Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Територіальної громади\~ Нікопольського виконкому Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивують тим, що 17 березня 2017 року помер їх батько [PERSON], який до дня смерті проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями № 95 по вул. Л.України, в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належав йому на підставі рішення Народного суду м. Нікополя Дніпропетровської області від 26 жовтня 1988 року. За життя, а саме, 12 жовтня 2016 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] реєстровий № 2-740, на підставі якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось заповів в рівних долях позивачам. 07 серпня 2017 року позивачі у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України звернулися нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття належної їм частки спадкового майна, яке залишилось після смерті їх батька [PERSON] Таким чином спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина спадкодавця [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала разом з ним за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Нікополь, вул. Л.Українки, 95, але не встигла оформити своїх спадкових прав оскільки померла 26 березня 2017 року. За життя, а саме, 12 жовтня 2016 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] реєстровий № 2-739, на підставі якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось заповіла в рівних долях позивачам. У встановлений законом строк позивачі звернулася до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але постановою від 02 жовтня 2017 року № 2704/02-31 державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок належним чином не зареєстровано в КП «Нікопольське МБТІ» Зважаючи на те, що позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті матері [PERSON] та прийняли спадщину, вони просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 95 по вул. Л.Українки в м. Нікополі Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] по ? частині кожній. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, від них надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити (а.с.41,42). Представник відповідача [PERSON] з позовом ознайомлена, надала суду письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі (а.с.106), проти позову не заперечила. Оскільки представник відповідача не заперечив проти задоволення, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] доводяться рідними доньками [PERSON], який помер 17 березня 2017 року (а.с.4 на зв.,17,18 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями № 95 по вул. Л.України, в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належав спадкодавцю на підставі рішення Народного суду м. Нікополя Дніпропетровської області від 26 жовтня 1988 року (а.с.7). За життя, а саме, 12 жовтня 2016 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] реєстровий № 2-740, на підставі якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось заповів в рівних долях позивачам (а.с.55). Однак позивачі відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України відмовилися від прийняття належної їм частки спадкового майна, яке залишилось після смерті їх батька [PERSON] подавши 07 серпня 2017 року до нотаріальної контори відповідні заяви, які зареєстровані за № 1057 та № 1058 (а.с.48,49). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом з ним за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Нікополь, вул. Л.Українки, 95, але не встигла оформити своїх спадкових прав тому, що померла 26 березня 2017 року (а.с.4,73). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений 12 жовтня 2016 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] реєстровий № 2-739, на підставі якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с. 74). 07 серпня 2017 року позивачі звернулися до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с.66,67). 02 жовтня 2017 року № 2704/02-31 державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок належним чином не зареєстровано в КП «Нікопольське МБТІ» (а.с.86). Згідно довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16 серпня 2017 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 95 по вул. Л.Українки в м. Нікополі Дніпропетровської області не зареєстровано (а.с.8). У суду не викликає сумніву той факт, що житловий будинок з надвірними будівлями № 95 по вул. Л.Українки в м. Нікополі Дніпропетровської області дійсно належало [PERSON], оскільки підтверджується рішенням Народного суду м. Нікополя Дніпропетровської області від 26 жовтня 1988 року, яке набуло чинності 07 листопада 1988 року (а.с.7). Враховуючи те, що позивачі являються спадкоємцями за заповітом, після смерті [PERSON], яка успадкувала спірне спадкове майно після смерті [PERSON], та \~позивачі прийняли спадщину відповідно до вимог діючого законодавства, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] та визнати за ними в рівних частках право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 95 по вул. Л.Українки в м. Нікополі Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлої 26 березня 2017 року в м. Нікополі Дніпропетровської області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved