Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка 20 грудня 2013 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання дитини (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 13 березня 2001 року було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Зазначивши, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2002 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] син досяг повноліття. Позивачка також вказала, що син [PERSON] навчається в КЗО «Навчально-виховний комплекс №104» ДМР, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, до моменту закінчення навчання сина, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Про день час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.19). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13 березня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 123 (а.с.7). Від подружнього життя сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.8,9,11). [PERSON] є учнем КЗО «Навчально-виховний комплекс №104» Дніпропетровської міської ради (а.с.10). Згідно статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 191, 200 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази з позиції їх належності, допустимості та сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 20 грудня 2013 року і до закінчення навчання у КЗО «Навчально-виховний комплекс №104» Дніпропетровської міської ради чи змін у майновому становищі сторін, оскільки відповідач будучи батьком повнолітнього сина зобов'язаний його матеріально утримувати. Таким чином суд вважає, в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved