Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Житловий будинок розташований в [ADDRESS] станом на 16.04.1991 р. відносився до колгоспного двору, до складу якого входили: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які мали право на 1/4 частку кожний вищевказаного житлового будинку, як члени колгоспного двору. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/4 частини колгоспного двору, який розташований в [ADDRESS] . Спадкоємці, [PERSON] та [PERSON] згідно до заяви до нотаріуса відмовилися від спадщини після смерті їхнього батька - [PERSON] . Позивач [PERSON] - син померлого, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняв шляхом подачі у встановлений законом строк заяви, щодо прийняття спадщини, за якою нотаріусом була відкрита спадкова справа № 95/2019, та йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на рухоме майно - автомобіль, що підтверджено свідоцтвом бланк серія НВО 809320 від 05.11.201 9 року, реєстровий номер 1911. Від прийняття спадщини позивач [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] відмовилася шляхом подачі заяви про відмову від прийняття спадщини, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 95/2019. Таким чином позивач [PERSON] успадкував 1/4 частини житлового будинку, який відносився до колгоспного двору після смерті спадкодавця [PERSON] . При житті правовстановлюючих документів позивачами та спадкоємцем [PERSON] отримано не було, реєстрація набутих прав проведена належним чином не була. Позивач, [PERSON] , звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого [PERSON] та йому приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано роз`яснення, в якому зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Таким чином нотаріусом, під час звернення позивача до нотаріальної контори, було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, відсутня належна державна реєстрація прав на житловий будинок на спадкодавця, що зі свого боку унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємців після смерті [PERSON] , в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В зв`язку з зазначеним позивачі просили суд: - встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , як членам колгоспного двору - [PERSON] , померлому [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на 1/4 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 101,5 кв.м., у тому числі житловою площею 55,7 кв.м., кухні - літ. Б1, комори - літ. В1, сараю - літ. Г1, гаражу - літ. Д1, літньої кухні - літ. Ж1, сараю - літ. З1, убиральні - літ. И1, навісу - літ. К1, сараю - літ. Л1, навісу - літ. М1, надвірних споруд - № 1-7, І- як члена колгоспного двору; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 101,5 кв.м., у тому числі житловою площею 55,7 кв.м., кухні - літ. Б1, комори - літ. В1, сараю - літ. Г1, гаражу - літ. Д1, літньої кухні - літ. Ж1, сараю - літ. З1, убиральні - літ. И1, навісу - літ. К1, сараю - літ. Л1, навісу - літ. М1, надвірних споруд - № 1-7, І, з яких 1/4 частина - як члена колгоспного двору, 1/4 частина - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на 1/4 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 101,5 кв.м., у тому числі житловою площею 55,7 кв.м., кухні - літ. Б1, комори - літ. В1, сараю - літ. Г1, гаражу - літ. Д1, літньої кухні - літ. Ж1, сараю - літ. З1, убиральні - літ. И1, навісу - літ. К1, сараю - літ. Л1, навісу - літ. М1, надвірних споруд - № 1-7, І,- як члена колгоспного двору. Позивачами було надано заяви, відповідно до яких вони підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності. Представник Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглянути справу без його присутності згідно чинного законодавства. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 216, [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження, зареєстрованого Кілійським р/ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис № 159, - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] »є батьками рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] », зареєстрували шлюб [INFO] у м. Кілія Кілійському р/б ЗАГС Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 168. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « [PERSON] ». Згідно заяв до приватного нотаріуса за № 261 та № 262 від 22.10.2019 р. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини після смерті батька - [PERSON] . Згідно довідки Виконавчого комітету Кілійської міської ради № 19 від 30.08.2019 р. житловий будинок розташований в [ADDRESS] станом на 16.04.1991 р. відносився до колгоспного двору, до складу якого входили: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки КП КМР «БТІ» № 23 від 16.01.2020 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно технічного паспорту, складеного КП КМР «БТІ» від 27.12.2019 р., житловий будинок по [ADDRESS] складається з: житлового будинку - літ. А1 загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 55,7 кв.м., кухні - літ. Б1, комори - літ. В1, сараю - літ. Г1, гаражу - літ. Д1, літньої кухні - літ. Ж1, сараю - літ. З1, убиральні - літ. И1, навісу - літ. К1, сараю - літ. Л1, навісу - літ. М1, надвірних споруд - № 1-7,І. Як вбачається з інформаційного листа від 24.01.2020 р. № 12/02-14/95/2019, приватний нотаріус Юрченко М.Є. роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на житловий будинок, за відсутності цих документів, це питання вирішується в судовому порядку. При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів, щодо встановлення факту належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , як членам колгоспного двору - [PERSON] , померлому [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

Outcome: approved