Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29 квітня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 2007 року. Шлюб зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 584. Від спільного життя з відповідачем вона має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона шлюбні відносини припинила з травня 2013 року, з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, фактично вони стали чужими людьми. На теперішній час вона бажає з відповідачем шлюб розірвати й на примирення не згодна, тому що вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка до судового засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з»явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 07 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.09.2007 року, актовий запис № 584 (а.с. 5). Від спільного життя з відповідачем є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини позивачка припинила травня 2013 року, з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, фактично вони стали чужими людьми. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивачки і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивачки після розірвання шлюбу, залишивши прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 243 грн. 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved