Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, та просять суд визнати за ними по 1/2 частки за кожним квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на відмову в нотаріуса в зв`язку з розбіжностями в правовстановлюючих документах на спадкове майно. Так, до передачі спадкодавцям квартири Ограном приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, остання була викуплена виконкомом у іншої особи і вже після передачі квартири спадкодавцям (у 1999 р.) виконкомом не був направлений лист до КП ДОР «Криворізьке БТІ» про анулювання попереднього запису для приведення документів архіву у відповідність. Вказане зазначено в архівній довідці КП ДОР «Криворідзьке БТІ», що позбавляє їх можливості оформлення спадкових прав, тому просять задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24 травня 2019 року витребувано з Виконавчого комітету Криворізької міської ради, завірену копію договору, за яким Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів здійснювало купівлю квартири [ADDRESS] (орієнтовано у 1998 р.) до видачі свідоцтва № Д893 про право власності на житло, яке було видане 16 серпня 1999 р. органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів згідно розпорядження № Д700 від 25.05.1999 р. на ім`я [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] , звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. на заявлених вимогах наполягають з підстав, викладених в позові. До суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо вимог позивачів за відсутності інших спадкоємців не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до статті 41 Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Як встановлено судом, на підставі свідоцтва № Д 893 про право власності на житло від 16 серпня 1999 року, виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с. 15 копія свідоцтва). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11 копія свідоцтва), а [INFO] померла [PERSON] (а.с. 13 копія свідоцтва). Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Позивач [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 7). Частиною першою статті 1266 ЦК України встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є онукою померлих [PERSON] та [PERSON] , оскільки останні за життя були батьками її батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 10, 14 копії свідоцтв). Частина перша статті 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. від 27 лютого 2019 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлих [INFO] [PERSON] та 07 жовтня 2004 року [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з розбіжностями в документах: в архіві підприємства знаходиться на зберіганні ще одна справа на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано у 1998 р. на ім`я іншої фізичної особи (а.с. 18 копія постанови). Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Так, згідно наданої на виконання ухвали суду від 24.055.2019 р. копії договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , 23 грудня 1998 р. Криворізьким міськвиконкомом придбано у [PERSON] вищезазначену квартиру, яка перейшла у повну власність Криворізькому міськвиконкому з моменту підписання договору, нотаріального посвідчення, отримання продавцем належних їй грошей за продаж вищезгаданої квартири та реєстрації договору в БТІ м.Кривого Рогу. Згідно довідки Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 14.02.2019 р., квартира [ADDRESS] , зареєстрована на праві спільної сумісної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 173П-380 на ім`я [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16.08.1999 р. Однак в примітці зазначено, що в архіві підприємства знаходиться на зберіганні ще одна справа на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано у 1998 р. на ім`я іншої фізичної особи (а.с. 19). З наведеного вбачається, що після видачі 16 серпня 1999 р. свідоцтва про право власності [PERSON] та [PERSON] виконкомом Криворізької міської ради не було направлено листа до КП ДОР «Криворізьке БТІ» про внесення змін до попереднього запису для приведення документів архіву у відповідність. Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачами вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved