Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючим тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва № 178 від 12.04.1998 року про право власності на житло, виданого Колективним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора Молодіжного житлового комплексу». Проте оригінал даного свідоцтва було втрачено. Відновити свідоцтво неможливо, через те, що підприємство, яке його видало припинило свою діяльність у зв'язку з визнанням її банкрутом. Оскільки відсутність правовстановлюючого документу позбавляє позивачів права вільно володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, просили визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в судовому порядку. Позивачі в судове засідання не з'явились, від [PERSON], [PERSON] та представника позивача [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у відсутності сторони позивача та вирішити спір на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник відповідача, реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без участі представника реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач Херсонська міська рада явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва №178 від 12.04.1998 року про право власності на житло, виданого Колективним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора Молодіжного житлового комплексу», дублікат якого знаходиться в матеріалах інвентарної справи КП «ХДБТІ». Проте, оригінал зазначеного свідоцтва позивачами було втрачено. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 407870 Колективне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора Молодіжного житлового комплексу» припинило свою діяльність у зв`язку з визнання її банкрутом. Рішенням Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні [PERSON] відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS] у зв'язку із ненаданням оригіналу свідоцтва про право власності. Відповідно до п. 48 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, державна реєстрація права власності на нерухоме майно у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням правовстановлюючого документа проводиться тільки на підставі тих документів, які в свій час видавались органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією. Отже, у зв'язку з тим, що підприємство, яке видало свідоцтво про право власності припинило свою діяльність, позивачі позбавлені можливості поновити втрачене свідоцтво № 178 про право власності від 12.04.1998 р. на квартиру [ADDRESS] та провести державну реєстрацію свого права власності квартиру, в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищезазначене, суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивачів законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved