Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 33837,48 гривен . В обґрунтування позову позивачка посилається на те , що 14.11.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 18.07.2016 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою , знаходилась на її вихованні та утриманні . На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків та доходів щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] - трьох років, тобто до [INFO] починаючи з 22.07.2015 року. На підставі цього рішення було видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідач ніяких заходів по добровільному виконанню судового рішення не робив. 22.11.2016року Московським відділом поліції ГУНП в Харківській області було відкрито кримінальне провадження у справі про ухилення від сплати аліментів [PERSON] . Відповідач [PERSON] працездатний чоловік, маючи реальну можливість, свідомо та навмисно не виконує рішення Московського районного суду м. Харкова про стягнення аліментів на утримання дитини та непрацездатної дружини. [PERSON] понад трьох років нехтує своїми батьківськими обов`язками та злісно ухиляється від сплати аліментів. Станом на 28.03.2018 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання непрацездатної дружини складає 33837 ,48 гривен ,відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Радіонова Ю.А. від 02.12.2018 року, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом . У судове засідання позивачка надала заву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача, позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 року шлюб розірвано. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків та доходів щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] - трьох років, тобто до [INFO] починаючи з 22.07.2015 року. 22.11.2016 року Московським відділом поліції ГУНП в Харківській області відкрито кримінальне провадження № 12016220470008993 у відношенні [PERSON] за ч.1 ст.164 КК України . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 02.12.2018 року /14.5-37 виданого старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Радіоновим Ю.А. заборгованість [PERSON] ,згідно виконавчого листа по справі 643/11798/15-ц від 08.12.2016 року виданого Московським районним судом м.Харкова про стягнення аліментів [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків та доходів щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] - трьох років, тобто до [INFO] починаючи з 22.07.2015 року складає 33837,48 гривен. Згідно ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочку відповідачем сплати аліментів становить складає 33837,48 гривен. Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо права отримувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України, в редакції станом на час вирішення справи судом, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді стягнення неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Тобто, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка стягується з особи, яка винна у простроченні сплати аліментів. При розгляді справи суд виходить із презумпції вини платника аліментів. Відповідно до ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. У зв`язку, з тим, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, суд вирішує справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізувавши зміст ст. 196 СК України, суд вважає за необхідне, зазначити наступне. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені ) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Заяв та клопотань про зменшення розміру неустойки аліментів, а також доказів про сімейний та тяжкий матеріальний стан - відповідач суду не надавав. Перевіривши зазначений в позовній заяві розрахунок суми пені, з урахуванням всіх обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved