Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивачі просять визнати за кожним з них право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і господарськими спорудами по [ADDRESS] за кожним по 1/2 частці - в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], мотивуючи позовні вимоги тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, які б підтверджували право власності спадкодавця на нього. Відповідач Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області проти задоволення позову не заперечує, не оспорює спадкових прав позивачів і права власності спадкодавця на вказане у позові нерухоме майно. З наданих доказів встановлено: Згідно свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON]. Згідно свідоцтв про народження позивачі є синами [PERSON]. За життя [PERSON] залишив заповіт, складений 19.07.2006 р., за яким все його майно, де б воно не було і з чого з б воно не складалось, заповідав своїм синам [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у рівних частках, тобто по 1/2 кожному.На день смерті заповіт не змінений, не скасований і ніким не оспорений. Зі спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що спадщину прийняли сини спадкодавця [PERSON] і [PERSON] звернувшись у визначений чинним законодавством строк і спосіб до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], або які б претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. 25 березня 2016 року і 19 листопада 2016 року позивачам видані свідоцтва про право на частину спадщини за заповітом, зокрема кожному на 1/2 частку земельних ділянок, що знаходяться у віданні Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області площами 2,0102 га, 1,2893 га, 0, 1474 га та 0, 2500 га. З письмового роз'яснення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак - Коваль Л.Л. від 07.09.2016 р. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], яка увійшла у спадкову масу, позивачу 1- [PERSON] відмовлено, оскільки право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок не зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Спадкоємець має право відмовитись від спадщини, в тому числі і від спадкування за заповітом, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про відмову від спадщини. Відповідно до ч.1. ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З наданих доказів встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємицями за заповітом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], подавши своєчасно заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, і тому вони набули право власності у рівних частках на все успадковане майно, яке залишилось після смерті батька, на законних підставах.Прийнявши частину спадщини, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину у повному обсязі, щодо всього майна і інших майнових прав та обов'язків спадкодавця, які належали йому станом на день смерті. Стосовно майна, що увійшло до спадкової маси, зокрема житлового будинку, суд встановив наступне: З технічного паспорту, зведеного акту вартості будівель, експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку встановлено, що за адресою: [ADDRESS] збудований житловий будинок загальною площею 102, 4 кв.м з прибудовами і надвірними спорудами. Рік забудови будинку - 1947, прибудова - 1980, надвірні споруди - 1959, 1970, 1979, 1973, 1980 р.р. З довідки Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 26.05.2011 р. вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та фактично проживав у [ADDRESS]. З довідки Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 14.12.2016 р. вбачається, що згідно записів з погосподарської книги № 16 за 2011-2015 роки, номер об'єкта погосподарського обліку 1685-1, житловий будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що вказаний житловий будинок належав на праві власності [PERSON], але за життя він не здійснив державної реєстрації свого права власності. Той факт, що право власності на вказаний будинок не було власником зареєстроване у встановленому порядку, (на той час в БТІ), не свідчить про відсутність у вказаної особи права власності на будинок, оскільки закон, який регулював дані правовідносини і зокрема набуття права власності на нерухоме майно, і який діяв станом на час набуття вказаного майна у власність матір'ю позивача - не пов'язував момент набуття права власності з моментом реєстрації. Таким чином, до складу спадкової маси, що залишилась після смерті спадкодавця, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Свої спадкові права позивачі реалізували, спадщину прийняли, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їм свідоцтв про право на спадщину, позивачі свої спадкові права можуть захистити і підтвердити лише у судовому порядку. Таким чином, є підстави для визнання за позивачами права власності на майно, успадковане ними у рівних частках від [PERSON], у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], у тому вигляді, як він належав батьку позивачів станом на день смерті, за кожним на 1/2 частку даного житлового будинку. Разом з тим, суд розглядає дану справу в порядку цивільного судочинства і не може перебирати на себе повноваження іншого органу, в тому числі визначати конкретний технічний склад будівель, їх площі, призначення, тощо. Суду не представлено достатніх і безспірних доказів того, що саме у вказаному позивачами складі вони успадкували нерухоме майно. Тому суд не вбачає підстав для зазначення в рішенні суду конкретно зазначених будівель і споруд, їх площі та знакового позначення, як того просить позивач у позовній заяві. Розглядаючи цивільну справу, суд лише з'ясовує і встановлює певні права, в даному випадку встановлює наявність у позивачів права власності на об'єкт нерухомості, який складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд за вказаною адресою. Всі інші питання, пов'язані з визначенням технічного складу як будівель, що вони прийняли у спадщину після батька, так і інших у складі даного домоволодіння, позивачі повинні вирішувати у встановленому законом порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial