Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON], якій за життя належала квартира у житлово-будівельному кооперативі №8 за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заповіту, спадкоємицею цієї квартири після смерті [PERSON] є [PERSON] Позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою для оформлення спадщини, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона не надала правовстановлюючого документу на нерухоме майно, тобто свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивачка посилалась на довідку від 19.12.1991 року та довідку №17 від 26.08.2014 року, видані ЖБК №8, проте нотаріус зазначив, що цих документів не достатньо для оформлення спадщини. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні представник позивачка підтримував позовні вимоги та просив задовольнити позов. Представник відповідача не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п.23 абз.3 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з довідкою №137 від 19 грудня 1991 року, [PERSON] на праві власності належить однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]; пайовий внесок за квартиру було виплачено у повному обсязі у розмірі 2853 руб. 80 копійок (а.с.11). Згідно з довідкою №17 від 26 серпня 2014 року, [PERSON] є членом житлово-будівельного кооперативу та їй на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], (а.с.12). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 18 березня 2014 року (а.с.7). 29 жовтня 1992 року державним нотаріусом Мозгіною О.П. був посвідчений заповіт, в згідно якого [PERSON] заповіла квартиру за адресою: [ADDRESS], [PERSON] (а.с.8). 22 травня 2014 року [PERSON] звернулась з заявою до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області для оформлення спадщини (а.с.22). Державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Лайзорик О.Ф. ухвалив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 269/02-31 від 01.10.2014 року, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину гр. [PERSON], у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, тобто свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що квартира за адресою [ADDRESS], згідно наданих доказів, належить [PERSON] та після її смерті [INFO], за заповітом повинна бути успадкованою [PERSON], тому позов [PERSON] до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved