Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] [PERSON]. Посилається на те, що 07.03.1992 року з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Чернівецькому міському відділі РАЦСу, актовий запис №351. Від шлюбу є двоє дітей, які на даний час є повнолітні. Зазначив, що одруження виявилось невдалим, у них немає спільних інтересів, поглядів на життя, уподобань. Відповідач влаштовував сварки та скандали, їхня сімя існує формально, більше півтори року проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спільного майна немає. Розірвати шлюб в органах РАЦСу немає можливості, оскільки громадянин України [PERSON] [PERSON] відмовляється звернутися до РАЦСу із спільною заявою про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб з [PERSON] [PERSON], зареєстрований 07.03.1992 року у Чернівецькому міському відділі РАЦСу, актовий запис №351. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на примирення не згідна. Не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача суду не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07.03.1992 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Чернівецькому міському відділі РАЦСу, актовий запис №351, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, Серія І-МИ №448793, виданим 07.03.1992 року у Чернівецькому міському відділі РАЦСу. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved