Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 24.01.2014 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.09.2015 року. Фактично з відповідачем не мешкають разом з травня 2015 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] На теперішній час в неї з відповідачем виник спір щодо місця проживання доньки та вона вважає за необхідне, щоб їх донька як і раніше продовжувала проживати разом із нею, що буде в її інтересах. Відповідач має іншу родину, в зв'язку з умовами праці постійно проживає за межами України в різних кутках світу. Вона має постійне місце роботи та стабільний заробіток, її робочий день триває з 09-00 г. до 17-00 г., тому вона має час відводити дитину до школи, займатись з нею вечорами, гуляти та іншим чином піклуватись про неї. Її стабільний та не малий дохід може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. В той час, як відповідач мешкає в квартирі, яка не облаштована в повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини, її навчання. Дитина постійно скаржиться на стан здоров'я, коли відвідує батька. Одяг дитини, коли вона приїжджає від батька, постійно здає неприємний запах цвілі, що вказує на невідповідність санітарно-гігієнічним умовам проживання та виховання дитини. Вона проживає в комфортабельній квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та у тримання дитини. З самого дитинства вона постійно піклується про дитину, купує одежу, тому що відповідач не регулярно сплачує аліменти. На протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу донька постійно вказує на своє бажання жити разом із нею, дуже прив'язана до неї. Таким чином, вважає, що проживання доньки разом з нею буде відповідати інтересам дитини та просила суд визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO] з матір'ю за місцем її проживання. Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] було заявлено зустрічний позов до [PERSON], третя особа - Управління-служба у справах дітей Самарської районної у м.Дніпрі ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу та порядку участі у її вихованні, надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди матері та дозволу на оформлення документів. В обґрунтування заявлених зустрічних вимог посилався на те, що на теперішній час з відповідачкою за зустрічним позовом існує спір щодо порядку та способу його участі у виховання доньки. Відповідачка всіляко перешкоджає будь-яким його спробам побачитись з донькою та спілкування з нею, знаходячи різні надумані причини. В зв'язку з тим, що відповідачка багато часу проводить на роботі, повертається з роботи пізно ввечері, дитина більшість часу, що знаходиться вдома, проводить з родичами та знайомими відповідачки, дивиться мультики або телевізор, адже граючись іграшками вона шумить, чим заважає матері та іншим мешканцям, бо таким чином привертає до себе увагу, що зумовлено браком уваги зі сторони матері. Але, на його думку, дитині потрібно приділяти увагу, гратись та займатись з нею. Він є дієздатною, працездатною, здоровою у всіх відношеннях та порядною особою, займається спортом, постійно працює, має в особистій та сумісній власності трикімнатну квартиру. На даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] у власності якої є велика, багатокімнатна та благоустроєна квартира, де вони фактично і мешкають. Одна кімната відведена для доньки [PERSON] та в ній створені всі умови для розвитку та відпочинку дитини, для повноцінного спілкування. Внаслідок того, що відповідачка постійно зайнята на роботі, дитина часто хворіє і тому відвідування донькою дитячого закладу носить хаотичний порядок, що дуже негативно впливає на розвиток дитини. З першого року життя донька мала можливість відвідувати приватні ясла де навчалась за сучасними методиками. Для повноцінного розвитку доньки він організував їй навчання англійською та китайською мовами. [PERSON] займалась з репетитором по скрипці, що є лауреатом і учасником багатьох конкурсів та концертів. Відповідача неодноразово змінювала час, коли він може забрати дитину і постійно переносила на інший день побачення з донькою, висуваючи якісь вимоги матеріально-грошового характеру, шантажуючи можливістю побачитись з дитиною, відмовляла у побаченні без пояснення причин. Він має всі необхідні умови та можливості, щоб забезпечити нормальний фізичний та психологічний розвиток доньки, достатньо часу для спілкування з нею, занять та виховання. За час спільного проживання до віку 4,5 років з метою розвитку кругозору вони спільно з дитиною побувала в Туреччині, Таїланді, Малайзії, Росії, Чорногорії, Шрі-Ланці, безлічі поїздок по Україні. Але, з невідомих йому причин відповідачка відмовляється надавати у передбаченому законодавством порядку дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення. Вважає, що така позиція матері шкодить інтересам дитини, не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку та вказує на зловживання відповідачкою своїми батьківськими правами. В зв'язку з цим, позивач просив суд: -надати йому дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетином державного кордону України документів, для виїзду за кордон, а саме: закордонного паспорту або проїзного документу для виїзду за кордон доньки [PERSON] без згоди її матері, строком дії до досягнення дитиною повноліття; -надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу матері строком з 01.03.2017 року по 31.05.2017 року в наступні країни світу: Єгипет, Республіка Кіпр, Туреччина, Болгарія, Польща, Чехія; з 01.06.2017 року по 31.08.2017 року в наступні країни світу: Чорногорія, Туреччина, Хорватія, Польща, Чехія, Словаччина. -встановити форму спілкування його з донькою - особисте, без участі будь-яких третіх осіб з боку матері, або самої матері дитини, без погодження з ним; -місце його спілкування з донькою за місцем проживання батька або його дружини, дитячих майданчиках, парках скверах, цирку, театрах, бібліотеках, виставах, дитячих дошкільних закладах, закладах охорони здоров'я, зоопарках, санаторіях, освітніх закладах, музеях, закладах харчування, кінотеатрах, стадіонах, інших закладах, які будуть відвідуватись батьком з дитиною спільно з метою забезпечення її фізичного, духовного, освітнього та морального розвитку та підготовки до самостійного життя; -час спілкування - щотижня з 09-00 г. понеділка до 09-00 г. наступного тижня (тобто тиждень через тиждень); -можливість спільного відпочинку та оздоровлення батька з дитиною протягом місяця під час щорічної відпустки батька, або у будь-який літній місяць включно з виїздом за кордон; -можливість спільного проведення свят батьком разом із дитиною (Новий рік - з 10-00 г. 31 грудня по 12-00 г. 01 січня щорічно; Різдво - з 10-00 г. 06 січня по 18-00 г. 07 січня щорічно; Великдень - з 10-00 г. до 20-00 г.; Трійця - з 10-00 г. до 20-00 г.); -можливість спільного відпочинку у зимовий час з 03 січня по 10 січня у рік, який закінчується парним числом; -можливість спільного святкування дня народження доньки (03 листопада) у рік, який закінчується непарним числом; -зобов'язати відповідачку негайно повідомляти батька дитини у випадку погіршення стану здоров'я доньки або потрапляння її у надзвичайні ситуації, про зміну місця проживання (перебування) дитини, зміну її перебування у дошкільному чи навальному закладі; -заборонити відповідачці та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії направлені на перешкоджання йому в побаченнях з донькою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник підтримали заявлений первісний позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити останній в повному обсязі. Зустрічний позов визнали частково, заперечуючи проти надання відповідачу [PERSON] дозволу на оформлення документів для виїзду дитини за кордон та дозволу на виїзд за кордон без згоди та супроводу матері, проти побачень відповідача з дитиною без присутності матері та можливості залишення дитини на ніч у відповідача, а також святкування відповідачем разом з дитиною дня її народження та інших свят без присутності матері. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення первісного позову та визначення місця проживання дитини разом із матір'ю. Зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення первісного позову, надавши відповідний висновок органу опіки та піклування від 22.09.2016 року, за яким визнано за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] разом із матір'ю. Зустрічний позов [PERSON] просила задовольнити частково, з врахуванням висновку органу опіки та піклування від 18.10.2016 року щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини. В призначене на 08.11.2016 року судове засідання представник третьої особи не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Враховуючи, що останній приймав участь в попередніх судових засіданнях, де висловив думку органу опіки та піклування що наявного між сторонами спору, надав відповідні висновки щодо розв'язання спору згідно ч.5 ст.19 СК України, а також враховуючи думку сторін по справі, які не заперечували проти продовження слухання справи, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.01.2014 року, який було розірвано за рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.09.2015 року. З вказаного рішення суду вбачається та не заперечувалось сторонами, що фактичні шлюбні відносини та спільне проживання сторін було припинено в травні 2015 року. За час спільного проживання в них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], яка після припинення сторонами спільного проживання залишилась проживати разом із матір'ю. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ч.ч.4,5,6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи зазначені вище положення СК України, той факт, що на момент розгляду справи шлюб між сторонами було розірвано та останні проживають окремо, дитина після припинення сторонами спільного проживання залишилась проживати разом із матір'ю, з якою постійно мешкає по теперішній час, відповідний висновок органу опіки та піклування наданий суду в порядку ч.5 ст.19 СК України, яким визнано за доцільне визначити місце проживання дитини разом із матір'ю, а також визнання позову представником відповідача - батька дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В зв'язку з цим, слід визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом із матір'ю [PERSON] за місцем її проживання. Вирішуючи заявлені у зустрічному позові вимоги, суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч.5,6,7,8 ст.7 СК України учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звіль-няє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною при-сутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення бать-ків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як вбачається з пояснень представника позивача за зустрічним позовом та відповідачки, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо способу участі батька дитини у її вихованні та порядку його побачень з дитиною, а тому вказаний спір у відповідності до ст.159 СК України підлягає вирішенню в судовому порядку. При вирішення цього питання суд враховує, що [PERSON] на теперішній час одружений та разом зі своєю дружиною постійно мешкає в належній останній на праві власності квартирі [ADDRESS] того, має власне житло - квартиру [ADDRESS]. Згідно акту обстеження від 07.09.2016 року, проведеного спеціалістами Управління-служби у справах дітей, квартира [ADDRESS] має відмінний санітарний стан, обладнана меблями та побутовою технікою, газо-, водо-, електропостачанням. В квартирі мешкає [PERSON] разом зі своє дружиною та сином [INFO] Квартира складається з шести кімнат та для проживання [PERSON] виділена окрема кімната для проживання, створені належні умови для проживання дитини, їх виховання та розвитку. Дружина [PERSON] підтримує чоловіка в питанні проживання його доньки з ним. Згідно наданих до зустрічного позову довідок [PERSON] під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до доводів зустрічного позову та пояснень представника [PERSON] останній має стійке бажання спілкуватись з дитиною, приймати участь у її вихованні та розвитку дитини. Будь-яких обставин, як свідчили про неможливість вільного спілкування батька з дитиною, можливості залишення її з батьком за місцем проживання, небажання дитини спілкуватись з останнім, або інших обставин, які б вказували на невідповідність інтересам дитини запропонованого [PERSON] порядку спілкування з дитиною та способу його участі у вихованні останньої, під час розгляду справи не встановлено та відповідних доказів відповідачкою за зустрічним позовом у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України суду не представлено. Також суд враховує відповідний висновок органу опіки та піклування від 18.10.2016 року щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини. Враховуючи зазначені вище обставини та положення СК України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення зустрічного позову [PERSON] та зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди останньому в спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO] у визначений в рішенні порядок та спосіб; негайно повідомляти батька дитини у випадку погіршення стану здоров'я доньки або потрапляння її у надзвичайні ситуації, про зміну місця проживання (перебування) дитини, зміну її перебування у дошкільному чи навальному закладі. Визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його малолітньою дитиною: -встановити час особистого спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] [INFO] - перші та треті вихідні кожного місяця з 09-00 г. суботи до 17-00 г. неділі, а також кожний вівторок та четвер з 17-00 г. до 20-00 г.; -можливість особистого спілкування [PERSON] з донькою без присутності матері та будь-яких інших третіх осіб з її боку у визначений в цьому рішенні час за місцем проживання батька або його дружини, дитячих майданчиках, парках скверах, цирку, театрах, бібліотеках, виставах, дитячих дошкільних закладах, закладах охорони здоров'я, зоопарках, санаторіях, освітніх закладах, музеях, закладах харчування, кінотеатрах, стадіонах, інших закладах, які будуть відвідуватись батьком з дитиною спільно з метою забезпечення її фізичного, духовного, освітнього та морального розвитку та підготовки до самостійного життя; -можливість спільного проведення свят батьком разом із дитиною (Новий рік - з 10-00 г. 31 грудня по 12-00 г. 01 січня; Різдво - з 10-00 г. 06 січня по 18-00 г. 07 січня; Великдень - з 10-00 г. до 20-00 г.; Трійця - з 10-00 г. до 20-00 г.) кожного року, що закінчується непарним числом; -можливість спільного святкування дня народження дитини батьком разом із дитиною 03 листопада кожного року, що закінчується непарним числом, за місцем проживання батька або в місцях громадського дозвілля та відпочинку дітей, з можливістю присутності матері дитини. В частині надання [PERSON] дозволу на оформлення документів для виїзду дитини за кордон та тимчасового дозволу на виїзд з дитиною за кордон, можливості спільного відпочинку та оздоровлення батька з дитиною протягом місяця під час щорічної відпустки батька, або у будь-який літній місяць, з можливістю виїзду за кордон без згоди матері, суд вважає, що вказані питання з урахуванням віку дитини, якій на момент розгляду справи виповнилось лише шість років, її стану здоров'я у відповідний час та можливості здійснювати такі тривалі подорожі, підлягають погодженню з матір'ю дитини. А тому відповідні вимоги [PERSON] також слід задовольнити частково та: -надати [PERSON] дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетином державного кордону України документів, для виїзду за кордон, а саме: закордонного паспорту або проїзного документу для виїзду за кордон дитини [PERSON], [INFO], в порядку, передбаченому діючим законодавством України - за погодженням з матір?ю дитини [PERSON]; -надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України дитини [PERSON], [INFO], у супроводі батька строком з 01.03.2017 року по 31.05.2017 року в наступні країни світу: Єгипет, Республіка Кіпр, Туреччина, Болгарія, Польща, Чехія; з 01.06.2017 року по 31.08.2017 року в наступні країни світу: Чорногорія, Туреччина, Хорватія, Польща, Чехія, Словаччина - за погодженням з матір'ю дитини [PERSON]; -можливість спільного відпочинку та оздоровлення батька з дитиною протягом місяця під час щорічної відпустки батька, або у будь-який літній місяць в межах України, а також з можливістю виїзду за кордон - за погодженням з матір'ю дитини; В іншій частині в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. При подачі позову позивачами за первісним та зустрічним позовом було сплачено судовий збір по 551 грн. 20 коп. кожним. А тому, враховуючи задоволення заявлених останніми первісних та зустрічних вимог, сплачений останніми судовий збір розподілу не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial