Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про скасування запису про обтяження нерухомого майна та зобовязання вчинити певні дії посилаючись на те, що вони з родиною проживаю в домоволодінні по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпрі, яке належало померлим батькам [PERSON] Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.1996 р. та 29.09.1999р. відбувся розподіл нерухомого майна та земельних ділянок домоволодіння за якими позивачам спільно частково належить 85/100 домоволодіння по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпро, а 15/100- [PERSON], який на той час теж проживав за цією ж адресою. Позивачі зареєстрували право власності на 85/100 частини домоволодіння по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпро в БТІ за реєстровим № 22 та записана в реєстрову книгу № 303, від 18 квітня 2000 р. 12.01.2017 року оновлюючи правову документацію на свої земельні ділянки по вул. Проскурівський буд № 10 позивач отримав інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містили в собі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, відповідно до яких 04.07.1994 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська накладено арешт на домоволодіння по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпрі. Станом на дату виникнення ухвали про арешт жилого будинку, домоволодіння по вул. Проскурівська, 10 містило в собі : жилий будинок А - 1 померлих батьків , в якому проживав брат позивача [PERSON] та жилий будинок Б -1, який знаходиться у спільній частковій власності позивачів. Позивачі зазначають, що на даний час неможливо з'ясувати виникнення чинників арешту, а запис Державного реєстратора в довідці про майнові права є безпідставним, який порушує їх майнові права щодо розпорядження власністю. Також зазначили, що зараз в домоволодінні на вулиці Проскурівській 10 проживає тільки їх родина, відповідач [PERSON] давно в зазначеному домоволодінні не проживає. У судовому засіданні позивачі позов підтримали у повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в ньому, просили позов задовольнити. Представник відповідача, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те що вони є неналежним відповідачем. Представник відповідача, Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, просив суд слухати справу у його відсутність про, що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надав суду письмові пояснення, згідно яких підтвердив, що обставини накладання арешту в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська йому не відомі, оскільки всі спори щодо домоволодіння по вулиці Проскурівській,10 в м. Дніпрі вирішувалися АНД районним судом м. Дніпропетровська. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], разом з дружиною [PERSON] та родиною проживають в домоволодінні по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпро. Згідно рішень Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.1996 року та 29.09.1999 року позивачам по справі належить 85/100 домоволодіння по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпро, а 15/100- відповідачу [PERSON], який на той час теж проживав за цією ж адресою. Позивачі зареєстрували право власності на 85/100 частини домоволодіння по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпро в БТІ за реєстровим № 22 та записана в реєстрову книгу № 303, від 18 квітня 2000 р. 12.01.2017 року позивач отримав інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містили в собі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, відповідно до яких 04.07.1994 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська накладено арешт на домоволодіння по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпрі. Запис внесено 11.04.2007 року державним реєстратором Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області. Держаний нотаріальний архів в Дніпропетровській обл., надав відповідь на запит, відповідно до якої будь яка інформація відносно підстави накладання заборони в архів не передавалась, повноважень щодо накладання та зняття заборони у державного нотаріального архіву немає. Крім того Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська на за запит позивача було повідомлено, що в архіві суду ухвали про накладення арешту на домоволодіння по вул. Проскурівській, буд. 10 м. Дніпро не має. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вище викладене суд вважає вимоги позивачів, щодо скасування запису про обтяження нерухомого майна в буд. 10, по вул.. Проскурівська, м. Дніпро, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 4784416, обґрунтованими тп такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, як такі, що заявлені передчасно, оскільки рішення суду щодо скасування запису про обтяження є підставою для сскасування такого запису державними реєстраторамию. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області на користь [PERSON] судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial