Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась з позовом до відповідачів та просить визнати за нею право власності на житлову квартиру за адресою : 82400, [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що 11.01.2001 року її батько, [PERSON] уклав із громадянкою [PERSON] договір обміну квартири на житловий будинок, який був посвідчений Стрийською державною нотаріальною конторою і якому було присвоєно реєстровий № 1-89. Згідно з цим договором [PERSON] отримала у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS],- а її батько отримав у власність квартиру за адресою: 82400, [ADDRESS]. З 19.11.2004 року у цій квартирі є зареєстрованою та проживає позивачка. [INFO] її батько, [PERSON] - помер. На момент смерті батька вона постійно проживала разом з батьком та матір'ю, [PERSON] з якою після смерті батька фактично прийняли спадщину, яка відкрилася. [INFO] померла її мати - [PERSON] На момент смерті матері вона проживала разом із нею - і у момент її смерті фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців першої черги щодо майна її померлих батьків - немає. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2001 року [PERSON] уклав із [PERSON] договір обміну квартири на житловий будинок, який був посвідчений Стрийською державною нотаріальною конторою і якому було присвоєно реєстровий № 1-89. Згідно з цим договором [PERSON] отримала у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS],- а її батько отримав у власність квартиру за адресою: 82400, [ADDRESS]. З 19.11.2004 року у цій квартирі є зареєстрованою та проживає позивачка. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, виданим 09.08.2006 року, [INFO] помер [PERSON] Згідно із свідоцтвом про смерть серії серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 21.07.2010 року, [INFO] померла [PERSON] Позивачка вважає, що оскільки на момент смерті батька вона постійно проживала разом з батьком та матір'ю, [PERSON] то фактично у момент смерті її батька вона із моєю матір'ю, [PERSON] прийняли спадщину, яка відкрилася. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Набуття спадкових прав та їх оформлення шляхом визнання права власності за давністю володіння відповідно до правил, встановлених статтею 344 ЦК України, не передбачено. Неправильно обраний позивачем спосіб захисту спадкових прав на спадщину, яка відкрилася після смерті батька, не може бути підставою для задоволення позову про визнання права власності на спадкове майно за набувальною давністю. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад - спадкування), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка [PERSON] не володіла спірною квартирою у розумінні ст.344 ЦК України, з підстав наведених вище, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed