Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької обалсті, в якому просять: 1.Визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю: комплекс будівель та споруд №11, який знаходиться на території Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області за адресою: [ADDRESS]. 2.Визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю: комплекс будівель та споруд [ADDRESS], який знаходиться на території Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтовують наступним. Рішеннями загальних зборів КСП «Червоний прапор» Токмацького району Запорізької області було затверджено список об'єктів пайового фонду. Крім того, на загальних зборах вирішувалися питання по виділенню майна на користь співвласників майнових паїв цього господарства, а саме: передачі майна пайового фонду у приватну власність окремим співвласникам та передачі майнових паїв в натурі у спільну часткову власність єдиним майновим комплексом в розрізі груп між окремими уповноваженими. Через уповноважену особу позивача - [PERSON] членам колишнього КСП «Червоний прапор» було виділено комплекс нежитлових будівель та споруд, а саме: господарську будівлю телятник 1963 будівництва загальною вартістю 22901 грн. та овчарника 1973 року будівництва загальною вартістю 47269 грн. В наступному Остриківською сільською радою, Токмацького району було присвоєно поштову адресу телятнику: [ADDRESS],[ADDRESS] Вищенаведений факт підтверджується актом прийому передачі матеріальних цінностей № 1 від 06 листопада 1999 року згідно яких уповноважена особа членів КСП «Червоний прапор» [PERSON] отримав зазначене нерухоме майно. Зазначені будівлі знаходились в занедбаному стані і потребували капітального ремонту, вони на протязі тривалого часу ні ким не використовувалися. У зв'язку з аварійністю господарської будівлі телятника позивачі провели їх ремонт та реконструкцію. Саме з того часу на власний розсуд ведуть підприємницьку діяльність на території цих споруд. Всі комунікації в господарських будівлях позивачами встановлювались за власні кошти. За послуги комунальних та електропостачальних підприємств в результаті їх експлуатації позивачі розраховуються особисто на протязі більше десяти років, сплачують земельний податок за земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування будівель. Всім мешканцям села Снігурівка, Токмацького району, що проживають на території прилеглій до місця розташування господарських будівель, відомо про користування цим майном позивачами. Позивачі ніколи не приховували факт знаходження зазначеного майна у своєму володінні. З 2000 року претензій від третіх осіб щодо правомірності володіння та користування майном до позивачів не надходило. Таких претензій і скарг не надходило і до Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області. Саме з початку 2000 року і по цей час позивачі добросовісно, відкрито та безперервно користуються та володіють зазначеним нерухомим майном без певної правової підстави як своїм власним, зберігають його цілісність, утримують територію, на якій воно знаходиться. В квітні 2017 року позивачі виготовили технічні паспорти на нежитлові будівлі: комплекс будівель та споруд №№11,[ADDRESS] за адресою: Запорізька область Токмацький район, Остриківська сільська рада, за межами населеного пункту. Відповідно до звітів про незалежну експертну оцінку нерухомого майна комплексу будівель і споруд, вартість вищевказаного комплексу станом на 17 квітня 2017 року складає 229300 грн. Звіт містить в собі інформацію на підтвердження того, що спірні будівлі потребували капітального ремонту та був проведений позивачами їх ремонт та реконструкція. Останнім часом у позивачів почали виникати проблеми з експлуатацією господарської будівлі через відсутність на неї правовстановлюючих документів. 16 червня та 26 грудня 2017 року позивачі звернувся до відділу державної реєстрації Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області з приводу внесення їхнього права власності на вказану вище будівлі до Єдиного Державного реєстру нерухомого майна України та видачу на їхню користь витягу про проведення такої реєстрації. Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, відзив на позовну заяву не надав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішеннями загальних зборів КСП «Червоний прапор» Токмацького району Запорізької області було затверджено список об'єктів пайового фонду. Крім того, на загальних зборах вирішувалися питання по виділенню майна на користь співвласників майнових паїв цього господарства, а саме: передачі майна пайового фонду у приватну власність окремим співвласникам та передачі майнових паїв в натурі у спільну часткову власність єдиним майновим комплексом в розрізі груп між окремими уповноваженими. Через уповноважену особу позивача - [PERSON] членам колишнього КСП «Червоний прапор» було виділено комплекс нежитлових будівель та споруд, а саме: господарську будівлю телятник 1963 будівництва загальною вартістю 22901 грн. та овчарника 1973 року будівництва загальною вартістю 47269 грн. В наступному Остриківською сільською радою, Токмацького району було присвоєно поштову адресу телятнику: [ADDRESS],[ADDRESS]. Вищенаведений факт підтверджується актом прийому передачі матеріальних цінностей № 1 від 06 листопада 1999 року згідно яких уповноважена особа членів КСП «Червоний прапор» [PERSON] отримав зазначене нерухоме майно. Зазначені будівлі знаходились в занедбаному стані і потребували капітального ремонту, вони на протязі тривалого часу ні ким не використовувалися. У зв'язку з аварійністю господарської будівлі телятника позивачі провели їх ремонт та реконструкцію. Саме з того часу на власний розсуд ведуть підприємницьку діяльність на території цих споруд. Всі комунікації в господарських будівлях позивачами встановлювались за власні кошти. За послуги комунальних та електропостачальних підприємств в результаті їх експлуатації позивачі розраховуються особисто на протязі більше десяти років, сплачують земельний податок за земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування будівель. Всім мешканцям села Снігурівка, Токмацького району, що проживають на території прилеглій до місця розташування господарських будівель, відомо про користування цим майном позивачами. Позивачі ніколи не приховували факт знаходження зазначеного майна у своєму володінні. З 2000 року претензій від третіх осіб щодо правомірності володіння та користування майном до позивачів не надходило. Таких претензій і скарг не надходило і до Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області. Саме з початку 2000 року і по цей час позивачі добросовісно, відкрито та безперервно користуються та володіють зазначеним нерухомим майном без певної правової підстави як своїм власним, зберігають його цілісність, утримують територію, на якій воно знаходиться. В квітні 2017 року позивачі виготовили технічні паспорти на нежитлові будівлі: комплекс будівель та споруд №№11,[ADDRESS] за адресою: Запорізька область Токмацький район, Остриківська сільська рада, за межами населеного пункту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Такий спосіб виникнення права власності, як набувальна давність можливий за умови сукупності обставин, зазначених в ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитись визначений законом строк, який для нерухомого майна складає десять років. Відкритість та безперервність означають, що особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, а також що протягом встановленого законом строку титульний володілець не заявляв вимог про повернення йому майна. Згідно узагальнень Верховного Суду України та аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного) експлуатувати, вживати необхідних заходів для утримання майна в належному стані тощо. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Така сама позиція закріплена і у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Враховуючи положення ст.335 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Виходячи із наведеного, суд вважає, позовні вимоги щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувалою давністю, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved