Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що вона з 12.04.2019 по 22.12.2020 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки надає нерегулярно, аліментів не сплачує, участь у витратах, пов`язаних з її вихованням приймає частково . В зв`язку із тим, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на її утриманні, вона не спроможна в повній мірі забезпечити її усім необхідним: продуктами харчування, предметами вжитку, одягом тощо. З цих підстав просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи стягнення із дня звернення до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що він як батько неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , розуміє що в нього є обов`язок по її утриманню, проте сплачувати аліменти в розмірі 2500 гривень він не спроможний. Додав, що він офіційно не працевлаштований, не офіційно працює в пекарні в м. Чернівці, проживає з батьками, здоровий за станом здоров`я, інших дітей він немає. Тому просив задовольнити позовні вимоги частково Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, проте підлягає частковому задоволенню з огляду наступного. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до норм глави 15 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с. 9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] проживають з позивачкою, перебувають на утриманні останньої, здорова, відповідач з сім`єю не живе, шлюб між сторонами розірвано. Вказане вбачається та підтверджується довідками, актом обстеження умов проживання позивачки, копією рішення суду (а.с. 7-8, 10, 12-13). Також вставлено, що відповідач офіційно не працює, не офіційно працює в пекарні в м. Чернівці, проживає з батьками, здоровий за станом здоров`я, інших дітей він немає, рухомого та нерухомого майна у власності не має. Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15.12.2020, станом на 18.03.2021 (дата звернення до суду із позовом) становив 1921 гривень, забезпечення якого є в рівній мірі обов`язком, як матері так і батька. З огляду на наведене, при призначенні аліментів, суд враховує, матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] з відповідача необхідно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 908 грн., а позов задоволено частково, а саме в розмірі 64%, то суд вважає, що з відповідача на користь держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, належить стягнути судовий збір в розмірі 581,12 грн. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, главою 15 СК України,

Outcome: partial