Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивачка 28.04.2021 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 08.10.2011\~року у\~Міському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Львівського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№ 2980.Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 року.\~Від спільного\~подружнього життя\~мають доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейні їх стосунки погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними відсутнє взаєморозуміння, інтерес до спільного життя та справ, в кожного є свої окремі інтереси та сформоване в результаті цього окреме життя кожного з подружжя. Шлюб носить виключно формальний характер. Окрім цього, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Подальше перебування в шлюбі суперечить її особистим інтересам, оскільки подальше відновлення шлюбних відносин є неможливим в результаті відсутності між нею та відповідачем спільних інтересів, втрати інтересу один до одного, просить позов задоволити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково зазначила, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, вони виявились людьми з різними поглядами на життя, понад 7 місяців вони проживають окремо, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, відповідач перебуває у відносинах з іншою жінкою. Вона втратила до відповідача почуття любові, поваги, після наданого строку на примирення досягнути згоди у відносинах їм не вдалось, вона примиритися із відповідачем категорично не бажає. Із врахуванням наведеного, вважає збереження шлюбу таким, що суперечитиме її інтересам, а тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечив, пояснив, що хоча й перебуває у відносинах з іншою жінкою, однак має бажання зберегти сім`ю. Надалі, після наданого строку на примирення у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України та ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.\~104-105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.110,112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 08.10.2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2980 /а.с. 3/. Від спільного подружнього життя у них є донька [PERSON] , [INFO] /а.с. 4/. Також судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, так як між ними тривалий час немає взаєморозуміння, з квітня 2021 року вони не живуть разом, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість конфлікту між ними. Позивачка втратила до відповідача хороші почуття, після наданого строку на примирення зберегти шлюб не бажає. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, а від так суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, а тому підлягають до задоволення. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264,265, 354-355 ЦПК України,

Outcome: approved