Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, у якому зазначили, що їм, позивачам по справі, належить на праві спільної власності квартира за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.09.1993 року. [PERSON] раніше проживав у цивільному шлюбі із [PERSON], від якого є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Але ця сім`я розпалася, сімейні стосунки вони не підтримують. Вони в спільній квартири не проживають. [PERSON] мешкає із своєю сім`єю у смт. Кленовий, де має своє житло. [PERSON] з дружиною [PERSON] проживає у с. Покровський, а [PERSON] тимчасово пра цює та проживає в Криму. Оскільки його дружина ([PERSON]) хвора на діабет, ускладнений погіршанням зору та станом кінцівок, то їм важко жити на хуторі близь смт. Кленовий, а також в їхній квартирі на шостому поверсі. Наразі квартира стоїть пуста, але вони змушені сплачувати за неї обов`язкові комунальні послуги, підтримувати її у належно му стані, що їм матеріально скрутно. Вони всі, як власники квартири вирішили її про дані і купити собі невелике житло у центрі м. Ровеньки, враховуючи перш на все стан здоров`я [PERSON]. Але факт прописку в квартирі відповідачки із дітьми перешкоджає їм в цьому. [PERSON] разом із дітьми не проживають у квартирі вже більше року, вивезла із квартири всі свої та дитячі речі. Вона з дітьми проживає у трикімнат ній квартирі своїх батьків за адресою [ADDRESS], має належ ні житлові умови. Вона має можливість з дітьми зареєструватися у цій квартирі. Ми неодноразово зверталися до відповідачки з проханням виписатися з нашої квартири, але все це виявилося безрезультатним. Таким чином, фактично не проживаючи в квартири, маючи інше житло, відпові дачка лише формально зберігає право користування житловим приміщенням в належній нам квартирі. Вони, як власники квартири мають право розпоряджатися цією квартирою, зокрема, продати її, ти з вини відповідачки не в змозі цього зробити. Зазначені обставини змушують них звертатися з чинним позовом до суду щодо захисту нашого права власності на спільну квартиру. Просять захистити їх право власності на квартиру за адресою [ADDRESS], визнавши відповідачку [PERSON] ра зом із дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], втратившими право користування житло вим приміщенням в зазначеній квартирі. 14 січня 2014 року позивачі позов уточнили, в зв`язку з тим, що в первісному позові в прізвищі відповідача допущена помилка, замість правильного [PERSON], помилково зазначено [PERSON], а тому просили захистити їх право власності на квартиру за адресою [ADDRESS], визнавши відповідачку [PERSON] ра зом із дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], втратившими право користування житло вим приміщенням в зазначеній квартирі. В судове засідання позивачі не з`явилися, але надали до суду письмові заяви, в яких свої вимоги підтримали, просили позов задовольнити Не заперечували розглядати справу за відсутністю відповідача, а справу просили розглянути за їх відсутністю. Відповідач у зал судового засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомили, про час, день, та місце слухання справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи - служба у справах дітей Ровеньківської міської ради, у зал судового засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 вересня 1993 року, на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] (ар.с.11). В вищезазначеній квартирі, зареєстровані також відповідач - [PERSON], разом із своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що в належному позивачам житловому приміщенні, дійсно зареєстровані, але не мешкають більше одного року, відповідач разом із дітьми, що підтверджується актом КП «МКП» від 16 квітня 2013 року (ар.с.12), чим порушуються житлові права позивачів, створюються перешкоди та незручності у користуванні житловим приміщенням, порушуються право власника позивача. Відповідно до ст. ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У зв'язку з викладеним суд вважає, що права позивачів, як власників квартири порушенні відповідачем [PERSON], оскільки її реєстрація у зазначеному житловому приміщенні чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні належної позивачам власністю, тому суд вважає, що позов в частині визнання [PERSON] втратившою право користування житловим приміщенням, заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання. Що стосується вимог позивачів, щодо визнання втратившими права користування неповнолітніх дітей, то як вбачається з статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Під час розгляду справи було встановлено, що батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON], який являється співвласником спірної квартири. Отже вимога про визнання дітей такими, що втратили право на користування житловим приміщення не має підстав. На підставі викладеного та

Outcome: partial