Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 30 липня 2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 514; стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 липня 2005 року. [INFO] року у них народився син [PERSON]. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких стає їх дитина. Протягом тривалого часу відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати родину. З жовтня 2013 року ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання остаточно припинено. Син знаходиться на її утриманні. Інших дітей відповідач не має. Враховуючи те, що відповідач останнім часом не працював і кошти на потреби сім'ї, в тому числі на утримання дитини, не надавав, у неї є підстави вважати, що він і в подальшому буде ухилятися від матеріального утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 514, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.8/. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.7/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Син знаходиться на утриманні позивачки і, як вона стверджує, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу своєму синові до досягнення ним віку повноліття.

Outcome: approved