Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що 31.08.2016 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Новоохтирка, вул. Миру (колишня назва - Леніна), 103; земельна ділянка загальною площею 0,30 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,05 га, що розташована на території с. Новоохтирка, [PERSON] сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 057896; земельна частка (пай) члена КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області розміром 1,42 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0091810; земельна ділянка площею 5,5551 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 003625. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповідав своїм синам, позивачам [PERSON] та [PERSON] Також спадкоємцем [PERSON] була його дружина, мати позивачів [PERSON], яка мала обовязкову частку в спадковому майні, але вона спадщину не переоформляла та відмовилась від її прийняття. Позивачі своєчасно звернулись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] 07.11.2016 року померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) члена КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області розміром 1,42 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0091774; земельна ділянка площею 5,5551 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 003626. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповідала своїм синам, позивачам [PERSON] та [PERSON] Позивачі своєчасно звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька та матері, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки зясувалося, що є самовільно збудовані споруди. На підставі викладеного, позивачі [PERSON] та [PERSON] вимушені звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 31.08.2016 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Новоохтирка, вул. Миру (колишня назва - Леніна), 103, що належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок від 10.05.1989 року (а.с. 26); земельна ділянка загальною площею 0,30 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,05 га., що розташована на території с. Новоохтирка, [PERSON] сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 057896 (а.с. 50); земельна частка (пай) члена КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області розміром 1,42 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0091810, згідно відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою № 96/168-17 від 21.08.2017 року (а.с. 87); земельна ділянка площею 5,5551 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 003625 (а.с. 85). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповідав своїм синам, позивачам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Також спадкоємцем [PERSON] була його дружина, мати позивачів [PERSON], яка мала обовязкову частку в спадковому майні, але вона спадщину не переоформляла та відмовилась від її прийняття. Позивачі своєчасно звернулись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], що підтверджується відповідними заявами (а.с. 16, 17). 07.11.2016 року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) члена КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області розміром 1,42 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0091774 (а.с. 84); земельна ділянка площею 5,5551 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 003626 (а.с. 86). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповідала своїм синам, позивачам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Позивачі своєчасно звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька та матері, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки зясувалося, що є самовільно збудовані споруди (а.с. 82). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачами в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Позивачі мають намір прийняти спадщину, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 376, 392, 1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1233, 1235, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved