Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачі звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], Приватного виробничо-комерційного підприємства „ЛЕГЕНДА, третя особа: Одеська універсальна товарна біржа ОІР, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності в порядку спадкування. У судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали та просили визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], укладений між приватним виробничо-комерційним підприємством „ЛЕГЕНДА та [PERSON] від 02.02.2000 року та зареєстрованого на Одеській товарній біржі ОІР, а також просили визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, а саме за кожним по 1/3 частині, право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки всіх відповідачів, які належним чином були повідомлені про день, годину та місце слухання справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачів судом була винесена протокольна ухвала про ухвалення заочного рішення по справі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши представлені сторонами докази, задовольняє позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] (до одруження [PERSON]) [PERSON] є братом та сестрою, матірю яких була [PERSON], про що свідчать відповідні свідоцтва про народження, наявні в матеріалах справи. [PERSON] є чоловіком покійної [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. 10.10.2004 року [PERSON] померла, що підтверджується відповідною копією свідоцтва прос смерть. З 2000 року [PERSON] разом з чоловіком та дітьми мешкали в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №2000/003 від 02.02.2000 року укладеного між нею та ПВКП „ЛЕГЕНДА, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, про що свідчить копія відповідного договору. 13.04.2000 року право власності [PERSON] було зареєстровано в органах КП.ОМБТІ та РОН. На сьогодні позивачі мають намір оформити своє право власності на цю квартиру в порядку спадкування після смерті [PERSON], однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як ними не було представлено оригінал договору купівлі- продажу квартири, який згорів під час пожару, що стався у 2004 році. Також нотаріусом було повідомлено, що вказаний договір був укладений на товарній біржі та не був нотаріально посвідчений, що також тягне за собою певні складнощі. У відповідності зі ст. 8 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті в її склад відповідно до уставу біржі вітчизняні юридичні і фізичні особи. Особа, що сплатила пайовий або вступний внесок може користуватися всіма правами члена біржі, установленими біржовим комітетом. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Сторони виконали всі умови та вимоги ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, що на момент укладення угоди купівлі-продажу сторони були членами біржі, зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу квартири, допущену до обороту на товарній біржі. Відповідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, під час укладання зазначеного договору, сторони виконали всі умови для купівлі-продажу нерухомого майна, у результаті яких наступили юридичні наслідки. З таких підстав, враховуючи те, що сторони виконали усі умови угоди купівлі-продажу, [PERSON] вселилася з сімєю в квартиру та зареєструвалася в ній, постійно проживала в квартирі до моменту смерті та сплачувала всі комунальні платежі і квартирну плату, суд вважає за доцільне визнати цей договір дійсним. Відповідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В звязку з тим, що на момент смерті спадкодавця позивачі постійно мешкали в зазначеній квартирі, то, відповідно зі ст. 1268 ЦК України, позивачі є такими, що фактично прийняли спадщину у вигляді зазначеної квартири. За таких обставин суд вважає за доцільне визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], в рівних частках, а саме за кожним по 1/3 частині.

Outcome: approved