Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на майно колгоспного двору. Позов мотивовано тим, що вона проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер 05.01.2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало покійному при житті на праві приватної власності. До спадкового майна відноситься житловий будинок № 26 по вул. Вакарова в с. Липча Хустського району. На вказаний будинок 16.03.1990 року, виконавчим комітетом Хустської районної ради видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, та зазначено, що дане дворогосподарство відноситься до колгоспних дворів, головою якого є [PERSON] В даний час позивачка мала намір прийняти спадщину у встановленому законом порядку, однак нотаріус повідомив її, що будинок не належав покійному чоловікові на праві приватної власності, оскільки зареєстрований як майно колгоспного двору. На момент припинення існування колгоспних дворів в 1991 році, позивач та її покійний чоловік як члени колгоспного двору набули права власності на частку у колгоспному майні, однак не оформили таке право юридично. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 26 по вул. Вакарова в с. Липча Хустського району. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності. Вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Представник Хустської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшов лист за підписом завідуючої ДНК, в якому йдеться про розгляд справи без участі представника третьої особи та відсутність заперечень з приводу заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази додані до позовної заяви, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 16.03.1990 року, виданого виконавчим комітетом Хустської районної ради, [PERSON], являвся головою колгоспного двору, № 26 по вул. Вакарова в с. Липча Хустського району Закарпатської області. Згідно відомостей погосподарської книги Липчанської сільської ради, за 2011-2015 років, після смерті голови дворогосподарства [PERSON], в будинку проживають його дружина [PERSON] та син [PERSON] За даним дворогосподарством також рахується земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,26 га для ведення селянського господарства. 05.01.2015 року [PERSON]Д, помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 179985 , а/з № 4 від 05.01.2015 року. З листа №19 від 30.01.2017 року Хустської ДНК вбачається, що спадкова справа за померлим [PERSON] не заводилась. Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 р. з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок [PERSON] було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів був померлий [PERSON] та його родина, відповідно до ст.ст.100 ЦК УРСР вони мали набути право власності на будинок. На даний час позивачка вступила в управління спадковим майном, однак оформити своє право на спадщину не має можливості у звязку з відсутністю на будинок правовстановлюючого документу. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, доведений та підлягає до задоволення.

Outcome: approved