Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] її користь, аліменти в розмірі 2000 грн. до закінчення нею навчання у Вінницькому Національному медичному університеті імені М.І.Пирогова, тобто до 01.07.2024 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці виповнилосья 18 років та вона продовжує навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І.Пирогова, вона отримувала від батька аліменти на своє утримання до досягнення нею повноліття. [PERSON] і на далі потребує фінансової допомоги, аліментів від батька, так як добровільно відповідач допомоги не надає. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково. Зазначає, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 2000 грн, щомісячно, він не здатен допомагати матеріально дитині, так як тимчасово не працює та на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей. Здійснює матеріальну допомогу хворій матері пенсіонеці, відповідач просить відмовити у позові в повному обсязі. Позивачка [PERSON] подала заяву в якій позов підтримує та просить слухати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в заяві про розгляд справи за його відсутності, просить в позові відмовити повністю. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , є донькою відповідача [PERSON] .. [INFO] [PERSON] виповнилося 18років. Відповідач добровільно аліментів сплачувати не бажає на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Дочка знаходиться на повному утриманні матері. Позивачка навчається у Вінницькому Національному медичному університеті імені М.І.Пирогова, денна форма навчання, з 01.09.2018 року - 01.07.2024 року. Відповідач має задовільний стан здоров`я, аліментів нікому іншому не сплачує, має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї доньки, оскільки має дохід та є фізичною особою підприємцем. Згідно даних органів державної статистики про основний вид економічної діяльності фізичної особи-підприємця, визначений на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності за рік, станом на 10.06.2020, основний вид діяльності відповідача, комп`ютерне програмування. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання не лише від матері, а також від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку, тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Ст. 200 СК України визначає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання доньки, суд враховує те, що позивачка навчається на денній формі навчання, несе витрати на проживання, посібники та медичну форму для навчання, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання, відповідач має дохід, є фізичною особою підприємцем, а тому вважає необхідним стягнути з останнього на користь неповнолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі - 1500 грн. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial