Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , втратившими право користування житловим будинком, розташованим в [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовують тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.04.2009 року та ували Бершадського районного суду від 23.01.1998, позивачі є власниками житлового будинку та господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . В даному будинку прописані колишня невістка (дружина) [PERSON] , [INFO] та її син від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Будинок є приватною власністю позивачів. З 2015 року [PERSON] та [PERSON] у їх будинку по [ADDRESS] не проживають, що підтверджується довідкою Яланецької сільської ради №1220), так як шлюб розірвано і вони змінили адресу проживання - [ADDRESS] . Тобто більше чотирьох років відповідачі по [ADDRESS] не проживають, сімейних стосунків з позивачами не підтримують, не ведуть господарство, там відсутні їх речі. У даний час у позивачів постало питання оформлення субсидії на будинок, однак оформити документи на отримання соціальних пільг вони позбавлені можливості, в зв`язку з тим, що для цього необхідно надати довідку про доходи всіх осіб, які зареєстровані у будинку, а це неможливо, так як з відповідачами вони не підтримують будь-яких стосунків. Також, позивачі позбавлені можливості розпоряджатися власним житловим будинком на свій розсуд. Вони неодноразово зверталися до відповідачів з проханням про добровільне зняття з реєстрації, але по даний час відповідачі ігнорують такі вимоги. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , надали через канцелярію суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач, [PERSON] , надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином завчасно повідомлений про дату та час судових засідань. Будь-яких клопотань від нього не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] та копією ухвали Бершадського районного суду. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстровані але не проживають. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція ВСУ у справі №6-709цс1616 від листопада 2016 року). Об`єктом власності особи може бути, зокрема,- житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). При вирішенні спору суд також приймає до уваги роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 34 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року. Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника (у тому числі колишнім членом сім`ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved