Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові посилається на те, що рішенням Хустського районного суду від 29 березня\~\~ 2018 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Під час шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Неповнолітній син знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач після розірвання шлюбу повністю самоусунувся від виконання своїх обовязків. Відповідач не займається вихованням дитини та у добровільному порядку коштів на її утримання не надає. Вона не в змозі самостійно утримувати дитину та забезпечувати її необхідним. Відповідач працює по найму та отримує мінливий дохід, тому вважає, що аліменти необхідно стягувати з відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зменшила розмір позовних вимог та просила ухвалити рішення, яким стягувати щомісяця з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 1300 грн., до досягнення ним повноліття.\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився. Представником відповідача [PERSON] подано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу у його відсутності та відсутності відповідача, зменшені позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ч. 6 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 50 відсотків від судового збору в сумі 352,40 грн., а інша частина компенсується за рахунок держави.

Outcome: approved