Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка 01 серпня 2017 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с.1-5). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2008 року, із відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому на підставі рішення Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 24 грудня 2010 року розмір аліментів змінена на суму 400,00 грн. На теперішній час сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини, та не дозволяє у повному обсязі забезпечити потреби дитини в харчуванні, дозвіллі, відпочинку, придбанні одежі та взуття. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивачки на підставі рішення Ленінського суду м.\~Дніпропетровська від 24 грудня 2010 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з 400,00 грн. на 1\~400,00 грн. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує (а.с.28). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги не визнає посилаючись на доводи та вимоги свого заперечення від26.09.2017 року, в якому просить відмовити у задоволенні позову (а.с.17). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду встановлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2008 року із [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн., на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 29.10.2008 року і до повноліття дитини (а.с.8-9). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2010 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2008 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] з 800,00 грн. на 400,00 грн. щомісячно (а.с.7). В наданих запереченнях відповідач зазначає, що має від другого шлюбу неповнолітню доньку, на утримання якої також сплачує аліменти. Надав довідку із місця роботи, в якій зазначено, що він працює в 31 ДПРЧ У ДСНС України у Кіровоградській області та з його грошового забезпечення утримано аліменти на користь [PERSON] з листопада 2015 року, згідно виконавчого листа №394/435/14-ц від 19.05.2015 року. А також, на користь [PERSON] із серпня 2016 року, згідно виконавчого листа №2-409/08 від 01.10.2015 року (а.с.15,16, 26). За ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №\~789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно\~\~п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня\~2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд враховує те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 1777 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 888 грн. 50 коп., тому вважає, що існують достатні підстави для збільшення розміру вже стягнутих аліментів на утримання дитини, в розмірі заявленому позивачкою. Таким чином, оцінивши надані позивачкою докази, розглянувши спір в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], на підставі рішення Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 24.12.2010 року, в твердій грошовій сумі у розмірі з 400,00 грн. на 1 400,00 грн. на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення повноліття дитини чи змін у майновому становищі сторін. Вирішуючи питання щодо судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги задоволено, тому із відповідача належить стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved