overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з зазначеним позовом та просили стягнути аліменти на їх уртимання в розмірі по 1/4 частині всіх видів доходу відповідача на кожного з дня пред'явлення позову. В обгрунтування вимог посилалися на те, що [PERSON], є матірью відповідача, непрацездатною особою, а розмір пенсії в мінімальному розмірі не забезпечує достатнього існування у зв'язку із хворобами на які витрачається знача частина пенсії. [PERSON], є рідною сетрою відповідача, утримує неповнолітню дитину, а розмір алементів, які вона отримує від батька дитини не забезпечує належний рівень життя. Відповідач вимоги позову визнав в повному обсязі про що його представник надав письмову заяву. Крім визнання відповідачем позову встановлено, що [PERSON] [INFO], є матірью [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження, а [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON], є непрацездатною особою, пенсіонеркою за віком та отримують пенсійне забезпечення в мінімальному розмірі 1312 грн. Також встановлено, що [PERSON], має постійне місце роботи, отримує постійний дохід, який надає можливість надавати допомогу матері. Отримувана позивачкою пенсія, у зв'язку із постійним погіршенням здоров'я та витрачанням коштів на ліки, не забезпечує їм прожиткового мінімуму, а тому вони потребують матеріальної допомоги. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, що приймають участь у справі не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання матері не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осоіб, підстав для неприйняття судом визнання позову в цій частині не встановлено. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. В частині вимог щодо стягнення аліментів з дня пред'явлення позову, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають оскільки не передбачені Главою 17 СК України, та в зазначеній главі відсутнє посилання на можливість застосування норм ст. 191 СК України, до правовідносин щодо обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків (на відміну від ст. 201 СК України). В частині визнання відповідачем вимог його сестри [PERSON], суд не приймає, оскільки таке визнання позову суперечить закону. Так право на утримання мають непрацездатні повнолітні брати і сестри, якщо вони не мають чоловіка, дружини, батьків або повнолітніх дочки, сина (ч. 2 ст. 267 СК України). Отже передумовою звернення до суду із позовом про стягнення аліментів є непрацездатність повнолітніх братів, сестер. Разом із тим [PERSON], є працездатною особою, а тому не має права на утримання від свого брата [PERSON] На підставі ст.ст. 202, 205 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з зазначеним позовом та просили стягнути аліменти на їх уртимання в розмірі по 1/4 частині всіх видів доходу відповідача на кожного з дня пред'явлення позову. В обгрунтування вимог посилалися на те, що вони є батьками відповідача, непрацездатними особами, а розмір пенсії не забезпечує достатнього існування у зв'язку із хворобами на які витрачається знача частина пенсії. Відповідачка вимоги позову визнала в повному обсязі про що надала письмову заяву (а.с.50). Крім визнання відповідачкою позову встановлено, що [PERSON] [INFO], є батьком, а [PERSON] [INFO] є матірью [PERSON] [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.21). [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] є пенсіонерами за віком та отримують пенсійне забезпечення в мінімальному розмірі (а.с. 4, 5). Також встановлено, що позивачі мають дочку [PERSON], яка працює на посаді головного спеціаліста в ГУ ДФС в Одеській області ДФС України, та отримує постійний дохід. Отримувана позивачами пенсія, у зв'язку із постійним погіршенням здоров'я та витрачанням коштів на ліки, не забезпечує їм прожиткового мінімуму, а тому вони потребують матеріальної допомоги. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, що приймають участь у справі не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осоіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем не встановлено. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. В частині вимог щодо стягнення аліментів з дня пред'явлення позову, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають оскільки не передбачені Главою 17 СК України, та в зазначеній главі відсутнє посилання на можливість застосування норм ст. 191 СК України, до правовідносин щодо обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків (на відміну від ст. 201 СК України). На підставі ст.ст. 202, 205 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з зазначеним позовом та просили стягнути аліменти на їх уртимання в розмірі по 1/6 частині всіх видів доходу відповідача на кожного. В обгрунтування вимог посилалися на те, що вони є батьками відповідача, непрацездатними особами, а розмір пенсії не забезпечує достатнього існування у зв'язку із хворобами на які витрачається знача частина пенсії. Відповідач вимоги позову визнав в повному обсязі про що надав письмову заяву. Крім визнання позову встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [PERSON] є матірью [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). [PERSON], [INFO] є непрацездатним, інвалідом другої групи та особою яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи І категорії (а.с. 3-4). [PERSON], [INFO] є пенсіонеркою та отримує пенсійне забезпечення в мінімальному розмірі. Також встановлено, що позивачі мають дочку [PERSON], яка має двох неповнолітніх дітей та не має можливості надавати матеріальну допомогу. Отримувана позивачами пенсія, у зв'язку із постійним погіршенням здоров'я та витрачанням коштів на ліки, не забезпечує їм прожиткового мінімуму, а тому вони потребують матеріальної допомоги. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, що приймають участь у справі не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осоіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем не встановлено. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. В частині вимог щодо стягнення аліментів з дня пред'явлення позову, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають оскільки не передбачені Главою 17 СК України, та в зазначеній главі відсутнє посилання на застосування норм ст. 191 СК України, до правовідносин щодо обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків (на відміну від ст. 201 СК України). На підставі ст.ст. 202, 205 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовною заявою до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 75,5 кв.м, житловою площею 44,9 кв.м із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , по праву спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , по Ѕ частині кожним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка на день смерті та постійно проживала і була прописана (зареєстрована) в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за вищезазначеною адресою. За життя їх мати заповіту не складала. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік (позивачів батько) [PERSON] , який постійно проживав із спадкодавцем. [INFO] він помер. На день смерті та постійно проживав і був прописаний (зареєстрований) в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за вищезазначеною адресою. За життя батько позивачів заповіту не складав. Позивачі є спадкодавцями за законом першої черги після смерті їх батька та бажають оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому проживали їх батьки. Позивачі прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , подавши заяви до Бобровицької районної державної нотаріальної контори. Однак отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок неможливо, так як право власності на вищезазначений будинок не зареєстроване. У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], до закінчення його навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років. В судовому засіданні відповідачі на позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити за викладеними в позові підставами. Відповідач в судовому засіданні, проти позову не заперечував. Оцінюючи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. У 1994 році між сторонами укладено шлюб. [PERSON] є батьком - [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження. [PERSON] навчається у 11 класі Запорізької загальноосвітньої школи №14, термін навчання до 30.05.2014 року, та проживає разом з позивачкою. Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. За ст.199 СК України, батькам, що мешкають окремо необхідно здійснювати допомогу на утримання дитини в період її навчання до досягнення 23 років. Суд присуджує утримання дитині з окремо проживаючого батька в долі від заробітку або твердій грошовій сумі. При призначені аліментів суд враховує обставини перераховані в ст.182 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], до закінчення його навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років. В судовому засіданні відповідачі на позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити за викладеними в позові підставами. Відповідач в судовому засіданні, проти позову не заперечував. Оцінюючи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. У 1994 році між сторонами укладено шлюб. [PERSON] є батьком - [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження. [PERSON] навчається у 11 класі Запорізької загальноосвітньої школи №14, термін навчання до 30.05.2014 року, та проживає разом з позивачкою. Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. За ст.199 СК України, батькам, що мешкають окремо необхідно здійснювати допомогу на утримання дитини в період її навчання до досягнення 23 років. Суд присуджує утримання дитині з окремо проживаючого батька в долі від заробітку або твердій грошовій сумі. При призначені аліментів суд враховує обставини перераховані в ст.182 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що [PERSON] є прийомною матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; [PERSON] є батьком-вихователем неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачі є батьками дітей і вони були позбавлені батьківських прав відносно них. Просять суд стягнути з кожного із відповідачів на свою користь аліменти на утримання дитітей у розмірі 1/3 частини їх доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Від позивача [PERSON] надійшла заява, згідно якої на задоволенні позову наполягала, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідачі у засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 12.07.2012 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Горностаївської районної державної адміністрації №183 від 05.10.2011 року до прийомної сім'ї на базі родини [PERSON] влаштовані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації №185 від 26.04.2013 року до прийомної сім'ї на базі родини [PERSON] влаштовані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надають. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дтей, матеріальне становище відповідачів, та визначає до стягнення мінімальний розмір аліментів, передбачений законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 17 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про заміну набувача за договором довічного утримання, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] у реєстрі за номером № 877 (а.с.4). Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язується передати у власність [PERSON] житлову квартиру [ADDRESS] Однак у вищезгаданій житловій квартирі зареєстрована з 01.06.06 [PERSON] Позивач зареєструвала відповідача у вищезазначеній квартирі на праві власності для того, з мотивів отримання роботи відповідача. Проте, відповідач у 2008 році вийшла заміж, забрала усі свої речі та виїхала з м. Києва на інше місце проживання. Відповідачем не були подані заяви про зняття з реєстрації з квартири. На даний час відповідач у квартирі позивачів не проживає. За комунальні послуги не сплачує. Позивачі просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] у суд не з'явився, до суду надіслав клопотання з проханням розглядати справу без їхньої участі, у зв'язку із лікуванням, позов підтримує у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору про заміну набувача за договором довічного утримання (догляду) № 877 квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.4) Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] з 01.06.2006 була зареєстрована позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до розрахунків на сплату за житлово-комунальні послуги усі оплати проводила позивач [PERSON] (а.с.5-10). У судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідач тривалий час не проживає за адресою [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що позивач [PERSON] є власником зазначеної квартири, також те, що відповідачі у спірній квартирі не проживає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують наступним. В гурдні 2011 р. до [PERSON] звернувся відповідач по справі [PERSON] і попросив позичити йому 20000 грн., пообіцявши, що поверне протягом двох років. Вона погодилась йому допомоги, оскільки знала відповідача на той час багато років, як добропорядну людину. Так, 06.12.2012 р. [PERSON] отримала в «Альфа-Банк» позику в сумі 20000 грн. і у цей же день віддала гроші відповідачу. 26.04.2012 р. [PERSON] також отримала позику в банку в сумі 27000 грн. і віддала її відповідачу. 12.09.2012 р. [PERSON] також отримала позику і передала її відповідачу. Коли позику відповідач не повернув, позивачі звернулися до нього для отримання гарантій повернення позичених коштів. Відповідачем було запропоновано написати розписку. 15.08.2013 р. [PERSON] та відповідач уклали договір позики коштів на суму 350000 грн. [PERSON] власноручно написав розписку. 28.08.2013 р. інші позивачі та відповідач також уклали договір позики коштів, які відповідач зобов*язався повернути 20.10.2013 р. Але у вказаний строк відповідач позики не повернув, і на прохання про добровільну сплату ніяк не реагує, що і змусило позивачів звертатися до суду з даним позовом. Позивачі в судове засідання не з*явилися, але від них надійшли заява в яких вони повністю підтримали позовні вимоги та просять суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи, в разі неявки відповідача . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи,за адресою згідно адресної довідки, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення боргу за договором позики у розмірі 3676 грн. 00 коп. , а також просить стягнути сплачений нею судовий збір. Позовні вимоги позивачі обґрунтовуються наступним. 14.07.2014 р. між сторонами було укладено договір позики , на підтвердження відповідач написала розписку, з якої вбачається, що [PERSON] зобов*язалася повернути 3676 грн. в магазин «Гермес» с Сахнівщина підприємцю [PERSON] до суботи, 02.08.2014 р. Але до цього часу борг не повернуто, відповідач не реагує на прохання повернути борг, тому позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з*явився, але від нього надійшла заява в якій він повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, в разі неявки відповідача . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи,за адресою згідно адресної довідки, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частини господарства по [ADDRESS] посилаючись на те, що після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилися спадщини, яку вони своєчасно прийняла як спадкоємці за законом. Просили суд визнати за ними право власності на вказане господарство. Крім того, [PERSON] просив визнати за ним право власності на майновий пай. В судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів та станом на 01.07.1990-15.04.1991 роки його членами були: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину господарства, яку прийняли по ј частині [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном. [INFO] після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ѕ частки господарства (1/2 власна частка та ј частка успадкова після смерті [PERSON] ), яку прийняла [PERSON] , як спадкоємець за законом, оскільки звернулась у встановлений шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачі не можуть зареєструвати право власності на своє ім`я у зв`язку з тим, що покійні не оформили право власності на своє ім`я, у зв`язку з цим воно може бути визнано за ними в судовому порядку. Що стосується вимоги про визнання права власності на майновий пай, то в її задоволенні слід відмовити, оскільки згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЧВ №7/13001752 від 20.11.2015 року на ім`я [PERSON] воно не містить підпису та печатки, позивачем не надано іншого допустимого доказу права власності на майновий пай, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: partial