Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивачі звернулися у суд із позовом до Ганьківської сільської ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказують, що Рішенням Ганьківської сільської ради №64 від 30.08.2009 року було вирішено оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці Снятинського р-ну за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак свідоцтво про право власності оформлене не було. Господарство по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці Снятинського р-ну відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO] [PERSON] померла 28.01.2008 р., і після її смерті [PERSON] у порядку спадкування на підставі рішення Снятинського районного суду від 01.03.2010 року зареєстрував за собою право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці. Таким чином [PERSON] сумарно, на сьогоднішній день, належить 2/3 частини даного будинковолодіння. [PERSON] померла 29.11.2014 року, після її смерті, в управління спадковим майном на належну їй 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці вступили її чоловік [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON], які на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані разом з нею в даному господарстві. Однак за [PERSON] належна їй 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці зареєстрована не була, а тому нотаріальною конторою позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу. На підставі вказаного позивачі звернулися у суд із даним позовом, яким просять визнати: за [PERSON] право власності на 1/9 частину житлового будинку з відповідною часиною господарських будівель та споруд по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці Снятинського р-ну Івано-Франківської обл.; за [PERSON] право власності на 1/9 частину житлового будинку з відповідною часиною господарських будівель та споруд по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці Снятинського р-ну Івано-Франківської обл.; за [PERSON] право власності на 1/9 частину житлового будинку з відповідною часиною господарських будівель та споруд по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. Позивачі та їх представник адвокат [PERSON] подали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позов просили задоволити, а справу просили розглядати у відсутності позивачів та їх представника. Голова Ганьківської сільської ради [PERSON], подав до суду заяву, де зазначив, що позов визнає, проти задоволенні позову не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки Ганьківської сільської ради №190 від 11.03.2016 року господарство по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці Снятинського р-ну відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані [PERSON], [INFO], померла 28.01.2008 р., [PERSON] -[INFO] та [PERSON] - [INFO], а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 їм на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору належало по 1/3 частині будинковолодіння по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., як це було вирішено Рішенням Ганьківської сільської ради №64 від 30.08.2009 року. Згідно із рішенням Снятинського районного суду від 01.03.2010 року після смерті [PERSON] за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці в порядку спадкування. Дане рішення Снятинського районного суду, яке було зареєстроване у Коломийському МБТІ, про що свідчать витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2010 року та інформаційна довідка з Держреєстру речових прав на нерухоме майно від 17.06.2016 р. Із довідки Ганьківської сільської ради №192 від 11.03.2016 р. вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 29.11.2014 р. (свідоцтво про смерть серії І-НМ №199311) в управління спадковим майном на належну їй 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці вступили її чоловік [PERSON] (свідоцтво про одруження серії І-НМ №049442), син [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-НМ №315502) та донька [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) О.Ф. (свідоцтво про народженнясерії ІІ-НМ №401604, свідоцтво про одруження серії І-МИ №027493), які на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані разом з нею в даному господарстві, про що свідчить також і виписка із погосподарської книги №249 від 24.03.2016 р. Згідно із Довідкою приватного нотаріуса Снятинського РНО [PERSON] №103/01-16 від 27.06.2016 р. після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №17/2016, де спадкоємцями першої черги за законом, які фактично прийняли спадщину є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак Постановою №129/02-31 від 18.07.2016 р. нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачів. Таким чином судом встановлено, що позивачі мають право на частки по 1/9 частини у будинковолодінні по вул. Українська, 3 в с. Ганьківці Снятинського р-ну На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved