Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаними позовом посилаючись на те, що є власниками квартири [ADDRESS], проте в квартирі зареєстрована відповідач. Враховуючи, що остання тривалий час у квартирі не проживає, просили суд визнати її такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою. В судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяву в якій просили розглянути справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.02.2016 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за №53433988 від 17.02.2016 року. У вказаній квартирі згідно довідки про склад сім'ї, виданої 24.02.2016 року приватним підприємством «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4», зареєстрована відповідач [PERSON]. Як вбачається з заяви колишнього власника квартири [PERSON] від 01.03.2016 року, відповідач [PERSON] є її донькою та не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2013 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач не є членом сім'ї нових власників, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою є достатньою правовою підставою для зняття його з реєстрації проживання за цією адресою.

Outcome: approved