Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту» (далі - ТОВ «ФК «Маніту»), Департаменту реєстрації Харківської міської ради, третя особа: Управління служб у справі дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення про зняття з реєстрації та поновлення реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилалися на те, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 15.09.2008 року було укладено кредитний договір № 6/4/33/2008/840-К/346, за умовами якого позичальник отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 25000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14 вересня 2022 року. В забезпечення належного виконання грошових зобов`язань за договором кредиту між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (у шлюбі - [PERSON] ), [PERSON] укладено договір іпотеки № 6/4/33/2008/980-І/347 від 15.09.2008 року, за умовами якого останні передали в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить їм на праві спільної власності. 05.06.2015 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) розпочато ліквідацію ВАТ КБ «Надра», жодних повідомлень позивачі не отримували, інформацією щодо відступлення права вимоги за кредитним договором № 6/4/33/2008/840-К/346 не володіють. У жовтні 2020 року позивачами отримано листа від ТОВ «ФК «Маніту» про зміну 16.10.2020 року кредитора за кредитним договором № 6/4/33/2008/840-К/346; 16.04.2021 року стало відомо, що право власності на квартиру [ADDRESS] 15.03.2021 року перереєстрована на ТОВ «ФК «Маніту», відомості щодо осіб, зареєстрованих за вищезазначеною адресою відсутні; щодо отримання інформації про підстави зняття позивачів з реєстрації їм відмовлено; вважали, що зняття їх з реєстрації відбулося з порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим змушені звернутися до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та справа призначена до судового розгляду ( а. с. 31-32). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.06.2021 року у справі витребувано докази, а саме: з Департаменту реєстрації Харківської міської ради витребувано засвідчені копії пакетів документів та заяв особи або її представника за формою згідно з додатком 11 Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», на підставі яких представником Департаменту було прийнято рішення щодо зняття з реєстрації осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] з адреси: [ADDRESS] (а. с. 85-86). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Представник відповідача ТОВ «ФК «Маніту» проти задоволення позову заперечував, надав письмовий відзив, у якому посилався на безпідставність позовних вимог, оскільки компанія є законним власником квартири, на спірну квартиру було звернено стягнення відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», правочин є правомірним, тому всі права, набуті сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки підлягають виконанню, у зв`язку з чим просили у задоволенні позовних вимог відмовити ( а. с. 52-58). Департамент реєстрації Харківської міської ради надав відзив, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на його необґрунтованість (а. с. 45-47). Представник третьої особи - Управління служб у справі дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, письмових пояснень суду не надав. Суд, вислухавши пояснення позивачів, їх представника, представників відповідачів, представника третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15.09.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6/4/33/2008/840-К/346, за умовами якого позичальник отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 25000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14 вересня 2022 року (а. с. 18-19). В забезпечення належного виконання грошових зобов`язань за договором кредиту між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (у шлюбі - [PERSON] ), [PERSON] укладено договір іпотеки № 6/4/33/2008/980-І/347 від 15.09.2008 року, за умовами якого останні передали в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить їм на праві спільної власності. 20.10.2020 року ТОВ «ФК «Маніту» на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) направлено лист з повідомленням про укладення між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФК «Маніту» Договору № 16.10.2020 року купівлі-продажу прав вимоги від 16.10.2020 року та Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Іващенко М. М., за яким ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «ФК «Маніту» право вимоги за кредитним договором № 6/4/33/2008/840-К/346; договором іпотеки № 6/4/33/2008/980-І/347 та договорами поруки від 15.09.2008 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 16.10.2020 року (а. с. 22-23). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.04.2021 року іпотеко держателем, власником квартири [ADDRESS] є ТОВ «ФК «Маніту» (а. с. 26-27). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в дівочості - [PERSON] ) були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України (а. с. 8-12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.2009 року, виданого Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а. с. 13). Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.09.2009 року. Згідно Інформаційній довідці з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 14.04.2021 відомості про осіб, місце проживання/ місце перебування яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а. с. 28). Як вбачається з повторного свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 17.04.2021 року, зареєстрованого Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, виданого Холодногірським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (у шлюбі - [PERSON]). (а. с. 17). Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Тобто, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено виключно на підставі рішення суду про: позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення; визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання (далі - Правила) та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 р. реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Пунктом 26 Правил передбачені підставі для зняття особи з реєстрації. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників. ТОВ «ФК «Маніту» набуло право власності на квартиру [ADDRESS] в позасудовому порядку шляхом укладення договору купівлі-продажу квартири після звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З огляду на те, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Така правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 30.06.2015 р. у справі 21-1438а15. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року по справі № 755/14304/19 (провадження № 61-13059св20) зроблено висновок, що: «суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пункту 26 Правил зняття з реєстраційного обліку відбувається за заявою самої особи та з інших визначених законом підстав, зокрема на підставі рішення суду. Зняття з реєстрації дійсно відбувається за заявою, однак лише тієї особи, яка бажає знятись з місця реєстрації. Заява подається особисто, або її уповноваженим представником. Зазначене підтверджується і самим текстом заяви про зняття з реєстрації місця проживання. Скасовуючи рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що чинне законодавство не забороняє новому власнику звернутися до відповідного органу реєстрації з заявою про зняття з реєстрації місця проживання особи з наданням відповідних документів, які свідчать про припинення підстав на право користування такою особою житловим приміщенням чи відчуження житла. Такі висновки суду апеляційної інстанції спростовуються наведеними нормами законодавства. При цьому, посилання суду апеляційної інстанції про наявність у позивача на праві власності іншого житла ніяким чином не впливає на правомірність дій відповідача щодо зняття останнього із реєстрації місця проживання за відсутності його особистої заяви або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2021 року по справі № 206/5355/18 (провадження № 61-6714св20) зазначено, що: «відповідно до пункту 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожній особі гарантується окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21 лютого 1990 року). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення в справі Gillow v. the U.K., 24 листопада 1986 року), так і на наймача (рішення в справі Larkos v. Cyprus, 18 лютого 1999 року). Припинення права власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру [ADDRESS] у зв`язку із звернення стягнення на неї як на предмет іпотеки не є безумовною підставою для припинення права користування цією квартирою без дотримання положень ст.40 Закону України «Про іпотеку». ТОВ «ФК «Маніту» при зверненні до органу державної реєстрації не надав рішення суду про визнання позивачів втратившими право користування жилим приміщенням. А отже, у органу державної реєстрації місця проживання були відсутні передбачені законом підстави для зняття [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог в частині недотриманням відповідачем - Департаментом реєстрації Харківської міської ради положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» при прийнятті рішення про зняття з реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] із квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим такі дії є протиправними, а право позивачів підлягає відновленню шляхом поновлення запису про їх місце реєстрації; позовна вимога про визнання дій ТОВ «ФК «Маніту» протиправними задоволенню не підлягає, оскільки ТОВ «ФК «Маніту» не здійснює реєстраційних функцій, а тому є неналежним відповідачем. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial