Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Спільне життя сторін не склалось, тому на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя шлюб було розірвано, дитина залишилась проживати з матір'ю. У зв'язку з тяжким матеріальним становищем позивачка звернулась до суду про стягнення з батька дитини аліментів, позов був задоволений. Отриманий виконавчий лист був поданий до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського району м. Запоріжжя, до теперішнього часу [PERSON] добровільно аліменти на утримання сина не сплачує, участі у вихованні та утримання свого сина не приймає. За весь час з моменту припинення спільного життя відповідач жодного разу дитину не бачив і такого бажання не висловлював. Позивачка самостійно займається вихованням дитини, піклується про його фізичний і духовний розвиток, лікування, навчання. Позивачка, вважає, що така поведінка відповідача є підставою для позбавлення його батьківських прав, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з'явився, до початку слухання справи надав заяву в якій просив розглядати цивільну справу без його участі, проти позовних вимог не заперечував та вважає їх обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району м. Запоріжжя в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі, який було зареєстровано 18.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 18.08.2007. (а.с.17) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06.08.2008. (а.с. 16) Рішенням Ленінського районного суду см. Запоріжжя від 11.10 2011 року в цивільній справі № 2-2973/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Про що свідчить штамп к паспорті позивачки. (а.с.6) Рішенням Ленінського районного суду см. Запоріжжя від 17.10 2011 року в цивільній справі № 2-2974/11 стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.07.2011 року до повноліття дитини. (а.с.19) Відповідно до довідки з Запорізького навчально-виховного комплексу №109 Дніпровського району адміністрація ЗНВК №109 підтверджує факт про те, що батько учня 4-А класу [PERSON], протягом всього терміну навчання дитини не відвідує батьківські збори, навчанням не цікавився, допомогу закладу не надавав. (а.с.18) Відповідач [PERSON] проживає окремо, ухиляється від своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання неповнолітнього сина [PERSON], не цікавиться життям сина, його здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №05/01-27/0121 від 12.02.2018 про позбавлення батьківських прав [PERSON], який був наданий на запит суду, зазначено, що орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району прийшов до висновку, беручи до уваги, що гр. [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітнього сина, права і інтереси якого повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.44-45) Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. За таких обставин суд вважає встановленим, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої сина [PERSON], [INFO], що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved