Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем не перебувала, батьківство ним визнане, неповнолітній син проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, проте коштів для повноцінного харчування дитини, на забезпечення одягом та взуттям, ліками та на інші життєві потреби не вистачає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, є працездатним, але ухиляється від виконання батьківського обов'язку. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач, [PERSON], надав письмові пояснення, позовні вимоги визнає, але зазначив, що приймає участь в утриманні сина, купує по - можливості все необхідне для нього, інколи забирає до себе та проводить з ним вільний час, приділяє уваги вихованню дитини. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 зазначеної статті передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд установив, що сторони мають спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а. с. 3, 4). Відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні сина, надсилає кошти його матері, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с. 17-19). На даний час відповідач не працює, 12.07.2013 р. був звільнений з ТОВ «Метро Кеш Енд Керрі Україна» у зв'язку зі скороченням штату працівників, знаходиться в пошуку нового місця роботи (а.с. 16). У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд ураховує матеріальне становище малолітнього сина сторін, який утримується позивачкою, та відповідача, який є працездатним, і вважає доцільним присудити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. У порядку ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved