Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: управління юстиції Запорізького району про визнання права власності на нерухоме майно, в якій зазначили, що відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 18.11.1996 року, виданого Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області, позивачі [PERSON] та [PERSON]Г.(дошлюбне прізвище [PERSON]) являються власниками по 11/200 частин житлового будинку та господарських споруд кожна, розташованих в с. Лисогірка, вул. 9 травня, 2 Запорізького району Запорізької області. Вказані частини складають квартиру №8 в даному будинку, тобто позивачі являються співвласницями двокімнатної квартири. Своєчасно ними не зареєстровано право власності на належні їм частини житлового будинку за даним свідоцтвом. На теперішній час, позивачі бажають, однак не мають можливості зареєструвати в Запорізькому районному управлінні юстиції право власності на належну їм частину жилого будинку та господарських споруд розташованих за адресою: с. Лисогірка, вул. 9 травня, 2 Запорізького району Запорізької області за собою, тому, що не збереглися оригінали правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 18.11.1996 року, виданого Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, однак надала суду заяву в якій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача територіальна громада в особі Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не зявився. До суду надано належним чином оформлену заяву, з якої вбачається, що з позовною заявою згоден, проти її задоволення не заперечує та просить суд розглядати справу без його участі, позов задовольнити. Представник третьої особи - Управління юстиції Запорізького району в судове засідання не з'явився, заперечень суду не надав; про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Право власності позивачів на частину житлового будинку, який розташований за адресою: с. Лисогірка, вул. 9 травня, 2 Запорізького району Запорізької області підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 18.11.1996 року, виданим Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області, яке міститься в матеріалах інвентарної справи ТОВ «ЗМБТІ», технічним паспортом на вказану квартиру, де позивачі вказані, як власники. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст.2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26,27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Тобто, право власності за позивачами [PERSON] та [PERSON] на вказану квартиру було зареєстровано належним чином в ТОВ «ЗМБТІ», відповідно до законодавства, діючого на час видачі свідоцтва про право власності. Враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою в реєстрації права власності, приймаючи до уваги, що у позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на володіння та розпорядження своєю власністю, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved