Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду позовом до Арбітражного керуючого Харахаш Світлани Євгенівни, [PERSON], третя особа: Адміністрація Президента України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Ремкомелектротранс» про протиправне відчуження майна та визнання особистою власністю, мотивуючи свої вимоги наступним: У період приватизації державного майна на базі орендного підприємства завод «Ремкомунелектротранс» було створено ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», зареєстрованого розпорядженням Виконкому Київського району м. Донецька за №91 від 14.02.1995 року на підставі наказу № 100 регіонального відділення Фонду держмайна України від 17.01.1995 року. Відповідно до переліку нерухомого майна від 17.01.1995 року до наказу №100 Фонд держмайна передав у власність ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», нерухоме майно, розташоване за адресою: 83054, м. Донецьк, вул. Економічна, 15 та 83004, м. Донецьк, вул. Артема, 193 Б. Вказане майно, як вказано у позові, було Статутним фондом ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» та, відповідно до установчого договору, було оцінено та поділено на частки: одна частка - одна акція. Крім того, як вказують позивачі, вкладаючи в обмін на акції Заводу, грошові кошти, майнові сертифікати, видані Фондом держмайна України для обміну на приватизоване майно, фізичні особи набули права власності на частину приватизованого майна відповідно до набутих акцій - часток приватизованого майна Статутного фонду Заводу. Ніяких дій спрямованих на відчуження права власності акціонери ніколи не проводили, правовстановлюючих документів, що підтверджують факт відчуження майна не має. Також позивачі вказують, що призначений ліквідатор - арбітражний керуючий Харахаш С.Є. без вивчення документів про фінансово - господарську діяльність підприємства, надав до суду необґрунтований звіт, з якого вбачається, що ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» не має у власності майна. Вважають, що такими діями відповідач Харахаш С.Є. не лише заподіяла матеріальний збиток товариству та його акціонерам, а й сприяла прихованню факту протиправного відчуження майна, оскільки, як вважають позивачі, дії спрямовані на відчуження майна, проводилися таємно від акціонерів. У звіті ліквідатора не вказано на підставі яких правовстановлюючих документів, власники майна - акціонери товариства справили дії спрямовані на відчуження свого права власності на майно, а також, як зазначають позивачі. Також позивачі у своєму позові вказують на те, що у договорі міни від 16.05.2003 року, серія ВАК № 630422, ВАК № 630423, зазначено, що дії спрямовані на відчуження майна справило ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», реєстрація за №214 код ЗКПО 03327026, розпорядженням Виконкому Київського району м. Донецька від 27.04.1998 року, на підставі наказу № 100 Фонду держмайна України від 17.01.1995 року. Крім того, вказують, що у договорі міни від 16.05.2003 року серія ВАК №630422 вказано, що ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», реєстрація від 14.02.1995 року у КП БТІ м. Донецька від 22.02.2000 року перереєструвало нерухоме майно Статутного фонду. Вважають, що вказана перереєстрація проведена головою правління товариства [PERSON] протиправно на користь знов створеного ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», реєстрація за № 214 розпорядженням Виконкому Київського району м. Донецька від 27.04.1998 року, код ЗКПО 03327026, в той час як, відповідно до історичної довідки від 14.10.2010 року реорганізації та перереєстрації ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» не проводилося. Внаслідок дій та бездіяльності ліквідатора Харахаш С.Є. акціонерам ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» заподіяно матеріальний збиток, який виражається у втраті майна Статутного фонду. Просили суд визнати ліквідатора арбітражного керуючого Харахаш С.Є., [PERSON] винними у заподіянні матеріального збитку акціонерам ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», реєстрація від 14.02.1995 року; визнати акціонерів ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», реєстрація за №91 від 14.02.1995 року власниками приватизованого нерухомого майна Статутного фонду, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Економічна, буд. 15 та м. Донецьк, вул. Артема, буд. 193 Б; визнати приватною власністю акціонерів [PERSON] та [PERSON] частини майна, яка дорівнює кількості придбаних акцій - часток приватизованого майна Статутного фонду ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», реєстрація від 14.02.1995 року, розташованого за адресою: 83054, м. Донецьк, вул. Економічна, 15 та 83004, м. Донецьк, вул. Артема, 193 Б, яке вказано у переліку нерухомого майна від 17.01.1995 року до наказу № 100 Фонду Держмайна України за інвентарним номером: 10014, 10015, 10016, 10017, 10020, 10006, 10021, 10001, 10004, 10019, 10026, 10007, 10025, 20001, 20009, 20011, 30016, 30019, 30020, 30021, 30025, 30026, 30028, 30029, 30030, 10023, 30005; судові витрати покласти на відповідача. В подальшому позивачі доповнили свої позовні вимоги та просили суд відповідача [PERSON] визнати винним у заподіянні матеріального збитку акціонерам ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», який виразився у розмірі втрати майна Статутного фонду та не отриманого прибутку від 01.06.2003 року внаслідок дій протиправного відчуження майна, розташованого за адресою: 83054, м. Донецьк, вул. Економічна, 15 та 83004, м. Донецьк, вул. Артема, 193Б шляхом проведення угоди представленою [PERSON] підробленою юридичною особою ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» дата реєстрації 27.04.1998 року; визнати протиправним позбавлення акціонерів ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» дата реєстрації від 14.02.1995 року права власності на передане засновником Фондом держмайна України від 17.01.1995 року майна Статутного фонду, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Економічна, буд. 15 та м. Донецьк, вул. Артема, 193Б; визнати акціонерів ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» дата реєстрації від 14.02.1995 року власниками майна Статутного фонду, переданого Фондом держмайна України від 17.01.1995 року; виділити частку з колективної власністю майна Статутного фонду та визнати за акціонером [PERSON] та за акціонером [PERSON] право власності на частину приватизованого протиправно відчуженого майна, яка дорівнює кількості придбаних акцій - частин майна Статутного фонду ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» реєстрація від 14.02.1995 року, розташованого за адресою: .м Донецьк, вул. Економічна, 15 та м. Донецьк, вул. Артема, 193 Б, вказаного в переліку нерухомого майна від 17.01.1995 року до наказу №100 Фонду держмайна України за інвентарним номером 10014, 10015, 10016, 10017, 10020, 10006, 10021, 10001, 10004, 10019, 10026, 10007, 10025, 20001, 20009, 20011, 30016, 30019, 30020, 30021, 30025, 30026, 30028, 30029, 30030, 10023, 30005; ліквідатора Харахаш С.Є. визнати винною у заподіянні матеріального збитку ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» дата реєстрації від 14.02.1995 року його акціонерам, яке виразилося у сприянні до необґрунтованого визнання Господарським судом Донецької області від 10.10.2007 року ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» дата реєстрації від 14.02.1995 року банкротом, яке не має майна та ліквідації його, як юридичної особи, а також у заподіянні його акціонерам матеріального збитку у вигляді не отриманого прибутку від 10.10.2007 року внаслідок втрати право розпорядження та експлуатації об'єктів будівництва у розмірі 25 тисяч кв. м корисної площі. За кожним пунктом свої позовних вимог просили прийняти рішення окремо, посилаючись на обставини, викладені у письмових доповненнях до позовної заяви. (а.с. 66-70) У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві та доповненнях до неї, а також доповнив заявлені позовні вимоги в частині виділення частки з колективної власності майна Статутного фонду та просив суд виділити частки з колективної власності майна Статутного фонду та визнати за акціонерами [PERSON], [PERSON] право власності на частину приватизованого протиправно відчуженого майна, яка дорівнює кількості придбаних акцій - частин майна Статутного фонду ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» реєстрація від 14.02.1995 року, розташованого за адресою: .м Донецьк, вул. Економічна, 15 та м. Донецьк, вул. Артема, 193 Б, вказаного в переліку нерухомого майна від 17.01.1995 року до наказу №100 Фонду держмайна України за інвентарним номером 10014 - будівля лісосушкі, 10015 - лісопильний цех, 10016 - склад деревообробного цеху, 10017 - деревообробний цех, 10020 - цех струнобетонних виробів, 10006 - прибудова до будівлі гаража, 10021 - гараж для вантажних автомобілів, 10001 - головна контора заводу, 10004 - центральна прохідна заводу, 10019 - будівля заготівельної ділянки, 10026 - будівля гуртожитку, 10007 - склад метизів, 10025 - зовнішній мережі, 20001 - паркан навколо території заводу, 20009 - автомобільні дороги з твердим покриттям, 20011 - ковальський цех, 30016 - колектор заводу гілка, 30019 - водопровід до ДОКу, 30020 - водопровід до СБІ, 30021 - водопровід до СБІ, 30025 - водопровід до гаража, 30026 - конденсатопровід підземний, 30028 - паропровід до ДОКу, 30029 - паропровід до СБІ, 30030 - паропровід до СБІ, 10023 - будівля ГРП, 30005 - кабельна лінія. (а.с. 159) Представник третьої особи ТОВ «Завод Ремкомунелектротранс» - Адонін В.В., який діє на підставі довіреності, заперечував проти задоволення заявлених та доповнених позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. (а.с.163) Відповідач арбітражний керуючий Харахаш С.Є., відповідач [PERSON], представник третьої особи Адміністрації Президента України до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю на адресу суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника третьої особи ТОВ «Завод «Ремкомунелектротранс» Адоніна В.В., дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У судовому засіданні встановлено, що позивачі просять визнати ліквідатора арбітражного керуючого Харахаш С.Є., [PERSON] винними у заподіянні матеріального збитку акціонерам ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», реєстрація від 14.02.1995 року; визнати винним у заподіянні матеріального збитку акціонерам ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», який виразився у розмірі втрати майна Статутного фонду та не отриманого прибутку від 01.06.2003 року внаслідок дій протиправного відчуження майна, розташованого за адресою: 83054, м. Донецьк, вул. Економічна, 15 та 83004, м. Донецьк, вул. Артема, 193Б шляхом проведення угоди представленою [PERSON] підробленою юридичною особою ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» дата реєстрації 27.04.1998 року; ліквідатора Харахаш С.Є. визнати винною у заподіянні матеріального збитку ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» дата реєстрації від 14.02.1995 року його акціонерам, яке виразилося у сприянні до необґрунтованого визнання Господарським судом Донецької області від 10.10.2007 року ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» дата реєстрації від 14.02.1995 року банкротом, яке не має майна та ліквідації його, як юридичної особи, а також у заподіянні його акціонерам матеріального збитку у вигляді не отриманого прибутку від 10.10.2007 року внаслідок втрати право розпорядження та експлуатації об'єктів будівництва у розмірі 25 тисяч кв. м корисної площі. Судом встановлено, що правовідносини між позивачами та відповідачами виникли із цивільних та господарських відносин, однак вони не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає розгляду вимог щодо визнання фізичних чи юридичних осіб винними у вчиненні будь - яких діянь, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів в частині визнання арбітражного керуючого Харахаш С.Є. та [PERSON] винними у заподіянні матеріальних збитків акціонерам ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про господарські товариства», в редакції, яка діяла станом 17.01.1995 року, Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Статтею 24 цього ж Закону передбачено, що акціонерним визнається товариство, яке має статутний фонд, поділений на визначену кількість акцій рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов'язаннями тільки майном товариства. Акціонери відповідають за зобов'язаннями товариства тільки в межах належних їм акцій. Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про господарські товариства» голова правління акціонерного товариства вправі без довіреності здійснювати дії від імені товариства. Інші члени правління також можуть бути наділені цим правом згідно із статутом. У судовому засіданні встановлено, що на підставі установчого договору без номеру від 17 січня 1995 року «Про створення відкритого акціонерного товариства Завод «Ремкомунелектротранс», затвердженого Наказом Донецького регіонального відділення Фонду державного майна України № 100 від 17.01.1995 року (а.с. 19), орендне підприємство Донецький завод «Ремкомунелектротранс» було перетворено у відкрите акціонерне товариство «Завод «Ремкомунелектротранс» та є його правонаступником (далі товариство). (ст. 1) Статтею 5 цього договору передбачено, що товариство здійснює повноваження власника з використання та розпорядження своїм майном. Крім того, відповідно до ст. 6 Установчого договору, статутний фонд товариства поділений на 26409425 штук простих іменних акцій номінальною вартістю 1000 крб. кожна. У відповідності до статті 10 Установчого договору від 17.01.1995 року органи управління Товариством, його організаційна структура визначаються Статутом Товариства. Статтею 12 цього ж Установчого договору передбаченого, що у випадку ліквідації товариства, належні йому кошти розподіляються Ліквідаційною комісією у відповідності до діючого законодавства України. (а.с. 6-8) Судом також встановлено, що позивачу [PERSON] у акціонерному товаристві «Завод Ремкомунелектротранс» зі статутним фондом 26409425000 карбованців належать прості іменні акції номінальною вартістю 1000 крб. у кількості 103475 шт. на загальну суму 103475000 карбованців та позивачу [PERSON] належать прості іменні акції номінальної вартістю 1000 крб. у кількості 51909 шт. на загальну суму 51909000 крб., на підставі сертифікатів акцій ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс», виданих 29.05.1995 року (а.с. 23, 24) Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що у відповідності до наказу про перетворення орендного підприємства у відкрите акціонерне товариство «Завод Ремкомунелектротранс» від 17.01.1995 року № 100 Донецьке регіональне відділення Фонду державного майна України передало відкритому акціонерному товариству «Завод Ремкомунлектротранс» об'єкти нерухомості, які відображені у Переліку нерухомого майна від 20.11.1998 року №26. (а.с. 20-22) Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з ухвали Господарського суду Донецької області по справі про банкрутство від 10.10.2007 року Справа № 5/92б за заявою кредитора (заявника) Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька до боржника Відкритого акціонерного товариства Завод «Ремкомунелектротранс», арбітражний керуючий Харахаш С.Є. встановлено, що постановою від 12.07.2006 року ВАТ Завод «Ремкомунелектротранс» м. Донецьк було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, в подальшому ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2007 року припиненні повноваження ліквідатора УПФУ в Київському районі м. Донецьку та призначено ліквідатором по справі про банкрутство - арбітражного керуючого Харахаш С.Є. У ході ліквідаційної процедури згідно довідок МРЕВ, земельних ресурсів - у боржника не виявлено майнових активів. У зв'язку з відсутністю майна та грошових коштів, кредиторські вимоги у розмірі 320 168,55 грн. залишилися незадоволеними. Звіти та ліквідаційний баланс розглянути на засіданні комітету кредиторів 27.09.2007 року та схвалені одноголосно. Представники кредиторів, присутні у засіданні суду підтримали затвердження звіту та ліквідаційного балансу. Заперечень та зауважень по звіту ліквідатора не надано. З резолютивної частини вказаної ухвали Господарського суду Донецької області від 10.10.2007 року вбачається, що звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Відкритого акціонерного товариства Завод «Ремкомунелектротранс», м. Донецьк затверджений; юридична особа Відкрите акціонерне товариство Завод «Ремкомунелектротранс», м. Донецьк (83054, м. Донецьк, Київський район, вул. Економічна, 15; код ЄДР 03327026) ліквідована; вимоги, не задоволені за відсутністю майна, вважаються погашеними. (а.с. 30-32) Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивачів щодо надання арбітражним керуючим Харахаш С.Є. необґрунтованого звіту ВАТ Завод «Ремконумелектротранс» Господарському суду Донецької області, оскільки вказаний звіт та ліквідаційний баланс були розглянуті на засіданні комітету кредиторів 27.09.2007 року, схвалені одноголосно, будь - яких заперечень чи зауважень по звіту ліквідатора надано не було. Вказані обставини встановлені судовим рішенням у господарській справі, а саме вищевказаною ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.10.2007 року, а тому доказуванню при розгляді цієї цивільної справи у відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають. Крім того, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в частині визнання їх, як акціонерів ВАТ Завод «Ремкомунелектротранс», власниками приватизованого майна Статутного фонду, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Економічна, 15 та м. Донецьк, вул. Артема, 193Б, у зв'язку з тим, що позивачами не було доведено у судовому засіданні, які саме їх права, свободи чи інтереси, як акціонерів, були невизнані або оспорені відповідачами по справі, у зв'язку з чим правових підстав для задоволення вказаних позовних вимог не має. Стосовно позовних вимог в частині виділення частки з колективної власності майна Статутного фонду та визнання за позивачами права приватної власності на частину приватизованого майна Статутного фонду ВАТ «Завод «Ремкомунелектротранс», а саме: на частину приватизованого протиправно відчуженого майна, яка дорівнює кількості придбаних акцій - частин майна Статутного фонду ВАТ «Завод Ремкомунелектротранс» реєстрація від 14.02.1995 року, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Економічна, 15 та м. Донецьк, вул. Артема, 193 Б, вказаного в переліку нерухомого майна від 17.01.1995 року до наказу №100 Фонду держмайна України за інвентарним номером 10014 - будівля лісосушкі, 10015 - лісопильний цех, 10016 - склад деревообробного цеху, 10017 - деревообробний цех, 10020 - цех струнобетонних виробів, 10006 - прибудова до будівлі гаража, 10021 - гараж для вантажних автомобілів, 10001 - головна контора заводу, 10004 - центральна прохідна заводу, 10019 - будівля заготівельної ділянки, 10026 - будівля гуртожитку, 10007 - склад метизів, 10025 - зовнішній мережі, 20001 - паркан навколо території заводу, 20009 - автомобільні дороги з твердим покриттям, 20011 - ковальський цех, 30016 - колектор заводу гілка, 30019 - водопровід до ДОКу, 30020 - водопровід до СБІ, 30021 - водопровід до СБІ, 30025 - водопровід до гаража, 30026 - конденсатопровід підземний, 30028 - паропровід до ДОКу, 30029 - паропровід до СБІ, 30030 - паропровід до СБІ, 10023 - будівля ГРП, 30005 - кабельна лінія, суд приходить до висновку про наступне: У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 64 ЦПК України вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з наданої суду ксерокопії архівної копії Статуту Відкритого акціонерного товариства «Завод РЕМКОМУНЕЛЕКТРОТРАНС», зареєстрованого Виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів м. Донецька на підставі розпорядження № 92 від 10.02.1995 року, акціонерами товариства є члени організації орендаторів Донецького заводу «РКЕТ», громадяни України на підставі п. 4.2 та п. 4.3 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» тощо (п. 4.2 Статуту) У відповідності до п. 4.3 Статуту акціонери (учасники) мають право отримати частину вартості майна Товариства, пропорційну кількості належних їм акцій Товариства, у випадку його ліквідації. Крім того, п. 4.3.2 Статуту передбачено, що у випадку ліквідації Товариства акціонери мають право отримати частину майна Товариства, пропорційно вартості належних їм акцій. Керівництво Товариством на підставі п. 8.2 Статуту здійснює Вищий орган товариства, яким є загальні збори акціонерів, до компетенції якого відноситься у тому числі прийняття рішення про припинення діяльності Товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Розділом 11 Статуту визначений порядок припинення діяльності Товариства, відповідно до якого товариство може бути ліквідовано на підставі рішення суду або арбітражного суду. Ліквідація товариства проводиться призначеною Вищим органом товариства ліквідаційною комісією, а у випадку ліквідації за рішення суду або арбітражного суду - ліквідаційною комісією, яка призначається цими органами. Грошові кошти, які є у товариства, включаючи надходження від розпродажу йому майна, після розрахунків з бюджетом, банками та іншими кредиторами, а також оплати праці робітників товариства розподіляються ліквідаційною комісією між акціонерами пропорційно загальній номінальній вартості належних їм акцій відповідно до діючого законодавства. (а.с. 9-18) З урахуванням вищевикладеного та обставин, встановлених ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.10.2007 року, щодо відсутності у ВАТ Завод «Ремкомунелектротранс» майнових активів, та визнання погашеними вимог, не задоволених, у зв'язку з відсутністю майна, суд вважає вказані позовні вимоги позивачів необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивачів щодо протиправного позбавлення їх, як акціонерів, права власності на передане засновником - Фондом держмайна України від 17.01.1995 року, майно Статутного фонду товариства та визнання їх власниками права власності на це майно, з посиланням на те, що договір міни від 16.05.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2834, укладений між ВАТ Завод «Ремкомунелектротранс» та ТОВ «Промтехбуд» (а.с. 25-27) не відповідає вимогам чинного, на момент укладення договору, законодавства України, необізнаності позивачів на підставі яких правовстановлюючих документів Донецькому інституту економіки та господарського права було видано свідоцтво про право власності на 1/2 части ну гуртожитку, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 193 Б, оскільки жодних доказів щодо визнання цих правочинів недійсними або окремих їх частин позивачами не надано, а з такими позовними вимогами до суду позивачі не зверталися. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 82 ЦПК України, враховуючи майновий стан позивачів, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] та [PERSON] від сплати судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed