Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідачки [PERSON] в її користь проценти за позикою в сумі 3012,28 грн. та інфляційні в сумі 8164,40 грн., в всього 11176,68 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 17 жовтня 2014 року між нею та відповідачкою в усній формі укладено договір позики, згідно якого остання позичила в неї 21420,00 грн. зі строком повернення до 30.12.2014 року. У визначений строк відповідачкою позика не була повернута, в результаті чого у неї утворилась заборгованість за позикою в сумі 21420,00 гривень. У звязку з неповерненням відповідачкою позики вона звернулась до Стрийського міськрайонного суду Львівської області, який своїм рішенням від 24.03.2015 року у справі №456/541/15-ц стягнув з відповідачки 21420,00 гривень заборгованості за позикою та 822,47 гривень процентів. Виданий на підставі рішення суду виконавчий лист подано на примусове виконання. Постановою ВДВС Стрийського МУЮ від 16.07.2015 року №456/541/15-ц відкрито виконавче провадження. Станом на 27.07.2015 року заборгованість [PERSON] не погашена. Оскільки, прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконане в установленому законом порядку, не припиняє зобовязальних відносин сторін і не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених ч.2 ст.625 та ч.1 ст.1048, , а тому вона звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка позов не визнала, зазначила що гроші в позику не брала, а сума вказана нею в розписці це недостача, яка виникла в магазині де вона працювала. Розписку вона писала під тиском, сума зазначена в розписці значно завищена. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на\~\~припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі №456/541/15-ц від 24 березня 2015 року за позовом [PERSON] з [PERSON] встановлено, що відповідно до розписки від 17 жовтня 2014 року, відповідачка [PERSON], взяла в борг в позивачки [PERSON] 21420,00 гривень., які зобовязувалась повернути до 31 грудня 2014 року. Вирішено стягнути з відповідачки в користь позивачки 21420,00 гривень суму позики та 822 гривень проценти. 17 червня 2015 року Стрийським міськрайонним судом видано виконавчий лист по справі №456/541/15-ц. 16 липня 2015 року ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №48138140. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і прядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Беручи до уваги те, що відповідач своєчасно не повернув суму позики, тому, зважаючи на вимоги ст.ст.\~625,\~1050 ЦК України, позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню, Розрахунок процентів за період з 28.01.2015р по 31.07.2015р. в сумі 3\~012,28 грн., інфляційних, нарахованих на суму позики, за період січень 2015р.-червень 2015р. в сумі 7\~668,38 грн., інфляційні нараховані на суму процентів, за період листопад 2014р червень 2015р. в сумі 496,94 грн., позивачем проведено правильно, а відтак вищевказані суми підлягають стягненню з відповідачки в корить позивачки. Документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved