Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення відповідачів з квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що згідно до Розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві № 24 від 25.01.2014 року їм на сім'ю була надана двокімнатна квартира [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилаються також на Ордер № 016334 та на укладені з ЖЕО 112 договори про надання відповідних послуг. Вказують, що після отримання ордеру вони побажали вселитися в квартиру, але виявили, що в ній без жодних правових підстав перебувають відповідачі та знаходиться їх майно. На неодноразові їх звернення про звільнення займаного приміщення від відповідачів було отримано відмову. Оскільки відповідачі добровільно звільнити приміщення не бажають, в зв'язку з цим вони вимушені звернутися до суду вказаними позовними вимогами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні подав заяву про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом. До участі у справі у якості іншого співвідповідача залучено [PERSON] в особі свого законного представника [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача та провадження по даній справі було об'єднано з одному провадженні з позовною заявою [PERSON] до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - [PERSON] про визнання ордеру на право зайняття службового жилого приміщення № 016334 від 25.01.2014 року, виданого Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією [PERSON] та визнання недійсним Розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 24 від 25.01.2014 року. Зазначені вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона є донькою покійною [PERSON] та рідною сестрою та єдиною спадкоємицею [PERSON] Вважає, що квартира [ADDRESS] була приватизована, має свого власника та проживаючих в ній осіб, а відтак видання Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією оскаржуваного нею Розпорядження є незаконним. Просить суд визнати вказане Розпорядження та виданий [PERSON] ордер на право зайняття вказаної квартири недійсними. В судовому засіданні представники позивачів [PERSON]та [PERSON] позовні вимоги за його позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення відповідачів з квартири підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Проти задоволення позову [PERSON] про визнання ордеру на право зайняття службового жилого приміщення та визнання недійсним Розпорядження Голосіївської РДА м. Києві № 24 від 25.01.2014 року про службові житлові приміщення заперечували та просили у їх задоволенні відмовити повністю. Представник третьої особи по справі за позовом [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] в особі свого законного представника [PERSON], [PERSON]про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення з квартири - Голосіївська РДА в м. Києві позовні вимоги позивачів за вказаним позовом підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти задоволення позовних вимог [PERSON]про визнання ордеру на право зайняття службового жилого приміщення та визнання недійсним Розпорядження Голосіївської РДА в м.Києві № 24 від 25.01.2014 року про службові житлові приміщення заперечувала та просила у їх задоволенні відмовити. Представник третьої особи по справі за позовом [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON]до [PERSON], [PERSON] в особі свого законного представника [PERSON],[PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення з квартири - Служба у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві позовні вимоги позивачів за вказаним позовом також підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання ордеру на право зайняття службового жилого приміщення та визнання недійсним Розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві № 24 від 25.01.2014 року заперечувала та просила у їх задоволенні відмовити . Представник відповідача по справі за позовом [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] до [PERSON],[PERSON] в особі свого законного представника [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення з квартири та одночасно позивач за позовом про визнання ордеру на право зайняття службового жилого приміщення та визнання недійсним Розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві № 24 від 25.01.2014 року - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні. Позовні вимоги [PERSON] про визнання ордеру на право зайняття службового жилого приміщення та визнання недійсним Розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві № 24 від 25.01.2014 року підтримав та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне . Рішенням Виконкому Московської районної Ради народних депутатів м. Києва від 19.12.1983 р. № 661/19 26 березня 1984 року було видано ордер № 43208 серії Б на ім'я [PERSON], сім'я якої складалася з 2 осіб, на право зайняття двокімнатної квартири [ADDRESS]. Крім [PERSON], яка була знята з реєстрації у зв'язку зі смертю [INFO] в вказаній квартири мешкав як член сім'ї її син [PERSON] Вказані обставини не заперечуються та визнаються сторонами, що не потребує додаткового доказування. Судом також встановлено, що 17 жовтня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть. Згідно відомостей вказаних в Довідці по ф.№3 у зв'язку з смертю 31.01.2013 року він був знятий з реєстраційного обліку з вказаної квартири. Вказані обставини також не заперечуються та визнаються сторонами. Відповідно до відомостей, наданих Голосіївською РДА м. Києві вказана квартира не була та не є приватизованою . Доказів зворотного суду не надано. Відповідно до відомостей, наявних в справі на час прийняття Голосіївською РДА в м. Києві 25.01.2014 року Розпорядження «Про службові житлові приміщення» № 24 зазначена квартира була вільною. Будь-яких зареєстрованих прав інших осіб на вказану квартиру не існувало . Вказана квартира відноситься до комунального майна та її власником є територіальна громада м. Києва. Встановлено, що Голосіївська РДА у м. Києвіі 25.01.2014 року своїм Розпорядженням «Про службові житлові приміщення» № 24 вирішила:включити до числа службових житлових приміщень Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві двокімнатну квартиру [ADDRESS] житловою площею 23,6 кв.м. та затвердити клопотання Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 04.02.2013 року № 53/197 щодо надання службового житла працівнику : [PERSON], який працює в Голосіївському РУГУ МВС України в м.Києві на посаді старшого дільничного інспектора . Зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS] родиною 4 особи (він, друдина, дочка, син). На квартирному обліку перебуває в пільговій черзі працівників МВС з 30.03.2006 року тим же складом родини : двокімнатну квартиру [ADDRESS] житловою площею 23,6 кв. м на 4 особи: 1.[PERSON], 1980 р.н., 2.[PERSON] , 1986 р.н. - дружина 3.[PERSON] , 2011 р.н., дочка 4.[PERSON], 2009 р.н. - син. 7. Відділу обліку та розподілу житлової площі видати ордери відповідно до цього розпорядження. Ст. 29, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад та облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Ч.1. ст. 118 ЖК України унормовано, що «Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього» . Встановлено, що позивач - [PERSON] працює в Голосіївському РУ ГУ МВС України в м. Києві на посаді старшого дільничного інспектора. Ст. 118 ЖК УРСР визначено, що «Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.» Суд бере до уваги доводи представника Голосіївської РДА в м. Києві що, згідно до Розпорядження № 95 від 27 січня 2011 року «Про повноваження районних в місті Києві державних адміністрацій «було визначено, що районні в місті Києві державні адміністрації здійснюють виконавчу владу на території відповідного району міста Києва відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а також за дорученням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) реалізують повноваження, надані виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», інших актів законодавства або рішеннями Київської міської ради. Оскільки в силу вказаних норм Голосіївська РДА в м. Києві реалізує повноваження, делеговані їй Київською міською радою на території Голосіївського району м. Києва, приймаючи вказане вище Розпорядження «Про службові житлові приміщення» № 24 від 25.01.2014 р. щодо надання службового житла та видачі ордеру, вона діяла в межах своїх повноважень. Доказів зворотного суду не надано. У відповідності до вимог ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи , які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом . Позивачі - [PERSON] та [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] надали суду належні та допустимі докази, що підтверджують їх права на вказану квартиру. Згідно до вказаного вище Розпорядження та наявного в справі ордеру вони мають право вільно та безперешкодно користуватися зазначеною квартирою. Але відповідачі неправомірно перешкоджають у цьому та безпідставно займають на час розгляду та вирішення справи надану позивачам квартиру, що підтверджується матеріалами справи. Доказів, які б спростовували доводи позивачів за позовною заявою [PERSON] та [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON]про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення з квартири відповідачами - [PERSON] [PERSON].в особі свого законного представника [PERSON], [PERSON] не надано. Вказаними Позивачами обраний спосіб захисту, передбачений нормами ЦК України. Порушене право в силу норм ст. ст. 15, 16 ЦК України підлягає захисту судом. За наведених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги за позовною заявою [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON].в особі свого законного представника [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення з квартири є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі . Щодо позовних вимог [PERSON] суд вважає їх необґрунтованими та такими , що не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] в спірній квартирі [ADDRESS] не зареєстрована та мешкає за іншою адресою в іншій квартирі. Вказані обставини підтверджуються викладеним в її позовній заяві та не заперечуються її представником. Доводи про приватизацію квартири, на яку посилається позивач [PERSON] в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Належних та допустимих доказів цього позивачкою [PERSON] суду не надано. Згідно ч.2. ст. 59 ЦПК України «Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». Відповідно до норм ст. 60 ЦПК України «Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі». Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивачки [PERSON] на зазначене в Довідці по ф.№3 від 23 грудня 2013 року щодо форми власності спірної квартири не заслуговують на увагу та спростовуються іншими матеріалами справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Посилання позивачки [PERSON] на те, що вказана вище спірна квартира має свого власника та проживаючих в ній осіб не підтверджені належними та допустимими доказами. Інші доводи, викладені в позовній заяві [PERSON] та наданих її представником поясненнях вказані висновки суду не спростовують. Крім зазначеного, позивачкою [PERSON] не надано суду доказів, що вказана вище спірна квартира відноситься та входить до складу спадкового майна після смерті її брата [PERSON] Доказів зворотнього суду також не надано. З врахуванням цього суд погоджується з доводами представника третьої особи про відсутність порушення оскаржуваним Розпорядженням прав позивачки, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Жодних переконливих доказів, які б свідчили про наявність порушених прав позивачки [PERSON] суду не надано. Суд враховує керівні роз'яснення Верховного Суду України, викладені в його правових висновках, що містяться в Постанові від 25 грудня 2013 року, згідно яких в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право особи, що звернулася до суду. Вказане кореспондується з нормами ст. ст. 3 та 15 ЦК України відповідно до яких кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Верховний Суд України зазначає, що у випадку відсутності у особи відповідного права вимоги її позов не може бути задоволений. За наведеного вище вимоги позивачки [PERSON] не підлягають до задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність та встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити у повному обсязі позовні вимоги [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], а також про відмову у повному обсязі [PERSON] в задоволенні її позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved