Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка 04 листопада 2014 року, звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилалася на те, що згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 25 березня 2009 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно [PERSON] 2003 року народження. Розпорядженням Кодимської районної державної адміністарції від 05 травня 2009 року вона призначена опікуном [PERSON], [INFO]. Мати дитини позбавлена батьківських прав, але не позбавлена обов»язку щодо утримання дитини. Просить стягнути аліменти з тої на свою користь на утримання дитини у розмірі ? частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку щомісяця. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд срави без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляд справи була повідомлена завчасно та належним чином (вручення судової повістки). Про причини неявки не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 27 грудня 2006 року, [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO]. Згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 25 березня 2009 року [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядженню №255/А-2009 від 05 травня 2009 року Кодимської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] призначено опікуном [PERSON], [INFO]. Дослідивши вимоги позивача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з таких підстав. Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25 березня 2009 року [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO]. Розпорядження Кодимської РДА від 05 травня 2009 року №255/А-2009, опікуном дитини призначена [PERSON]. Згідно частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Таким чином, відповідач зобов'язаний утримувати свою малолітню дитину, проте свій обов'язок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, згідно ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі. На підставі ст. ст. 180, 181, 166 ч.2 СК України,

Outcome: approved