Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 25 травня 2007 року. За час спільного проживання у них з відповідачем народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка на даний час проживає з нею в селі Буківка Герцаївського району Чернівецької області та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї. Дочка [PERSON] навчається у 8-му класі Буківського загальоноосвітнього навчального закладу. Позивачка з відповідачем вже більше десяти років не проживають разом. Після розлучення вони з відповідачем почали проживати окремо та дочка [PERSON] залишилася проживати з нею в с. Буківка, Герцаївського району, Чернівецької області . З часу розлучення з [PERSON], відповідач декілька раз приходив до дитини на день народження, коли їй було 2-3 рочки. В подальшому [PERSON] не відвідував свою дочку, не цікавився її життям, здоров'ям, успіхами. Відповідач навіть не телефонує дочці, щоб поцікавитися її життям. Дочка неодноразово телефонувала відповідачу, щоб поговорити з ним, однак [PERSON] навіть не відповідає на її дзвінки, а також не відписує на CMC, з якими дочка зверталася до нього. З позовом про стягнення аліментів позивачка до суду не зверталася, так як матеріально утримує дитину повністю сама і їй відомо, що [PERSON] не буде сплачувати аліменти на утримання дитини, так як у нього є інша сім'я та неповнолітня дитина чотирьохрічного віку. Останні п'ять років відповідач постійно виїжджає на заробітки до Франції, вдома буває декілька раз на рік. В період коли відповідач є вдома в с. Поляна, Глибоцького району Чернівецької області, він навіть не телефонує своїй дочці, жодного разу не прийшов провідати її. Дочці [PERSON] на даний час 13 років, вона є дорослою дівчинкою та сама розуміє, що її батько не хоче спілкуватися з нею та зовсім не цікавиться нею. Тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно: [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Поляна Глибоцького району Чернівецької області. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини, що викладені в позові і просила суд позов задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву, в якій просять розглянути справу у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення представника позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Факт того, що [PERSON] жодного разу не відвідав дочку у школі, не поцікавився її успіхами, підтверджується довідкою з навчального закладу №22 від 13.12.2017 року та поясненнями свідка [PERSON] Позивачка разом з дочкою проживає у власному будинку в хороших умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.08.2017 року. В серпні 2017 року позивачкою до органу опіки та піклування Герцаївської районної держадміністрації Чернівецької області було подано заяву щодо надання висновку про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON]. 04 грудня 2017 року орган опіки та піклування в особі Герцаївської райдержадміністрації Чернівецької області надав висновок № 03-14/2071 щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON]. Проте, у даному висновку відсутні обґрунтування його прийняття, тому вказаний висновок не є допустимим доказом. Більш того, представник органу опіки та піклування в жодне судове засідання не з'явився і у суду не було можливості з'ясувати мотиви прийняття вказаного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не цікавиться життям і здоров'ям дитини, тривалий час з нею не спілкується, що підтверджується поясненнями представника позивачки, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] За таких обставин, судом в судовому засіданні встановлено, що відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не надає майнову допомогу на утримання дитини. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідача від обов'язків по вихованню дитини, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідача вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, те що відповідач фізично здоровий, періодично виїжджає на заробітки за кордон. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166, 167, 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved