Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивачка 16.11.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її дочка - відповідачка [PERSON] 07.09.2014року народила сина [PERSON]. Стверджує, що відповідачка від народження сина приділяє йому мало уваги. Коли сину виповнилось півроку, відповідачка залишила його на її (позивачки) виховання, а сама пішла з дому. Також вказує, що відповідачка зловживає спиртними напоями, проживає з різними співмешканцями, адресу свого місця проживання не повідомляє, про дитину не дбає, матеріально її не забезпечує, не займається її вихованням, протягом останнього року вдома зявлялася лише один раз у квітні, жодного разу не поцікавилася здоровям та самопочуттям дитини, не цікавиться його розвитком. Син матері не знає. З огляду на наведене, просить суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], 07.09.2014року народження. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечила та підтримала висновок органу опіки та піклування №02-29/54 від 11.01.2017року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], 07.09.2014року народження. Прокурор Демчук Г.В. в судовому засіданні позов підтримала. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] - відповідачка по справі, є матірю неповнолітнього сина [PERSON], 07.09.2014року народження. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, відповідачка [PERSON] є одинокою матірю, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не зявляється вдома за місцем свого проживання вже тривалий час, дитину не відвідує, не підтримує постійного контакту з дитиною, не надає дитині матеріальної допомоги, не забезпечує її одягом та взуттям, не цікавиться її життям, навчанням та вихованням, не піклується про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Дитина проживає разом з бабою [PERSON] (позивачкою у справі) в с.Старява Мостиського району Львівської області, де для дитини створені всі належні умови для проживання та виховання. Вищенаведені обставини в сукупності, на думку суду, свідчать про те, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання своєї дитини та свідомо нехтує батьківськими обов'язками. Вказані обставини сторонами неоспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про народження дитини серії І-СГ №421383; витягом із протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 26.08.2016року; актом обстеження житлово-побутових умов проживання сімї [PERSON] №2214 від 05.09.2016року; копією свідоцтва про народження відповідачки [PERSON]; копією паспорта громадянина України позивачки [PERSON]; висновком Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування №02-29/54 від 11.01.2017року. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення\~\~батьків\~\~від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення\~\~на\~\~них\~\~відповідальності,\~\~встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав\~обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який \~подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. \~ Так, згідно висновку Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування №02-29/54 від 11.01.2017року є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], 07.09.2014року народження. Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини. Таким чином, виходячи із вищевказаних положень закону враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини, винної поведінки відповідачки у свідомому нехтуванні своїми батьківськими обовязками, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, враховуючи особу відповідачки та її ставлення до дитини, яка не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав,

Outcome: approved