Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказала, що з 2002 року вона проживала з відповідачем. Від спільного проживання у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. У лютому 2012 року позивачка вирішила, що разом проживати не можливо, в зв'язку з постійним побиттям та знущанням з боку відповідача, тому забрала дочку та переїхала в с. Зозів, Липовецького району, Вінницької області. Оскільки її син [PERSON] знаходився у лікарні позивачка відразу забрати його не змогла. В 2012 року позивачка звернулась до Сквирського районного суду Київської області з позовом про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, так як вважає, що діти повинні проживати разом з нею та бути нерозривно. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 16.05.2012 року було визначено місце проживання дітей з їх матір'ю, тобто позивачкою. Відповідно до засідання психолого - медико- педагогічної консультації від 27.04.2012 року її донька є дитиною з особливими потребами та рекомендовано навчання за програмою спеціалізованої загальноосвітньої школи для РВД. З цього часу донька навчається в Староприлуцькій спеціальній загальноосвітній школі - інтернаті. За період 2014-2015 навчальний рік відповідач не цікавиться своєю дочкою, її вихованням та здоров'ям, матеріально не забезпечує, дитина повністю знаходиться на утриманні матері, за цей період відповідач жодного разу не відвідав доньку, що підтверджується довідокою Староприлуцької спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат № 154 від 02.06.2015 року. Відповідач не шукає можливості побачити дочку, не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Батько не проявляє щодо неї батьківської турботи та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. [PERSON] бажає, щоб її батька позбавили батьківських прав, оскільки він з нею не спілкується, вихованням не займається, що підтверджується заявою дитини. Позивачка [PERSON] просить суд позбавити батьківських прав, [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання доньки у розмірі ? заробітку (доходу), але не менш 25 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити їх та надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, а також відмовились від виклику в судове засідання представника Ради опіки та піклування Липовецької райдержадміністрації Липовецького району Вінницької області та прокурора. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили суд у задоволенні вимог відмовити, оскільки відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON] та надає їй матеріальну допомогу. Щодо стягнення аліментів з відповідача, то останній цю вимогу не визнав, оскільки в нього на утриманні знаходиться нова сім'я, а саме троє дітей та вагітна дружина, а також його донька перебуває у школі - інтернаті на повному державному утриманні. Представник третьої особи Ради опіки та піклування Мовчанівської сільської ради Сквирського району Київської області Левадній Р.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду повідомив, що позивачка не надала доказів не виконання батьківських обов'язків відповідачем відносно доньки, а також повідомив, що позивачка приїжджала в селище, де мешкає відповідач та вказувала, що має наміри здати їхнього сина [PERSON] до інтернату. Представник третьої особи директор Староприлуцької спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат Косач Ю.М. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без їх участі (а.с. 55). Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 2002 року мешкали разом та мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] а.с. 7) та [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] а.с. 29). На теперішній час донька [PERSON] мешкає та навчається в Староприлуцькій спеціальній загальноосвітній школі - інтернаті та знаходиться на повному державному утриманні, що підтверджується довідкою директора школи Косач Ю.М. № 152 від 02 червня 2015 року (а.с. 13). З відгуку школи - інтернату від 02 червня 2015 року № 153, а також на відгуку вказаний номер 205 від 18.09.2014 року, який видано за підписом класного керівника [PERSON] та директора школи Косач Ю.М. вбачається, що [PERSON] була зарахована в дану школу до другого класу з 10.07.2012 року на підставі Витягу з протоколу засіданні Липовецької районної психолого - медико - педагогічної консультації від 27 квітня 2012 року № 2к1/1 (копія Витягу міститься в матеріалах справи а. 15,16) та путівки Управління освіти і науки Вінницької облдержадміністрації № 27 від 30.05.2012 року (а.с.20). Учениця навчальний матеріал засвоює за допомогою колекційної роботи вчителя - дефектолога, логопеда, індивідуальної роботи. Дана дитина потребує корекційно - розвиткових знань, постійного контролю за розвитком навчальних умінь та практичних навиків, розвитку мовлення. Мати, [PERSON] [PERSON], постійно відвідує дитину в школі, забирає на вихідні дні і канікулярний період, забезпечує одягом, взуттям, канцтоварами ті ін. Цікавиться навчанням, розвитком та здоров'ям дитини (а.с.14). В матеріалах справи на аркуші 11 міститься заява [PERSON], [INFO] в якій вона просить позбавити батьківських прав її батька [PERSON], оскільки він з нею не спілкується, її вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Вказана заява, як на підставу позбавлення відповідача батьківських прав на увагу суду не заслуговує, оскільки в судовому засіданні встановлено, що заява складена дитиною за допомогою позивачки. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду повідомив, що він працює таксистом в м. Сквира Київської області. В осені 2014 року та на весні 2015 року він виконував замовлення відповідача [PERSON] та возив його до вінницької області в будинок для дітей, де мешкає його дочка. Свідок особисто спілкувався з вихователькою щодо дитини відповідача, дитина нормально спілкувалась з батьком, а також повідомив, що в 2015 році відповідача возив до дитини його напарник, оскільки останній перебував на ремонті. З довідки директора школи - інтернату Косач Ю.М. № 154 від 02 червня 2015 року вбачається, що батько [PERSON], [INFO] за 2014 - 2015 навчальний рік дитину не провідував, життям та навчанням не цікавився, не телефонував (а.с.12). Суд критично оцінює відомості викладені в довідці, оскільки факти встановлені в судовому засіданні суперечать інформації викладеній в довідці щодо спілкування відповідача з дитиною Частиною 1,2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з вимогами ч.1,2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний братии участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За змістом статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. По результатах розгляду цивільної справи судом не отримано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до доньки [PERSON].. Надані позивачем документальні докази підтверджують окреме проживання батька та дитини. Але на їх підставі неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьком та дитиною, та зробити висновок про те, що відповідач дійсно взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків. Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, але аналіз наданих суду доказів у їх сукупності свідчить про наявність у відповідача бажання виконувати свої батьківські обов'язки та на думку суду це узгоджується з інтересами дитини, тому у задоволенні позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав має бути відмовлено. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач приймає участь у утриманні дитини [PERSON], як в грошовій так і в натуральній формі, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 181 СК України. Суд також звертає увагу на те, що дитина знаходиться в школі - інтернаті на повному державному утримання, а тому вважає, що на час розгляду справи відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в судовому порядку, а тому відмовляє в задоволенні цих позовних вимог. Виходячи з викладеного та

Outcome: dismissed