overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13 серпня 2018 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]; у цьому будинку зареєстрований її зять - відповідач [PERSON], але фактично не проживає у ньому з дня реєстрації з 10 червня 2003 року без поважних причин, тому позивачка просить визнати його таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. 22 серпня 2018 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, представник позивачки надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 1979 року, виданого державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за №704 (а.с.8-9), реєстраційного напису БТІ про право приватної власності (а.с.9 на звороті), технічного паспорта на житловий будинок (а.с.10-13), будинкової книги для прописки громадян (а.с.14-16), довідки Березанської селищної ради (а.с.19) позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], у якому з 10 червня 2003 року зареєстрований відповідач (а.с.16), але не проживає у вказаному житлі з вказаного часу без поважних причин, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання та довідкою Березанської селищної ради (а.с.17-18), показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини, викладені у позовній заяві. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації більше одного року без поважних причин, він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.01.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], у якому, з урахуванням наданих до суду уточнень в заяві від 16.02.2016 року (а.с.24), зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2008 року, від якого вони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей, і матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Сторони в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.20, 26), позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач повідомив про визнання позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів позову, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на існування між нею та відповідачем відносин, які регулюються СК України, та наявністю у них з відповідачем спільної дитини, обов'язок по утриманню якої несе відповідач відповідно до ст.ст.121, 180 СК України. Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст.121, 122, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.02.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку щомісячно й до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, змінила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивачки визнає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні доведені і підтверджені доказами факти про те, що відповідач дійсно є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який ухиляється від надання допомоги на утримання дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як передбачено ст.184 Сімейного Кодексу України. Виходячи з того, що відповідач працездатного віку, відомостей про місце його роботи та доходи немає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановивши аліменти до стягнення у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України, рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторонни стягуються судові витрати, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.05.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи положення ст.180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та ст.183 СК України щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.06.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27 квітня 2012 року в с. Вищевеселе Великописарівського району Сумської області у віці 79 років помер [PERSON]. Після його смерті вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 16.02.2007, реєстровий номер 4 Вищевеселівською сільською радою. Вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено у письмовій формі в звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Вона помилково вважала, що може звернутися до нотаріуса в будь-який зручний для неї час після смерті спадкодавця. До того ж проживає за межами Великописарівського району. На даний час спадщина відумерлою не визнана, інші спадкоємці відсутні. Прохає визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.23/. Третя особа в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні судового рішення покладається на розсуд суду /а.с.22/. Суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та третьої особи. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 27 квітня 2012 року в с. Вищевеселе Великописарівського району Сумської області у віці 79 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.7/. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 16.02.2007, реєстровий номер 4 Вищевеселівською сільською радою, який не змінювався та не відмінявся /а.с.8-11/. Приватний нотаріус [PERSON] 06.06.2016 надала позивачці письмову відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропуск шестимісячного строку /а.с.12/. В звязку з юридичною необізнаністю позивачка не мала можливості своєчасно звернутися з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Оскільки інші спадкоємці спадщину не приймали, спадщина ніким до цього часу не прийнята, суд дійшов висновку, що вона мала поважну причину пропуску встановленого законом терміну. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8), яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.07.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 31.05.2008 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу в них є спільна дитина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції 30.09.2008 року, відповідний актовий запис про народження № 116. Дитина проживає з позивачкою, пебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою № 495 від 10.07.2014 року, яка видана ДП «Житлокомунгосп». Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала письмову заяву від 18.07.2014 року. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що подав в суд письмову заяву від 22.07.2014 року. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.07.2015р. звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем 25.07.2013 року, дітей від даного шлюбу не мають. Мотивуючи тим, що на даний час шлюбні та сімейні стосунки між ними фактично припинені через відсутність взаєморозумінні та різних поглядів на сімейні та життєві устої, небажання відповідача вести спільне господарство та приймати участь в утриманні господарського порядку сімї, що призвело до того, що сімейне життя стало недоречним і фактично з травня 2014р. їх сімя розпалася і шлюб існує лише формально,та що оскільки розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач не бажає, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та відновити їй дівоче прізвище. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 25.07.2013 року (а.с.5). Діти від даного шлюбу у сторін відсутні. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з травня 2014р. та в подальшому не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б їх інтересам, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України, ст.ст.10,11,60,212,214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.07.2015р. звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем в листопаді 1989 року, від даного шлюбу мають сина [PERSON], 1989 року народження. Мотивуючи тим, що на даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені через різницю характерів, відсутність між нею та чоловіком взаєморозуміння і довіри, що вона та відповідач не мають наміру зберегти шлюб і подальше спільне життя її з відповідачем як подружжя суперечитиме їх інтересам, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 03.11.1989 року (а.с.4). Неповнолітні діти від даного шлюбу у сторін відсутні. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, шлюбні стосунки між якими фактично припинені та в подальшому вони не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б їх інтересам, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.110,112 СК України, ст.ст.10,11,60,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.09.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 05.08.2011 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що виконкомом Ясинівської селищної ради Кіровського району м. Макіївки Донецької області зроблений відповідний актовий запис за № 79 та 05.08.2011 року видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 257604. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Взаємовідносини позивачки з відповідачем ускладнилися через постійні сварки, непорозуміння, вони практично не спілкуються та спільно не проживають 1 рік 6 місяців. Сумісне проживання та збереження сімї за таких умов є неможливим. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.09.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], у якому зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2001 року, який рішенням суду 30.11.2011 року розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей, і матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Сторони в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.15, 22), позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач повідомив про визнання позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів позову, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на існування між нею та відповідачем відносин, які регулюються СК України, та наявністю у них з відповідачем спільних дітей, обов'язок по утриманню яких несе відповідач відповідно до ст.ст.121, 180 СК України. Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст.121, 122, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved