Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником 4/10 частини квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 26 серпня 2014 року. Відповідачу належить 6/10 зазначеної квартири. Згідно технічного паспорту спірна квартира розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 45,9 кв.м., у тому числі перша кімната - 14,9 кв.м., друга кімната - 13,2 кв.м., третя кімната - 17,8 кв.м., кухня площею 11,7 кв.м., ванна кімната площею 3,7 кв.м., коридор - 8,3 кв.м. та 4,0 кв.м. Загальна площа квартири - 73,6 кв.м. У вищезазначені квартирі зареєстровані сторони, як співвласники квартири, та малолітня донька [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивачка зобов`язана сплачувати комунальні послуги на квартиру, але проживати там не може, бо постійні сварки негативно впливають на психологічний стан дитини. Розпорядитись своєю часткою у власності [PERSON] не може, оскільки у сторін не встановлений порядок користування і не частки не виділені в натурі і у відповідності до ст. 183 ЦК України квартира є неподільною і виділити в натурі частки неможливо. Оскільки між сторонами не укладено угоди та не досягнуто домовленості щодо порядку користування кімнатами, позивачка просить суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , таким чином: - у користування [PERSON] , [INFO] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] , виділити житлову кімнату номер один площею 14,9 кв.м.; - у користування [PERSON] , [INFO] , виділити житлову кімнату номер 2 площею 13,2 кв.м. та житлову кімнату номер 3 площею 17,8 кв.м.; - у загальному користуванні залишити - кухню площею 11,7 кв.м.; ванну кімнату площею 3,7 кв.м., коридор площею 8,3 кв.м. та 4,0 кв.м., всього 27,7 кв.м. Окрім того, позивача просила суд розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру та зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микольське» укласти з [PERSON] окремий договір на утримання будинків та прибудинкових територій з урахуванням виділеної їй житлової площі 14,9 кв.м. та на 1/2 спільних приміщень у загальному користуванні площею - 13,85 кв.м. Пізніше на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог та повернення судового збору, згідно з якою остання просила суд зменшити позовні вимоги в частині розподілу особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг та повернути їй судовий збір у розмірі 768,40 гривень. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про повідомлення дати та часу розгляду справи. Надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, уточнені вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про повідомлення дати та часу розгляду справи. Надав суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, уточнені вимоги позову визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микольське» в підготовче судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду. Від третьої особи на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микольське», проти позову не заперечували. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 26 серпня 2014 року, укладеного між [PERSON] , який діє від імені [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, [PERSON] купив 6/10, а [PERSON] купила 4/10, взагалі разом цілу квартиру [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до технічного паспорту за реєстровим номером 5568 кн.2/21, виготовленого 03 липня 2014 року МПП «Виробнича фірма «Еауктехпроект», квартира [ADDRESS] , розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 45,9 кв.м., у тому числі перша кімната 14,9 кв.м., друга кімната 13,2 кв.м., третя кімната 17,8 кв.м., кухня площею 11,7 кв.м., ванна кімната площею 3,7 кв.м., коридору 8,3 кв.м., 4,0 кв.м. Загальна площа квартири 73,6 кв.м. (а.с. 12-13). Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Вуледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні\\будинку осіб, виданої 22 жовтня 2019 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Микольське», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верхового Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що квартира [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності, зважаючи на розміри часток сторін у праві спільної часткової власності та відсутність домовленості між останніми щодо порядку користування зазначеною квартирою, суд, враховуючи, що наданий позивачкою варіант встановлення порядку користування квартирою не порушує житлових прав сторін, а відповідач визнає вимоги позову, вважає доцільним та необхідним позовні вимоги задовольнити та встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , таким чином: у користування [PERSON] разом з донькою [PERSON] виділити житлову кімнату номер один площею 14,9 кв.м.; у користування [PERSON] виділити житлову кімнату номер 2 площею 13,2 кв.м. та житлову кімнату номер 3 площею 17,8 кв.м.; у загальному користуванні сторін залишити - кухню, ванну кімнату та коридори. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на правову допомогу та судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої до суду квитанції № 0.0.1503642548.1 від 23 жовтня 2019 року [PERSON] було сплачено судовий збір за подання до суду позову про визначення порядку користування квартирою у сумі 768,40 гривень. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] про визначення порядку користування квартирою в повному обсязі, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 гривень. Як вбачається з наданих до суду Договору про надання правничої допомоги від 22 жовтня 2019 року, квитанції до прибуткового касового ордера №72 від 22 жовтня 2019 року та Акту приймання-передачі виконаних послуг від 23 жовтня 2019 року, [PERSON] були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1200,00 гривень, а тому, враховуючи, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову, у відповідності до ст. 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1200,00 гривень. Вирішуючи питання щодо повернення позивачці суми судового збору у розмірі 768,40 гривень, у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог, суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» У випадках, установлених п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Враховуючи викладене, зважаючи, що позивачкою було зменшено вимоги позову в частині розподілу особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, за що останньою, згідно квитанції № 0.0.1512604790.1 від 04 листопада 2019 року, було сплачено суму судового збору у розмірі 768,40 гривень, суд прийшов до висновку, що сплачений [PERSON] судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок поверненню позивачці в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене ст. ст. 317-319, 321, 355, 356, 358 ЦК України,

Outcome: approved