Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду 03.07.2018 року з вищезгаданим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що вони є співвласниками квартири №18, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Ціолковського, будинок №18. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] їхнього сина , який не мешкає за даною адресою з 2015 року. Вони, позивачі, змушені сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, тому просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому\~засіданні позивачі\~ \~ присутніми\~не були,\~ \~ надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, просили позов задовольнити , не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім , про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою, судова повістка повернулася до суду у звязку з закінченням терміну зберігання, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири №18, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, , вул. Ціолковського, будинок №18, яка належить їм на праві приватної спільної часткової власності: позивачу [PERSON] 2/3 частки: 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло КСУ №57 від 23.03.1998 , виданого органом приватизації Криворізького спеціалізованого управління «Металургмонтаж-210» , розпорядження КСУ№59 від 09.03.1998 р. та 1/3 частка на підставі договору дарування 1/3 частки квартири від 09.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі №290 (а.с.11-14); [PERSON]\~- 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло КСУ №57 від 23.03.1998 , виданого органом приватизації Криворізького спеціалізованого управління «Металургмонтаж-210» , розпорядження КСУ№59 від 09.03.1998 р. /а.с.10/. У вищезазначеній квартирі зареєстровано місце проживання - [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою від 02.07.2018 року , виданою КОМДІС «НОВА-КОМ» №18 (а.с. 15), відомостями адресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 10.08.2018 року (а.с. 19). [PERSON] є членом сімї власника житла, але не мешкає за зазначеною вище адресою з 2015 року, що підтверджується актом, складеним мешканцями сусідніх квартир, посвідченим ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 02.07.2018року (а.с.16). Згідно\~ ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном.\~\~ Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 33 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова), судам розяснено, що\~ застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідач не мешкає у квартирі без поважних причин більше двох років , домовленість між ним і власником житла щодо збереження за ним права користування житловим приміщенням відсутня , тому суд вважає, що позовні вимоги позивачів, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, підлягають задоволенню. Судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved