overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивачка 13 липня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 15 серпня 2009 року. Шлюб зареєстровано в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №491. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та на утримання якої відповідач надає матеріальну допомогу добровільно. Спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з відсутність взаємопорузуміння, в наслідок чого виникали конфлікти, сварки з різних причин. Шлюбні відносини та спільне проживання припинені в липні 2011 року. Почуття любові втрачено до відповідача та примирення з ним не можливе. Майновий спір відсутній. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 серпня 2009 року, який був зареєстровано в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №491/а.с.4/ Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з липня 2011 року, внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка 13 лютого 2015 року звернулася до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи позов тим, що вони з відповідачем з 2 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON]. Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина повністю знаходяться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не прибула, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), яке було видане повторно виконавчим комітетом Правдинської сільської ради Білозерського району Херсонської області 6 лютого 2015 року, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 жовтня 2010 року (актовий запис № 05). Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), у сторін [INFO] народилась донька [PERSON]. Згідно довідки Правдинської сільської рада Білозерського району Херсонської області № 50 від 12 лютого 2015 року на утриманні у [PERSON] знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Із наданих позивачкою доказів, вбачається, що вони з відповідачем припинили сумісне проживання, досягти домовленості між собою про утримання сина не змогли. Відповідно до ст. ст. 180,181,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу ) матері або батька. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний та може надавати допомогу, так як є працездатним, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивачка 13 лютого 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 вересня 2013 року був укладений шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 715. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого у листопаді 2016 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд надати час для примирення. Ухвалою суду від 06.03.2017 року судом надано сторонам строк для примирення до 06 квітня 2017 року. 06.04.2017 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання на зявився. Про день, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 28 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 715./а.с. 4/ Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]./а.с. 5/ В січня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майновий спір відсутній. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За строк, наданий судом для примирення сторони не дійшли порозуміння. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливе і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка 13 серпня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 07 листопада 2008 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис №794. Від шлюбу вони мають сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з червня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити без змін. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 листопада 2008 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис №794 /а.с6/ Від спільного подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO] /а.с.7/ Встановлено, що з червня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивачка 13 серпня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 02 червня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 278. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, відповідач за родом своєї професійної діяльності постійно був відсутній вдома, у зв'язку з чим сторони віддалилися один від одного. З жовтня 2014 року проживають окремо, припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. З листопада 2014 року позивачка знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливі, тому просить шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Донька після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Відповідач матеріальну допомогу на дитину надає добровільно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та просив задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02 червня 2007 року. Шлюб був зареєстрований в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 278/а.с.4/. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, відповідач за родом своєї професійної діяльності постійно був відсутній вдома, у зв'язку з чим сторони віддалилися один від одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припиненні з жовтня 2014 року. З листопада 2014 року позивачка знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Майновий спір відсутній. Донька після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на дитину надає добровільно. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачка 13 січня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2010 року , проте подружні відносини припинили, дитина знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не приймає участі в її утриманні. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання дитини, так як працює, інших утриманців не має, фізично здоровий. Відповідач позов визнав. Суд знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстровану шлюбі з 23 лютого 2010 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] Між сторонами не досягнута домовленість щодо утримання неповнолітньої дитини, яка після припинення сторонами сімейних стосунків, проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює, інших утриманців не має, фізично здоровий, а також вік дитини , на утримання якої стягуються аліменти, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, до повноліття дитини чи до зміни матеріального становища сторін. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивачка 13 січня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1997 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. Від позивача надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1997 року (а.с.3), мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.4,5/, які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні (а.с.6). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дітей до їх повноліття, починаючи з 13 січня 2015 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей зобов'язаний їх матеріально утримувати Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачка 13 травня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає, однак в недостатньому розмірі. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року (а.с.7), мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.8,9/, які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дітей до їх повноліття, починаючи з 13 травня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка 13 травня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року (а.с.6), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/, який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 13 травня 2015 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved