Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 23.06.2002 року у виконавчому комітеті Шипинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №10. Зазначає, що від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільним подружнім життям вони з відповідачем [PERSON] не проживають останніх пів року, тож вона прийшла до переконання, що їх сім'я розпалася остаточно. Причиною розпаду їхньої сім'ї вважає те, що у них з відповідачам відсутні злагода та взаєморозуміння, часто виникають сварки. Вважає, шлюб носить формальний характер, наміру зберегти сім'ю вона не має, а тому просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, однак. через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23.06.2002 року у виконавчому комітеті Шипинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу у сторін є спільна дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Як встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як у них різні погляди на шлюб та сім'ю, суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позов визнав, а тому шлюб між ними може бути розірвано. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивачка сплатила судовий збір в розмірі 768,40 гривень. Це підтверджується квитанцією №0.0.1309454033.1 від 27.03.2019 року (а.с.1) З огляду на вищевикладене суд вважає, що судовий збір, сплачений позивачкою при поданні позову, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved