Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка 20.01.2014 року звернулася з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], та зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. В позові посилається на те, що відповідач був зареєстрований у спірній квартирі як член сім'ї, оскільки 24.05.1986 року зареєстрував шлюб з її донькою [PERSON], яка до шлюбу мала прізвище [PERSON]. Так, 03.02.1987 року відповідач був зареєстрований у спірному приміщенні квартири [ADDRESS], яка була надана позивачці в 1977 році на сім'ю з чотирьох осіб та відноситься до відання Житлово-будівельного кооперативу «Магістраль», членом якого позивачка була і до травня 1992 року повністю внесла пайовий внесок за квартиру, на підтвердження чого надає довідки Житлово-будівельного кооперативу «Магістраль» від 06.08.1992 року вих. №62 та від 10.01.2007 року вих.№2. 10.02.2007 року Головним управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради на ім'я позивачки було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Однак шлюбні стосунки у відповідача [PERSON] та донькою позивачки [PERSON] не склалися, тому шлюб між ними було розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу за актовим записом №1075 від 19.12.2006 року. Проте, відповідач ще в 2004 року, забравши всі свої речі, виїхав з спірного житлового приміщення і з того часу в ньому не проживає. Таким чином, відповідач вже понад 9 років у спірному житловому приміщені не проживає, своїх речей там не зберігає, участі в оплаті житлового приміщення та комунальних послуг не приймає та з того часу не повертався і не проявляв бажання проживати за своїм місцем реєстрації. Однак, оскільки його реєстрація за вказаною адресою перешкоджає позивачці як власниці квартири в повній мірі здійснювати її права власності відносно належного їй майна, тому вона звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, зазначаючи, що позивачка не має матеріальної можливості сплачувати комунальні послуги за не проживаючого в квартирі відповідача, а формальна прописка відповідача порушує її права власника на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи. Представник третьої особи Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, вважає можливим ухвалити заочне рішення, проти якого позивачка не заперечує, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що в 1977 році позивачці [PERSON] було надано в користування квартиру [ADDRESS] на сім'ю з чотирьох осіб, що підтверджується копією ордеру на житлове приміщення №Г003730 від 23.05.1977 року, яка міститься в матеріалах справи. Даний житловий будинок знаходиться на балансі Житлово-будівельного кооперативу «Магістраль», членом якого позивачка була і до травня 1992 року повністю внесла пайовий внесок за квартиру, що підтверджується довідками Житлово-будівельного кооперативу «Магістраль» від 06.08.1992 року вих. №62 та від 10.01.2007 року вих. №2. 10.02.2007 року Головним управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради на ім'я позивачки [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно з даними довідки форми №3, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Магістраль» №185 від 21.11.2013 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка, її чоловік [PERSON], донька [PERSON], онука [PERSON]., донька [PERSON], онук [PERSON]., онук [PERSON]., а також з 03.02.1987 року - відповідач [PERSON] Так, відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі як член сім'ї після реєстрації 24.05.1986 року шлюбу з донькою позивачки - [PERSON], яка до шлюбу мала прізвище [PERSON]. Однак шлюбні стосунки у відповідача та донькою позивачки [PERSON] не склалися, шлюб між ними рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.11.2006 року було розірвано, на підставі чого ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві видано свідоцтвом про розірвання шлюбу за актовим записом №1075 від 19.12.2006 року. Разом з тим, позивачка вказує, що відповідач ще в 2004 року, забравши всі свої речі, виїхав з спірного житлового приміщення і з того часу в ньому не проживає, що також випливає з відомостей акту від 26.11.2013 року, затвердженого головою правління Житлово-будівельного кооперативу «Магістраль». Вказані факти в судовому засіданні також засвідчила свідок [PERSON]., яка повністю і беззаперечно підтвердила обставини щодо не проживання відповідача на спірній жилій площі з 2004 року. Таким чином, [PERSON], будучи зареєстрованим в належній позивачці квартирі, порушує права та законні інтереси її як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ним право користування жилим приміщенням, не вчиняв. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Також згідно зі ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, в тому числі втрати права користування жилим приміщення. Таким чином, суд за викладених вище обставин щодо втрати відповідачем право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про зняття відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS], та вважає за необхідне їх задовольнити.

Outcome: approved