Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що квартира [ADDRESS] є комунальною власністю та перебуває на балансі Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради. З метою реалізації права на приватизацію державного житлового фонду [PERSON] звернувся до відповідача з питання заповнення первісних документів для приватизації зазначеної квартири, в якій мешкав з 1970 року його дід, батько, та де він мешкає разом з дружиною [PERSON] та синами. Особистий рахунок був відкритий на ім'я батька - [PERSON] в 1980 році після смерті діда [PERSON], але документи не збереглись. З 2000 року всі рахунки їм виставлялись виходячи з загальної площі 83,5 кв. м. житлової площі 51,5 кв. м., які сплачує [PERSON] [INFO] [PERSON] помер та позивач звернувся до відповідача з клопотанням про переоформлення особистого рахунку на нього, але у зв'язку з відсутністю ордера йому було відмовлено. У зв'язку з неможливістю впорядкування житлових правовідносин з наймодавцем, позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за ними права користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради укласти з [PERSON] договір найму квартири та відкрити особовий рахунок. В наданій заяві представник позивачів просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. В наданій заяві просили проводити розгляд справи без участі їх представника. З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст.ст.158,197 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади міста та перебуває на балансі Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради від 18.06.2009 року №224 був змінений номер комунальної квартири з №16 на [ADDRESS]. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради №3528 від 23.07.2014 року в зазначеній квартирі були зареєстровані: з 22.09.1970 року по 25.11.1980 року [PERSON], з 15.03.1973 року по 02.02.2012 року [PERSON]. На ім'я [PERSON] було відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради №3457 від 17.07.2014 року в спірній квартирі також прописані та постійно проживають: [PERSON] - з 25.03.2005 року, [PERSON] - з 13.07.2009 року, [PERSON] - з 26.10.1989 року, [PERSON] - з 25.06.2009 року, [PERSON] - з 25.06.2009 року, [PERSON] - з 25.06.2009 року, [PERSON] - з 18.09.1999 року. [INFO] [PERSON] помер. Але, після смерті останнього позивачам було відмовлено в переоформленні договору найму через відсутність ордеру на право зайняття квартири, що свідчить про наявність спору між сторонами з приводу житлових права позивачів на проживання та користування останньою. Як встановлено судом, померлий [PERSON], який є батьком одного з позивачів - [PERSON], з 15.03.1973 року по день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в спірній квартирі [ADDRESS] та був виписаний 02.02.2012 року в зв'язку зі смертю. На його ім'я було відкрито особовий рахунок. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради від 24.07.2014 року ордер на ім'я [PERSON] на зайняття вказаної квартири не зберігся. Згідно рішення виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради від 18.06.2009 року №224 вбачається, що останнє приймалось за заявою наймача [PERSON] Вказані вище обставини, щодо прописки [PERSON] у спірній квартирі, відкриття на його ім'я особового рахунку, розгляду виконкомом заяв [PERSON], як наймача квартири та прийняття рішень в його інтересах, свідчать про законність вселення останнього свого часу в спірну квартиру. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до ч.1 ст.9 Житлового кодексу України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до ст.61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до сь.106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Як роз'яснено в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», з наступними змінами та п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власник) приміщення, або ж для відмови у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселились, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловили таку згоду. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що позивачі є членами сім'ї [PERSON], вселились в спірну квартиру та були в ній прописані за його згодою, відсутність заперечень з боку власника приміщення на протязі всього часу щодо законності вселення та проживання позивачів, постійне та безперервне проживання останніх в квартирі, її утримання позивачами та оплату комунальних послуг за найм приміщення, суд приходить до висновку, що позивачі набули права користування квартирою, а їх вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути сплачений позивачами при подачі позову судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved