Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивачі звернулися 21 грудня 2016 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської ради Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності, в якій просять: - встановити факт належності житлового будинку № 80 по вул. Татарбунарського Повстання у м. Вилкове Кілійського району Одеської області [PERSON] який помер 27.01.2012 року, та [PERSON], яка померла 11.05.2002 року; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину\~житлового будинку № 80 по вул. Татарбунарського Повстання в м. Вилкове Кілійського району Одеської області,\~ який складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 54,3 кв.м., літ. Б літня кухня, літ. В літня кухня, літ. Г убиральня, 1-5, І надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 11.05.2002 року; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину\~житлового будинку № 80 по вул. Татарбунарського Повстання у м. Вилкове Кілійського району Одеської області,\~ який складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 54,3 кв.м., літ. Б літня кухня, літ. В літня кухня, літ. Г убиральня, 1-5, І надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 27.01.2012 року. Позивачі, в обґрунтування своїх вимог, в позовній заяві зазначили, що їх дідусеві та бабусі [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район. м. Вилкове, вул. Татарбунарського Повстання, 80 (колишній № 84). Однак, правовстановлюючі документи на вказаний будинок відсутні. 11 травня 2002 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складалося із 1/2 частини вказаного житлового будинку. [PERSON] за життя залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON].\~ Спадщину, що відкрилася після померлої позивач прийняла відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, тобто фактично вступила в управління спадковим майном. 27 січня 2012 року помер [PERSON]. Після померлого залишилося спадкове майно, яке складається з належної йому 1/2 частини житлового будинку в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Татарбунарського Повстання, 80. [PERSON] за життя залишив заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON]. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], позивач прийняв шляхом звернення до нотаріальної контори. Під час звернення до нотаріальної контори позивачам, як спадкоємцям за заповітом, було надано розяснення щодо того, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, право власності не зареєстровано та вразі відсутності в спадкоємців необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, це питання вирішується в судовому порядку. Позивачі, [PERSON] та [PERSON], на розгляд справи до суду не зявилися, подали заяву про підтримання заявлених позовних та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, Вилківська міська рада Кілійського району Одеської області, повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи, до суду не з'явилася, представник надав на адресу суду заяву про згоду з позовною заявою та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, \~надані сторонами \~\~у справі, \~та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебували шлюбі, який був зареєстрований 16 червня 1958 року. (а.с. 16). [PERSON] та [PERSON] за життя побудували житловий будинок за адресою: м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Татарбунарського Повстання, 80, що підтверджується: дозволом на проведення робіт №63 від 04.09.1962 року, яким [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: м. Вилкове, вул. Т.Повстання, 84. (а.с. 11); рішенням №213 від 11.07.1962 року «Про дозвіл будівництва житлового будинку замість старого», яким [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл зруйнувати старий будинок та побудувати новий житловий будинок за адресою: м. Вилкове, вул. Т.Повстання, 84\~ (а.с. 12) Рішенням Виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області №203 від 16.12.2016 року\~ «Про затвердження акту комісії та присвоєння (змін) адреси обєкту нерухомості житловому будинку, розташованому в м. Вилкове по вул. Т. Повстання», присвоєно житловому будинку адресу: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Т.Повстання, 80 (колишня вул. Т. Повстання\~ №84). Згідно технічного паспорту, виготовленого Кілійським РБТІ та РОН 30 вересня 2016 року, домоволодіння за адресою вул. Татарбунарського Повстання, №80 у м. Вилкове Кілійського району Одеської області, в цілому складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 54,3 кв.м., літ. Б літня кухня, літ. В літня кухня, літ. Г убиральня, надвірні споруди 1-5, І надвірні споруди. (а.с. 8-10) Відповідно до довідок Кілійського районного бюро технічної інвентаризації № 489, №490 від 06,10.2016 року право власності на житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Татарбунарського Повстання №80 -\~ (колишній №84), не зареєстровано (а.с. 17-18).\~ Таким чином, встановлено, що житловий будинок № 80 по вул. Татарбунарського Повстання у м. Вилкове Кілійського району Одеської області належить [PERSON] та [PERSON], однак правовстановлюючі документи на імя останніх відсутні. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 308420, виданого Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області 12.05.2002 року, [PERSON] померла 11 травня 2002 року (а.с. 14). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області 01.04.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 144, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. (а.с. 26) За правилами ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам, які входять, так і не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадські організації. Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він\~ фактично\~ вступив\~ в\~ управління\~ або\~ володіння спадковим майном. Згідно довідки Вилківської міської ради №1165/02-20 від 16.09.2016 року, акту депутата Вилківсої міської ради [PERSON] від 14.09.2016 року [PERSON], яка померла 11.05.2002 року проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. на день її смерті за вказаною адресою проживали її чоловік, [PERSON], її онучка, [PERSON], чоловік онучки, [PERSON]. (а.с. 19, 21) Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійської районної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] від 15.12.2016 року № 638/01-16 після смерті [PERSON], яка померла 11 травня 2002 року, оформлення свідоцтва \~про право на спадщину на належну їй частину житлового будинку в порядку спадкування не можливо в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. /а.с. 24/ [PERSON] помер 27 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 283353, виданим виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області 30.01.2012 року (а.с. 15). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області [PERSON] 01.10.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 788, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. (а.с. 27) Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до \~складу \~спадщини \~входять \~усі права та обов'язки, \~що належали \~спадкодавцеві \~на \~момент \~відкриття \~\~спадщини \~\~і \~\~не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно довідки Вилківської міської ради №1164/02-20 від 16.09.2016 року [PERSON], який помер 27.01.2012 року проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. на день його смерті за вказаною адресою проживали його онучка, [PERSON], чоловік онучки, [PERSON]. (а.с. 20) Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійської районної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] від 15.12.2016 року № 637/01-16 після смерті [PERSON], який помер 27.01.2012 року, оформлення свідоцтва \~про право на спадщину на належну йому частину житлового будинку в порядку спадкування не можливо в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. /а.с. 24/ Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона \~посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на встановлені обставини та дослідженні докази суд приходить до висновку, що заявлений позивачами позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved