Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 09 жовтня 2020 року звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом: - визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням; - зняття [PERSON] з реєстрації за вищевказаною адресою. В обґрунтування позову зазначила, що у належній їй квартирі зареєстрований її брат [PERSON] , який не проживає за цією адресою з 2012 року. Реєстрація відповідача має формальний характер, оскільки квартирою він не користуються, однак при цьому порушує конституційні права власника, створює незручності в користуванні квартирою, додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. Ухвалою судді від 07 грудня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ч.6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК Українита шляхом розміщення відповідного повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи за адресою реєстрації, в судове засідання повторно не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, за вказаною адресою з 13 серпня 2005 року також зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивач у позові, та що підтверджено довідкою ОСББ «Машинобудівельник-25», поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , і проти чого не надано заперечень відповідачем, - [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , понад один рік. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача в квартирі понад 1 рік, а також фактів чинення йому перешкод зі сторони позивача чи інших осіб щодо користування квартирою, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити в частині вимог щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Проте, на думку суду не підлягає задоволенню вимога щодо зняття [PERSON] з реєстрації. Так, згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з позовом є обов`язкова наявність порушення, невизнання чи оспорювання прав, свобод чи інтересів цієї особи. Якщо за результатами розглядусправи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до суду є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже рішення про позбавлення права користування - є самостійною правовою підставою для здійснення зняття з реєстрації відповідача. Таким чином, вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку суд вважає передчасними, оскільки позивачем не надано підтвердження відмови компетентного органу у виконанні зазначених дій, а відповідно - відсутнє і порушення прав позивача, що підлягають захисту в порядку цивільного судочинства. Зважаючи на викладене, в задоволенні цією позовної вимоги слід відмовити. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: partial