Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаною позовною заявою 04.03.2014 року. Неодноразово уточнюючи свої позовні вимоги, [PERSON], який діє від власного імені та від імені [PERSON] за довіреністю, востаннє, в судовому засіданні просив суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь 20 552,69 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті ДТП, а також 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказував, що він фактично придбав у [PERSON] автомобіль ВАЗ 21104 [NUMBER], в підтвердження чого [PERSON] видав на його ім'я довіреність що передбачає право користування та розпорядження вказаним автомобілем. Через брак коштів він не став здійснювати реєстрацію автомобіля в органах ДАІ на своє ім'я, але продовжував користуватися ним. 28.12.2013 року о 17-00 годині на автодорозі Кіровоград - Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21104 [NUMBER] під його керуванням, та трактора ЮМЗ-6 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження автомобіля ВАЗ 21104 АЕ. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21104 [NUMBER] складає 20552,69 грн., які він і просив стягнути на його користь. Що стосуються вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 грн., то вони обґрунтовуються позивачем моральними стражданнями яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням автомобіля, адже це призвело до істотних змін в його житті. Так, він змушений був звертатися до адвоката, в органи ДАІ та безпосередньо до суду для захисту свого порушеного права, був позбавлений можливості користуватися автомобілем, в тому числі перевозити дружину, яка є інвалідом. Враховуючи, що [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Вільненським ЖКП, а власником вказаного трактору ЮМЗ -6 є Вільненська сільська рада Криворізького району, вважав що відповідачі мають солідарно відповідати за завдані йому матеріальні збитки та моральну шкоду. Також просив стягнути на його користь судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений (а.с. 170). Позивач [PERSON], який діє в своїх інтересах та на підставі довіреності в інтересах [PERSON], уточнений позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в ході судового засідання уточнений позов визнав частково. Не заперечував, що з його вини 28.12.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій був пошкоджений автомобіль ВАЗ 21104 [NUMBER]. При цьому вказував, що в період коли мала місце дорожньо-транспортна пригода він перебував у трудових відносинах з Вільненським ЖКП, де працював на посаді тракториста з закріпленням за ним вказаного трактору. 28.12.2013 року було вихідним днем і відповідно він не здійснював жодних посадових обов'язків, а його виїзд на тракторі у вказаний день був здійснений в особистих цілях, без дозволу керівництва він взяв трактор та перевозив додому дрова. Розмір матеріальної шкоди визнав, не заперечував проти стягнення з нього суми збитків в розмірі 20552,69 грн., а вимоги в частині моральної шкоди визнав на суму 2000 грн., та просив суд при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача, врахувати його матеріальний та сімейний стан. Представник відповідача Вільненського ЖКП - Косенко Н.М.(а.с. 32- 34) позовні вимоги щодо солідарного стягнення з Вільненського ЖКП та інших відповідачів суми матеріальних збитків та моральної шкоди, в частині вимог до Вільненського ЖКП не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказувала, що Вільненське ЖКП не є належним відповідачем по справі, адже хоча трактор ЮМЗ-6 державний номер [NUMBER] і перебуває у користуванні Вільненського ЖКП згідно договору позички, однак житлово-комунальне господарство не має відповідати за шкоду завдану з вини їх працівника [PERSON], яка була спричинена діями які не пов'язані з виконанням трудових обов'язків. Наполягала на тому, що ДТП мала місце в неробочий час і не була пов'язана з виконанням трудових обов'язків працівника [PERSON] Також зазначала, що в момент ДТП цивільна відповідальність щодо керування трактором ЮМЗ-6 державний номер [NUMBER] була не застрахована, Представник відповідача Вільненської сільської ради Криворізького району до суду не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову в частині вимог до Вільненської сільської ради заперечував, стверджуючи, що Вільненська сільська рада не є належним відповідачем по справі, оскільки трактор ЮМЗ-6 державний номер [NUMBER] згідно договору позички переданий у користування Вільненського ЖКП, яке відповідно є особою, яка володіє ним на відповідній правовій підставі і має відповідати за шкоду завдану трактором (а.с. 180).. Заслухавши пояснення сторін, якими вони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, який не є вичерпним. Серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів закон передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. При цьому, збитками в розумінні ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21104 д/н [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11 ), який він передав за довіреністю на право експлуатації та розпорядження [PERSON] (а.с. 4, 181). 28.12.2013 року о 17-00 годині на а/д Кіровоград-Запоріжжя мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля, а саме [PERSON], керуючи транспортним засобом трактором ЮМЗ -6 д/н [NUMBER], допустив порушення п. 2.5, 16.11 ПДР України, тобто при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав переваги у русі транспортного засобу, який рухався по головній дорозі, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження автомобіля ВАЗ 21104 д/н [NUMBER], а також відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2014 року у справі № 177/61/14-п провадження № 3/177/49/14, за якою [PERSON] піддано адміністративному стягненню за ст.. 124, ч.1 ст. 130 КпАП України, та яка набрала законної сили11.02.2014 року (а.с. 13-14, 47-48). У вказаній постанові також зафіксовано механічні пошкодження, які отримав автомобіль ВАЗ 21104 д/н [NUMBER], а саме пошкодження у вигляді деформації переднього лівого крила, капоту та передньої лівої блок фари (а.с. 13-14,47-48). Дані пошкодженні зафіксовані в довідці ВДАІ Криворізького РВ (а.с. 7). Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. У зв'язку з цим, той факт, що вказана ДТП стала з вини водія [PERSON], та те, що у в результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, є доведеним і доказуванню не підлягає. Згідно висновку експерта товарознавця [PERSON] № 185/14 від 07.11.2014 року автомобіль ВАЗ 21104 д/н [NUMBER] знаходиться в аварійному стані та вартість його відновлювального ремонту складає 20552,69 грн. (а.с. 104-135), що визнано сторонами. Згідно з ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Стаття 395-396 ЦК України поширює право на захист від порушення речового права на чуже майно також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на відповідній правовій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), тобто такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди завданої такому майну. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів про стягнення збитків та моральної шкоди саме на користь [PERSON], який наділений правом користування та розпорядження автомобілем ВАЗ 21104 д/н [NUMBER] на підставі довіреності 08.01.2014 року та 22.05.2015 року (а.с. 4,181), є такими, що відповідають вимогам ст. 386, 395-396 Цк України, ст. 3 ЦПК України. Відповідно до ч.1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки відшкодовуються в повному обсязі. Згідно зі ст. 1192 ЦК України одним із способів відшкодування шкоди завданої майну є відшкодування збитків, при цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи шкода завдана [PERSON] спричинена використання трактору, який є джерелом підвищеної небезпеки відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України. Частина 2 ст. 1187 ЦК України визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію машини трактор ЮМЗ-6 реєстраційний номер [NUMBER] 1988 року випуску зареєстрований на праві власності за Вільненською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 58). 03.01.2012 року Вільненська сільська рада Криворізького району уклала договір позички з Вільненським ЖКП, відповідно до умов якого передала Вільненському ЖКП у безоплатне користування на строк 5 років об'єкт позички, серед яких і трактор ЮМЗ-6 реєстраційний номер [NUMBER] 1988 року випуску (а.с. 35-40), що свідчить про те, що Вільненське ЖКП володіло вказаним трактором на відповідній правовій підставі, а відповідно позовні вимоги позивачів в частині вимог до Вільненської сільської ради є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] в період з 27.09.2010 року по 12.01.2015 року, в тому числі станом на 28.12.2013 року він перебував у трудових відносинах з Вільненським ЖКП, де займав посаду тракториста (а.с. 192-193). Наказом № 4 від 08.01.2013 року [PERSON] призначено відповідальним за трактор ЮМЗ-6 реєстраційний номер [NUMBER] 1988 року випуску на період з 01.01.2013 року по 31.01.2013 року (а.с. 190). До його посадових обов'язків відносилося керування трактором, з вчиненням дій направлених на попередження аварійних ситуацій (а.с. 194-195). Як стверджували [PERSON] та представник Вільненського ЖКП, трактор ЮМЗ-6 реєстраційний номер [NUMBER] 1988 року випуску, як і решта техніки ЖКП, зберігалися на площадці на території Вільненського ЖКП. Наказом начальника Вільненського ЖКП № 7 від 11.01.2013 року по підприємству встановлено 40 годинний робочий тиждень, з графіком роботи з 08-00 до 17-00 годин, з обідньою перервою з 12-00 до 13-00 годин та вихідними днями: субота і неділя (а.с. 187). Як вбачається з табелю обліку використаного робочого часу та витягу з журналу обліку робочого часу, 28.12.2013 року було вихідним днем, а отже керування [PERSON] закріпленим за ним трактором 28.12.2013 року не пов'язано з виконанням ним своїх трудових обов'язків, здійснювалося в його особистих цілях, що не заперечував і сам [PERSON] У зв'язку з самовільним використанням трактору ЮМЗ-6 реєстраційний номер [NUMBER] 1988 року випуску, у неробочий час підприємства, [PERSON] був підданий дисциплінарному стягненню у вигляді догани з позбавленням премії (а.с. 145). Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода за наслідками якої було завдано шкоди позивачам мала місце з вини [PERSON] і не пов'язана з виконанням ним своїх трудових обов'язків перед Вільненським ЖКП, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів в частині вимог до Вільненського ЖКП не підлягають задоволенню, як заявлені до неналежного відповідача. Враховуючи визнання [PERSON] позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20552,69 грн., суд на підставі всього вище викладеного, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вказану суму матеріальних збитків на відшкодування шкоди завданої пошкодження транспортного засобу ВАЗ 21104 д/н [NUMBER]. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, та відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У зв'язку з пошкодженням у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася в результаті винних та протиправних дій водія [PERSON], автомобіля ВАЗ 21104 д/н [NUMBER], яким [PERSON] користувався на правовій підставі, а саме довіреності (а.с.142), йому було заподіяно душевних страждань, що виразилися у зміні звичного для нього способу життя, оскільки тривалий час він був позбавлений засобу пересування, який використовував, у тому числі, для перевезення дружини, яка є інвалідом 3 групи (а.с. 12), змушений був звертатися до суду за захистом свого порушеного права, оскільки в добровільному порядку відповідач [PERSON] шкоду не відшкодував. Визначаючи розмір моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню [PERSON], суд враховує характер, глибину його душевних страждань, їх тривалість, а також те, що пошкоджений транспортний засіб підлягає відновленню, що свідчить про можливість зменшення негативних наслідків протиправних дій, та виходячи з принципів розумності і справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої пошкодженням майна, враховуючи і майновий стан відповідача, який має трьох малолітніх дітей:[INFO], [INFO], та[INFO] (а.с. 184-186). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем [PERSON] вимога майнового характеру зменшена до 20552,69 грн., а за неї позивачем сплачено судовий збір в розмірі 250 грн. (а.с. 18), то враховуючи задоволення вказаної вимоги в повному обсязі, позивачу [PERSON] підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача [PERSON] саме сума судового збору в розмірі 243,60 грн., яка відповідає сумі судового збору за вимогу майнового характері в розмірі 20 552,69 грн. (а.с. 18). Судовий збір сплачений позивачем за вимоги немайнового характеру підлягає відшкодуванню позивачу [PERSON] за рахунок відповідача [PERSON] в розмірі 81,20 грн. (243,60 грн. Х 33,3 %/100 %), що відповідає розміру задоволених вимог немайнового характеру - 33,3 % (5000 грн. (розмір задоволеної вимоги) Х 100 %/ 15000 грн. заявлена вимога ).

Outcome: partial