Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON], 06.06.2017 року, звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких в позовній заяві вказала, що вона є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9300 га та 3,56 га згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, НАК 250475 від 26.12.2014 року, та Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 615757 від 18.07.2002 року, виданого Шишацькою селищною радою Шишацького району Полтавської області. 17.05.2011 року та 03.04.2015 року між нею та відповідачем були укладені договори оренди вказаних земельних ділянок за № 244 та № 322, які були передані відповідачу в оренду терміном на десять років кожна. Пунктом 8.1.2 договору оренди землі № 244 від 17.05.2011 року та пунктом 32 договору оренди землі № 322 від 03.04.2015 року передбачені обовязки орендаря, який зокрема, зобовязаний приступити до використання земельної ділянки, використовувати земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у договорі, її цільового призначення, дотримуючись вимог чинного законодавства України, здійснювати комплекс заходів щодо охорони земель, збереження та підвищення родючості грунтів Натомість, як стало позивачці відомо, відповідач, в супереч умовам договору оренди, передані нею в оренду земельні ділянки не обробляв, тобто не використовував, заходів, повязаних із збереженням і підвищенням родючості грунту, захистом земель від виснаження не здійснював, тобто порушив умови використання земельних ділянок за цільовим призначенням, що відповідно до ст. 629 ЦК України, ст.ст. 141,143 ЗК України та ст.32 Закону України « Про оренду землі» є підставою для розірвання договорів оренди. В звязку з вищевикладеним, позивачка просила суд розірвати договори оренди земельних ділянок, які були укладені між нею та відповідачем за № 244 від 17.05.2011 року та за № 322 від 03.04.2015 року, а також просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених у її позовній заяві, просила суд задовольнити її вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог позивачки не визнав з підстав, викладених ним у письмових запереченнях на позов. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивачки, виходячи з наступного. Як випливає з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9300 га та 3,56 га згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, НАК 250475 від 26.12.2014 року, та Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 615757 від 18.07.2002 року, виданого Шишацькою селищною радою Шишацького району Полтавської області ( а.с. 8-9, 65-66). 17.05.2011 року та 03.04.2015 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем були укладені договори оренди вказаних земельних ділянок за № 244 та № 322, які були передані відповідачу в оренду терміном на десять років кожна, що підтверджується договорами оренди, актами про передачу та прийом земельних ділянок, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права ( а.с. 45 53, 57-62). Статтею 24 Закону України « Про оренду землі» визначені права та обовязки орендодавця відповідно до якої орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються, своєчасного внесення орендної плати. Статтею 25 Закону України « Про оренду землі» визначені права та обовязки орендаря, відповідно до якої орендар, серед інших, зобовязаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку, виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі. Згідно ст. 31 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку на який його було укладено а також в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 32 Закону України « Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до вимог ст.ст. 141,143 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою, серед інших, є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Примусове припинення права на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку. Згідно акту обстеження земельних ділянок, площею 2,93 га та площею 3,5571 га від 14.07.2017 року, проведеного комісією Шишацької селищної ради у складі першого заступника Шишацького селищного голови [PERSON], депутата Шишацької селищної ради [PERSON] та начальника земельного відділу Шишацької селищної ради [PERSON], шляхом візуального обстеження вказаних земельних ділянок, які розташовані поблизу с. Товсте Шишацького району Полтавської області було встановлено, що на вказаних земельних ділянках знаходилися посіви кукурудзи, ознак забруднення чи забурянення даних земельних ділянок не було виявлено. Згідно акту обстеження земельних ділянок, площею 2,93 га та площею 3,5571 га від 23.11.2017 року, проведеного комісією Шишацької селищної ради у складі начальника земельного відділу Шишацької селищної ради [PERSON], головного спеціаліста землевпорядника земельного відділу Шишацької селищної ради [PERSON], головного спеціаліста відділу юридичного забезпечення Шишацької селищної ради [PERSON] в присутності позивачки [PERSON] та представника відповідача [PERSON] було встановлено, що дані земельні ділянки оброблені разом із суміжними земельними ділянками єдиним масивом, який обмежений польовими шляхами та лісосмугою, на даних земельних ділянках знаходяться пожнивні залишки кукурудзи, ознаки забурянення чи забруднення даного земельного масиву не виявлені. За результатами лише візуального обстеження, без проведення додаткових вимірів відповідними спеціалістами, комісія не змогла встановити до якої саме земельної ділянки( що перебуває у власності [PERSON] та обробляється самостійно, чи до земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] та знаходиться у оренді ТОВ АФ ім.. Довженка), належить частина земельної ділянки, орієнтовною площею 0,4 0,5 га, яка забурянена. Допитаний в судовому засіданні як свідок начальник земельного відділу Шишацької селищної ради [PERSON] суду пояснив, що він приймав участь в роботі двох комісій по обстеженню земельних ділянок які належать позивачці [PERSON] і перебувають у оренді відповідача ТОВ АФ ім.. Довженка. При обстеженні даних земельних ділянок було встановлено, що вони обробляються разом з суміжними земельними ділянками єдиним масивом, ознак забурянення чи забруднення не було встановлено. Але при проведенні обстеження комісією 23.11.2017 року було встановлено що земельна ділянка площею орієнтовно 04-05 га забурянена і не оброблялася, можливо це відбулося у звязку з тим, що були пошкоджені та відсутні необхідні межові знаки. Представник відповідача до письмових заперечень на позов надав письмові докази, які підтверджують те, що земельні ділянки, передані в оренду позивачкою відповідачу, на протязі з 2011 року по 2017 рік включно обробляються відповідачем з дотриманням усіх умов договорів та законодавства України, орендна плата сплачувалася своєчасно за кожний рік оренди, чого не заперечувала в судовому засіданні і сама позивачка [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для розірвання договорів оренди № 244 від 17.05.2011 року та № 322 від 03.04.2015 року, а тому вважає, що позовні вимоги позивачки не підтверджені належними доказами і в задоволенні її вимог необхідно відмовити. На підставі ст. ст. 141,143 ЗК України, ст.ст. 24,25,31,32 Закону України « Про оренду землі», договорів оренди землі № 244 від 17.05.2011 року та № 322 від 03.04.2015 року,

Outcome: dismissed