Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», про стягнення суми за договором страхування, моральної шкоди. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 17.07.2014 року [PERSON] уклав договір страхування СТД №3316240 з Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Предметом договору страхування, згідно з умовами договору, був майновий інтерес, який не суперечить законодавству України, пов'язаний з володінням, користуванням і розпорядженням майном, застрахованим за вищевказаним договором є квартира №1 загальною площею 71,22 кв. м., розташована у будинку №6 по вул. Малиновського м. Дніпропетровська, частина якої належить позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Договір був укладений на користь 3-ї особи - [PERSON], виконуючи свої обов'язки за договором (п. 3.2.2), [PERSON] було внесено страховий платіж в сумі 1027,91 грн. 18.07.2014 року після чого, вищевказаний договір вступив в силу 00 г. 00 хв. 19.07.2014 року, дотримання його умов було обов'язковим для сторін. Відповідно до п.п. 2.2.1-2.2.6. були визначені страхові ризики обумовлені договором, а саме: основне покриття - пошкодження або загибель майна внаслідок пожежі, удару блискавки, вибуху, падіння пілотованого літального апарату, його частини або вантажу, який перевозився цим апаратом, підпал - пошкодження або знищення застрахованого майна в результаті дії вогню, викликаного навмисними діями фізичних осіб, досконалий із злочинними намірами, стихійне лихо - пошкодження або знищення застрахованого об'єкта внаслідок природних явиш не залежать від волі людини, залиття - пошкодження або знищення застрахованого майна внаслідок затоплення водою гарячої або холодної, яка вилилася не за призначенням з внутрішньої водопровідної системи та інше, вандалізм - пошкодження або знищення застрахованого майна в результаті умисних дій третіх осіб. У 2015 році відбулася подія, з настанням якої позивач повязує обов'язок Відповідача виконати умови вищевказаного договору і здійснити страхову виплату. Ця подія позначена п.2.2.5. договору - вандалізм - пошкодження або знищення застрахованого майна в результаті умисних дій третіх осіб. Незаконне будівництво прибудови до будинку і незаконііе перепланування нежитлового приміщення № 129, що знаходиться на першому поверсі будинку (під квартирою позивачів) призвело до пошкодження застрахованого майна. В обов'язки [PERSON] згідно договору, а саме п.п.3.3.1.- 3.3.4. входило: при настанні події, що може бути розцінена як страховий випадок негайно вжити заходів для ліквідації та обмеження наслідків страхового випадку, діяти так, ніби застраховане майно не було застраховане, негайно повідомити про настання страхового випадку в компетентні органи, в установлений термін повідомити про настанні страхового випадку Страховику, зберігати пошкоджене майно у тому вигляді, у якому воно опинилося після страхового випадку до прибуття представника Страховика на місце події для огляду пошкодженого майна та інше. У встановлений договором термін - 16.07.2015 року, [PERSON] повідомив Відповідача про настання страхового випадку та направив на його адресу документи перелік яких регламентується п.5.3 договору - акти житлово-експлуатаційних організації КП «Житлосервіс-9», частина довготривалої переписки з правоохоронними, контролюючими і судовими органами, що дозволяють Відповідачу зробити висновок про настання страхового випадку за договором в результаті неправомірних дій третіх осіб, із зазначенням конкретної фізичної особи - [PERSON], яка вчинила правопорушення, наслідками якого було пошкодження застрахованого майна. Позивач [PERSON] отримав від Відповідача відмову у виплаті страхового відшкодування. Підстави для відмови були сформульовані в письмовій відповіді Відповідача за вих. № 3167 від 09.12.2015 року, яким у виплаті страхового відшкодування було відмовлено з підстав п.1.9.2. Правил добровільного страхування майна та Правил добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, затверджених Страховиком. Як випливає з листа, Відповідач прийшов до висновку, що зазначені обставини пошкодження застрахованого майна не підпадають під жоден із застрахованих, згідно договору ризиків, а так само, що виниклі пошкодження застрахованого майна виникли до укладення договору страхування і тільки були виявлені після вступу договору в силу. Відповідач направив свого представника (аварійного комісара) для огляду пошкодженого майна і складання Акту огляду, а далі проігнорував свої обов'язки за договором: відповідно не вирішив питання про необхідність отримання висновку експерта або експертної комісії з питань, що мають значення для справи, як це передбачено п. 4.2.договора. Допустив порушення п.5.4. договору - не поставив належним чином повідомлення Страхувальнику про необхідність надати додаткові документи, що свідчать про настання страхового випадку, його причини та обставини, не вжив самостійних дій спрямованих на встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, на момент прийняття рішення, сформульованого у листі за вих. № 3167 від 09.12.2015 року про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідач не мав і не міг мати достатній фактичний матеріал для того, щоб прийти до висновку про наявність вичерпних підстав, зазначених у п.п. 5.6.1-5.6.6. договору для відмови у виплаті страхового відшкодування. Оскільки протиправними діями [PERSON] позивачам завдано матеріальну шкоду, вони вимушені були звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], треті особи Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради, Інспекція Державного архітектурно-планувального контролю, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №31» Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровська міська рада, Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради про визнання дій незаконними, зобовязання усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією та приведення приміщення у попередній стан, відшкодування матеріальної та моральної шкоди було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2015 року було частково змінено. Згідно з висновками експертного будівельно-технічного дослідження № 684/ 01-16 від 19.01.2016 року, виконаного судовим експертом [PERSON] сума матеріального збитку, після настання страхового випадку становить 33865.80 грн. На підставі зазначеного, та з урахування уточнених позовних вимог позивачі просять стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 33865,80 грн.; неустойку відповідно до п.5.4 договору у сумі 1757.64 гри; інфляційні втрати в сумі 5965.80 грн. і 3% річних в сумі 1444.63 грн., а всього на загальну суму 43033.87 грн.; стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, надавши заяви про слухання справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», у судове засідання не зявився, надавши заперечення на позов, в яких просив відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхове відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України Про страхування страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Зазначене положення міститься і в ст. 3 Закону України Про страхування. Відповідно до п. 3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. За змістом наведених норм випливає, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього. Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Судом встановлено, що 17.07.2014 року [PERSON] уклав договір страхування СТД №3316240 з Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Предметом договору страхування, згідно з умовами договору, був майновий інтерес, який не суперечить законодавству України, пов'язаний з володінням, користуванням і розпорядженням майном, застрахованим за вищевказаним договором є квартира №1 загальною площею 71,22 кв. м., розташована у будинку №6 по вул.Малиновського м.Дніпропетровська, частина якої належить позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Договір був укладений на користь 3-ї особи - [PERSON], і. виконуючи свої обов'язки за договором (п. 3.2.2), [PERSON] було внесено страховий платіж в сумі 1027,91 грн. Відповідно до п.п. 2.2.1-2.2.6. були визначені страхові ризики обумовлені договором, а саме: основне покриття - пошкодження або загибель майна внаслідок пожежі, удару блискавки, вибуху, падіння пілотованого літального апарату, його частини або вантажу . який перевозився цим апаратом, підпал - пошкодження або знищення застрахованого майна в результаті дії вогню, викликаного навмисними діями фізичних осіб, досконалий із злочинними намірами, стихійне лихо - пошкодження або знищення застрахованого об'єкта внаслідок природних явиш не залежать від волі людини, залиття - пошкодження або знищення застрахованого майна внаслідок затоплення водою гарячої або холодної, яка вилилася не за призначенням з внутрішньої водопровідної системи та інше, вандалізм - пошкодження або знищення застрахованого майна в результаті умисних дій третіх осіб. У 2015 році відбулася подія, з настанням якої відповідач повинен виконати умови договору, тобто здійснити страхову виплату. Що відповідає п.2.2.5. договору - вандалізм - пошкодження або знищення застрахованого майна в результаті умисних дій третіх осіб. Незаконне будівництво прибудови до будинку і незаконііе перепланування нежитлового приміщення № 129, що знаходиться на першому поверсі будинку (під квартирою позивачів) призвело до пошкодження застрахованого майна. [PERSON] повідомив Відповідача про настання страхового випадку та направив на його адресу документи перелік яких регламентується п.5.3 договору - акти житлово-експлуатаційних організації КП «Житлосервіс-9», частина довготривалої переписки з правоохоронними, контролюючими і судовими органами, що дозволяють Відповідачу зробити висновок про настання страхового випадку за договором в результаті неправомірних дій третіх осіб, із зазначенням конкретної фізичної особи - [PERSON], яка вчинила правопорушення, наслідками якого було пошкодження застрахованого майна. Позивач [PERSON] отримав від Відповідача відмову у виплаті страхового відшкодування. Підстави для відмови були сформульовані в письмовій відповіді Відповідача за вих. № 3167 від 09.12.2015 року, яким у виплаті страхового відшкодування було відмовлено з підстав п.1.9.2. Правил добровільного страхування майна та Правил добровільного страхування відповідальності перед третіми особами, затверджених Страховиком. Як випливає з листа, Відповідач прийшов до висновку, що зазначені обставини пошкодження застрахованого майна не підпадають під жоден із застрахованих, згідно договору ризиків, а так само, що виниклі пошкодження застрахованого майна виникли до укладення договору страхування і тільки були виявлені після вступу договору в силу. Відповідач направив свого представника (аварійного комісара) для огляду пошкодженого майна і складання Акту огляду, а далі проігнорував свої обов'язки за договором: відповідно не вирішив питання про необхідність отримання висновку експерта або експертної комісії з питань, що мають значення для справи, як це передбачено п. 4.2. договору. Допустив порушення п.5.4. договору - не поставив належним чином повідомлення Страхувальнику про необхідність надати додаткові документи, що свідчать про настання страхового випадку, його причини та обставини, не вжив самостійних дій спрямованих на встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оскільки протиправними діями [PERSON] позивачам завдано матеріальну шкоду, вони вимушені були звернутися до суду за захистом свого порушеного права. \~ Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], треті особи Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради, Інспекція Державного архітектурно-планувального контролю, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №31» Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровська міська рада, Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради про визнання дій незаконними, зобов2язання усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією та приведення приміщення у попередній стан, відшкодування матеріальної та моральної шкоди було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2015 року було частково змінено. Відповідно до п.п. 3.5.2., 3.5.3 вказаного договору страхування, страховик зобовязаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування. При настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування, протягом строку, передбаченого Договору. Для визначення розміру збитків, у відповідності та на виконання вимог договору страхування, з метою визначення сум, що підлягають виплаті вигодонабувачу, проведено висновок експертного будівельно-технічного дослідження №684/ 01-16 від 19.01.2016 року, відповідно до якого сума матеріального збитку, після настання страхового випадку становить 33865.80 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь [PERSON] страхове відшкодування у сумі 33\~865, 80 грн; неустойку у розмірі 1273,35 грн; інфляційні втрати у розмірі 4\~097,76 грн; 3% річних у розмірі 1046,59 грн; витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 1\~476,00 грн. Що стосується позовних вимог з приводу стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до розяснень викладених в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач [PERSON] предявляючи до суду позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не навів мотивів спричинення шкоди винними діями відповідача, причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням відповідача, а зазначив лише загальні вимоги закону. Також позивачем не доведено та необґрунтовано з чого він виходить оцінюючи заподіяну моральну шкоду в розмірі саме 15000 грн., а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України Cтягнути з Приватного акціонерного товариства на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн

Outcome: partial