Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. та на її утримання в розмірі 600 грн.. На підтвердження позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що з 22 вересня 2015 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та її, як дружини, в добровільному порядку не надає, а тому звертається до суду. До судового засідання позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 22 вересня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БВ №142616, однак на даний момент разом не проживають. Від спільного проживання мають Поліну, [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ № 263816 (копія додається) та довідкою про склад сім'ї №355, виданою Дунаєвецькою міською радою 11.07.2017 року. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, оскільки сама утримує дочку, на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, лише отримує незначну соціальну допомогу, якої недостатньо для її існування та утримання дитини. Відповідач [PERSON] ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років, що зокрема виявляється в тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дочки та дружини. Відповідач ніде не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, працездатний, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. У відповідності до ст.ст.180,\~182,\~184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей; те, що мінімальний розмір аліментів для дитини не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.79,\~80,\~84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином позовні вимоги є обґрунтовані, тому суд позов задовольняє. Згідно з п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved