Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд з позовною заявою та просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 1000 грн. (однієї тисячі грн.) до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, тобто [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 11 липня 2015 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач на протязі тривалого часу ухиляється від сплати коштів на утримання дитини, відмовляється надавати матеріальну допомогу на її утримання. Вона змушена самостійно забезпечувати дитині належне харчування, одяг та догляд. Враховуючи, що відповідач, як батько матеріальним забезпеченням дитини не цікавиться, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення в її користь аліментів на своє утримання. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги, покликаючись на викладені в позові мотиви, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього грошових коштів на утримання дружини на період її перебування у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Судом встановлено, що сторони зареєстровали шлюб 11 липня 2015 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 1512, копія якого наявна в матеріалах справи. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 квітня 2016 року. З довідки №202 виданої виконавчим комітетом Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 07 травня 2018 року, вбачається, що син [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Згідно наказу № 29-В «Про соціальні відпустки» від 30 травня 2016 року, [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною з 23 червня 2016 року до досягнення дитиною трирічного віку [INFO]. Згідно з положеннями частин 1, 2статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1статті 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом частин 2, 4статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення нею трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Також, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує вимоги ст. ст. 55, 81 Сімейного кодексу України. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та за яким вона здійснює догляд. На підставі наведеного, врахувавши те, що відповідач позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; обов'язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох річного віку суд приходить до висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі заявлених позовних вимог. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок. Разом з тим, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Керуючи ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України та ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved