Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], 23.02.2012р.н. у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. до досягнення ним повноліття, а також додаткових витрат на утримання дитини, у звязку із хворобою, в розмірі 16299,26 гривень, що складаються\~ з половини понесених витрат на лікування сина. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач ухиляється від батьківського обовязку утримувати дитину та не надає матеріальну допомогу на утримання сина, крім того дитина хворіє та потребує додаткових витрат на лікування та оздоровлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та заявах про збільшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог не заперечив. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвано згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10.05.2016 року. У сторін є малолітня дитина: син [PERSON], 23.02.2012р.н., що стверджується свідоцтвом про народження І-ИД № 196510, виданим повторно Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1. Як встановлено судом, позивач [PERSON] разом із сином зареєстрована у [INFO], а проживає у [INFO], про що свідчить довідка №226 від 03.08.2016року видана виконкомом Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Позивач [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, отримує нестабільний дохід, тому їй важко забезпечити усім необхідним дитину самостійно. Дитина [PERSON] часто хворіє, його лікування вимагає дороговартісніх аналізів та ліків, після травми ока переніс кілька операцій, а саме по видаленню катаракти лівого ока і глибинних рубців та по заміні кришталика ока. З приводу цього позивачці неодноразово доводилось звертатися за консультацією до дитячого офтальмолога за місцем проживання та у м.Києві, а в листопаді 2016року дитина проходила стаціонарне лікування у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» МОЗ України, що підтверджено випискою №1667 із медичної карти стаціонарного хворого. Також у грудні 2016року позивач понесла витрати по придбанню медикаментів та окулярів для сина, про що свідчать додані до матеріалів справи копії товарних чеків. Таким чином загальна сума документально підтверджених витрат на лікування дитини [PERSON] станом на 11.01.2017року становить 32598,52грн. Відповідач [PERSON] працює неофіційно, займається транспортними перевезенями по України та за кордоном, має нерегулярний та мінливий дохід. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 віл 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів: наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що батьки дитини разом не проживають, дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері і проживає з нею. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з рівності обовязку батьків щодо утримання дітей, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] має можливість виконувати батьківські обовязки по утриманню малолітнього сина, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав малолітньої дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 16299,26грн.

Outcome: approved