Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивачка 16.03.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 27.07.1996 року по 01.02.2007 року. На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01.02.2007 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з нею і вона особисто займається її вихованням, лікуванням та всебічним розвитком, а також матеріально утримує. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за донькою не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він весь час в якихось відрядженнях і вони майже не бачать відповідача. Їх донька - [PERSON] займається хореографією у творчому центрі Наталії Май при Полтавському міському будинку культури з 2011 року. Донька постійно приймає участь в різноманітних конкурсах і їздить по всій України та була неодноразово за кордоном. Раніше відповідач надавав дозвіл доньці на виїзд за кордон ( у 2014- 2015 роках), але так вийшло, що її запросили разом з іншими дітьми на конкурс до м. Мінська Республіки Беларусь з 08.04.2015 року і зараз вона не має можливості отримати тимчасовий дозвіл на виїзд доньки за кордон від відповідача, бо він виїхав за межі Полтавської області, не відповідає на дзвінки і невідомо коли взагалі буде у м. Полтаві. Участь у таких конкурсах доньки сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному, моральному та інтелектуальному розвитку як особистості. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Згідно ст. 150 ч.2 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я та всебічний розвиток дитини. Як вбачається із змісту ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько та мати мають рівні права та обов»язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов»язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла 18 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Як випливає з п.2.2. «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затверджених Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995р., перетинання державного кордону, виїзду за межі України у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред»явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг вісімнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Прохала надати дозвіл на оформлення всіх пов»язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу її батька - [PERSON]. Прохала дозволити тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, а саме : Республіки Беларусь, Казахстану, Вірменії, Грузії, Іспанії, Угорщини, Чехії, Греції, Чорногорії, Хорватії, Словаччини на період з 07.04.2015 року до 31.12.2015 року неповнолітній [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу її батька - [PERSON], у супроводі матері - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 28 ). Відповідач позовні вимоги визнав повністю ( а. с. 22 - 25 ). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування Полтавської РДА не висловив заперечень щодо позову ( а. с. 26 - 27 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено всі обставини, на які в позові послалася позивачка та вони повністю доводяться матеріалами справи на а. с. 3 - 13. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 313 ЦК України, так як фізична особа, яка не досягла 18 років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені та відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», бо за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Outcome: approved