Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.08.2018 року звернулася до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 22.12.2015 року відповідач отримав від її чоловіка [PERSON] позику в сумі 500 доларів США на 6 місяців, тобто до 22 червня 2016 року. На підтвердження отримання позики [PERSON] власноручно написав розписку. 08 березня 2016 року [PERSON] , залишивши заповіт, згідно якого вона є єдиним спадкоємцем померлого. Відповідач категорично відмовляється віддавати позивачу кошти, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду. Провадження у справі відкрито 05.12.2018 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Хайдаровою І.О. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/15954/18. Згідно з\~протоколом повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 05.02.2019\~р.,\~головуючим у\~справі визначена\~суддя Ус\~О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.02.2019 року справу прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, представником подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 22 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №б/н, за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 500,00 доларів США, та був зобов`язаний повернути дану суму коштів в строк до 22.06.2016 року. Факт отримання грошових коштів підтверджено розпискою (арк. справи 6). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 09.03.2016 року (арк. справи 7). Відповідно до заповіту посвідченого 19.11.2015 року державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М. за реєстровим №2-1229, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, на що він матиме право він заповів [PERSON] (арк. справи 8). З матеріалів спадкової справи №336/2016, зведеної 23.07.2016 року у Третій Херсонській державній нотаріальній конторі, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась його дружина [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем всього спадкового майна померлого (арк. справи 42,43). Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник\~\~зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою\~\~статті 1047 ЦК України\~передбачено, що Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У відповідності до частини першої та третьої\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківські рахунки. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Згідно ст.\~629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1218, ч.3 ст.1231\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємиця кредитора має право вимоги до відповідача як боржника, оскільки ними було порушено строки виконання умов договору позики. Таким чином, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №б/н від 22.12.2015 року в сумі 500 доларів США. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 27,8184 грн., то сума заборгованості за договором станом на 18.12.2020 року складає 13909,20 грн. (500 дол. США * 23,950 грн.). Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 704 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 18 грудня 2020 року.

Outcome: approved