Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом в якому просять суд визнати поруку, що походить від договору поруки № В-11/0018/09/43/20 від 14 лютого 2009 року, укладеного між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такою, що припинена з 24 грудня 2014 року; покласти на відповідача судові витрати у розмірі 2522,40 грн. Мотивують позовні вимоги тим, що 14 лютого 2009 року у м. Сквира Київської області між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» (далі - відповідач, кредитодавець) та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - позичальник) було укладено Кредитний договір № В-11/0018/09/43/20 (далі - кредитний договір). Поручителями за цим кредитним договором згідно договору поруки № В-11/0018/09/43/20 (далі - договір поруки) від 14 лютого 2009 року виступили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі, поручителі) та [PERSON] . Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору поруки поручитель зобов`язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по кредитному договору та додатками до нього, укладених між кредитодавцем і позичальником. Підпунктом 2.1 пункту 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Позичальник перед відповідачем свої обов`язки згідно кредитного договору не виконав, суму кредиту вчасно не повернув в зв`язку з чим рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» було стягнуто солідарно з позичальника та поручителів суму непогашеного кредиту, суму нарахованої пені та суму нарахованих процентів, суму сплаченого третейського збору та суму понесених витрат на правничу допомогу, що разом складає 145 270 (сто сорок п`ять тисяч двісті сімдесят) грн. 10 коп. Відповідно до ухваленого рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок», Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 6-1477/11 від 18 жовтня 2011 року про стягнення з позичальника та поручителів суму непогашеного кредиту, суму нарахованої пені та суму нарахованих процентів, суму сплаченого третейського збору та суму понесених витрат на правничу допомогу, що разом складає 145 270 (сто сорок п`ять тисяч двісті сімдесят) грн. 10 коп., який (виконавчий лист) було направлено до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби для виконання. У період з 2011 року по 2020 рік з позичальника та поручителів на виконання виконавчого листа № 6-1477/11 від 18 жовтня 2011 року, солідарно проводилися регулярні стягнення на погашення заборгованості. Нещодавно позивачам стало відомо, що позичальник, [PERSON] , 26 травня 2013 року пішов з дому та не повернувся. 24 грудня 2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/4319/14-ц [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. 27 вересня 2016 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/7076/16-ц [PERSON] було оголошено померлим. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/7076/16-ц від 27 вересня 2016 року, Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на норми статей 25, 47, 509, 523, 526, 543, 553, 554, 559, 608, 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивачі вважають, що оскільки у разі оголошення позичальника [PERSON] померлим його спадщина, яка включає в себе в тому числі і кредитні зобов`язання, мала перейти до його спадкоємців, за яких позивачі не поручалися як за нових боржників укладаючи договір поруки від 14.02.2009 року № В-11/0018/09/43/20 або будь-який інший договір поруки чи додаткову угоду до договору поруки, а отже зобов`язання, що випливають з договору поруки мають вважатися припиненими. У судове засідання позивачі та представник позивачів не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлено належним чином, представником позивачів та позивачем [PERSON] подані до суду заяви про розгляд справи у відсутності позивачів та представника позивачів, підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позові, просили суд їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача до суду (вх. № 1773/21 в АСДС від 25.02.2021 року) надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача зазначив, зокрема, що в силу вимог статей 513, 520, 521, ч. 3 ст. 559, ч. 1 ст. 1282 ЦК України обов`язок спадкоємця задовольнити вимоги кредитора не можна вважати переведенням боргу, а отже не підлягає застосуванню ч. 3 ст. 559 ЦК України. У свою чергу представник відповідача зазначив, що рішення третейського суду про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителів за договором поруки було ухвалено 30.07.2010 року, тобто на момент повної цивільної дієздатності позичальника. На підставі вказаного рішення Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист. Згідно статей 543, 553, 554 ЦК України відповідач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від позичальника та позивачів разом, так і від будь-кого з них окремо. Рішення третейського суду було ухвалено до моменту встановлення судом позичальника безвісно відсутнім, а в підсумку - померлим. Оскільки стягнення заборгованості за договором поруки здійснюється на підставі зазначеного виконавчого листа, який виданий відповідно до рішення третейського суду 2010 року, можна зробити висновок, що порука на момент ухвалення рішення і видачі виконавчого листа не була припинена. Підсумовуючи викладене представник відповідача вважає, що вимога про визнання поруки за договором поруки припиненою з 24.12.2014 року не тягне за собою жодних наслідків щодо виконання рішення третейського суду, оскільки порука не була припинена, крім того, що ні на момент ухвалення рішення чи видачі виконавчого листа не було ніякого переведення боргу на іншу особу для виконання зобов`язання іншим боржником. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить суд позивачам у задоволенні позовних вимог відмовити; розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Судом встановлено, що 14 лютого 2009 року у м. Сквира Київської області між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено Кредитний договір № В-11/0018/09/43/20, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в кредит в сумі 114000 (сто чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору (п.п. 1.1 п. 1 кредитного договору). Згідно п.п. 4.1 п. 4 кредитного договору для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитодавцем за цим договором сторони укладають договір застави та договори поруки №В-11/0018/09/43/20 від 14.02.2009 року. Згідно п.п. 5.1 п. 5 кредитного договору цей договір набуває чинності з 14 лютого 2009 року та діє до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. Поручителями за кредитним договором згідно договорів поруки №№ В-11/0018/09/43/20 від 14 лютого 2009 року виступили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивачі) та [PERSON] . Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договорів поруки поручитель зобов`язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по кредитному договору та додатками до нього, укладених між кредитодавцем і позичальником. Підпунктом 2.1 пункту 2 договорів поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Згідно підпунктів 3.1-3.3 пункту 3, підпункту 4.1 пункту 4 договору поруки сторони цього договору передбачили, що договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами. Договір припиняє свою дію тільки у випадку повного виконання забезпеченого порукою зобов`язання. Даний договір діє протягом всього терміну дії кредитного договору. З усіх питань, не врегульованих даним договором, сторони керуються кредитним договором, договором застави, додатками до них та чинним законодавством України. Позичальник перед відповідачем свої обов`язки згідно кредитного договору не виконав, суму кредиту вчасно не повернув в зв`язку з чим рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 04 лютого 2011 року у справі № 666/10 розірвано кредитний договір № В-11/0018/09/43/20, укладений 14 лютого 2009 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] ; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» суму непогашеного кредиту, суму нарахованої пені та суму нарахованих процентів, суму сплаченого третейського збору та суму понесених витрат на правничу допомогу, що разом складає 145 270 (сто сорок п`ять тисяч двісті сімдесят) грн. 10 коп.. Відповідно до ухваленого рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок», Печерським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист № 6-1477/11 від 18 жовтня 2011 року про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» суму непогашеного кредиту, суму нарахованої пені та суму нарахованих процентів, суму сплаченого третейського збору та суму понесених витрат на правничу допомогу, що разом складає 145 270 (сто сорок п`ять тисяч двісті сімдесят) грн. 10 коп. Рішення набрало законної сили 18 жовтня 2011 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 18 жовтня 2012 року. 24 грудня 2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/4319/14-ц [PERSON] було визнано безвісно відсутнім, оскільки [PERSON] 26 травня 2013 року пішов з дому та не повернувся. Рішення суду набрало законної сили 05 січня 2015 року. Судом у даній справі було встановлено, зокрема, що шлюб між заявницею [PERSON] та [PERSON] розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.12.2010 року, актовий запис № 93. Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом у даній справі також було встановлено, що визнання колишнього чоловіка заявниці [PERSON] безвісно відсутнім є необхідним для оформлення пенсії по втраті годувальника, оскільки їхня дочка [PERSON] є малолітня і потребує постійного догляду. 27 вересня 2016 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/7076/16-ц [PERSON] було оголошено померлим. Рішення суду набрало законної сили 10 жовтня 2016 року. Судом у даній справі було встановлено, зокрема, що шлюб між заявницею [PERSON] та [PERSON] розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.12.2010 року, актовий запис № 93. Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом у даній справі також було встановлено, що оголошення [PERSON] померлим необхідне заявниці для реалізації права дітей на спадкування та оформлення пенсії по втраті годувальника. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/7076/16-ц від 27 вересня 2016 року, Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 27 лютого 2020 року було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 01 від 27 лютого 2020 року. Після оголошення померлим спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на майно у складі земельної ділянки площею 1,4841 га, кадастровий номер: 4623683100:17:000:0202, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Звенигородської сільської ради, Пустомитівського району Львівської області, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 067678, виданого Пустомитівським районним відділом земельних ресурсів від 30 грудня 2005 року, що належить на праві особистої приватної власності [PERSON] згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів за № 240785447 від 12 вересня 2020 року (номер запису про право власності: 12895601, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 27763920 від 05.01.2016 року)). 01 березня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Кулінською С.А. відносно боржника [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 32563676 з виконання виконавчого листа № 6-1477, виданого 18.10.2011 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» заборгованість в сумі 145 270 (сто сорок п`ять тисяч двісті сімдесят) грн. 10 коп. 08 березня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції Кулінською С.А. відносно боржника [PERSON] винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника [PERSON] .. На заяву позивача [PERSON] від 28.09.2020 року до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), останній листом від 16.10.2020 року за вих. № 26659 повідомив, що на виконанні у відділі перебувають наступні виконавчі провадження: АСВП № 59697486 - виконавчий лист № 6-568-1/10 від 04.10.2010 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 119270,13 грн. (стягнуто 00,00 грн.); АСВП №59706577 - виконавчий лист № 6-1520/12 від 12.11.2012 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 151659,10 грн. (стягнуто 3858,74 грн.); АСВП № 497706643 - виконавчий лист № 6-567-1/10 від 04.10.2010 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 66841,38 грн. (стягнуто 2698,92 грн.); АСВП № 59706750 - виконавчий лист № 757/2702/14-ц від 28.04.2014 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 276130,32 грн. боргу та 243,60 грн. судового збору (стягнуто 00,00 грн.). 05 вересня 2019 року головним державним виконавцем Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Поляруш А.М. відносно боржника [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59965691 з виконання виконавчого листа № 6-1477/11, виданого 18.10.2011 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» заборгованість в сумі 145 270 (сто сорок п`ять тисяч двісті сімдесят) грн. 10 коп.. На заяву позивача [PERSON] від 08.09.2020 року до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), останній листом від 10.09.2020 року за вих. № 22485 повідомив, що на виконанні у відділі перебувають наступні виконавчі провадження: АСВП № 60318432 - виконавчий лист № 6-567-1/10 від 04.10.2010 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 66841,38 грн. (стягнуто 4741,35 грн.); АСВП № 60319205 - виконавчий лист № 6-568-1/10 від 04.10.2010 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу 119270,13 грн. (стягнуто 4741,35 грн.); АСВП № 59967089 - виконавчий лист №6-1487/11 від 18.10.2011 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу 111945,41 грн. (стягнуто 4525,04 грн.); АСВП № 59965691 - виконавчий лист № 1477/11 від 18.10.2011 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу 145270,10 грн. (стягнуто 10934,55 грн.). 16 жовтня 2019 року заступником начальника Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дяченко Н.А. відносно боржника [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60319022 з виконання виконавчого листа № 6-1477/11, виданого 18.10.2011 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» заборгованість в сумі 128 519 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 28 коп. На заяву позивача [PERSON] від 08.09.2020 року до Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), останній листом від 20.10.2020 року за вих. № 26400 повідомив, що на виконанні у відділі перебувають наступні виконавчі провадження: АСВП № 60319392 - виконавчий лист № 757/2702/14-ц від 26.03.2014 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу 276373,92 грн. (стягнуто 0 грн.); АСВП № 60319325 - виконавчий лист № 6-1510/12 від 12.11.2012 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу 151659,10 грн. (стягнуто 0 грн.); АСВП № 60319264 - виконавчий лист № 6-567-1/10 від 04.10.2010 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 66841,38 грн. (стягнуто 0 грн.); АСВП № 60319022 - виконавчий лист № 1477/11 від 18.10.2011 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу 128519,38 грн. (стягнуто 0 грн.); АСВП № 60318953 - виконавчий лист № 6-1487/11 від 18.10.2011 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу 111945,41 грн. (стягнуто 0 грн.); АСВП № 60318661 - виконавчий лист № 6-567-1/10 від 04.10.2010 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 119270,13 грн. (стягнуто 0 грн.) У матеріалах справи наявна заява представника позивачів (поручителів) [PERSON] надіслана поштою до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» від 22 вересня 2020 року в якій представник позивачів просила Кредитну спілку «Центр фінансових послуг»: 1)договір № В-11/0018/09/43/20 від 14.02.2009 року укладений між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» (кредитодавець) з однієї сторони, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (поручителі), з другої сторони та [PERSON] (позичальник), з третьої сторони - припинити у зв`язку зі смертю [PERSON] ; 2) усі зобов`язання відповідно до договору поруки № В-11/0018/09/43/20 від 14.02.2009 року вважати припиненими; 3) у зв`язку з припиненням договору поруки № В-11/0018/09/43/20 від 14.02.2009 року забрати виконавчі листи з Сквирського та Володарського РВ ДВС в найкоротші терміни відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідь представник позивачів просила надати в 7 (семиденний) термін з дня отримання заяви. До заяви представник позивачів додала довіреність, свідоцтво про смерть, копію рішення суду по справі № 466/4319/14-ц від 24.12.2014 року. Як вбачається з довідки УДППЗ «Укрпошта» за № 08667 зазначена вище заява представника позивачів (поручителів) [PERSON] надіслана поштою до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» від 22 вересня 2020 року, повернулася представнику позивачів (поручителів) за закінченням визначеного строку зберігання. Суд, дослідивши докази викладені у позовній заяві та матеріалах справи, доводи відповідача та його представника викладені у відзиві на позовну заяву, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення такого зобов`язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За положеннями ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Згідно із ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Частиною 4 ст. 25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно частин 1, 3 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Як було встановлено судом, 27 вересня 2016 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/7076/16-ц, яке набрало законної сили 10 жовтня 2016 року, [PERSON] було оголошено померлим. Статтею 47 ЦК України передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до частин 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Обставини, встановлені у рішенні Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/7076/16-ц, яке набрало законної сили 10 жовтня 2016 року, стосовно наявності в оголошеного померлим [PERSON] дітей (спадкоємців): [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на підставі цього рішення мали правові підстави на реалізацію права на спадкування майна після смерті батька, зокрема, у складі земельної ділянки площею 1,4841 га, кадастровий номер: 4623683100:17:000:0202, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Звенигородської сільської ради, Пустомитівського району Львівської області, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 067678, виданого Пустомитівським районним відділом земельних ресурсів від 30 грудня 2005 року, - у загальному порядку відповідачем у цій справі не спростовані, а відтак, вказані обставини не доказуються при розгляді судом цієї справи. Зокрема, відповідно до вимог частини 4 ст. 1268 ЦК України, дитина оголошеного померлим [PERSON] : малолітня [PERSON] , [INFO] , станом на день набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/7076/16-ц (10 жовтня 2016 року), будучи спадкоємицею, згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості, що у встановленому законом порядку законний представник малолітньої [PERSON] , [INFO] , з дозволу органу опіки та піклування заявила у строки визначені ст. 1270 ЦК України про відмову від спадщини (презумпція прийняття спадщини). Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора передбачений статтею 1282 ЦК України, згідно частини 1 якої спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцям. Поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо така умова міститься у договорі поруки. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким кредитором у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 3 червня 2015 року у справі № 6-206цс15. У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, висновок Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 2-2519/11). Враховуючи зазначене, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за таких умов: наявності у боржника правонаступника - спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмово згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки. Отже, як вбачається судом з матеріалів справи, внаслідок оголошення померлим позичальника [PERSON] , обов`язок за кредитним договором № В-11/0018/09/43/20 від 14.02.2009 року щодо повернення грошових коштів перейшов, в силу вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України до спадкоємиці (його дитини): малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка в силу вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після оголошення померлим спадкодавця у складі вказаної у цьому рішенні земельної ділянки, а відтак, вона (її законні представники) зобов`язані задовільнити вимоги кредитора - Кредитної спілки «Центр фінансових послуг», в порядку визначеному ст. 1282 ЦК України. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 2-4 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України). Враховуючи межі заявлених позивачами вимог і на підставі доказів, поданих ними суду, за умовами укладених від 14 лютого 2009 року договорів поруки №№В-11/0018/09/43/20 між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судом вбачається, що поручителі не надавали згоди відповідати за нового боржника (боржників), зокрема спадкоємців позичальника, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачів до відповідача про визнання поруки припиненою. Водночас, суд не погоджується з доводами позивачів про наявність правових підстав для визнання поруки припиненою саме з 24 грудня 2014 року, тобто, з дня ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/4319/14-ц про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки: 1) цим рішенням [PERSON] було визнано безвісно відсутнім, а не оголошено судом померлим, при тому, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, а не визнання її безвісно відсутньою, прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті; 2) поручителі за договорами поруки №№ В-11/0018/09/43/20 від 14 лютого 2009 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дізналися чи могли дізнатися про оголошення [PERSON] померлим не раніше дня набрання рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/7076/16-ц від 27 вересня 2016 року про оголошення померлим [PERSON] , законної сили, а саме, 10 жовтня 2016 року, однак, звернулися з цим позовом до суду за захистом своїх порушених прав саме 18 січня 2021 року, - тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачів про визнання поруки припиненою з дня набрання цим рішенням суду законної сили. Щодо доводів представника відповідача про те, що рішення третейського суду про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителів за договором поруки було ухвалено 04.02.2011 року, тобто на момент повної цивільної дієздатності позичальника, і на підставі вказаного рішення Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, за яким у тому числі з поручителів державною виконавчою службою стягується заборгованість; рішення третейського суду було ухвалено до моменту встановлення судом позичальника безвісно відсутнім, а в підсумку - померлим, суд зазначає наступне. Предметом спору у цій справі є визнання поруки згідно договорів поруки №№ В-11/0065/09/43/20 від 27 травня 2009 року, укладених між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» такою, що припинена, оскільки цьому вбачаються правові підстави, а не наявність чи відсутність у позичальника повної цивільної дієздатності на момент ухвалення рішення третейського суду від 04 лютого 2011 року у справі № 666/10 чи видачі на його підставі Печерським районним судом м. Києва виконавчого листа від 18 жовтня 2011 року, тому вказані доводи представника відповідача на думку суду є безпідставними і не входять до предмету доказування у цій справі. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-69цс11). Інші доводи представника відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву, не спростовують висновків суду у цій справі, оскільки позовні вимоги позивачів є доведеними та обґрунтованими. Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Оскільки рішення ухвалено на користь позивачів частково, то вимоги щодо відшкодування судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 2522,40 (дві тисячі п`ятсот двадцять два) грн. 40 коп. підлягають, згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, задоволенню частково в сумі 1261,20 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп., по 420,40 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. кожному позивачу.

Outcome: partial