Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до територіальної громади в особі Снітинської сільської ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові вказували, що 01 лютого 2012 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини земельної ділянки розміром 3.38 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер 5322886200:05:004:0428 та належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.07.2010 року виданого Другою Лубенською державною нотаріальною конторою. Попереднім власником вказаної земельної ділянки була [PERSON], яка померла 19.02.2007 року. Державний акт про право власності на земельну ділянку був виданий Лубенським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 04.01.2006 року. [PERSON] за життя заповіла вказану земельну ділянку своїй дочці [PERSON] та синові [PERSON] Спадкоємцями за законом на майно померлого [PERSON] є його дочка [PERSON]В та дружина [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. В оформленні спадщини на 1/2 частину земельної ділянки нотаріусом їм було відмовлено в зв'язку з тим, що у них відсутній Державний акт про право власності на землю, який [PERSON] за життя не отримував. Прохали суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки, розміром 3,38 гектарів, по 1/4 частині за кожним, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер 5322886200:05:004:0428, що належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.07.2010 року Другою Лубенською державною нотаріальною конторою, власником якої на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №908900, виданого відділом земельних ресурсів Полтавської області 04.01.2006 року, була [PERSON], що померла 19.02.2007 року. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Снітинської сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі проти задоволення позову не заперечував. Треті особи по справі приватний нотаріус [PERSON], управління Держгеокадастру в Лубенському районі та [PERSON] в судове засідання не зявились, звернулись до суду з заявами в яких прохали справу розглядати без їх участі, при вирішенні позову покладаються на думку суду. У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 лютого 2012 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини земельної ділянки розміром 3.38 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер 5322886200:05:004:0428 та належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 15.07.2010 року виданого Другою Лубенською державною нотаріальною конторою (а.с.11). Попереднім власником вказаної земельної ділянки була [PERSON], яка померла 19.02.2007 року (свідоцтво про смерть І-ЕЛ №123639 видане відділом РАЦС Щорського РУЮ Чернігівської області а/з №35 від 20.02.2007 року). Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯА №908900 виданий Лубенським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 04.01.2006 року (а.с.16). [PERSON], за життя, заповіла вказану земельну ділянку своїй дочці [PERSON] та синові [PERSON]О.(а.с.15). Спадкоємцями за законом на майно померлого [PERSON] є поиивачі по справі : його дочка [PERSON]В та дружина [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. В оформленні спадщини на ? частину земельної ділянки приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] позивачам відмовила, в зв'язку з тим, що відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 року за № 282/20595 «видача свідоцтва про право на спадщину на майно право власності на яке підлягає Державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (а.с.13) . Документи, підтверджуючі право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки відсутні, так як спадкодавець [PERSON] за свого життя оформив свої спадкові права на вказану земельну ділянку, але не отримав на неї Державного акту на право власності на земельну ділянку. У звязку з цим у позивачів виникли перешкоди в оформленні спадщини на земельну ділянку, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до п.4.21 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так як у разі, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не можливо зареєструвати дане нерухоме майно, то встановити своє право власності можливо в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. Відповідно до ст.1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності ст.125 ч.1 Земельного Кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи права постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачами права власності на земельну ділянку в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved