Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на проживання в їх житловому будинку та користування ним. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що їм по 1/4 частці кожному на праві власності належить домоволодіння, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Будзин, вул. І.Франка, буд. 35. [PERSON] (відповідачка), яка є колишньою дружиною [PERSON] (позивач), зареєстрована у домоволодінні позивачів, однак у господарстві більше року не проживає, з грудня 2013 року фактично проживає разом з донькою та іншим чоловіком в м. Івано-Франківську по вул. Кубійовича 12/13. Оскільки відповідачка не бажає в добровільному порядку знятись з місця реєстрації, позивачі просили визнати [PERSON] (відповідачка) такою, що втратила право користування належним їм будинковолодінням. Позивачка [PERSON], яка також є представником позивача [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Додатково пояснила, що відповідачка була зареєстрована у належному позивачам будинковолодінні у звязку з перебування у шлюбі з [PERSON], як член сімї, проте після розірвання шлюбу з грудня 2013 року не проживає у ньому, комунальні послуги не сплачує, будь-яких витрат по утриманню будинку не несе. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що позов підтримують, просять його задовольнити та розгляд справи провести без їх участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом отримання судової повістки та опублікування оголошення в газеті «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідачка про причини неявки не повідомила, а позивачі подали достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (жителька вул. І.Франка, 36 с. Будзин Тлумацького району) та [PERSON] (жителька вул. І.Франка, 31 с. Будзин Тлумацького району), які є сусідами позивачів, ствердили, що відповідачка у житловому будинку, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Будзин, вул. І.Франка, буд. 35, більше двох років не проживає, не приїжджає, витрат по утриманню житлового будинку не несе, речей повсякденного вжитку, які б належали [PERSON], в будинку позивачів немає. Вислухавши пояснення позивачки, опитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачці) та [PERSON] (позивач) на праві спільної часткової власності по 1/4 частці кожному належить домоволодіння, розташоване по вул. І.Франка, 35, в с. Будзин Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.12.2005 року (а.с. 7), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.12.2005 року (а.с. 8) та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 13.05.2015 року (а.с. 38-39). Відповідно до адресної довідки Тлумацького РС УДМС в Івано-Франківській області від 30.04.2015 року відповідачка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 25). Отже, відповідачка зареєстрована у вказаному домоволодінні, однак, як стверджують позивачі та свідки, фактично більше року в будинку належному позивачам не проживає, участі у його утриманні не приймає, не оплачує комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б їй належали, в будинку не має. Дані обставини також підтверджуються актом про відсутність особи за місцем реєстрації від 23.04.2015 року, довідками Будзинської сіслької ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 22.04.2015 року та 23.04.2015 року, в яких вказано, що [PERSON] (відповідачка) в належному [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачці) та [PERSON] (позивач) будинковолодінні, розташованому по вул. І.Франка, 35, с. Будзин, Тлумацький район, Івано-Франківська область, з грудня 2013 року не проживає, участі в утриманні житла не приймає, речей повсякденного використання в будинку не має, а фактично проживає разом з донькою [PERSON], [INFO], в м. Івано-Франківську по вул. Кубійовича, 12/13 (а.с. 4, 5, 9). У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що відповідачка з грудня 2013 року у домоволодінні, належному позивачам, не проживає, тобто відсутня більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не подала суду доказів на спростування позовних вимог позивачів, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачка втратила право на проживання та користування домоволодінням позивачів, розташованим за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Будзин, вул. І.Франка, буд. 35, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved