Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21.06.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30.09.1998 року в с. Пожня Великописарівського району Сумської області померла [PERSON], яка була постійною мешканкою с. Пожня Великописарівського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ розміром 2,14 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах Пожнянської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Після її смерті вона являється спадкоємцем за законом четвертої черги, так як проживала з померлою однією сім?єю понад 5 років. Спадщину прийняла фактично шляхом спільного проживання з померлою на день її смерті, за життя доглядала, провела поховання, розпорядилася речами померлої. Але на час відкриття спадщини вона не мала статусу спадкоємця. Тому прохає визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, в судовому порядку необхідно визнати її спадкоємцем четвертої черги, як таку, що проживала однією сімєю зі спадкодавцем понад пять років. Оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо через втрату правоустановчого документа на земельну частку /пай/. На даний час спадщина ні ким не оформлена, інші спадкоємці відсутні, спадщина відумерлою не визнавалася. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.17/. Суд з урахуванням думки позивачки вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 30 вересня 1998 року в с. Пожня Великописарівського району Сумської області у віці 82 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку /пай/ розміром 2,14 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у межах території Пожнянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0157785, зареєстрованого за № 202 від 10.01.1997 року, вартість земельної ділянки становить 21 580 гривень /а.с.6-7,9/. Відповідно до довідки Пожнянської сільської ради [PERSON], померла 30.09.1998 року була постійною мешканкою с. Пожня Великописарівського району, пров. Заводський, де була зареєстрована. Заповіт від її імені в сільській раді не посвідчувався /а.с.11/. Оригінал правоустановчого документу втрачено, про що зроблено відповідне оголошення в місцевій газеті /а.с.18/. Інші спадкоємці відсутні /а.с. 8, 10/. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні кожен окремо підтвердили, що [PERSON] була хрещеною позивачки і далека родичка її матері, проживала самотньо, своєї родини не мала, її будинок руйнувався, тому сімя позивачки у 1985 році взяла її до себе, де вона проживала з ними в с. Пожня Великописарівського району по вулиці Митрофанова, 85 без реєстрації. Проживала [PERSON] в якості члена сімї постійно до дня своєї смерті, за нею доглядали, прали, готували їжу, вона була інвалідом. Коли померла, то позивачка провела її поховання. Інші спадкоємці відсутні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, так як проживала з померлою однією сімєю більше десяти років на часїї смерті. Проте, на час відкриття спадщини вона не мала права на спадкування, оскільки діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Це право вона набула після вступу в законну силу Цивільного Кодексу України 2003 року. Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 30.09.1998 року, позивачка є спадкоємцем за законом четвертої черги, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, так як правоустановчий документ на спадкове майно втрачено. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку. На час відкриття спадщини позивачка не мала права на спадкування за законом. Але спадщина ніким до цього часу не прийнята, інші спадкоємці відсутні, тому суд дійшов висновку, що вона мала поважну причину пропуску встановленого законом терміну.

Outcome: approved