Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] в листопаді 2020 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , [PERSON] , Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідно до ордеру на житлове приміщення № 68095, квартира [ADDRESS] , була передана в користування позивачці, та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач являється сином позивачки, проте з грудня 2015 не проживає за місцем реєстрації, квартирою не цікавиться, не допомагає в її утриманні та сплаті комунальних послуг, а відтак позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом. Ухвалою судді від 18.11.2020 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. Відповідно до ухвали судді, внесеної до протоколу судового засідання від 18.12.2020 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Деснянську районну в м.Києві державну адміністрацію. Відповідно до ухвали судді, внесеної до протоколу судового засідання від 09.02.2021 по вищевказаній справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, крім того не заперечувала, щодо розгляду справи у відсутності відповідача та третіх осіб з постановленням по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влад України». Про причини неявки суду не повідомив. Правом на подачу відзиву не скористався. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись в установленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Представник Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надіслали на адресу суду заяву, згідно якої просили проводити розгляд справи у відсутності їх представника та постановити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» в судове засідання не з`явився, надіслали на адресу суду заяву, згідно якої просили проводити розгляд справи у відсутності їх представника та постановити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. У відповідності до ордеру № [NUMBER] серії Б від 19.01.1994 р. [PERSON] на сім`ю з чотирьох осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка) для проживання було надано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач в квартирі [ADDRESS] , тривалий час не проживає, квартирою не цікавиться, не приймає участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що відповідач виїхав зі спірної квартири та більше шести років в ній не з`являється. На даний час їй невідомо де мешкає відповідач. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав суду, що проживає з позивачкою в одному під`їзді, раніше перебував з відповідачем [PERSON] в дружніх сусідських відносинах, однак на даний час останній в квартирі не проживає, більше п`яти років його не бачив. Також пояснив, що йому невідомо щодо конфліктів з приводу користування спірною квартирою. Як вбачається з актів про не проживання від 29.09.2020, 09.03.2021, складених та підписаних сусідами в присутності комісії у складі начальника ЖЕД -318, про те, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно отриманої інформації відповідач не звертався до правоохоронних органів із заявами про чинення йому перешкод у користуванні спірною квартирою, на військову службу під час мобілізації не оформлювався. Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції. Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. За змістом положень ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. При вирішенні питання про втрату наймачем або членами його сім`ї права користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін їх відсутності та поважність причини такої відсутності. Дослідивши матеріали справи та заслухавши показання допитаних в судовому засіданні свідків судом встановлено, що [PERSON] , у спірній квартирі не проживає тривалий час, а саме понад п`ять років без поважих причин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням на підставі статей 71, 72 ЖК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved