Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що 02.10.2015 р. помер їх батько [PERSON] У зв»язку з оформленням спадщини, їм стало відомо, що 22.02.1990 р. виконавчим комітетом Узинської сільської ради, голові колгоспного двору [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння №13 по вул. Леніна(в даний час по вул. Коновальця №5) в с. Колодіївка Тисменицького району Івано-Франківської області. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» в колгоспному дворі проживав [PERSON], тому він був одноосібним власником спірного будинковолодіння. 07.09.2015 р. [PERSON] при житті склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Колодіївської сільської ради та внесено в реєстр за №17 про те, що після його смерті, житловий будинок в рівних долях заповідає їм, позивачам, а земельну ділянку площею 1.42 га- позивачці [PERSON] 02.10.2015 р. [PERSON] помер. Вони, позивачі, є спадкоємцями за заповітом, інших спадкоємців не має. Вони спадщину прийняли належним чином, у зв»язку з тим, що подали 23.02.2016 р. до Тисменицької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ відсутній, та тим, що будинковолодіння є колгоспним двором. Просили визнати за ними право власності по ? частині будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. Позивачі в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали, просили його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 22.02.1990 р. виконавчим комітетом Узинської сільської ради, голові колгоспного двору [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння №13 по вул. Леніна(в даний час по вул. Коновальця №5) в с. Колодіївка Тисменицького району Івано-Франківської області. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» в колгоспному дворі проживав тільки [PERSON], тому він був одноосібним власником спірного будинковолодіння. 07.09.2015 р. [PERSON] при житті склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Колодіївської сільської ради та внесено в реєстр за №17 про те, що після його смерті, житловий будинок в рівних долях заповідає позивачам, а земельну ділянку площею 1.42 га- позивачці [PERSON] 02.10.2015 р. [PERSON] помер. Позивачі є спадкоємцями за заповітом, інших спадкоємців не має. Останні спадщину прийняли належним чином, у зв»язку з тим, що подали 23.02.2016 р. до Тисменицької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте у Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ відсутній, та тим, що будинковолодіння є колгоспним двором. Тому слід визнати право власності за позивачами по ? частці будинковолодіння, в порядку спадкування за заповітом після померлого батька. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1217, 1222, 1223, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved