Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в Куп'янський міськрайонний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з посиланням на ті обставини, що відповідач являється рідним батьком позивача [PERSON], [INFO], який є студентом 3-го курсу державного вищого навчального закладу «Куп'янський автотранспортний коледж» на державному забезпеченні та не отримує стипендію. Кошти на навчання та утримання дитини мати збирає власними силами, однак їх не вистачає. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу повнолітньому сину, чим ставить його в скрутне матеріальне становище, так як, для продовження навчання не вистачає коштів, у зв'язку з чим позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь аліменти, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 700,00 грн. до закінчення навчання. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала просила суд його задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700,00 грн. бо на її думку відповідач отримує гарну пенсію, як пенсіонер органів МВС та має змогу виплачувати саме такий розмір аліментів. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні просив задовольнити позов частково та не заперечував платити аліменти на повнолітню дитину у розмірі 200,00 грн. Крім того, повідомив суду, що він дає своєму повнолітньому сину гроші у розмірі 200,00 грн. щомісяця і надав суду в підтвердження своїх слів письмові розписки, а також довідку про доходи в якій зазначено, що [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1483,08 грн. щомісяця. Також відповідач посилався на той факт, що він не в змозі платити аліменти більше ніж 200,00 грн., так як має дохід лише у вигляді пенсії, якої не вистачить для сплати комунальних витрат. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, заслухавши пояснення відповідача, судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] являється рідним батьком повнолітнього позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Повнолітній син відповідача - [PERSON], продовжує навчання на 3-му курсі державного вищого навчального закладу «Куп'янський автотранспортний коледж», із кінцевим строком навчання 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою з вищого навчального закладу (а.с. 6). [PERSON] зареєстрований та мешкає разом зі своєю матір'ю [PERSON], що підтверджується копією довідки №2126 від 26 вересня 2016 року наданої ТОВ КК «Коменерго-Куп'янськ» (а.с. 7). Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. В ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, сімейного та матеріального стану сторін, їх доходів, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі але розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як було встановлено у судовому засіданні, відповідач з 06 вересня 2016 року надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини в розмірі 200,00 грн. однак суд вважає, що відповідач не в достатній мірі допомагає своєму синові, тому порушує вимогу ст. 198 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов потрібно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі розміром 500,00 грн. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. При визначенні розміру аліментів суд брав до уваги прожитковий мінімум на дієздатну особу, який в Україні станом на 01 грудня 2016 року буде становити 1600,00 грн., а 30% такого прожиткового мінімуму це 480,00 грн. Тому, суд вважає, що розмір аліментів, який повинен бути не нижче 30% прожиткового мінімуму для працездатної особи, буде достатнім для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Стосовно посилань відповідача на великий розмір витрат по оплаті комунальних послуг, то суд критично ставиться до даного твердження, адже [PERSON] має право звернутися до органів соціального захисту населення з заявою про нарахування субсидії на житлово-комунальні послуги, яка гарантується державою і його витрати на комунальні послуги не будуть становити більше ніж 15% від сукупного доходу. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне становище позивачів та матеріальне становище відповідача, який у судовому засіданні повідомив, що він отримує пенсію у розмірі 1483,08 грн., беручи до уваги ту обставину, що дитина залишилася проживати разом з позивачем, а згідно діючого законодавства батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, тому суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини. Разом з тим судом встановлено, що позивачем в порушення ст. 60 ЦПК України до суду не надано жодних доказів того, що відповідач має можливість сплачувати саме 700,00 грн., тому виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи, що інших стягнень на користь третіх осіб з відповідача не проводяться, медичні довідки про тяжкий стан здоров'я відсутні, тому суд оцінив достатнім розмір щомісячних аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 500,00 грн. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 27 вересня 2016 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial