overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.12.2013р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] та синів [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми [PERSON] та [PERSON] повноліття - [INFO]. Позивачка в судовому засіданні зазначила, що з 1 червня 2002 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] зареєстрованим у відділі РАГС м. Броди Львівської області, актовий запис № 63. Від цього шлюбу у них є троє дітей: дочка [PERSON] [INFO]., син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] Син [PERSON] є дитиною-інвалідом з дитинства, хворіє ДЦП зі стійкими руховими порушеннями. На даний час вона не має постійної роботи, оскільки здійснює догляд за дітьми. Відповідач ухиляється від утримання дітей та сім'ї, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість, так як, працює в УДСО при ГУ МВСУ у Львівській області і має постійні доходи. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що він погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частки від свого доходу, щомісячно, на утримання трьох дітей. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач є працездатний, працює в УДСО при ГУ МВСУ у Львівській області, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі1/2 від суми сукупного доходу батька, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.12.2013р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2004 р.н. і дочки [PERSON] 1997 р.н. у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні зазначила, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у Язлівчицькій сільській раді Бродівського району Львівської області, актовий запис № 3 від 18.05.1996 року. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей син [PERSON], 2004 р.н. і дочка [PERSON] 1997 р.н.. Відповідач від утримання дітей ухиляється, матеріальної допомоги не надає, добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги між ними не досягнуто, [PERSON] є працездатною особою, на утриманні осіб не має, є інвалідом 3-ї групи і має фіксований дохід, а тому просить аліменти на нього стягувати в частці від заробітку. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що він погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частки від свого доходу, щомісячно, на утримання двох дітей. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач є інвалідом 3-ї групи, але працездатний, отримує пенсію, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 від суми сукупного доходу батька, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.12.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] на період його навчання щомісячно у розмірі ? частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно на період навчання але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Зазначила, що відповідач інших дітей не має , аліменти нікому не сплачує , має постійне місце роботи та стабільний заробіток тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина однак добровільно матеріальну допомогу не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилась , до початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Третя особа - [PERSON] до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином . Про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, що підтверджується матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено, що сторони по справі є батьками [PERSON] (раніше [PERSON] - прізвище змінено на підставі Рішення Жовтневого рай виконкому від 21.11.2001 року № 24/2) [PERSON] який народився [INFO] року і ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 12.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції Дніпропетровської області ( актовий запис № 63 від 19.01.1998 р. ). 20.12.2015 року [PERSON] виповнилося 18 років і припинилася виплата аліментів , які були стягнуті з відповідача на його утримання до повноліття на підставі Постанови суду від 10.02.1998 року. [PERSON] продовжує навчання та згідно довідки № 1109 від 10.11.2015 року , виданої Донецьким національним університетом економіки та торгівлі імені Михайла Туган - Барановського є студентом 1 курсу факультету ММІРРБ за спеціальністю готельно - ресторанна справа. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 183,199 СК України, враховує, Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.12.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання спільної з відповідачем повнолітньої дитини сина [PERSON] на період його навчання. Зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбу з 1997 по 2000 рік. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] який на момент звернення її до суду вже досяг повноліття, однак продовжує навчання у навчальному закладі та є студентом денної форми навчання Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу « Криворізький національний університет ». Зазначила, що її заробітку самостійно утримувати сина їй недостатньо а ідповідач матеріальну допомогу на утримання сина добровільно не надає хоча працює , отримує дохід і тому має змогу надавати допомогу на утримання сина . На підставі зазначеного позивачка звернулася до суду та просить суд стягнути з останнього аліменти на час навчання сина у розмірі ? частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно до закінчення навчання . В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилась , до початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним,\~що підтверджується матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1\~ст. 224 ЦПК України\~та постановляє заочне рішення. Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено, що сторони по справі є батьками [PERSON] який народився 18.10.1998 року і ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження І- КИ № 027040 виданого 03.12.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневого районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ( актовий запис № 1086). [PERSON] 18.10.2016 року досяг повноліття тобто йому виповнилося 18 років однак він продовжує навчання та згідно довідки № 498 від 10.10.2016 року , виданої ДВНЗ «Криворізький національний університет» є студентом 3 курсу Гірничого коледжу денної форми навчання . Відповідно до наказу № 43у від 11.08.2014 року про зарахування [PERSON] було зараховано на навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. У відповідності до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.\~183,199 СК України, враховує, Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 грудня 2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 31 серпня 1996 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 23. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, в наслідок яких їх сім'я розпалась і відновити її неможливо. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і наполягала на розірванні шлюбу пояснивши, що чоловік часто зловживає спиртним. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 1996 року. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, хоча проживають разом. Мають від шлюбу двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 жовтня 2013 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі з 09 жовтня 2008 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало сварки, які відповідач часто влаштовує, а також зловживання ним алкогольних напоїв. Наразі проживають окремо. Через такі відносини та із-за відсутності тривалого часу сімейних подружніх відносин, дійшла висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе, а тому просила суд його розірвати. В судовому засіданні остання підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що вбачає можливість збереження сім'ї та бажає спільно з позивачкою виховувати їхніх дітей, та просив суд надати йому строк для примирення з останньою. Суд на місці ухвалив надати сторонам строк для примирення протягом два місяців. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З обставин, наведених у позовній заяві судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом № 20. Подружжя має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені, позивачка не вбачає можливості примирення та збереження сім'ї, а тому суд вважає, що реєстрація шлюбу суперечить її інтересам та може зашкодити дітям. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст. 56 СК). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.55-56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та враховуючи що у наданий для примирення подружжю строк їх примирення не відбулося, суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 квітня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 1996 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис 120. Від спільного життя з відповідачем вона має доньку - [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона шлюбні відносини припинила, з тієї причини, що сторони мають різні життєві позиції та погляди на майбутнє, не можуть знаходити спільної мови та взаєморозуміння, подальше спільне життя між позивачем та відповідачем є неможливим. Спільне господарство сторони не ведуть. На теперішній час вона бажає з відповідачем шлюб розірвати й на примирення не згодна, тому що вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного, вона просить судрозірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка до судового засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 06 липня 1996 рокуміж [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.07.1996 року, актовий запис № 120 (а.с. 3). Від спільного життя з відповідачем є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини позивачка припинила, з тієї причини, що сторони мають різні життєві позиції та погляди на майбутнє, не можуть знаходити спільної мови та взаєморозуміння, подальше спільне життя між позивачем та відповідачем є неможливим. Через протиріччя між сторонами постійно виникають сварки. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивачки і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивачки після розірвання шлюбу, залишивши прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 28 лютого 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 40. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя. Між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого їх сім'я розпалася і відновити її неможливо. На даний час сторони разом не проживають. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2009 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Сторонам ухвалою суду від 6 квітня 2015 року надавався строк на примирення на три місяці. Але вони не примирилися, про що свідчить наполягання позивачки на розірванні шлюбу і відсутність заперечень проти цього у відповідача. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 лютого 2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 23 серпня 1988 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у Гришинській сільській Раді Роменського району, Сумської області, запис № 6. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося. Між сторонами постійно виникали скандали та бійки. Шлюб між ними тримало тільки бажання позивачки ростити дітей в повній сім'ї. Але в зв'язку зі знущаннями, як фізичними, так і моральними відповідача над позивачкою, а також погрозами, [PERSON] дійшла до висновку про неможливість проживати з відповідачем у шлюбі, що також буде відповідати і інтересам їх дітей. На даний час сторони разом не проживають і шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач розривати шлюб через органи РАЦСу відмовляється. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове також не з'явився, в наданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Відповідач не бажає через органи РАЦСу розірвати шлюб з позивачкою. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved