Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 01 серпня 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 05 червня 1982 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком на сімейне життя та обов`язки. Почуття любові та взаємоповаги втрачено. Подружні відносини між ними на даний час вже припинилися, хоча вони на сьогодні проживають разом. В них виникають постійні сварки та конфлікти, в тому числі пов`язані з домашнім насиллям. Спільних неповнолітніх дітей у них немає. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦСу відповідач не бажає. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2019 року відкрите провадження у вказаній справі, та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 22 листопада 2019 року об 11 год.00 хв. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 05 червня 1982 року, зареєстрований Павленківською сільською радою Лебединського району, Сумської області, за актовим записом № 10 (а.с.9). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Так як відповідач визнає позовні вимоги, примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved