Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 травня 1999 року. Від даного шлюбу в них двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка звернулась до суду та просить задовольнити її позовні вимоги. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала на розгляд суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. Заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення не надала (а.с.19). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки (а.с.14,18). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 15 травня 1999 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей : сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.8) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного ст.ст.109, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved