Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили: стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , грошову компенсацію вартості 49/300 частин квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 49 060,00 грн. та вважати припиненим належне [PERSON] право власності на 49/300 частин квартири за адресою: [ADDRESS] і вважати належні [PERSON] 49/300 частин квартири особистою приватною власністю [PERSON] ; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , грошову компенсацію вартості 49/300 частин квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 49 060,00 грн. та вважати припиненим належне [PERSON] право власності на 49/300 частин квартири за адресою: [ADDRESS] і вважати належні [PERSON] 49/300 частин квартири особистою приватною власністю [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали на те, що згідно рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2019 р. у цивільній справі ЄУН 331/2325/19 позивачам та відповідачу належить по 49/300 частин кожному в квартирі спільного заселення. На теперішній час припинені сімейні відносини між співвласниками і постало питання про поділ спільної часткової власності. Належна співвласникам на праві спільної часткової власності частина квартири (49/100) включає тільки одну жилу кімнату жилою площею 12,80 м2. Оскільки поділити жилу кімнату площею 12,80 м2 в натурі на 3 частини неможливо, а також неможливо визначити порядок користування трьома співвласниками однією кімнатою, звернулися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запопріжжя від 03 грудня 2019 року провадження по справі відкрито, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У вступному слові представник позивачів позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Пояснила суду , що не заперечує щодо виплати компенсації позивачам за їх частки в праві спільної часткової власності , однак невзмозі це зробити невідкладно, їй потрібен певний час. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України ввважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2019 року у справі 331/2325/19 припинено право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на 49/100 частини квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка включає кімнату № 5 площею 12,80 м2, кладовку № 6 площею 0,40 м2, кладовку № 7 площею 0,40 м2; визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності за кожним на 49/300 частки квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; підсобні приміщення спільного користування: коридор № 1 площею 6,40 м2, туалет № 2 площею 1,20 м2, душ № 3 площею 1,20 м2, кухню № 4 площею 5,90 м2, кладовку № 9 площею 0,20 м2, балкон площею 0,51 м2 залишити в спільному користуванні всіх співвласників квартири спільного заселення. За змістом статті 364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв`язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділу відповідно до закону він має право на компенсацію, яку може вимагати на підставі цієї норми права. За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з\~ урахуванням інтересів усіх співвласників. Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, засад справедливості, добросовісності та розумності , суд при вирішенні вказаного спору ураховує інтереси обох сторін та встановлюває: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо. В ході розгляду справи встановлено, що належна співвласникам на праві спільної часткової власності частина квартири (49/100) включає тільки одну жилу кімнату жилою площею 12,80 м2. Тобто, поділити жилу кімнату площею 12,80 м2 в натурі на 3 частини неможливо, а також неможливо визначити порядок користування трьома співвласниками однією кімнатою. Позивачі надали згоду на отримання грошової компенсації від [PERSON] кожен за належні йому 49/300 частин квартири, а [PERSON] не заперечує проти сплати грошової компенсації. Дійсна вартість 49/300 частин квартири за адресою: [ADDRESS] визначена спеціалістом ТОВ „Укрспецекспертиза і становить 49 060,00 грн. Оскільки в судовому засіданні було встановлено , що є неможливим виділ належної позивачам частки в натурі, позивачі виявили згоду на виділ частки із спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в квартирі, позивачка визнала свою спроможність виплатити позивачам\~компенсацію в\~рахунок визнання\~за нею\~ права\~власності на\~спільне майно\~та вказала,\~що це\~не становитиме\~для неї\~ надмірний\~тягар , суд приходить до висновку , шо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного та

Outcome: approved