Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO] , щ стверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивачці самій важко утримувати дочку. Відповідач працює та отримує регулярний дохід. Як відомо позивачці, аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і продовжувати до повноліття дитини. Також позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON], [INFO] року трьохрічного віку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів. Позивачка [PERSON] до суду не зявилася, надала суду заяву якою позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, нав суду заяву якою позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження виданого виконкомом Самгородецької сільської ради Сквирського району Київській області, актовий запис № 3, [PERSON], народився [INFO] року, в графі «батько» вказаний відповідач [PERSON], в графі «мати» - позивач [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Крім того, у відповідності до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] наразі не працює, доглядає за дитиною. Згідност. 84 СК Українидружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини добровільно не надає, є працездатним, працює, інших утриманців не має. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання непрацездатної дружини до досягнення сином трирічного віку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів - 11.01.2018 року, стягнення слід проводити саме із цієї дати. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 135 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved