні факти щодо відповідального ставлення матері [PERSON] до виконання своїх обов'язків, зокрема факт продовження відвідування дитини [PERSON], [INFO], після неможливості спільно з нею проживати, надання усіх необхідних речей та продуктів харчування, підтримання емоційного контакту з донькою. Дані обставини підтверджують наявність тісного звязку матері із її новонародженою дитиною, підтримання якого є життєво необхідним, як для матері так і для дитини такого віку. Суд також враховує, що сімєю позивачки за основним позовом [PERSON] створені усі необхідні умови для проживання дитини, що підтверджується як матеріалами справи актом обстеження умов проживання в житловому будинку за адресою: вул. Прянишникова, б.63 у місті Дніпрі, складеним управлінням-службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, так і показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Суд звертає увагу, що невиконання та ігнорування рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 14.06.2018 року №125 про визначення місця проживання дитини [PERSON], 29.01.2018 року разом із матірю відповідачем за основним позовом позивачем за зустрічним позовом [PERSON] через його необовязковість, судом не може розцінюватись, як правомірна поведінка, та свідчить про те, що він не є законослухняним членом суспільства, оскільки в даному випадку інтереси батька суперечать інтересам дитини та позбавляють дитину її права на материнську любов, турботу, виховання, піклування, догляд та духовний звязок із матірю, наявність якого передбачає безперервність та носить постійний характер виходячи із віку дитини. В той же час не заслуговують на увагу та, на думку суду, є наслідком спотвореного розуміння процесу виховання дітей в сімї, посилання представника [PERSON] на намагання позивачки [PERSON] принципово отримати перевагу у місці проживання малолітньої [PERSON], 29.01.2018 року, виходячи із її статусу матері, в той час, як судом встановлено, що дії матері у вигляді її намагання бачити та відвідувати доньку за будь-яких умов, надання їй усіх необхідних речей та продуктів харчування, підтверджують її прояв природних якостей матері, що народила дитину, які проявляються у перший рік у жінки після народження нею дитини та є життєзабезпечувальною умовою для дитини новонародженого віку. Суд вважає, що усі зібрані по справі докази у їх сукупності дають переконливі підстави дійти висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом із матір'ю [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою: вул. Прянишникова, б. 63, місто Дніпро. Згідно з п.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватись фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року №39948/06 у справі «Савіни проти України» викладена позиція про те, що дитина може бути розлучена з матір'ю у виняткових випадках. Зважаючи на те, що на теперішній час малолітня дитина [PERSON], [INFO], примусово розлучена з матір'ю [PERSON], [INFO], виняткові випадки судом не встановлені, визначити місце проживання дитини суд вважає за доцільне з матірю, тому суд вважає задовольнити позовні вимоги щодо відібрання дитини та з постановленням судового рішення в цій частині відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO], від батька [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], б. 495, та передати матері дитині [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], та відповідно до п.5 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконана рішення суду в цій частині. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1\~409,60 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved