Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну та збільшення розміру стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 04.02.2000 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований в Прилипчанській сільській раді, Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №1. Від шлюбу у них є спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Згідно рішення Вижницького районного суду від 31 серпня 2012 року [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання чотирьох дітей в твердій грошовій сумі по 250,00 грн. на кожну дитину, однак протягом чотирьох років [PERSON] аліменти на утримання дітей не платить, ухиляється надавати необхідну допомогу. Зазначила, що на даний час курс гривні впав, підняли ціни, призначених судом аліментів не вистачає. Крім того, зазначила, що після прийнятого судом рішення щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, 27.11.2012 року народився син [PERSON]. Інших виплат по виконавчих документах [PERSON] не проводить, ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати неповнолітніх дітей, не надає дітям коштів на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, шкільного приладдя тощо. Уточнивши позовні вимоги просить збільшити розмір аліментів, стягуваних із [PERSON], за рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2012 року, стягувати із [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з визначенням розміру аліментів у частці, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до настання їх повноліття та стягувати із [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], з визначенням розміру аліментів у частці, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до настання його повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, зазначила, що не має змоги самостійно матеріально утримувати дітей, просить стягувати аліменти в сумі, що дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, не менше 500,00 грн., не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи, просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача суду не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] з 04.02.2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2016 року розірвано. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія І-МИ №279012, виданого 23.11.2000 року виконкомом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №45; Серія 1-МИ №136230, виданого виконкомом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №6; Серія 1-МИ №015878, виданого виконкомом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02; Серія І-МИ №082874, виданого 17.11.2008 року виконкомом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №35. З довідки Коритненської сільської ради №1102 від 01.08.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає в с.Коритне (Бережонка), Вижницького району Чернівецької області, на її утриманні перебувають неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2012 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто із [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 250,00 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 20.08.2012 року і до настання їх повноліття, що підтверджується копією рішення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 05 лютого 2014 року №6-143цс13, та відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає разом з неповнолітніми дітьми в задовільних умовах, офіційно не працює, самостійно утримує та виховує неповнолітніх дітей, в звязку з чим їй не вистачає встановлених рішенням аліментів. Відповідач є працездатною особою і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж ті, які присуджені рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2012 року. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» №928 від 25.12.2015 року встановлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2016 року для працездатних осіб складає 1378 гривень, з 01 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривень, з 1 грудня - 1637 гривень. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282 від 03.07.1991 року (далі по тексту Закон України № 1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Стаття 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282 вказує, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Стаття 184 ч. 2 СК України вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1, 8 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Оскільки Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282 від 03.07.1991 року», аліменти прямо не передбачені до переліку грошових доходів громадян, які підлягають індексації, однак, такі виплати не мають разового характеру, а нормами Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації, іншого закону, який би спеціально визначав умови та підстави індексації аліментів немає, тож з урахуванням положень ч.8 ст. 8 ЦПК України застосуванню підлягають положення Закону України № 1282. Така правова позиція, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, сформульована у постанові Верховного суду України від 06.11.2013 року у справі за N 6-113цс13. Отже, враховуючи викладене, вирішуючи позовні вимоги позивачки про зміну розміру аліментів на виконання вимог ст.ст.11,60 ЦПК України,ст.ст.182,192 СК України суд вважає, що оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своїх дітей, для нормального існування та забезпечення дітей розмір коштів на їх утримання повинен щонайменше досягати розміру прожиткового мінімуму, суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 грн. щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, до настання їх повноліття. Крім того, судом встановлено, що 27 листопада 2012 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-МИ №174452, виданого виконавчим комітетом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №48. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно ніде не працює. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.08.2016 року і до настання його повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 80 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу складає 551,20 грн. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору як позивач у справі про стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути із [PERSON] судовий збір в сумі 551,20 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: partial