Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачі звернулися до відповідача із позовною заявою, в якій просили ухвалити рішення про усунення перешкод у спілкуванні діда, баби з онуком та прийнятті участі у вихованні, зобов'язавши [PERSON] не перешкоджати їм брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з їх онуком, [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивували тим, що [INFO] народився їх онук [PERSON]. Його батьками є [PERSON] та їх син, [PERSON]. На даний час [PERSON] проживає окремо від свого чоловіка та їх сина, [PERSON], в м. Світловодськ Кіровоградської області. Свого сина та їх онука, [PERSON], їх невістка забрала із собою та проживає в м. Світловодськ в квартирі своїх батьків разом із своїми батьками та братом. На день звернення до суду з позовом мати дитини здійснює перешкоди у спілкуванні позивачів з онуком та прийняття участі у його вихованні: не дає можливості зустрічатися з онуком; не дозволяє забирати онука до себе, хоча б на один вихідний день; відмовляється надавати можливість спілкуватися по телефону тощо. У зв'язку із вищевикладеними обставинами позивачі звернулися із заявою до Світловодської міської ради Кіровоградської області з проханням зобов'язати [PERSON] надавати їм можливість спілкуватися із онуком. Відповідною службою у справах дітей було проведено профілактичну роботу із [PERSON] щодо недопущення порушення законодавства та порушення права дитини на спілкування із бабою та дідом. Але, не зважаючи на це, [PERSON] не змінила свою поведінку і в зв'язку з цим позивачі змушені були звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що онук [PERSON] народився в сел. Онуфріївка. Вони з дружиною забирали їх з відповідачем з пологового будинку. Онук з ранку до вечора перебував з позивачами. Коли сторони по справі разом проживали в домоволодінні позивачів, відповідач [PERSON] мало займалась вихованням дитини, прийшовши з роботи додому, відразу ж сідала за комп'ютер і на прохання дитини погратися не зважала. Коли приїхав дядько дитини з Києва, вони вирішили поїхати до відповідача в м. Світловодськ, щоб поспілкуватися з дитиною, але відповідач їм дитину не дала, хоча той обіцяв їй привезти дитину чи їй додому, чи в дитячий садочок, але вона все одно відмовляла, і говорила, що коли дитина приїжджає від позивачів, то нічого не їсть. Позивач в судовому засіданні просив, щоб йому надали можливість спілкуватися з онуком. Причину, чому відповідач не дає спілкуватися позивачам з дитиною, вона не пояснила, сказала, що не дасть і все. За минулий рік вони спілкувалися двічі - приїздили до дитячого садочка і там спілкувалися. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач проживала у позивачів вісім років. У пологовий будинок її відвозили позивачі. Дитина з першої хвилини була у бабусі на руках - позивача [PERSON] Вона сиділа з онуком кожної ночі. Дитина зростала у позивачів три з половиною роки доки відповідач не поїхала на постійне місце проживання до своїх батьків у м. Світловодськ. Коли онуку було 2 роки позивач влаштувалась на роботу. За весь час коли [PERSON] хворів відповідач жодного дня не була на лікарняному по догляду за дитиною. [PERSON] в судовому засіданні просила, щоб їм надали можливість приймати участь у вихованні дитини, також, щоб їм надали можливість забирати дитину до дому для спілкування. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що дід та баба мають право на періодичні та систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідання дитиною місця проживання діда та баби. В судовому засіданні просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на даний час жодним чином не порушуються права діда та баби щодо спілкування з онуком. На даний час досить конфліктна ситуація склалась в сім'ї між батьками колишнього чоловіка та відповідачем. Розлучення батьків дійсно стало досить психотравмуючим фактором для них самих, для їх оточення і для самої малолітньої дитини. На даний час дитина знаходиться у м. Світловодськ на проживанні з його матір'ю. Взагалі будь-яких заперечень відповідача щодо спілкування бабусі і дідуся з онуком немає. Дитина малолітня і тому вважає неприпустимим, що така дитина тривалий час проживатиме в чужому місці за відсутністю матері. Ввважає, що зважаючи на вік дитини, представник відповідача вважав неможливим забирати дитину на півтора місяці. Зазначив, що достатнім для забезпечення прав позивачів на прийняття участі у вихованні дитини буде встановлення графіку, а саме: спілкування за місцем проживання дитини у м. Світловодськ без перевезення в інші регіони, а також спілкування в присутності матері, доки дитина не подорослішає і доки відносини, що виникли, не нормалізуються. Представник третьої особи [PERSON], в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та надала пояснення щодо вказаних позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачів, знає сім'ю дуже давно. Розлучення [PERSON] та [PERSON] навіть для сусідів було неочікуваним. [PERSON] зібрала свої речі та виїхала з домоволодіння позивачів. Зі слів свідка дитина зростала на руках у [PERSON], бабусі, дідуся та [PERSON], а мама займалась дитиною лише останнім часом, приходила з роботи і гуляла з ним по вулиці. Вихованням дитини займались переважно рідні зі сторони батька цієї дитини. Зі слів сусідів їй було відомо, що відповідач не дає можливості позивачам спілкуватися з дитиною. Фактично дитина виросла на руках діда та баби і вони до нього дуже прив'язані, як і онук до них. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що із самого початку відповідач жила з нею та позивачами, тобто її батьками. Свідок не помічала у відповідача материнських почуттів. [PERSON] фактично виховували позивачі та свідок. В сел. Онуфріївка всі люди думали, що це дитина свідка, тому що вона постійно з ним гуляла і виховувала його. Коли у свідка з'явилась донька, то вона виховувала дітей разом. Потім свідок [PERSON] почала сперечатись з відповідачем, так як остання, приходячи з роботи, не хотіла гратися і гуляти з [PERSON], оскільки вона втомлена. Потім, через деякий час, відповідач почала виходити з [PERSON] на прогулянки. Відповідач не дає можливості спілкуватися з дитиною. Суд, заслухавши позивачів, їх представника, представника відповідача та свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вимогами ст. 18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Згідно з ч. 3 ст. 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є: [PERSON] та [PERSON] /а.с.15/. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 75/. Отже, позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] згідно вказаних свідоцтв про народження є рідними дідусем та бабусею [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі [PERSON] хоча й зареєстрована в [ADDRESS], фактично проживає в [ADDRESS]. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Світловодської міської ради Кіровоградської області від 11.09.2015 року на ім'я позивачів вбачається, що службою у справах дітей було проведено профілактичну бесіду з матір'ю дитини, [PERSON] щодо недопущення порушень законодавства та порушення права дитини на спілкування з дідом та бабою /а.с. 16/. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України. В ч. 2 ст. 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З довідки про склад сім'ї вбачається, що позивач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: дочка - [PERSON], чоловік - [PERSON], мати - [PERSON] /а.с.18/. Згідно довідок виданих Онуфріївською селищною радою Кіровоградської області позивачі характеризуються позитивно /а.с. 20-21/. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно наданого до суду висновку службою у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області ними рекомендовано графік спілкування дідуся та бабусі з онуком, а саме: встановити дні та години спілкування онука [PERSON] з дідусем та бабусею - 1-ша та 3-тя субота та неділя місяця з 10.00 години суботи до 16.00 години неділі, не створювати перешкоди для відвідування та перебування онука на території сім'ї [PERSON] та [PERSON], спільного відпочинку разом, оскільки для цього немає ніяких видимих причин для заборони, надавати можливість спілкування особисто з онуком [PERSON] засобами телефонного, електронного та іншого зв'язку /а.с. 76/. Враховуючи, що між сторонами наявний спір про порядок участі баби та діда у вихованні дитини, та те, що позивачі мають право на спілкування з малолітньою дитиною - [PERSON], суд вважає за необхідне встановити порядок спілкування позивачів з малолітньою дитиною. Позивачі зазначають, що з дня народження онука і допоки відповідач не переїхала проживати в м. Світловодськ без перешкод займалася вихованням онука, його утриманням, мали змогу систематично гуляти з ним та відвідувати місця громадського відпочинку, але потім між ними та відповідачем стали виникати конфлікти та напружені стосунки, до розв'язання яких були залучені органи опіки та піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні графіку спілкування позивачів суд враховує вік дитини, яка відвідує дошкільний навчальний заклад, думку матері, яка просила визначити позивачам час для спілкування з онуком щонеділі за місцем мешкання матері з 12 до 17 години або за домовленістю з матір'ю дитини в іншому місці в межах м. Світловодська. Тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визначити наступний порядок участі позивачів у вихованні дитини: надання побачень з відвідуванням онуком постійного місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], першої та третьої суботи місяця з 10 години до 17 години та першої та третьої неділі місяця за місцем постійного проживання онука з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому проживає онук, без обмеження переміщення та без присутності відповідача за бажанням позивачів з 12 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин та за попередньою погодженістю сторін, надати [PERSON] та [PERSON] можливість спілкування з онуком [PERSON], особисто засобами телефонного та інших засобів зв'язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування за бажанням останнього. Враховуючи, що позивачі по справі характеризуються позитивно, а також те, що відповідачем не доведено, що відвідування їх місця проживання буде негативно впливати на фізичний та психічний стан дитини суд частково приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, однак вважає, що запропонований варіант, коди дитина повинна буде проводити нічний час у місці, де постійно не проживає, суперечить її інтересам. При прийнятті рішення суд враховує, що дідусь та бабуся раніше регулярно спілкувалися з онуком, займалися його вихованням і позбавлення їх права на спілкування з онуком також позбавляє й онука на спілкування з ними, що не є позитивним фактором, що впливає на емоційний стан дитини. Що стосується позовних вимог про участь позивачів у вихованні онука в період літніх канікул, то слід зазначити, що на даний час дитина [PERSON] у школі не навчається, а тому встановлювати графік спілкування у літні канікули суд вважає передчасним. Крім того спільний літній відпочинок дитини з дідом та бабом вони мають узгоджувати з матір'ю.

Outcome: partial