Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] , та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку за кадастровими номерами 7423687800:08:000:0115 площею 3,4151 га та 7423687800:07:000:0513 площею 0,3386 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області власником якої була [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина яку їх батько [PERSON] прийняв шляхом спільного проживання. [INFO] [PERSON] помер. До спадкової маси входять земельні ділянки за кадастровими номерами 7423687800:08:000:0115 площею 3,4151 га та 7423687800:07:000:0513 площею 0,3386 га. Право власності посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №627964 від 08.02.2006 року, але на даний час втрачений, з цього приводу вони зверталися до ЗМІ. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо державного акту про право на земельну ділянку їм було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів. Іншим не судовим шляхом визнати право на земельну ділянку не можливо, тому вони змушені звернутися до суду. В судове засідання позивачі не з`явилися, хоча судом про час та місце розгляду справи були повідомленими в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Представник відповідача Орлівської сільської ради у судове засідання не з`явилася, хоча судом про час та місце розгляду справи була повідомленою в установленому законом порядку, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що за життя [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 627964 від 08.02.2006 року (а.с. 16-17) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2008 року [PERSON] померла [INFO] актовий запис №12. (а.с.15). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.08.2008 року [PERSON] помер [INFO] актовий запис №26. (а.с.14). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.03.1966 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.13) Згідно посвідки про народження № [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] народилася в с. Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.19) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2009 року [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.1966 року [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) Згідно довідки Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №03-28/888 від 11.07.2017 року [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала в с. Орлівка Новгород-Сіверський район Чернігівська область разом з чоловіком [PERSON] (а.с.11) Згідно довідки Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №03-28/887 від 11.07.2017 року [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав в с. Орлівка Новгород-Сіверський район Чернігівська область один (а.с.12) Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.03.1966 року [PERSON] одружився з [PERSON] (а.с.13) З приводу втрати оригіналу державного акту позивачі зверталися до ЗМІ «Сіверський Край» (а.с.18) Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивачів ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Щодо питання судових витрат то відповідно до п.9 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд повністю покладає судові витрати на позивачів, що ними і зазначено при поданні позову.

Outcome: approved