Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивачі\~звернулися \~до суду із позовними вимогами до відповідача , просять припинити право власності [PERSON] на 1/3 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суму компенсації 145620 грн., з депозитного рахунку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, на який внесено [PERSON] грошову суму коштів, що становить ринкову вартість 1/3 частки квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частині спірної житлової квартири. Позов мотивують тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 17.08.2004р. серія САА №366501, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №195 від 04.08.2006 року. Вказані особи вже не перебувають у родинних відносинах між собою, їх спільне проживання не є можливим. Як вбачається з Технічного паспорту на квартиру №72, розташовану у буд. №1 по вул. Бориславській у м.Дрогобич, виготовленого КП Берегиня станом на 10.08.2004р., - спірна квартира є двокімнатною, загальною площею 52,7 м2, жилою площею 27,8 м2, з кімнатами площею 11,6 м2, 16,2 м2. Разом з тим, частка Відповідача складає 1/3, що відповідає 9,27 м2 жилої площі, а кімната з такою площею, чи близької до неї, у вказаній квартирі відсутня. Таким чином, обґрунтованим є те, що частка [PERSON] є незначною і не може бути виділена в натурі. Підтверджена і неможливість спільного користування сторонами належним їм на праві спільної власності майном. Разом з тим, вбачається й те, що Відповідач по справі вживає дії з прийняття спадщини квартири [ADDRESS], яка згідно Свідоцтва на право власності на квартиру від грудня 1995 року належала на праві власності його батькам. Враховуючи, що частка Відповідача у спільному майні є незначною, не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим, - іншого способу вирішення спору між сторонами не вбачається, а також те, що Відповідачу передбачається виплата грошової компенсації у розмірі дійсної вартості його частки у спірній квартирі, - доведено те, що припинення частки у спільному майні з Позивачами не завдасть істотної шкоди інтересам Відповідача. В судовому засіданні представник позивачів\~[PERSON] позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи, заслухавши представника позивачів, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню підлягають, виходячи з наступних\~підстав. Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 17.08.2004р. Серія САА №366501, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON](а.с.10). [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4500210 від 19.08.2004р., виготовленого Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON](а.с.11). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу Серія 1-СГ №012598, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №195 від 04.08.2006 року(а.с.15). Як вбачається з Технічного паспорту на квартиру №72, розташовану у буд. №1 по вул. Бориславській у м.Дрогобич, виготовленого КП Берегиня станом на 10.08.2004р., - спірна квартира є двокімнатною, загальною площею 52,7 м2, жилою площею 27,8 м2, з кімнатами площею 11,6 м2, 16,2 м2. [PERSON] звіту про оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності (Сертифікат №14092/12 від 21.12.2012р.) ФОП [PERSON] станом на 19.10.2015р., вартість 1/3 частки спірної квартири станом на 19.10.2015р. становить 145620 грн. [PERSON]\~ст. 365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Положеннями\~статті 365 ЦК України\~передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок. Тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Така позиція висловлена і в правових висновках Верховного Суду України від 15 травня 2013 р. у справі № 6-37ЦС13. Як встановлено судом зі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 17.08.2004р. Серія САА №366501, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON](а.с.10). Виходячи з вимог ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже судом встановлено, що відповідачеві [PERSON] при виділі частки із спільної сумісної власності належить право на 1/3 частину спірного житла, що є не значною часткою порівняно з часткою позивачів у справі, яка становитиме 2/3 частин квартири. Разом з тим, відповідно до висновку №10 будівельно-технічного дослідження від 26.05.2016року , складеного судовим експертом [PERSON], реальний розподіл двохкімнатної квартири [ADDRESS] між співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по наданих копіях документів на дослідження є неможливий в зв»язку з тим , що площа, яка припадає рівну частину співвласників [PERSON] 17,567 кв.м., [PERSON] . 17,567 кв.м., та [PERSON] . 17,567 кв.м. є недостатньою для влаштування окремих повноцінних квартир у відповідності до вимог ДБН. Враховуючи , що реальний розподіл двохкімнатної квартири [ADDRESS] між співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по наданих копіях документів на дослідження є неможливий, тому варіанти розподілу не надаються (а.с.55-58). Також в обгрунтування позовних вимог позивачі покликаються на те, що спільне володіння і користування квартирою №72 в будинку №1 по вул.. Бориславській в м.Дрогобичі Львівської області є неможливим, оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні житлом, виганає позивачів та викидує їх речі, влаштовує бійки та скандали. З листа начальника Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Л/о [PERSON] від 12.12.2008р. вбачається те, що відносно [PERSON] відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] за відсутністю складу злочину, передбаченого ст.296 КК України, а рекомендовано звернутись в порядку приватного звинувачення по факту заподіяння легких тілесних ушкоджень. Відповідно до письмових пояснень свідка [PERSON] [PERSON] неодноразово вчиняв насильство щодо своєї, на той час , дружини [PERSON], постійно виганяв її з квартири, яка знаходиться по сусідству з її квартирою , повикидав особисті речі та одяг, будучи в стані алкогольного сп»яніння. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що спільне володіння та користування спірним житлом, яке б не порушувало прав та свобод кожного зі співвласників , є неможливим, так як відповідач чинить у цьому перешкоди. Також позивачі стверджують , що відповідач має інше житло, тобто забезпечений житлом і припинення права на частку не завдасть йому шкоди. Судом встановлено , що відповідач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2015року отримав у власність квартиру №1 в будинку №5 в провулку Курінному в м.Дрогобичі Львівської області , ? ідеальна частка якої належала спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 29.12.1995року Дрогобицьким міським бюро з приватизації житлового фонду, а ? ідеальна частка цієї ж квартири належала на підставі вищезгаданого свідоцтва [PERSON], який помер 06.11.2009р., спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав. Квартира складається з двох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири -61,6 кв.м., житлова 36,9 кв.м. [PERSON] квитанції №12 від 02.03.2016 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок Дрогобицького міськрайонного суду 145620(сто сорок п»ять тисяч шістсот двадцять) гривень. Беручи до уваги наведене, те, що частка відповідача [PERSON] у спірній квартирі є незначною порівняно з часткою позивачів і не може бути виділена в натурі; квартирі є неподільною і варіантів її реального розподілу немає; спільне володіння і користування є неможливим через ворожі стосунки сторін ; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача як співвласника , оскільки він забезпечений іншим житлом, яке є більшим за спірну квартиру, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю , припинивши право власності відповідача [PERSON] на частку у спірній квартирі та визнавши за позивачами [PERSON] та [PERSON] право власності на спірну квартиру в рівних частках, тобто по ? частині за кожними з них. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суму компенсації 145620 грн., з депозитного рахунку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. \~\~\~\~Стягнення судового збору покласти на сторін порівну. \~\~\~\~

Outcome: approved