Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.01.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] з зазначеними вище вимогами. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач сплачував раніше аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття , тобто до [INFO] року на підставі Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2013 року у розмірі ? частини від заробітку (доходу) після чого виплату аліментів було припинено. [PERSON] після досягнення повноліття навчається в Державному університеті телекомунікацій . Також зазначила, що у зв'язку із навчанням витрачає додаткові кошти на оплату навчання сина. На підставі зазначеного просить суд ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] на період його навчання у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно а також додаткові витрати на оплату навчання сина [PERSON] у розмірі ? частини до закінчення навчання або до досягнення сином 23 річного віку. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні під час розгляду справи позовні вимоги визнав частково, а саме в частині надання матеріальної допомоги повнолітньому сину у вигляді сплати аліментів у розмірі ? частини від заробітку щомісячно на період навчання [PERSON] В судових дебатах позов не визнав, зазначив, що проконсультувався з адвокатам, а тому він не зобов'язаний сплачувати аліменти. Вислухавши відповідача, представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено представнику позивача, відповідача право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Представник позивача в судових засіданнях відмовилися надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Відповідач в судових засіданнях відмовився надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] який народився [INFO] року і сторони спору із цього приводу не мають. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно довідки, виданої Державним університетом телекомунікацій № 756 від 09.11.2015 року видно, що [PERSON] навчається на 1 курсі (стаціонар) зазначеного навчального закладу на факультеті Інформаційних технологій за напрямом «Програмна інженерія » і термін його навчання встановлено з 01.09.2015 року по 30.06. 2019 року. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 199 СК України, враховує обставини можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стосовно позовної вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання сина суд зазначає, що правила статті 185 Сімейного кодексу України щодо додаткових витрат на дитину поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. За ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 Сімейного кодексу України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина. Відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таку правову позицію, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів, висловив Верховний Суд України в постанові від 24 грудня 2014 року по справі № 6-186ц14. Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання [PERSON], однак не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, підлягають задоволенню, як такі що ґрунтується на законові та суду не надано доказів, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу. Суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] додаткових витрати на оплату навчання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору №15-пі-1к/45д про навчання студентів, фінансування підготовки яких проводяться за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб, до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законові та норми законодавства України не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved