Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення просили суд визнати недійсною купівлю - продаж з прилюдних торгів земельної ділянки загальною площею 0,1001 га для дачного будівництва за адресою: [ADDRESS] , оформлену Актом від 06 грудня 2012 року державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна на підставі виконання виконавчого листа № 2-550 виданого 04.06.2010 року Оболонським районним судом м. Києва про звернення стягнення на належний [PERSON] предмет іпотеки у виконавчому провадженні № 29370738 та Актом від 06 грудня 2012 року старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки нерухомого майна на підставі виконання виконавчого листа № 2-550 виданого 04.06.2010 року Оболонським районним судом м. Києва про звернення стягнення на належний [PERSON] предмет іпотеки у виконавчому провадженні № 26398128. Вимоги позову обґрунтовують тим, що 23 листопада 2012 року з прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, проведених ТОВ «ТД «ЕЛІТ СЕРВІС», була продана двічі 1/2 земельної ділянки заг. пл. 0,1001 га, за адресою: [ADDRESS] ) (спірна земельна ділянка) [PERSON] (відповідач 2), за ціною 264 440,00 грн, право власності на яку належало боржнику [PERSON] (позивач 2). Відповідач 2 - [PERSON] також набув права власності на садовий будинок загальною площею 174,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Попередніми власниками спірної земельної ділянки були в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (позивач 1 та позивач 2). [PERSON] (позивач 3) станом на 23 листопада 2011 року був власником закінченого будівництва об`єкта: дачного будинку (літ. А) загальною площею 174,4 кв. м. та господарських споруд, у т.ч. гаражу (літ. Б), вбиральні (літ. В) за адресою: [ADDRESS] . 26 квітня 2010 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва було звернуто стягнення на належний [PERSON] та [PERSON] предмет іпотеки спірну земельну ділянку з метою одержання Комерційним банком «Українська Фінансова Група» першочергового задоволення за рахунок реалізації предмета іпотеки забезпечених та невиконаних зобов`язань [PERSON] з погашення кредиту та процентів на суму 82 157,80 доларів США та пені на загальну суму 114 469,49 грн. із застосуванням до предмета іпотеки процедури реалізації шляхом продажу позивачем за ринковою вартістю предмету іпотеки на момент відчуження. Постановами державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 29.12.2012 року та від 24.04.2013 року (боржники [PERSON] , [PERSON] ) предмет іпотеки - спірну земельну ділянку реалізовано з прилюдних торгів. Вимоги стягувача задоволено частково. Борг стягувачу двічі перераховано в розмірі 100 817,27 грн, 10 081, 73 грн стягнуто як виконавчий збір, 1 620,00 грн як витрати по виконавчому провадженню. Виконавчі документи повернуто стягувачу у зв`язку з недостатністю коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна. Позивачі вважають, що купівля - продаж земельної ділянки з прилюдних торгів не відповідає вимогам законодавства, оскільки згідно Звіту про експертно - грошову оцінку земельної ділянки, який затверджений 12 березня 2012 року експертом Оціночної компанії «ВЕГА», ринкова вартість спірної земельної ділянки вартість становить 240 400,00 грн, а ринкова вартість представленої для оцінки земельної ділянки визначена за методичним підходом з точки зору зіставлення цін продажу подібних земельних ділянок становить 480 800 грн. Проте відповідно до висновку ТОВ «Консалтингова фірма «Євротерра» орієнтовна експертна грошова оцінка спірної земельної ділянки станом на 19.08.2016 року складає 2 381 660 грн, а станом на 23.11.2012 року складає 836 104 грн. Тобто станом на 23.11.2012 року під час купівлі - продажу спірної земельної ділянки (предмета іпотеки) з прилюдних торгів експертно-грошова оцінка ринкової вартості предмета іпотеки не відповідала дійсній орієнтовній ринковій вартості спірної земельної ділянки, тобто початкова ціна продажу предмета іпотеки була майже вдвічі занижена, а фактичний продаж був здійснений за майже мінімальною ціною після уцінки майна. До того ж термін дії Звіту про експертно - грошову оцінку земельної ділянки, який затверджений 12 березня 2012 року закінчується 12 вересня 2012 року, а відтак на час проведення прилюдних торгів є недійсним. Також позивачі стверджують, що кадастровий номер спірної земельної ділянки 8000000000:78:408:0023, а у протоколах про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна вказаний кадастровий номер 78408023. У Актах державних виконавців від 06.12.2012 року про проведенні прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна по виконавчим провадженням взагалі відсутній кадастровий номер земельної ділянки, тому договір купівлі-продажу на публічних торгах спірної земельної ділянки, за результатами яких були кладенні Акти державних виконавців від 06.12.2012 року, був укладений всупереч вимогам ч. 2 ст. 132 ЗК України, без визначення кадастрового номера земельної ділянки, що унеможливлює ідентифікацію земельної ділянки. Окрім того позивач 1 [PERSON] звертає увагу на те, що ЛОТ № 1 - 1/ 2 спірної земельної ділянки є власністю фіз. особи згідно Держ. акту на праві приватної власності на зем. діл. Серії IV-KB № 151118. Згідно Іпотечного договору від 28.08.2007 року власником 1/2 земельної ділянки згідно Держ. акту на праві приватної власності на зем. діл. Серії IV- КВ № 151118 є [PERSON] ЛОТ № 2 - 1/ 2 спірної земельної ділянки є власністю фіз. особи згідно Держ. акту на праві приватної власності на зем. діл. Серії ІV-КВ № 15118. На підставі зазначеного позивач 1 [PERSON] вважає, що 1/ 2 спірної земельної ділянки згідно Державного акта на право власності на землю Серії І-КВ № 119811, яка належить [PERSON] на продаж з прилюдних торгів, проведених 23.11.2012 року Київською філією ТОВ «ТД «EЛIT СЕРВІС», не виставлялася. Ухвалою суду від 25.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 30.01.2019 постановлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судової експертизи у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [PERSON] . третя особа: ТОВ « ТД Еліт сервіс» про визнання договору купівлі- продажу недійсним відмовити. Позивач [PERSON] під час розгляду справи по суті просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Представник позивачів [PERSON] вимоги позову підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] вимоги позову не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] під час розгляду справи по суті вимоги позову не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Крім того, у матеріалах справи містяться клопотання від представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності та на підставі чого відмовити у задоволенні позовних вимог. А також, представником відповідача [PERSON] - адвоката Чаплієвої К.В. до суду подано клопотання про застосування строків позовної давності та відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідач ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києвіу судові засідання не з`являвся, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі. Представник третьої особи ТОВ «ТД «ЕЛІТ-СЕРВІС» у судове засідання не з`являвся, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі. Судом на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів встановлено наступні фактичні обставини. Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин, врегульованих Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на час проведення прилюдних торгів, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Згідно з частиною четвертою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 квітня 2010 року звернено стягнення на належний [PERSON] та [PERSON] предмет іпотеки - земельну ділянку загальною площею 0,1001 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , з метою одержання КБ «УФГ» - ТОВ першочергового задоволення за рахунок реалізації предмета іпотеки забезпечених та невиконаних зобов`язань [PERSON] з погашення кредиту та процентів на суму 82 157,80 доларів США та пені на загальну суму 114 469,49 грн із застосуванням до предмета іпотеки процедури реалізації шляхом продажу позивачем за ринковою вартістю на момент відчуження. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист № 2-550, який направлено для примусового виконання до ВДВС Оболонського РУЮ в місті Києві. Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеним експертом ТОВ «ОК «Вега», ринкова вартість 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,1001 га, кадастровий номер 78408023, що розташована за адресою: [ADDRESS] лінії [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , на 28 лютого 2012 року становить 240 400 грн, а ринкова вартість наданої для оцінки земельної ділянки в цілому, що визначена за методичним підходом з точки зору зіставлення цін продажу подібних земельних ділянок, становить 480 800 грн. ТОВ «ТД «Еліт «Сервіс» як організатором торгів на 16 липня 2012 року було призначено торги з продажу 1/2 частини земельної ділянки, належної [PERSON] , а на 18 липня 2012 року - 1/2 частини земельної ділянки, належної [PERSON] , які не відбулися у зв`язку з відсутністю покупців, що підтверджується листами названого товариства від 16 та 18 липня 2012 року. У зв`язку з цим державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в місті Києві було уцінено на 30 процентів обидві частини спірної земельної ділянки. Після уцінки вартість кожної частини земельної ділянки становила 168 280 грн, що підтверджується відповідними актами державного виконавця, затвердженими начальником ВДВС Оболонського РУЮ в місті Києві 14 серпня та 05 вересня 2012 року. Після уцінки організатором торгів призначено наступні прилюдні торги на 01 жовтня 2012 року, які також не відбулися у зв`язку з відсутністю покупців. З огляду на те, що торги не відбулися, державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в місті Києві було повторно уцінено на 45 процентів кожну з двох частин спірної земельної ділянки. Після уцінки їх вартість становила 132 220 грн, що підтверджується відповідними актами державного виконавця, затвердженими начальником ВДВС Оболонського РУЮ в місті Києві 29 жовтня 2012 року. Наступні торги з продажу обох частин земельної ділянки були призначені організатором торгів на 23 листопада 2012 року. Згідно з протоколами від 23 листопада 2012 року № 26-0214/12 та № 26-0088/12, складеними ТОВ «ТД «Еліт «Сервіс», дві частини спірної земельної ділянки, право власності на які належало боржникам [PERSON] і [PERSON] згідно з Державними актами на право приватної власності на земельну ділянку серії I-KB № 151118 та № 119811, продано [PERSON] за загальною ціною 264 440 грн. Зазначене також підтверджується актами державного виконавця від 06 грудня 2012 року про проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки. За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 17 лютого 2016 року № 173 спірна земельна ділянка була продана [PERSON] . Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15. Крім того, у вказаній постанові зазначено про необхідність дослідження судом обставини щодо того, чи впливають порушення, допущені при підготовці та проведенні прилюдних торгів, на права позивача. Згідно з частиною восьмою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з пунктом 3.5 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, в редакції, чинній на час проведення прилюдних торгів (далі - Тимчасове положення № 68/5), спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709 (втратив чинність 05 січня 2017 року), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення повторних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації. Зміст інформаційного повідомлення повинен містити: 1) найменування, опис і характеристику нерухомого майна; 2) його місцезнаходження (адресу); 3) стартову ціну; 4) строки сплати та суму гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка спеціалізованої організації для його сплати; 5) порядок та строки розрахунку за придбане на публічних торгах майно, номер депозитного рахунка органу державної виконавчої служби для сплати коштів; 6) дату, час та місце ознайомлення з майном; 7) дату, час та місце проведення прилюдних торгів; 8) реквізити спеціалізованої організації, яка проводить прилюдні торги; 9) кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах; 11) інші відомості, потрібні для проведення прилюдних торгів (пункт 3.6 Тимчасового положення № 68/5). Згідно з пунктом 3.11 Тимчасового положення № 68/5 спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. При цьому під письмовим повідомленням необхідно розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Пунктом 1.4 Тимчасового положення № 68/5 передбачено, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». Згідно зі статтею 43 Закону України «Про іпотеку» прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Організатор прилюдних торгів забезпечує будь-якій зацікавленій особі доступ до інформації про умови проведення прилюдних торгів та про предмет іпотеки, що підлягає продажу. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна. Порушення, допущені державним виконавцем під час здійснення своїх повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону, за частинами першою, п`ятою якої визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Частиною п`ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення № 68/5, абзацом третім підпункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (втратила чинність 18 січня 2016 року), визначено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за зазначеною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки. За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням №68/5, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначаються початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення № 68/5. Отже, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-547цс16. Як вбачається з довідки, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Євротерра», згідно з якою орієнтовна експертна грошова оцінка спірної земельної ділянки станом на 19 серпня 2016 року складала 2 381 660 грн, а станом на 23 листопада 2012 року - 836 104 грн. Отже, позивачами надано докази, які підтверджують порушення їх прав при проведенні прилюдних торгів, зокрема щодо визначення початкової вартості спірного майна, яка станом на час проведення торгів була вищою, ніж зазначена у звіті ТОВ «ОК «Вега» про експертну грошову оцінку земельної ділянки, реалізованої на прилюдних торгах. Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно із частиною пятою статті 45 цього Закону за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. Отже, продаж предмета іпотеки оформлюється протоколом, який є письмовим доказом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки. Статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів. Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є предявленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах. За таких умов оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). У законі для окремих видів вимог може встановлюватися спеціальна позовна давність. З прилюдних торгів реалізовано майно, що є предметом іпотеки. До вимог про оскарження прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна застосовується спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Отже, у справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку». Суд установлено, що прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна проведені 06.12.2012, проте позивачі звернулись з позовом до суду 08.10.2015, тобто з пропуском позовної давності, передбаченої статтею 48 Закону України «Про іпотеку». Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За таких обставин, суд вважає, що відсутні докази поважності причин пропуску позивачами строку звернення до суду з позовом за захистом свого порушеного права, що є підставою для відмови у позові. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. З викладеного,

Outcome: dismissed