Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом. Уточнивши позовні вимоги позивачі просили суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частині за кожним на квартиру [ADDRESS] та право власності по 1/2 частині за кожним на веранду - приміщення І, площею 13.1 кв.м. до квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON], перебувають у шлюбі з 04.08.1959 року по теперішній час. Шлюб зареєстровано в Раденській селищній раді Цюрупинського району Херсонської області. Предметом спору є ізольована двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею - 43.0 кв.м, житловою площею - 27.7 кв.м. Указана квартира раніше належала ЖБК «За новий побут» і надавалась [PERSON], як члену цього ЖБК, на склад сім'ї три людини: [PERSON], - основний, [PERSON] - дружина та [PERSON] - донька. Це підтверджується ордером № 917 серія КН від 13.05.1965 року, виданим на підставі рішення виконкому Комінтернівської Райради м. Харкова від 11.05.1965 року за № 161-1. Згідно довідки ОСББ «За новий побут» від 20.11.2013 року за № 96, позивачі є власниками квартири [ADDRESS], так як повністю сплатили вартість вказаної квартири у вересні 1978 року в сумі 3805,00 грн. З посиланням на положення ст.ст. 60, 70 СК України та ст. 384 ЦК України позивачі просили суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS]. Крім того, у 90-ті роки за спільні сімейні кошти, позивачі прибудували до своєї квартири [ADDRESS] веранду прямокутної конфігурації з розмірами сторін 1.85 х 8.1 м, площею 13.1 кв.м. Квартира з вказаною прибудовою проінвентаризована та має технічний паспорт від 17.01.2013 року. Згідно рішення Харківської міської ради від 19.12.2012 року за № 954/12 [PERSON] була надана в оренду земельна ділянка за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 0.0016 га (кадастровий номер 6310138500:07:006:0094 від 06.06.2013 року) для обслуговування прибудови (веранди) до квартири [ADDRESS] до 31.12.2017 року. 09.09.2013 року був укладений Договір оренди землі для обслуговування прибудови. Право оренди земельної ділянки підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.10.2013 року, індексний № 11675446, дата державної реєстрації - 15.10.2013 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 103149463101. Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій і можливості зберігання самовільно прибудованої веранди до квартири [ADDRESS] за 2006 рік, всі основні будівельні конструкції веранди не мають видимих деформацій, знаходяться у задовільному технічному стані, відповідають умовам міцності та стійкості, та придатні для подальшої експлуатації. Будівництво веранди не вплинуло негативно на несучу здібність основних конструкцій будинку. Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 27.11.2008 року за № 341-3.1, самовільно прибудована прибудова до квартири [ADDRESS] відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і може бути погоджена (затверджена). Згідно витягу з п. 1.20 протоколу № 9 засідання постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 11.10.2007 року, комісія прийняла рішення щодо можливості збереження самочинно побудованої прибудови до [ADDRESS] [PERSON], та рекомендувала управлінню містобудування та архітектури підготувати документи, передбачені п. 2.8 «Порядку…». 24.07.2007 року Постановою про накладення адміністративного стягнення за № 238 [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 125, 126 ЗК України у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Штраф був сплачений в липні 2007 року. 19.03.2014 року сусід позивачів та власник квартири [ADDRESS] [PERSON] надав нотаріально завірену заяву про те, що він не заперечує проти визнання права власності на самовільну прибудову - веранду, приміщення № І, площею 13.1 кв.м, до квартири [ADDRESS] за [PERSON] 21.02.2013 року Державним реєстром прав на нерухоме майно [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації прав власності на веранду через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та через відсутність документу, що посвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку [ADDRESS]. З посиланням на положення ст.ст. 331, 355, 376, 383ЦК України позивачі просять визнати за ними право власності на самочинну прибудову - веранду, приміщення № І, площею 13.1 кв.м, до квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON]- [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Харківської міської ради - у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - ОСББ «За новий побут» - Гусар М.В., який є керівником даного об'єднання, у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник третьої особи - Інспекції ДАБК в Харківській області у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлялася своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконкому Комінтернівської Ради депутатів трудящих м. Харкова № 161-1 від 1965 року [PERSON] було видано ордер № 917 на сім'ю з трьох чоловік ([PERSON], його дружина - [PERSON], та дочка - [PERSON]) на право заняття двокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.61). Відповідно до довідки ОСББ «За новий побут» № 96 від 20 листопада 2013 року позивач [PERSON] є членом кооперативу та власником квартири [ADDRESS]. Вартість квартири виплачена повністю у розмірі 3 805, 91 крб. Перший пайовий внесок виплачено у липні 1964 року, останній - у вересні 1978 року (а.с.15,16). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» (якій діяв на час виникнення вказаних правовідносин) член ЖБК, який повністю вніс свій пайових внесок на квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на це майно. Відповідно до ст. 100 ЦК України в редакції 1963 року (якій діяв на час виникнення спірних правовідносин) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Судом встановлено, що шлюб позивачів зареєстровано 04 серпня 1959 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (актовий запис № 24) (а.с.87). Відповідно до ст. 22 КпШС України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, яке є спільною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. 21 лютого 2013 року державним реєстратором прийнято рішення № 506589 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 12). Таким чином, позовні вимоги щодо визнання за позивачами права власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 частині за кожним підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, а бо з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). З позовної заяви вбачається, що у 90-ті роки позивачами за їх спільні кошти була побудована веранда до квартири [ADDRESS]. Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливості збереження самовільно прибудованої веранди квартири [ADDRESS], виготовленого у листопаді 2006 року ТОВ «Харківреконструкція» прибудова є верандою побудованою з боку головного фасаду будинку [ADDRESS], веранда прямокутної конфігурації розмірами сторін 1,85х8,10 м. та площею 13,1 кв.м. Усі основні будівельні конструкції даної веранди видимих деформацій не мають, знаходяться в задовільному технічному стані, відповідають умовам міцності та стійкості та придатні для подальшої експлуатації. Будівництво веранди не вплинуло негативно на несучу здатність основних несучих конструкцій будинку. Будівельна готовність веранди - 100% (а.с. 4-7). Рішенням Харківської міської ради № 954/12 від 19 грудня 2012 року [PERSON] була надана в оренду земельна ділянка за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 0,0016 га.(кадастровий номер 6310138500:07:006:0094 від 06 червня 2013 року)для обслуговування прибудови (веранди) до квартири [ADDRESS]. Земельна ділянка надана в оренду до 31 грудня 2017 року (а.с. 17,18). 09 вересня 2013 року між Харківською міською радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі предметом якого є земельна ділянка несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться в [ADDRESS], а саме: земельна ділянка площею 0,0016 га. На якій знаходяться об'єкти нерухомого майна - прибудова. Строк дії договору - до 31.12.2017 року (а.с. 19-23). Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 341-3.1 від 27 листопада 2008 року самовільна прибудова до квартири [ADDRESS] містобудівне обґрунтування розташування самовільно побудованої прибудови до вказаної квартири за результатами експертизи відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і може бути погоджено (а.с.64). Згідно витягу з протоколу № 9 засідання постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 11 жовтня 2007 року Комісія прийняла рішення щодо можливості збереження самочинно побудованої прибудови до квартири [ADDRESS] та рекомендувала управлінню містобудування та архітектури підготувати відповідні документи (а.с.65). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення № 238 від 24 липня 2007 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки) в зв'язку із порушенням ним вимог ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України (а.с.68). Своїм висновком № 05-05/436 від 19.10.2012 року Управління культури і туризму Харківської облдержадміністрації погодило проект відведення земельної ділянки [PERSON] для експлуатації об'єкту самочинного будівництва по [ADDRESS] (а.с. 30). Своїм висновком № 01-04/2886-2/2471 від 16 жовтня 2012 року Управління містобудування та архітектури Харківської облдержадміністрації погодило «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] для експлуатації об'єкту самочинного будівництва по [ADDRESS]» без додаткових умов (а.с. 31-32). За даними технічної інвентаризації, проведеної КП «Харківське міське БТІ» 17 січня 2013 року, прибудова І є верандою площею 13,1 кв.м. ( а.с.62-63 ). Сусід позивачів [PERSON] не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на самовільну прибудовану веранду - приміщення І площею 13,1 кв.м. до [ADDRESS], про що 19 березня 2014 року подав відповідну заяву, посвідчену державним нотаріусом 12 ХДНК Товстолужською О.В., реєстровий № 3-251 (а.с.69). Таким чином, будівництво позивачем прибудови І до [ADDRESS] виконано з дотриманням санітарно-технічних вимог на земельній ділянці наданої у встановленому порядку під збудоване майно та не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що позивачі не мають можливості реалізувати своє право власності на житлову прибудову до квартири, оскільки будівництво виконане без дозволу на початок будівельних робіт. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності по 1/2 частині за кожним на веранду - приміщення І, площею 13.1 кв.м. до квартири [ADDRESS]. - підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved