Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 23.08.2014 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині сварок між ними, під час яких відповідач застосовував до неї фізичну силу. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вона вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд розірвати між нею та відповідачем шлюб. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала, прохає задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №260 (а.с.6), мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Спільне життя у сторін не склалось і на даний час їх сім`я фактично перестала існувати. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved