Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягувати аліменти з останнього на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подання позову з 11.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона проживала у не зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у сторін народилась донька [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, в зв`язку з чим позивачка звернулась до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хочу бу повідомлений про день та місце слухання справи належним чином, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.04.2018 року. Від вказаного шлюбу [INFO] року, у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 19.12.2008 року. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. На підставі наведеного, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, проживання батьків окремо від дітей не звільняє їх від обов`язків щодо них, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 11.02.2018 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] , оскільки вимоги позивачки є законними та обґрунтованими. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved