Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 20.08.2018 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням надати йому в тимчасове користування автомобіль «ЗАЗ-Sens» державний номер [NUMBER] для особистих потреб. Позивачка передала відповідачу свій автомобіль «ЗАЗ-Sens» державний номер [NUMBER] у користування разом із свідоцтвом про державну реєстрацію, страховим полісом та ключами. 23.08.2018 року позивачка дізналася, що [PERSON] керуючи автомобілем «ЗАЗ-Sens» державний номер [NUMBER] , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду із вантажним сідельним тягачем DAF CF 75.360 державний номер [NUMBER] з напівпричепом VOL HOOL державнй номер [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, була завдана матеріальна шкода. Данні про вчинення дорожньо-транспортної пригоди були внесені до ЄРДР за № 12018050000000689. Під час досудового розслідування було проведено судову авто-технічну експертизу. Згідно висновку експерта № 4912 від 08.11.2018 року, дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 12.4., 12.9. ПДД України та перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП, а дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 10.1., 10.2. ПДД України і також перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП. Постановою слідчого від 31.10.2018 року вказане кримінальне провадження було закрито, а її копії було направлено до УПП в Донецькій області для притягнення обох водіїв до адміністративної відповідальності. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.12.2018 року у справі № 266/6941/18, було встановлено наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але провадження було закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Позивачка зверталась до страховика із заявою про страхове відшкодування. Згідно страхового акту № 712-13333, експерт авто-товарознавець оглянув автомобіль ЗАЗ-Sens д.ержавний номер [NUMBER] та надав свій звіт. Представником страховика у присутності [PERSON] було оглянуто автомобіль ЗАЗ-Sens держдавний номер [NUMBER] та складено два акти, в яких були зафіксовані пошкодження автомобіля. Страховик надав позивачці розрахунок суми страхового відшкодування, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ-Sens державний номер [NUMBER] складає 66 656,16 грн.Через наявність обопільної вини страховик зменшив зазначену суму відшкодування на 50% до 33 328,08 грн. та відрахував від неї 1 000,00 грн. франшизи , яка підлягає сплаті за Полісом страхування. Позивачка отримала від страховика 32 328,08 грн. страхового відшкодування за шкоду, спричинену з вини [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] відшкодував позивачці1 000,00 грн. франшизи, виконавши свої обов`язки за страховим Полісом.Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок обопільної вини, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати залишок у розмірі 50 % від спричиненої позивачу шкоди від вартості відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ-Sens державний номер [NUMBER] , тобто 33 328,08 грн.З моменту дорожньо-транспортної пригоди , і до дати звернення позивачки до суду із позовом відповідач добровільно не відшкодував завдану позивачці шкоду, всіяко уникає спілкування, у зв`язку з чим ,позивачка вимушена була звернутись до суду з зазначеним позовом , який просить задвольнити - стягнути з [PERSON] на її користь відшкодування шкоди завданої її майну, а саме 33328,08 грн., а також судові витрати у розмірі 768,40 грн. Позивачка та її представник - адвокат Попов В.В. надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і дату судового засідання до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, відзивів, заперечень на позов не було надано. З урахуванням позиції позивачки та її представника, те що належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, з дотриманням вимог ст.281 ЦПК України, суд ухвалює по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО № [NUMBER] , власником транспортним засобом марки «ЗАЗ - Sens», державний номер [NUMBER] є: [PERSON] . (а.с.5). Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.12.2018 року(справа №266/6941/18)- провадження у справі про притягнення [PERSON] за ст. 124 КУпАП - закрито, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. (а.с.6). Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.11.2018 року- [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. (а.с.7). Згідно ремонтної калькуляції №13333 від 23.08.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ - Sens», державний номер [NUMBER] становить 66565,16 грн. (а.с.56-59) Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, сума страхового відшкодування відповідно до зменшення розміру страхового відшкодування у зв`язку із обопільною виною, складає 33328,08 грн. (а.с.61). Згідно п. 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою згідно відповідної правової підстави, яка володіє транспортним засобом, механізмом, іншими об`єктами, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Згідно ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, заподіяна з вини водія [PERSON] під час керуванню транспортним засобом, що належав позивачу, відшкодовує саме відповідач [PERSON] . Потерпілий має право відмовитися від свого права вимоги до страховика і отримати повне відшкодування збитку від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка заподіяла шкоду. В такому випадку особа, яка завдала шкоду і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування і звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах і об`ємі відповідно до зобов`язань страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Дана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду України від 26.11.2016р. по справі №6-954цс16. Згідно п.14 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013р. №4- при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно п.15 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, є підстави для його задоволення. Задовольняючи позов [PERSON] , суд, на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved