Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON]. З 1 вересня 2012 року позивач [PERSON] навчається в Комунальному закладі охорони здоров'я Ізюмському медичному коледжі, форма навчання денна, строк навчання до 30.06.2016 року. Всі витрати на навчання [PERSON] несе [PERSON] Просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на строк навчання але не більше як до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з»явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 9) Згідно довідки від 24 листопада 2014 року [PERSON] є студентом ІІІ курсу фельдшерського відділення Комунального закладу охорони здоров'я Ізюмського медичного коледжу (І рівень акредитації), форма навчання денна, строк навчання до 30.06.2016 року. (а.с.6) Відповідно до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до 23 років, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як вбачається зі змісту ст. 199 СК України підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей у цьому разі є такий склад юридичних фактів : 1) походження дітей (родинний зв'язок батьків та дітей); 2)продовження повнолітніми дітьми навчання; 3) потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі; 4) здатність батьків таку допомогу надавати. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувався обов'язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача є обґрунтованими. Що стосується вимог про позивачів, що вказані аліменти не можуть бути меншими ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то вказані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192, 194-197 цього Кодексу. Таким чином норма ч.2ст.182 СК України, яка регламентує мінімальний розмір аліментів на одну дитину не поширюється на відносини між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial