Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Одеської міської ради та [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. В позові зазначили, що [INFO] померла їх тітка [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина. Позивачі вказали, що являються спадкоємцями за правом представлення після померлої, оскільки їх батько, який був братом померлої, [PERSON] помер [INFO] . В позові також зазначили, що спадщину прийняли, звернувшись з відповідними заявами до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність доказів родинних відносин спадкоємців з померлою [PERSON] . В зв`язку з викладеним позивачі просили позов задовольнити та встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною тіткою [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання позивачі не з`явилися, в матеріалах справи містяться їх заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи містяться заяви його представника про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Із Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24.04.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] увійшов належний їй будинок [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.11.2006 року. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦПК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Із довідки з місця проживання про склад сім`ї №381 від 21.05.2018 року, виданої керівником органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Люстдорф» в м.Одесі, встановлено що [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована і проживала разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Таким чином позивач [PERSON] спадщину прийняла. Відповідач [PERSON] також прийняв спадщину, оскільки 09.10.2018 року звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Відповідно до заяви про відмову від спадщини серії ННС 264173 від 15.06.2018 року, зареєстрованої в реєстрі за №535, позивач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом після померлої тітки [PERSON] на користь [PERSON] . Спадкоємець за\~заповітом або\~за законом\~може відмовитися\~від прийняття\~спадщини протягом\~строку,\~встановленого\~статтею 1270\~цього\~Кодексу.\~Заява про\~відмову від\~прийняття спадщини\~подається нотаріусу\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ст.1273 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] відмовилася від належної їй частки спадкового майна на користь [PERSON] та протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини не відкликала, вона вважається такою, що спадщину не прийняла. В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку,\~\~що на час розгляду даної справи встановлення факту родинних відносин,\~між [PERSON] , померлою [INFO] та [PERSON] , 1953 року народження, як між тіткою і племінницею, не породжує для позивача\~\~юридичних наслідків і її права, як спадкоємця, не порушені, тому позов в частині вимог [PERSON] задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог [PERSON] , суд зазначає наступне. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та 04.06.2020 року звернулась до державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до ч.3 ст1266 ЦК України. Інформаційним листом Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі №2975/02-14 від 06.06.2020 року [PERSON] роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно надати документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, рішення Київського районного суду м.Одеси у справі №520/5551/19, яке набрало законної сили, а також документи, що підтверджують родинні відносини із померлою, зокрема свідоцтво про народження [PERSON] (батька позивача) та свідоцтво про народження спадкодавця [PERSON] . Враховуючи, що зазначені нотаріусом документи у позивача відсутні, вона звернулась до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин. Так, факт родинних відносин між\~позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується наступними обставинами. Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00026590241 від 06.06.2020 року встановлено, що 05.03.1983 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб і нареченою (позивачем) змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 01.06.1958 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області, батьком позивача зазначено [PERSON] . Із архівної довідки Державного архіву Одеської області Одеської обласної державної адміністрації №1155/05-21 від 11.09.2020 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] . Із свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 04.09.1981 року Київським районним відділом РАЦС м.Одеси, про реєстрацію шлюбу між [PERSON] і [PERSON] встановлено, що прізвище останньої до реєстрації шлюбу було « [PERSON] », Відповідно до копії погосподарської книги за 1967-1969 рр. матір`ю [PERSON] була [PERSON] , 1902 року народження. Виходячи з наведеного, [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою, а відповідно [PERSON] була тіткою [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.12.1997 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області. Таким чином, від встановлення факту родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] як між племінницею і тіткою залежить можливість реалізації позивачем [PERSON] права на спадщину за правом представлення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, які є в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд може розглядати справи про встановлення юридичних фактів, які породжують юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1\~ст. 5 ЦПК України). Тобто захисту підлягає саме порушене право. Статтею 129 Конституції України\~закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із п. 4 ч. 5\~ст. 12 ЦПК України\~суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом під час дослідження доказів були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені позивачем в своєму позові немає, крім того, вказані факти ніким із сторін не заперечуються. Враховуючи викладене суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для позивача юридичне значення, а тому позов в частині вимог [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved