Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Саратського районного суду Одеської області №513/1660/14-ц від 14 січня 2015 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час спільно не проживають. Рішенням Саратського районного суду Одеської області №513/1660/14-ц від 14 січня 2015 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у сумі 600 гривень на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону. Наразі вона самостійно виховує спільних з відповідачем дітей. Між тим, діти ростуть, їх потреби постійно збільшуються. У зв`язку з вищенаведеним, є очевидним, що витрати необхідні для виховання та проживання дітей збільшились. Тому, з урахуванням наведеного, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався належним чином. На адресу суду від відповідача повернулись зворотні поштові повідомлення з його підписом в графі «вручено особисто», який засвідчує отримання ним судової повістки. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився та не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що позивачка не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що: [INFO] року народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 вересня 2011 року виконавчим комітетом Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.8); [INFO] року народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.9). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 січня 2015 року №513/1660/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 19 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 13 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.10-11). З довідки виконавчого комітету Миколаївка-Новоросійської сільської ради Саратського району Одеської області №461 від 23 жовтня 2018 року вбачається, що [PERSON] мешкає в будинку [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні (а.с.12). Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд звертає увагу також на зміни в законодавстві України, що набрали чинності 09 липня 2017 року, та які мають на меті покращити захист права дітей на належне утримання (аліменти). Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ч. 2 ст. 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений сторонами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Враховуючи викладене вище, наведені сторонами обставини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що є всі підстави для зміни розміру аліментів та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме нормам чинного законодавства та інтересам дитини. Також, суд вважає необхідним роз`яснити позивачці, що згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З Акту про надання професійної правничої допомоги від 19 вересня 2019 року, що є додатком до Договору про надання адвокатських послуг від 20 грудня 2018 року, вбачається, що за надання професійної правничої допомоги позивачка [PERSON] сплатила 1000 гривень (а.с.14). Тож, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень. Також, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 08 січня 2019 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 08 січня 2019 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року в розмірі 1921 гривня 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 768 гривень 40 копійок. Тож, з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved