Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є співвласниками зазначеної квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності. Квартира належить їм на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2017р., а відповідач є членом сім'ї колишнього власника та числиться зареєстрованим у цій квартирі. Більше шести місяців відповідач у вказаній квартирі не проживає, у зв'язку з чим звертались до ЛРА ЛМР з заявою про зняття його з реєстрації, однак отримали відмову. Оскільки реєстрація відповідача у квартирі порушує їх право власності, просять в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування квартирою. Ухвалою судді від 24.10.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає в повному обсязі, а розгляд справи просить проводити у його відсутності. У зв'язку з цим, повноважний представник позивачів подав до суду заяву про ухвалення рішення у підготовчому засіданні та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріли справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.12.2017р., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.11-12) позивачі купили, а [PERSON] продала квартиру [ADDRESS]. Кожен із позивачів є власником 1/3 частки зазначеної квартири. Відповідно до довідки ОСББ «Майорівка, 6» від 30.08.2018р. (а.с.8), у вказаній квартирі окрім позивачів та інших осіб зареєстрований відповідач, який не є членом їх сім'ї. Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Таким чином, право членів сім'ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014р. у справі № 6-158цс14, а також у постанові Верховного Суду від 29.01.2018р. у справі № 766/1955/16-ц. Згідно із частиною 4 статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Отже, права і обов'язки членів сім'ї власника будинку (квартири) регулюються статтями 156, 157 ЖК України, а права і обов'язки наймачів - статтями 158 - 170 ЖК України, а також главою 59 ЦК України. Враховуючи те що між сторонами по справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались, відповідач, залишаючись зареєстрованим у вказаній квартирі, власником якого є позивачі, є сторонньою для них особою, яка перешкоджає позивачам належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує їх права, як власника. З огляду на це, позов належить визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь кожного з позивачів належить стягнути судовий збір в розмірі 234,93 грн., який підлягав сплаті при пред'явленні позову і який відповідно до наданих квитанцій сплачений (а.с.1, 2, 3) сплачений кожним з позивачів. На підставі наведеного та

Outcome: approved