Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, зазначаючи, що 30.03.2012 року померла їх мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало їй за час життя. 26.03.2012 року [PERSON] у нотаріальній конторі було складено заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно своїм доньками. 11.09.2012 року вони, позивачі, звернулися до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], де остання посвідчила їх заяву про прийняття спадщини після смерті матері за № 1405. Через деякий час вони знову звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] для продовження оформлення спадкових прав. Однак, остання відмовила їм, посилаючись на те, що вона не займається оформленням спадкових прав і запропонувала їм звернутися до іншої нотаріальної контори для оформлення спадкових прав. 15.09.2015 року вона, [PERSON], звернулася до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав, однак їй було відмовлено у зв'язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Так, вони, позивачі, зазначають, що встановлений законом строк для прийняття спадщини було пропущено не з їх вини, оскільки, звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] та оформивши у неї заяви про прийняття спадщини, вони вважали що вони вчасно заявили про бажання оформити спадкові права. Тому позивачі просили суд встановити їм додатковий строк для прийняття спадщини після смерті їх матері, [PERSON], - два місяці. Представник позивачів в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, а справу розглянути за її та позивачів відсутності (а.с. 59). Представник відповідача, Дніпропетровської міської ради, в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 60). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.03.2012 року померла [PERSON], мати позивачів (а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало їй за час життя. За час життя, 26.03.2012 року [PERSON] у нотаріальній конторі було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 132, відповідно до якого [PERSON] заповіла все своє майно своїм донькам, позивачам у справі (а.с. 16). Судом встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України законодавець встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачі у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], яка посвідчила їх підпис на заяві про прийняття спадщини (а.с. 20, 21). Проте, нотаріус не прийняла указану заяву, а віддала її на руки позивачам. Останні, будучи необізнаними, не подали цю заяву до іншої нотаріальної контори або приватного нотаріуса та помилково зберігали її у себе. Заяву про прийняття спадщини позивачі предявили в нотаріальну контору лише у 2015 році, бажаючи отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 ( абз.6) постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов*язані з об*єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Отже, оцінюючи наведені позивачами причини пропуску строку звернення за оформлення спадкових прав, суд вважає їх поважними, оскільки дійсно встановлено, що позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса та заявили про бажання оформити спадкові права після смерті матері. Проте, нотаріус лише посвідчила підпис на заяві і повернула заяву позивачам у справі. Суд вважає, що позивачі добросовісно помилялися стосовно своїх прав щодо оформлення спадщини, адже вважали, що вони заявили свої права, оформивши заяву. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів та вважає можливим встановити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, у два місяці.

Outcome: approved