Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить суд розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 02 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 446. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Крім того, позивачка у своєму позові також просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання зазначеної вище дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 680,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, а саме з 20.01.2017 року, і до досягнення повноліття. Позовні вимоги мотивуються тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаємного почуття любові та поваги, сторони мають різні погляди на сімю, ведення спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинились, сімя розпалась. За наведених обставин збереження шлюбу на думку позивачки неможливо. Відповідач, як батько вказаної дитини, добровільно матеріальну допомогу на її утримання надавати відмовляється. Він не має постійного місця роботи, займається підробітками, його заробіток є нерегулярним та мінливим, інші утриманці відсутні. Майнового спору між сторонами на даний час немає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, підлягаючим задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки сторони по справі не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість його збереження. Також, статті 180 та 181 СК України зобовязують відповідача як батька своїх дітей надавати матеріальну допомогу на її утримання. Однак, сторони між собою не можуть домовиться щодо порядку та способу їх утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Крім того, суд звертає увагу, що прожитковий мінімум для дітей відповідного віку до 6 роки з 01 грудня 2016 року складає 1.313,00 грн. Відповідно до положення ст.182 СК України, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, враховуючи вище зазначене та положення статей 182, 184 Сімейного Кодексу України, приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині, а саме те, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 680,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 20.01.2017 року, і до досягнення повноліття. Судові витрати згідно статей 79,81,88 ЦПК України суд покладає на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved