Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачка, 09.12.2013 року, звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 25.06.2013 року. 16.10.2013 року рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області стягнуто аліменти на утримання двох доньок в розмірі 1/3 частини від доходів відповідача. Повнолітня [PERSON] є студенткою V курсу денної форми навчання СНУ ім. В.Даля, проживає в гуртожитку в м. Луганськ, не має можливості працювати, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка працює продавцем, отримує невелику заробітну платню та змушена позичати кошти на оплату гуртожитку. Також позивачка сплачує за проїзд доньки, яка кожні вихідні приїздить додому, що складає 1606 грн. 40 коп. Позивачка зазначає, що сума понесених нею коштів складає 2971 грн. 40 коп., які відповідач добровільно не відшкодовує. В зв'язку із чим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 1362 грн. за проживання доньки в гуртожитку та 1606 грн. 40 коп. вартості проїзду, що в загальній сумі складає 2971 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву від 08.01.2013 року щодо розгляду справи без її участі. . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, повідомив про їх безпідставність та те, що він за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.10.2013 року вчасно сплачує аліменти. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.12.1990 року по 25.06.2013 року, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується доказами (а.с. 3-5). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є студенткою 5 курсу, бюджетної форми навчання, денного відділення СНУ ім. В.Даля, спеціальність «Управління персоналом та ЕП», строк навчання по 30.06.2014 року, що підтверджено довідкою від 03.10.2013 року № 285 (а.с. 11). Відповідно до рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.10.2013 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в сумі 1/3 від доходів відповідача щомісячно, починаючи з 09.09.2013 року. Позивачкою надано суду копію квитанції від 28.10.2013 року про оплату за проживання у гуртожитку 1362 грн. та довідку ПАТ «ЛРУАС» Луганської АС-1 від 28.10.2013 року (а.с. 7-8). В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення з відповідача понесених нею витрат за навчання доньки, позивачка посилалася в позовній заяві на ст. 185 СК України, згідно якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами /розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо/. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. При вирішенні питання про стягнення додаткових витрат, судом враховується наступне. Так, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей передбачений нормами глави 16 СК України. Зокрема, в ст. 201 СК України зазначається, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В цьому переліку відсутня ст.185 СК України, яка знаходиться в главі 15 цього Кодексу, а отже, до спірних правовідносин щодо утримання батьками своїх повнолітніх дітей в зв'язку з їх навчанням норми ст.185 СК України не застосовуються. В ст.185 СК України маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, як вважає суд, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини, однак в окремих випадках у силу особливих обставин потрібні, крім звичайних, значні додаткові витрати. В даному випадку витрати на оплату навчання та проїзд доньки сторін, як вважає суд, належать до додаткових витрат, які викликані особливими обставинами, а саме: розвитком здібностей дитини. Діючим сімейним законодавством України не передбачено стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Також, не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, витрати на проживання доньки сторін [PERSON] в гуртожитку та кошти за проїзд, оскільки суд вважає, що з відповідача стягуються аліменти саме для того, щоб забезпечити нормальні умови життя доньки. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з позивачки належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Посилання відповідача щодо наявності на його утриманні матері - [PERSON] судом до уваги не приймаються. Враховуючи наведене та

Outcome: approved