Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, в якому зазначають, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом вони являються власниками житлового будинку (частка кожного складає по 1/3), розташованого в селі Преображенка Оріхівського району Запорізької області по вулиці 8 Березня, буд. 31. 21 червня 2012 року вони прописали в вищевказаний житловий будинок громадянку [PERSON], [INFO], яка не являється членом родини. Відповідач по справі з моменту реєстрації з червня 2012 року, не проживає в даному будинку, її фактичне місцезнаходження невідомо. Позивачі вказують, що наявність в їхньому житлі зареєстрованої особи, яка фактично там не проживає, порушує право власності, вони не можуть оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Це ущемляє їх права як законних власників житла. Відповідач з моменту фактичного не проживання у будинку понад чотири роки, не бажає в добровільному порядку здійснити скасування своєї реєстрації за адресою де вона не проживає, тому це спонукає їх скористатись своїм конституційним правом на звернення до суду за захистом своїх прав. Тому позивачі прохають визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням житловим будинком, розташованим за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Преображенка, вулиця 8 Березня, будинок №31, внаслідок відсутності понад встановлені строки. В судове засідання представник позивачів не зявився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позові довірителів наполягає і прохає його задовольнити. Відповідач будучи повідомлений належним чином про розгляд справи, в судове засідання по невідомим суду причинам не зявився. Розглянувши матеріали справи та дослідивши викладені в позові обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом за реєстраційним №209 від 29.01.2007 року, за реєстраційним №211 від 29.01.2007 року та реєстраційним №213 від 29.01.2007 року, позивачі по справі являються власниками житлового будинку (частка кожного складає по 1/3), розташованого в селі Преображенка Оріхівського району Запорізької області по вулиці 8 Березня, буд. 31. Право власності по 1/3 частці кожного зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до прибудинкової книги на житловий будинок 21 червня 2012 року прописано в вищевказаний житловий будинок громадянку [PERSON], [INFO] Судом встановлено, згідно до довідки, виданої Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області за №1062 від 01.04.2016 року відповідач по справі з моменту реєстрації з червня 2012 року, не проживає в даному будинку. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Право власності є непорушним, тому наявність в житлі позивачів зареєстрованої особи, яка фактично там не проживає, порушує їхнє право власності. Позивачі не можуть оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що Відповідач не проживає в будинку понад чотири роки, не бажає в добровільному порядку здійснити скасування своєї реєстрації за адресою де вона не проживає, будь-яких домовленостей між власниками житла та Відповідачем не існує. На підставі ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 71 ЖК України визначено такий строк у шість місяців. За таких обставин суд находить позов позивача таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved