Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] Заявлені позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS], який від успадкував після смерті матері позивачів [PERSON] Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті батька, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом 17 березня 2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За вказаних обставин, [PERSON], [PERSON] просять позов задовольнити: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, також надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду листа, в якому просить справу розглядати без представника селищної ради. Зазначає, що селищна рада не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, ознайомившись із заявами сторін, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02 червня 1966 року, виданого Березовицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, 02 червня 1966 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим остання змінила прізвище на «[PERSON]». Від даного шлюбу в подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 квітня 1967 року, видане Березовицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 березня 1974 року, виданим Березовицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 22 травня 1993 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, після реєстрації шлюбу із [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно довідки №289 від 20 грудня 2001 року, виданої Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції, 26 жовтня 1991 року зареєстровано одруження [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації одруження її - [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20 листопада 1995 року, видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №575 від 10 грудня 2014 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 03 грудня 2014 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] належить [PERSON]. Станом на 26 грудня 1989 року право власності на майно було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, видане 26 грудня 1989 року Великоберезовицькою селищною радою на підставі рішення виконкому №7 від 18 грудня 1989 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 липня 1999 року, виданого Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] помер [INFO]. 03 грудня 2014 року, після смерті спадкодавця [PERSON], Тернопільською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу №568/2014, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39065191 від 03 грудня 2014 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №702/02-14 від 17 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], та після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що після смерті матері позивачів - [PERSON], померлої [INFO], спадщину прийняв її чоловік [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проте своїх спадкових прав не оформив. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із матеріалів справи спадщину прийняли діти померлого - [PERSON], [PERSON]. Однак, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про спадщину, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому вони звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР). При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Змістом ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved