Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд зі зміненими до початку розгляду справи по суті позовними вимогами до відповідача про стягнення аліментів на період навчання сина у розмірі 550 грн., на підтвердження чого вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак шлюб було розірвано. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який навчається в 10 класі Голенищівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Хмельницької обласної ради, не на повному державному забезпеченні, де буде перебувати до 25 травня 2019 року. На що потребує значних витрат, зокрема на проїзд, харчування, канцелярське приладдя та підручники, однак не має змоги працювати, оскільки є інвалідом 2 групи з дитинства. Позивачка усі витрати на утримання сина несе сама, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча в змозі виплачувати аліменти, однак ухиляється від сплати аліментів на навчання сина, а тому позивачка звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на період навчання сина. Позивачка [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на період навчання сина в розмірі 550 грн.. Відповідач [PERSON] до судового засідання також подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, змінені позовні вимоги визнає та згоден сплачувати аліменти на період навчання сина в розмірі 550 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін вважає, що позов підлягає задоволенню, а розгляд справи слід провести в порядку ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 11 серпня 2010 року, що підтверджується копією рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, яке набрало законної сили 25.08.2010 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ 093873. Також встановлено, що [PERSON] навчається в 10 класі Голенищівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Хмельницької обласної ради, не на повному державному забезпеченні, де буде перебувати до 25 травня 2019 року, що підтверджується довідками №60 від 25.05.2018 року та №97 від 02.08.2018 року, виданими директором школи-інтернату. Крім того, встановлено, що позивачка зазнає матеріальних труднощів, оскільки сама утримує сина, та не має можливості повністю забезпечити усі його витрати, пов'язані з навчанням, адже син постійно потребує кошти на проїзд, покупку продуктів харчування, канцелярського приладдя та підручників. Коштів, які вона отримує, не вистачає, щоб забезпечити належний рівень життя сина. Крім того, син влаштуватись на роботу та самостійно заробляти гроші не має змоги, оскільки є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №1115756 від 11.06.2018 року. Відповідач коштів на утримання сина в добровільному порядку не надає, хоча має змогу це робити. У відповідності до ст.ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до закінчення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення нею 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. ст. 182, 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], починаючи з дня звернення до суду та до закінчення ним навчання, однак не пізніше досягнення ним 23-х років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved