Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду вказаним позовом в якому просили: Визнати, що розмір частки у праві власності на нерухомість - 9/25 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS], кожного з позивачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO], становить по 9/100 часток; Визнати, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] успадкували після померлого [INFO] [PERSON] по 9/300 часток зазначеного вище домоволодіння; Визнати, що кожному з позивачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить у праві власності на зазначене вище домоволодіння, яке складається з приміщень: 3-1 тамбур пл. 2,2 кв.м.; 3-2 кухню пл. 17,6 кв.м.; 3-3 житлову пл.19,3 кв.м.; 3-4 житлову пл.9,4 кв.м.; 3-5 коридор пл. 3,1 кв.м.; 3-6 санвузол пл.5,1 кв.м.; 3-7 житлову пл. 14 кв.м., загальною площею 70,7 кв. м., житловою 42,7 кв.м., підсобною 28 кв.м. - по 3/25 часток. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали заяву в якій позов підтримали у повному обсязі, справу просили розглядати без їх участі. Представник Таїровської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій справу просив слухати без його участі,не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі фактичних обставин. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 17.04.1998 року розпорядженням органу приватизації №116820 у приватну, спільну часткову власність позивачам та [PERSON] передано 9/25 частин домоволодіння, що знаходилось за адресою - [ADDRESS]. 17.04.1998 року нам управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було видано на підставі вказаного вище розпорядження свідоцтво з реєстровим №4-13819. Крім позивачів у цьому документі, а також у розпорядженні вказаний власником ще [PERSON]. Приватизована частина домоволодіння, тобто 9/25 частин, належить позивачам та померлому у рівних частках та розташована за адресою: [ADDRESS]. 18.05.1998 року позивачі зареєстрували 9/25 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], у Одеському МБТІ за №283пр. Стр. 4 реєстр 3234. [INFO] помер [PERSON] - актовий запис про смерть №08 від 24.02.2008 року по виконкому Таїровської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області. Позивачі, є відповідно матір'ю та двома повнолітніми дітьми. З його смертю відкрилась спадщина на частку у розмірі 9/100 (9/25:4) у праві на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивачі, є спадкоємцями першої черги. З заявами про прийняття спадщини вони звернулись до Третьої Одеської держнотконтори, де була заведена спадкова справа 1068/2009. 17.12.2013 року державним нотаріусом Третьої Одеської держнотконтори позивачам була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії якою видати нам свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо на підставі наступного. Згідно листа КП БТІ Одеської міської ради за №428275.69.13 від 03.10.2013 року, який надійшов до Третьої Одеської держнотконтори, та відповідно до листа Овідіопольського БТІ №1501 від 29.07.2009 року про переведення об'єкту нерухомості до міста Овідіополь, в КП ОМБТІ та РОН було проведено відміну реєстрації права власності на 9/25 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Згідно листа КП Овідіопольське РБТІ №2084 від 30.08.2013 року сповіщено, що у зв'язку зі зміною меж міста Одеси, до КП Овідіопольське РБТІ було надіслано інвентарізаційну справу про нерухоме майно - 9/25 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], з одночасним повідомленням, що проведено скасування реєстрації свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів 17.04.1998 року у реєстровій книзі №283 пр., стр.4. КП Овідіопольське РБТІ реєстраційних дій щодо зазначеного майна не вчиняло. У зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло, видане УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 17.04.1998 року на 9/25 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], не було зареєстровано у відповідних органах реєстрації нерухомого майна видати свідоцтво про право на спадщину за законом Третя Одеська держнотконтора не змогла. Згідно з техничним паспортом зазначена квартира у своєму складі має приміщення: 3-1 тамбур пл. 2,2 кв.м.; 3-2 кухню пл. 17,6 кв.м.; 3-3 житлову пл.19,3 кв.м.; 3-4 житлову пл.9,4 кв.м.; 3-5 коридор пл. 3,1 кв.м.; 3-6 санвузол пл.5,1 кв.м.; 3-7 житлову пл. 14 кв.м. Загальна площа становить 70,7 кв. м., житлове 42,7 кв.м., підсобна 28 кв.м. Частка одного з співвласників домоволодіння становить 9/100 (9/25:4). Розмір частки у праві власності спадкодавця на домоволодіння [ADDRESS] дорівнює 9/100 часток. Кожний із спадкоємців, має право успадкувати після померлого [INFO] [PERSON] по 9/300 часток кожний у праві власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом та за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на момент відкриття спадщини, а також ті особи, які були зачаті за життя спадкодавця та народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи є документи які підтверджують що [PERSON] дійсно є чоловіком та батьком позивачів відповідно, а також наявні докази, які підтверджують право власності померлого на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved