Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 травня 2017 року - [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 395179, виданого та зареєстрованого Сквирським районний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 10.05.2017 року, за актовим записом № 99. Спадкодавець заповіту не залишав. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на житловий будинок № 146 по вул.Слобідська (в минулому - вул.Щорса) м.Сквира Сквирського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 74.8 кв.м., житловою площею 56.1 кв.м., земельну ділянку, площею 2.1157 га, яка розташована за адресою: Київська область, Сквирський район, м.Сквира, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224010100:04:001:0019 та земельну ділянку, площею 2.8087 га, яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224010100:05:013:0001, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія КВ № 104653, виданого 15.03.2004 року. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст.1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкову масу, а саме: Державного акту на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на житловий будинок. [PERSON] та [PERSON], позивачі по справі, відмовляються від частини спадщини за законом, на користь матері та не заперечують, щоб житловий будинок № 146 по вул.Слобідська (в минулому - вул.Щорса) м.Сквира Сквирського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 74.8 кв.м., житловою площею 56.1 кв.м,, успадкувала [PERSON]. [PERSON] в свою чергу не заперечує, щоб земельну ділянку, площею 2.8087 га, яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224010100:05:013:0001, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія КВ № 104653, виданого 15.03.2004 року успадкувала [PERSON], а земельну ділянку, площею 2.1157 га, яка розташована за адресою: Київська область, Сквирський район, м.Сквира, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224010100:04:001:0019 успадкував [PERSON] Позивачі у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовою заявою, в якій просять розглянути справу у його відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 Судом встановлено, що 07 серпня 2013 року помер чоловік позивачки цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 травня 2017 року помер батько та чоловік позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 395179, виданого та зареєстрованого Сквирським районний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 10.05.2017 року, за актовим записом № 99. Спадкодавець заповіту не залишав. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на житловий будинок № 146 по вул.Слобідська (в минулому - вул.Щорса) м.Сквира Сквирського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 74.8 кв.м., житловою площею 56.1 кв.м., земельну ділянку, площею 2.1157 га, яка розташована за адресою: Київська область, Сквирський район, м.Сквира, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224010100:04:001:0019 та земельну ділянку, площею 2.8087 га, яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3224010100:05:013:0001, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія КВ № 104653, виданого 15.03.2004 року. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст.1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкову масу, а саме: Державного акту на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на житловий будинок. Вказані обставини позбавляють позивачів вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вони вимушені звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачами, окрім прийняття ними спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Вказаний розподіл спадкового майна між позивачами приймається судом та вважається законним, оскільки підтверджується Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України та не суперечить Загальним положенням про спадкування, зокрема ст.ст. 1267, 1274, 1278 ЦК України. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved