Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом і просять суд встановити факт належності [PERSON] житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], загальною площею - 72,4 кв. м. (житловою площею - 29,6 кв.м.) та визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого по [ADDRESS], та визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями, розташованого [ADDRESS], яке залишилося після смерті їхньої матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивачі не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно, проте надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки вони проживають та працюють в іншій місцевості. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без фіксування судового процесу технічними засобами, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 25 грудня 1995 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті їй належатиме і на що вона за законом матиме право заповідає своїм дітям: [PERSON], [PERSON], всім по рівній частині. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Лучанської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 72. [INFO] померла [PERSON]. На момент її смерті заповіт від 25 грудня 1995 року не був скасований. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по [ADDRESS], вартістю - 74888 грн. та інше спадкове майно. Спадкоємцями за заповітом є позивачі - [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців, які претендують на отримання спадщини за законом та за заповітом немає. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а саме у серпні 2014 року позивачі подали заяви до Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини померлої матері [PERSON]. 05 вересня 2014 року державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок померлої, розташований по [ADDRESS] по тій причині, що померла не мала свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Той факт, що житловий будинок належав на праві власності померлій [PERSON], стверджується випискою із погосподарської книги виконавчого комітету Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області за 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015 роки, довідкою № 1283 від 29.08.2014 року, виданою виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, згідно яких [PERSON] була головою двору, зареєстрована та до дня смерті проживала в [ADDRESS], а також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який 03.12.2009 року виготовлений КП КОР «Білоцерківське міжміське БТІ». З цього випливає, що житловий будинок після смерті [PERSON] переходить у власність спадкоємців - позивачів в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців, які претендують на майно спадкодавця немає. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати по справі суд залишає за позивачами.

Outcome: approved