Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось їй після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Вона прийняла спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подала заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи. Житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON], але за життя спадкодавця не було оформлено правовстановлюючі документи на цей будинок. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки вона позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на нерухоме майно, то вона звернулася із даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначає, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Вільховецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого секретарем Зеленьківської сільської ради, Миронівського району, Київської області 17 грудня 2012 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою Богуславської районної державної нотаріальної контори №01-16/1346 від 03.09.2014 року підтверджується, що спадкоємцем за заповітом на майно [PERSON], яка померла [INFO], являється [PERSON], оскільки вона у встановлений термін подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/1345 від 03.09.2014 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по вулиці Червоноармійській, 26 в с. Вільховець, Богуславського району, Київської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Вільховецької сільської ради № 94 від 11 березня 2014 року підтверджується, що згідно даних погосподарської книги № 2 особовий рахунок [NUMBER] житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON]. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1934 року забудови, загальною площею 38,50 кв.м., житловою площею 12,0 кв.м., інвентаризаційною вартістю 26280 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] зареєструвавши житловий будинок в погосподарській книзі Вільховецько сільської ради набула право власності на даний будинок. Відповідно до акту складеного комісією Вільховецької сільської ради стан зазначеного житлового будинку є задовільним. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті її матері [PERSON], під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved