Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування вимог вказали, що [INFO] року померла [PERSON], яка доводиться їм матір'ю. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,0827 га, яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 9.10.2001 року, виданого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори Довгаль С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3823. 12 жовтня 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори Довгаль С.В., зареєстрований в реєстрі за № 3883, відповідно до якого все майно, яке буде належати їй на день смерті, вона заповідає [PERSON]. [PERSON] є інвалідом І групи, і відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на ? частку спадщини. [PERSON] отримала у власність в порядку спадкування жилий будинок [ADDRESS] що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 20.05.2014 року, державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори Левізор Н.М., зареєстрованим в реєстрі за № 199. [PERSON] також отримала у власність в порядку спадкування жилий будинок [ADDRESS] що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 20.05.2014 року державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори Левізор Н.М., зареєстрованим в реєстрі за № 201. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, [PERSON], за життя не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку [ADDRESS] Таким чином, позивачі не мають можливості отримати в нотаріальному органі вказане свідоцтво про право на спадщину, оскільки відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.05.2014 року право власності на спадкове майно за померлим не підтверджено. Тому вони просять суд визнати за [PERSON] право власності на ? частку спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка складається з земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 0,0827 га, визнати за [PERSON] право власності на ? частку вказаної земельної ділянки. Позивачі та представник позивача до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав до судового засідання заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.26). Згідно свідоцтв про народження та про шлюб, дітьми [PERSON] є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.24,25,27). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2001 року, земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 16). Згідно заповіту від 12.10.2001 року, [PERSON] заповіла усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] (а.с.23). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Димитровської міської Ради народних депутатів від 19 серпня 1998 року № 344, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво жилого будинку на земельній ділянці [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно постанови державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори від 21.05.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON], яка діє на підставі довіреностей від [PERSON] та [PERSON], яка звернулась за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки [ADDRESS] та за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом ? частини змельної ділянки [ADDRESS], після смерті матері своїх довірителів [PERSON], яка померла [INFO] року з приводу не подання необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 29). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 травня 2014 року, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] 1/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12,13,14). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином [INFO] року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS] Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] заповіла все своє майно своїй доньці [PERSON]. Тому [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на 3/4 частки спадщини. [PERSON] є спадкоємцем за законом, оскільки за віком вона є непрацездатною і має право на обов'язкову частку спадщини, яка складає 1/2 частку. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері, оскільки у встановлений строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом та за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що нерухоме спадкове майно після прийняття в експлуатацію своєчасно не було зареєстровано в БТІ, цивільна правоздатність власника - спадкодавця [PERSON], у зв'язку зі смертю припинена і таким чином спадщину у нотаріуса оформити не можливо, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню і за [PERSON] необхідно визнати право власності на 3/4 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 0,0827 га, а за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/4 частку вказаної земельної ділянки. На підставі ст.ст.392, 1223, 1241, 1261, 1267-1270 ЦК України,

Outcome: approved