Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] . В обгрунтування позову зазначила, що шлюб із відповідачем уклала 11 липня 2015 року, у якому народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через те, що відповідач грав у азартні ігри, внаслідок чого використував сімейні кошти не в інтересах сім`ї, на такі цілі ним неодноразово брались кредити у різних фінансових установах. Коли вона дізналась про такі дії відповідача, їх відносини значно погіршились і подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їхніх дітей. З початку березня 2021 року вони перестали спільно проживати як сім`я, вести спільне господарсво та побут, а шлюб набув формального характеру. У судове засідання позивачка [PERSON] не з?явилася, подала суду заяву, в якій вказала: «У підготовче та судові засідання по цивільній справі за моїм позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу я з?явитися не можу. Прошу розгляд цивільної справи проводити без моєї участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі, наполягаю на їх задоволенні, прізвище прошу не змінювати, понесені мною судові витрати прошу залишити за мною і з відповідача не стягувати. Також прошу суд при прийнятті судових рішень у даній справі, прийняти до уваги мої посилання зазначені у позові і у цій заяві. Додатково повідомляю суд, що з квітня 2021 року із відповідачем ми проживаємо окремо, сімейно-шлюбних відносин не підтримуємо, також хочу зазначити, що він залежна людина, маємо різні погляди на сімейні цінності. Я категорично заперечую проти надання нам строку для примирення, оскільки повністю втратила почуття любові та поваги до відповідача, наш шлюб відновленим бути не може. Я не бажаю бути у такому шлюбі, а оскільки шлюб є союзом добровільним і ніхто проти його волі не може бути до цього примушений, вважаю, що перебування у шлюбі із відповідачем порушить мої права, свободи та інтереси, зокрема й на можливу реалізацію в майбутньому мого права на створення нової повноцінної сім`ї. Щодо доказів в підтвердження вказаних мною обставин, то вони є долучені до позову і вважаю, що відповідач не буде заперечувати мого позову й обставин, яким він обґрунтований. У випадку належним чином повідомленого відповідача, за відсутності відповідних заяв з його сторони, не заперечую й клопочу про заочний розгляд моєї справи». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав, як і не жодних заяв по суті справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8\~ст.178 ЦПК України). Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року вирішено розглядати справу заочно. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи\~ з таких підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив такі факти: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 11 липня 2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис №21, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. У даному шлюбі у сторін по справі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги суд також встановив, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, позивачка не бажає перебувати у такому шлюбі, а відтак шлюб між ними не має ознак добровільності. Отже, суд прийшов до висновку, що сім`я\~сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved