Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до Великомимтницької сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно та поділ спадщини між спадкоємцями. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що 03.04.2004 р. померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [INFO] та після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,0951 га яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району. Право на спадкування за законом після її смерті виникло в пережилого чоловіка - [PERSON], дочки [PERSON], сина [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв пережилий чоловік [PERSON], так як на момент смерті спадкодавця постійно з нею проживав. 09.09.2004 р. в с. Кушелівка Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в [INFO], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований в с. Кушелівка Хмільницького району Вінницької області, по вул. Польова, 6, земельну ділянку площею 3,02 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Великомитницької сільської ради, земельну ділянку площею 3,0951 гектарів, яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], який постійно проживав з матір'ю та вів спільне господарство. 27.09.2015 р. помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить право на земельну ділянку розміром 3,21 умовних кадастрових гектара, а також на спадкове майно яке він прийняв після смерті [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивачі: його дочка [PERSON] та син [PERSON], які звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Однак нотаріус відмовила їм у здійснені відповідної нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначену земельну ділянку та відсутністю таких на будинок, які б підтверджували право спадкодавця на зазначене майно. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивачі вимушені звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 02.03.2018 року клопотання представника позивачів було задоволено та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, третя особа [PERSON] проти заявлених вимог також не заперечує, про що надіслала суду відповідну заяву. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини в їх сукупності та співставленні. 03.04.2004 року в с. Кушелівка Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується, свідоцтвом про смерть І-АМ № 229051 від 09.04.2004 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: - земельна ділянка площею 3,0951 гектарів у межах згідно з планом, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району, яка належала на праві приватної власності [PERSON] відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 064142, виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 08.09.2004 року № 417 (а.с. 5). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв пережилий чоловік - [PERSON], який звернувся до Хмільницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.64-67). 09.09.2004 року в с. Кушелівка Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ № 243723 виданим 13.09.2004 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: - житловий будинок з погосподарськими будівлями, до складу яких входять: житловий будинок літ. А., жилою площею 60, 1 кв. м., загальною площею 89,9 кв. м., ганок, погріб літ. Б, сарай літ. В, убиральня, літ. Г, літня кухня літ. Д, погріб з шийкою літ. Е, огорожа № 1, хвіртка № 2, ворота з хвірткою № 3, криниця № 4, які розташовані в с. Кушелівка Хмільницького району, Вінницької області, по вул. Польова № 6; - земельна ділянка площею 3,02 га у межах згідно з планом, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великомитницької сільської ради, яка належала на праві приватної власності [PERSON] відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН, виданого на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Великомитницької сільської ради; - земельна ділянка площею 3,0951 гектарів у межах згідно з планом, кадастровий номер 0524880600:01:000:0008, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великомитницької сільської ради, яка належала на праві приватної власності [PERSON], відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 064139, виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 08.09.2004 року № 417. Спадщину після її смерті відповідно до ч. ст. 1268 ЦК України, прийняв [PERSON], так як на момент смерті постійно з нею проживав, що підтверджується довідкою Великомитницької сільської ради № 408 від 08.02.2016 року, а також витягом з погосподарської книги № 10 Великомитницької сільської ради (а.с 26, 27) 27.09.2015 року в с.Кушелівка Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ № 331772 від 02.10.2015 року (а.с. 29). Після смерті спадкодавця [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 073182 виданого на підставі рішення Хмільницької районної адміністрації від 6 серпня 2003 року за № 332, який зареєстрований 1 жовтня 2003 року за № 1131, а також право на спадкове майно, яке він прийняв після смерті [PERSON] та [PERSON]. Право на спадкування за законом після смерті [PERSON], виникло в спадкоємців: дочки спадкодавця - [PERSON] (підтверджується свідоцтвом про народження І - КГ № 253753, свідоцтвом про шлюб І - АМ № 056712); сина спадкодавця - [PERSON] (свідоцтво про народження II - АМ № 300452). [PERSON], яка є донькою спадкодавця [PERSON], спадщину після його смерті не приймала та на неї не претендує, що підтверджується її заявою до Хмільницького міськрайонного суду, яка зареєстрована за № 2482 від 12.03.2018 року. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 41/216 Хмільницької державної нотаріальної контори (а.с.59,72). Спадщину після смерті батька [PERSON], шляхом звернення з відповідними заявами до нотаріальної контори в встановлений законом строк прийняли позивачі по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 41/216 Хмільницької державної нотаріальної контори (а.с.56-62). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Таким, чином, у відповідності до ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями, що можуть спадкувати у першу чергу після смерті батька його спадкове майно. Наявність інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину, у судовому засіданні не встановлено. Позивачі дійшли спільної згоди про встановлення розміру часток у спадщині спадкоємців. Згідно ч.3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між ними можуть змінити розмір частки. Втім оформити право на спадщину в нотаріальному порядку неможливо у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів на земельну ділянку та відсутністю таких на житловий будинок. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином належність житлового будинку, що розташований в с. Кушелівка Хмільницького району Вінницької області, по вул. Польовій, 6 доводиться належними та допустимими доказами, однак оформити його у спадщину неможливо. Також не можуть оформити своє спадкове право стосовно належних спадкодавцям земельних ділянок у зв'язку із втратою правовстановлювальних документів, хоча вступили у фактичне управління спадковим майном. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживу разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмові від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved