Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказують, що 08.12.2001 року помер батько позивача [PERSON] та позивача [PERSON] [PERSON]. Як свідчить лист Державного агентства земельних ресурсів України від 06.11.2014р. №29-26-0.22-6054/2-14 [PERSON] належала, та була зареєстрована на праві власності земельна ділянка із кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту від 18.07.2002р. [NUMBER]. Згідно довідок. №37 від 22.12.2001р. та №42 від 29.11.2014р. виданих СТ «Оболонь-2», членом якого, [PERSON] був із 15.04.1983 року, вищенаведена земельна ділянка була надана йому згідно рішення Виконавчого комітету Київміськради №491 від 23.02.1981р. «Про відведення земельної ділянки для будівництва садового будинку», і яка згодом була приватизована [PERSON] (про що свідчить реєстрація права власності згідно Державного акту на землю від 18.07.2002р. [NUMBER]). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син [PERSON] та його дружина - [PERSON], які відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги після смерті свого батька та чоловіка. Спадщина була прийнята спадкоємцями внаслідок сумісного проживання Спадкоємців із Спадкодавцем. З метою оформлення та видачі свідоцтва на право на спадщину на спадкову земельну ділянку [PERSON] та [PERSON], звернулися до Сьомої Київської державної нотаріальної контори з заявами про видачу відповідних свідоцтв на Спадкову земельну ділянку. Постановою нотаріуса Сьомої київської держнотконтори Гасс В.Ю., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2014 року №1972/02-31 [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на відповідні частки Спадкової земельної ділянки. При цьому нотаріусом було зазначено, із посиланням на п. 4.15 Наказу Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (надалі Наказ МЮУ), що видача свідоцтв про право на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку проводиться на підставі документів, які підтверджують право власності спадкодавця на це майно. Так як правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а саме Державний акт на землю, на ім'я [PERSON] у спадкоємців відсутній, то видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку не є можливим. Оригінал правовстановлюючого документа на Спадкову земельну ділянку, що підтверджує право власності спадкодавця, а саме Державний акт на землю від 18.07.2002р. [NUMBER] у розпорядженні спадкоємців відсутній так як за всіма ознаками він був загублений. [INFO] померла [PERSON], яка за життя так і не отримала свідоцтва про право на спадщину на ? частку спадкової земельної ділянки, не зважаючи на своєчасне прийняття нею наведеної спадщини. На теперішній час, позивач [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на іншу ? частку Спадкової земельної ділянки, та реалізувати своє майнове право на спадкування, так як згідно гл. 10 п. 4.15, Наказу МЮУ, у нього та у нотаріуса відсутні необхідні для оформлення спадщини документи. У зв'язку із наведеним позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті свого батька вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. [INFO] померла мати позивачів - [PERSON], при цьому за життя вона не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину на ? частину Спадкової земельної ділянки після смерті свого чоловіка [PERSON] Таким, чином після смерті матері позивачів - [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої, входить право на спадщину на ? частину Земельної ділянки успадкованого нею від свого чоловіка [PERSON] Спадщину позивачі прийняли шляхом подання відповідної заяви, до нотаріальної контори приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. На підставі, поданої заяви, нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] Позивачі є єдиними спадкоємцями, які у встановлений законодавством час прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON] інші спадкоємці першої черги, померлої [PERSON], відсутні. Таким чином кожний із позивачів має право на спадкування по 1/4 частці спадкової земельної ділянки після смерті своєї матері, яка успадкувала у свою чергу ? наведеної ділянки після смерті свого чоловіка [PERSON] З метою оформлення та видачі свідоцтва на право на спадщину на спадкову земельну ділянку, Позивачі, звернулися до приватного нотаріуса Голій Л.І. з заявами про видачу відповідних свідоцтв. Постановою приватного нотаріуса КМНО Голій Л.І., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2015р. №28/02-31 Позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на відповідні частки Спадкової земельної ділянки. При цьому нотаріусом було зазначено, що згідно гл. 10 п. 4.15, Наказу Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Як зазначлося вище Державний акту на землю від 18.07.2002р. [NUMBER], що посвідчував право власності на Спадкову земельну ділянку за [PERSON], був загублений, в силу чого за життя [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину на ? частину спадкової земельної ділянки їй було відмовлено. Таким чином, на теперішній час, позивачі в свою чергу не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину спадкової земельної ділянки (по ? кожному), та реалізувати своє майнове право на спадкування, так як згідно гл. 10 п. 4.12.,4,15,4.18 Наказу МЮУ, у позивачів та нотаріуса відсутні необхідні для оформлення спадщини документи. В зв*язку з чим просять суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті його батька - [PERSON] на ? частину земельної ділянки №18 із кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0452 га, за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті його мати - [PERSON] на ? частину земельної ділянки №18 із кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0452 га, за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті його мати - [PERSON] на ? частину земельної ділянки №18 із кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0452 га, за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи, повідомлений належним чином. Враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер батько Позивачів - [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від [INFO]) Як свідчить лист Державного агентства земельних ресурсів України від 06.11.2014р. №29-26-0.22-6054/2-14 [PERSON] належала, та була зареєстрована на праві власності земельна ділянка із кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], на підставі Державного акту від 18.07.2002р. [NUMBER]. Згідно довідок. №37 від 22.12.2001р. та №42 від 29.11.2014р. виданих СТ «Оболонь-2», членом якого, [PERSON] був із 15.04.1983р., вищенаведена земельна ділянка була надана йому згідно рішення Виконавчого комітету Київміськради №491 від 23.02.1981р. «про відведення земельної ділянки для будівництва садового будинку» і яка згодом була приватизована [PERSON] (про що свідчить реєстрація права власності згідно Державного акту на землю від 18.07.2002р. [NUMBER]). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син [PERSON]) та його дружина - [PERSON], які Відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги після смерті свого батька та чоловіка. Спадщина була прийнята спадкоємцями внаслідок сумісного проживання спадкоємців із спадкодавцем (довідки ДП «Укржитлосервіс» від 15.10.2014р. №503, та №162 від 15.10.2014р.) Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення та видачі свідоцтва на право на спадщину на спадкову земельну ділянку [PERSON] та [PERSON], звернулися до Сьомої Київської державної нотаріальної контори з заявами про видачу відповідних свідоцтв на Спадкову земельну ділянку. Постановою нотаріуса Сьомої київської держнотконтори Гасс В.Ю., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2014р. №1972/02-31 [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на відповідні частки спадкової земельної ділянки. При цьому нотаріусом було зазначено, із посиланням на п. 4.15 Наказу Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що видача свідоцтв про право на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку проводиться на підставі документів, які підтверджують право власності спадкодавця на це майно. Так як правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а саме Державний акт на землю, на ім'я [PERSON] у спадкоємців відсутній, то видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку не є можливим. Оригінал правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку, що підтверджує право власності спадкодавця, а саме Державний акт на землю від 18.07.2002р. [NUMBER] у розпорядженні спадкоємців відсутній так як за всіма ознаками він був загублений. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 05.12.2014р.), яка за життя не отримала свідоцтва про право на спадщину на ? частку спадкової земельної ділянки, не зважаючи на своєчасне прийняття нею наведеної спадщини. На теперішній час, Позивач [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на іншу ? частку спадкової земельної ділянки, та реалізувати своє майнове право на спадкування, так як згідно гл. 10 п. 4.15, Наказу МЮУ, у нього та у нотаріуса відсутні необхідні для оформлення спадщини документи. Статтею 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. П. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно гл. 10 п. 4.15 Наказу Мін'юсту України від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено у п 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «…Відповідно до п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30 серпня 2010 року № 631, новий державний акт (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребовування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат». Видача акта здійснюється протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідних матеріалів, зазначених в п. 4.8 цієї Інструкції (у разі втрати державного акта), та запиту нотаріуса. Новий державний акт взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається за наявності в територіальному органі Держкомзему другого примірника відповідного державного акта та/або документації Державного фонду документації із землеустрою, відомостей щодо земельної ділянки та її власника (користувача) в державному реєстрі земель та за умови дотримання вимог абз. 3 п. 4.8 цієї Інструкції (у разі втрати державного акта). Наведене свідчить, що з 30 серпня 2010 року спадкоємці повинні звертатися до нотаріуса з вимогою зробити відповідний запит до органів державного земельного кадастру щодо видачі державного акта замість втраченого. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.» Однак, згідно Наказу Мінагрополітики України від 09.09.2013 року № 537 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Держкомзему від 22 червня 2009 року № 325 та від 30 серпня 2010 року № 631» Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, якою передбачався порядок видачі дублікатів Державних актів на землю, втратила чинність. Виходячи із того, що Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, якою передбачався порядок видачі дублікатів Державних актів на землю, втратила чинність із 15.10.2013р. (дата набрання чинності Наказу Мінагрополітики України від 09.09.2013 року № 537), тобто вбачається, що із 15.10.2013р. не існує визначеного законодавчого порядку видачі та отримання спадкоємцями дублікатів втрачених Державних актів на землю, а тому єдиним належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Про відсутність порядку видачі дублікатів Державних актів на землю спадкоємцям свідчить також відповідь Головного управління Держземагентства (Держгеокадастру) у м.Києві від 22.12.2015р. №29-26-7777ю6-8637/20-15, на запит нотаріуса про видачу дублікату Держакта, про що зазначено у Постанові п/н Голій Л.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №28/02-31 від 09.03.2016р. У п 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набуваєтья на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із того, що позивач [PERSON] не має можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті свого батька [PERSON], шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкову змельну ділянку, у ноторіальній конторі, враховуючи: відсутність врегульованого законодавством порядку видачі дублікатів Державних актів на землю спадкоємцям, факт втрати Державного акту на землю від 18.07.2002р. [NUMBER], що посвідчував право власності спадкодавця [PERSON] на Спадкову земельну ділянку, відмову нотаріусом у видачі свідоцтва на право спадкування, суд вважає, про наявність правових підстав для визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? спадкової земельної ділянки. Мати позивачів - [PERSON] померла та після її смерті, відкрилася спадщина, до складу якої, входить право на спадщину на ? частину земельної ділянки успадкованого нею від свого чоловіка [PERSON] Спадщину позивачі після смерті матері прийняли шляхом подання відповідної заяви, до нотаріальної контори приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. у строки визначені законом. На підставі, поданої заяви, нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] Позивачі є єдиними спадкоємцями, які у встановлений законодавством час прийняли спадщину після смерті своєї мати [PERSON] Інші спадкоємці першої черги, після смерті [PERSON], відсутні. Таким чином кожний із Позивачів має право на спадкування по 1/4 частці Спадкової земельної ділянки після смерті своєї матері, яка успадкувала у свою чергу ? наведеної ділянки після смерті свого чоловіка [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі, є спадкоємцями першої черги після смерті своєї матері. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення та видачі свідоцтва на право на спадщину на спадкову земельну ділянку, Позивачі, звернулися до приватного нотаріуса Голій Л.І. з заявами про видачу відповідних свідоцтв на Спадкову квартиру. Постановою приватного нотаріуса КМНО Голій Л.І., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2015р. №28/02-31 [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на відповідні частки Спадкової земельної ділянки. При цьому нотаріусом було зазначено, що згідно гл. 10 п. 4.15, Наказу Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Як зазначлося вище Державний акту на землю від 18.07.2002р. [NUMBER], що посвідчував право власності на Спадкову земельну ділянку за [PERSON], був загублений, в силу чого за життя [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину на ? частину Спадкової земельної ділянки їй було відмовлено. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, на теперішній час, Позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину Спадкової земельної ділянки (по ? кожному), та реалізувати своє майнове право на спадкування, а тому суд вважає, що їх право підлягає захисту в судовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved