Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом (а.с.43-44) і свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до свідоцтв про право власності на спадщину за законом від 27.12.2010 року вони є спадкоємцями в рівних частках після померлого [INFO] року [PERSON]. Спадщина яку вони отримали складається з 1/2 частини житлового будинку та прибудинкових споруд за адресою: [ADDRESS], яка складалася з дерев'яного житлового будинку літ. А-І, житловою площею 41,3 кв.м., з надвірними господарськими будівлями погріб п/г - дерев`яний, погріб п/г-шлак, навіс М, огорожа 1-5, та 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, цільовим використанням, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за цією ж адресою. Тобто, кожен з них, позивачів, володіє по 1/6 домоволодіння. Іншою 1/2 частиною жилого будинку господарських будівель та споруд володіє [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.1960 року. Після надіслання запитів було з'ясовано, що [PERSON] померла [INFO] Після її смерті, шляхом написання заяв про вступ в спадкові права, її спадщину яка складалася з 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] прийняли її сини, а саме [PERSON] (останнє відоме місце мешкання [ADDRESS]), [PERSON] (останнє відоме місце мешкання [ADDRESS]), [PERSON] (останнє відоме місце мешкання [ADDRESS]). [PERSON] помер [INFO]. Його спадщину ніхто не приймав, спадкова справа не заводилася. [PERSON] та [PERSON] після того, як у 1988 році написали заяву про прийняття спадщини більше ніяких дій, які б свідчили про те, що дана спадщина їх цікавить, не вчиняли, на території домоволодіння після від'їзду матері їх ніхто не бачив. Відповідно до довідок зі спадкового реєстру спадкові справи після [PERSON] та [PERSON] не заводилися. Їх місцезнаходження невідоме. Будинок був побудований у 1922 році та потребував значного ремонту, але враховуючи, що без згоди співвласника [PERSON] вони не могли виконати будівельні роботи, ремонт будинку не проводився. Тому, враховуючи, що стіни будинку були з дерева він прийшов у повну негідність до будь якого проживання та експлуатації, а згодом і зовсім був зруйнований під впливом часу. На теперішній час, дерев'яний житловий будинок літ. А-І, житловою площею 41,3 кв.м., з надвірними господарськими будівлями погріб п/г-деревьяний, погріб п\\г-шлак, навіс М, огорожа 1-5, на які зареєстроване право власності за [PERSON] та нами, повністю зруйновані. Також зруйновані господарські будівлі, сараї Б, В, Г, Ж, убиральні Д, З, кухня Е, які будувалися господарським способом і не були включенні в свідоцтва про право на спадщину за законом. Відновлення вказаних споруд неможливо. Враховуючи, що за ними зареєстроване право власності на 1/2 земельної ділянки вони мають на меті побудувати новий будинок, але будь яке нове будівництво неможливо без згоди співвласника домоволодіння (житлового будинку), якою до теперішнього часу згідно реєстру прав власників нерухомого майна є [PERSON] Просить суд припинити право власності на житловий будинок літ. А-І, житловою площею 41,3 кв.м., з надвірними господарськими будівлями - погріб п/г-дерев`яний, погріб п/г-шлак, навіс М, огорожа 1-5, за адресою: [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав. Позивачі [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку з відсутністю відомостей про місце перебування, місце знаходження відповідачів їх виклик до суду здійснювався через публікацію оголошення у пресі. В судове засідання представник третьої особи - Сумської міської ради не з'явився, надав заперечення на позов, зазначивши, що відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, таким чином вимога, щодо припинення права власності відносно [PERSON] не може заявлятись. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] має спадкоємців, які прийняли спадщину - [PERSON] та [PERSON], а отже відповідна позовна вимога порушує їх права, оскільки ст.41 Конституції України передбачає непорушність права власності. Позивачі є співвласниками земельної ділянки по [ADDRESS], на якій розташований спірний будинок (по 1/6 частині кожен). Згідно ч.5 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Частиною 1 ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. З наведеного вбачається, що право власності на земельну ділянку є невіддільним від права власності на нерухоме майно, яке розташоване на ній. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Таким чином, позивачі, не бажаючи утримувати будівлі, розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], та маючи намір відмовитись від права власності на них, мали б заявити відмову від права власності на земельну ділянку під цими будівлями. Вважають, що довідка-характеристика щодо зруйнування будівель по [ADDRESS] є неналежним доказом, адже надана вона інженером з інвентаризації. На їх думку належним доказом наведеної обставини є висновок експерта з будівництва. Просили справу розглядати без участі представника Сумської міської ради. Свідок [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS] протягом 18 років (поруч з вулицею Заозерна) пояснила, що за адресою [ADDRESS] був старий будинок, який близько 1,5 років тому повністю зруйнувався, господарські споруди теж зруйновані. [PERSON] та її рідних вона не знає. Свідок [PERSON], яка проживає протягом останніх 11 років за адресою [ADDRESS] пояснила, що сім'ю [PERSON] вона не знає. 1,5-2 роки тому старий будинок по [ADDRESS] зруйнувався, будинку та споруд не має. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками кожний 1/6 частини будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON], який був власником ? частини цього будинку, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими 27.12.2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Згідно з цим свідоцтвом на земельній ділянці по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок АІ, житловою площею 41,3 кв.м, погріб п/г дерев'яний, погріб п/г1 шлак., навіс «М», огорожа «1-5». [PERSON] став власником ? частини цього будинку на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.1987 року (а.с.58-59 інвентаризаційної справи). Відповідно до Реєстру прав власності на нерухоме майно співвласником ? частини цього будинку є [PERSON] (а.с.11-13). Позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] були видані державні акти на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1 га по [ADDRESS], згідно з якими позивачі є співвласниками по 1/6 частині вказаної земельної ділянки (а.с.15-16, матеріали цивільної справи №592/4395/14-ц - а.с.10-15). За [PERSON] право власності на земельну ділянку не зареєстровано, що підтверджується довідкою Управління Держземагентства у Сумському районі (а.с.22). 30.03.1988 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.77). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Другої Сумської державної нотаріальної контори звернулися в шестимісячний строк сини [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] вчинили дії щодо прийняття спадщини відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] не отримали свідоцтво про право на спадщину, але згідно з ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Викладені обставини підтверджуються копією спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.71-79). Один з спадкоємців після смерті [PERSON] - [PERSON] помер [INFO]. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (а.с.80). Місце проживання чи місце реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON] невідоме. В будинку по [ADDRESS] відповідачі не проживають, будинком та господарськими будівлями не користуються. Позивачі стверджують, що з 1987 року з будинку виїхала [PERSON] і з цього часу в будинку ні [PERSON], ні її сини - [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'являлися, будинок не утримували. Позивачі ремонт будинку не проводили і на даний час будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] за твердженням позивачів повністю зруйнувався. В підтвердження того, що житловий будинок АІ, погріб п/г дерев'яний, погріб п/г1 шлак., навіс «М», огорожа «1-5» за адресою [ADDRESS] зруйновані позивачі надали довідку-характеристику, видану фізичною особою-підприємцем [PERSON] Згідно з довідкою-характеристикою вищезазначений будинок з господарськими будівлями самозруйновані (а.с.33). Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що старого будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] не має, ці будівлі зруйновані. З матеріалів цивільної справи №592/4395/14-ц вбачається, що в травні 2014 року позивачі зверталися до Ковпаківського районного суду м.Суми з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] в порядку набувальної давності. В позовній заяві позивачі стверджували, що будинок потребує ремонту і вони бажають добудувати до будинку прибудову. Отже, позивачі в 2014 році вважали можливим побудувати прибудову до будинку, а в серпні 2016 року звернулися з позовом до суду про припинення права власності на будинок, зазначаючи про знищення будинку, його саморуйнацію. Докази, що нерухоме майно було самозруйновано внаслідок сплину часу, позивачами надано не було. Довідка фізичної особи-підприємця не містить опису, що становить собою зруйнований будинок та господарські споруди, внаслідок чого цей будинок був зруйнований. Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Позивачі мали можливість користуватися своєю частиною будинку, могли вжити заходів до збереження всього спадкового майна та недопущення його руйнації, але зобов'язання власника по утриманню свого майна не виконували. З матеріалів інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS] вбачається, що будинок дійсно був у ветхому стані. Станом на жовтень 2010 року будинок А-І мав відсоток зносу - 69%, а господарські будівлі погріб п/г, погріб п/г1, навіс «М» мали відсоток зносу від 40% до 50% (а.с.71 інвентаризаційної справи). Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Позивачі не надали суду доказів, що вони зберігали та утримували будинок з господарськими будівлями відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Позивачі не довели, що відбулося фізичне знищення майна у законному порядку. Згідно з ст.ст.346, 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Отже, статтею 349 ЦК України передбачено можливість припинення права власності на знищене майно тільки за наявності відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Така заява власників майна відсутня. Вимога позивачів про припинення права власності на нерухоме майно зумовлена тим, що позивачі самочинно збудували новий будинок Л-1, сараї Е, И, вбиральню К, прибудову а3 на земельній ділянці по [ADDRESS]. Це підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.11.2010 року, який міститься в матеріалах інвентаризаційної справи - а.с.86. Новий будинок було збудовано без дозвільних документів. Позивачі не надали доказів, які перешкоди вони мають у здійсненні своїх прав, подаючи позов про припинення права власності на будинок з господарськими будівлями. Оскільки [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину, спадщина належить їм з моменту відкриття. Згідно з ст.90 ЗК УРСР в редакції, яка діяла станом на 1988 рік, на землях міст при переході права власності на будівлю переходило і право користування земельною ділянкою або її частиною. Право власності на земельну ділянку за [PERSON] не зареєстровано, як і за спадкоємцями після смерті [PERSON] Згідно з ст.12 ЗК України до повноважень міських рад належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Позивачі не зверталися до Сумської міської ради щодо обстеження земельної ділянки, встановлення факту руйнування будинку, господарських споруд, фактично побудувавши на земельній ділянці новий будинок. З врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed