Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка 10.03.2016 року звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог позовної заяви посилається на наступне. З 06.12.2012 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Годинівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №10. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Сторони проживали разом в [INFO] у домоволодінні матері відповідача. У звязку з зловживанням відповідачем алкогольних напоїв, який безпідставно вчиняв сварки в присутності дитини, що негативно впливало на його виховання, подружні відносини між сторонами розпалися. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача і вважає, що примирення неможливе. З січня 2016 року позивачка з дитиною проживає окремо від відповідача в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області, разом з її батьками. Оскільки позивачка не вбачає примирення з відповідачем та збереження сімї, у позовних вимогах позовної заяви просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач офіційно ніде не працює та не надає коштів на утримання дитини, у звязку з чим у позовних вимогах позивачка також просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав наведених у позові. Крім цього, позивачка пояснила, що відповідач працює по найму, заробляє добре та має можливість забезпечувати дитину. Також просила долучити до матеріалів справи документ, які підтверджують факт, що відповідач має у наявності майно, та спроможний платити аліменти. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Натомість від його імені діяв представник по довіреності [PERSON], який в судовому засіданні пояснив, що його довіритель не заперечує щодо задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу. Оскільки його довіритель ніде не працює, він не має можливості платити аліменти у сумі 2000 грн. Згідний та спроможний платити аліменти на утримання дитини у розмірі 600-650 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. \~ З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню та підтверджуються наявними у справі доказами, судом встановлено, що 06 грудня 2012 року позивачка та відповідач уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Годинівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом № 10. В період проживання у зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується прикладеною ксерокопією свідоцтва про народження серії І-МИ № 209897. З пояснень позивачки та представника відповідача судом встановлено, що за час подружнього життя неодноразово між сторонами відбулися сварки. Здебільшого такі конфлікти виникали із-за різних побутових питань. Відповідач часто зловживав алкогольними напоями та у стані алкогольного спяніння вчиняв сварки у присутності дитини, що негативно впливало на його виховання, що й було причиною розпаду шлюбних відносин. Наразі сторони жодних шлюбних відносин не підтримують, спільне сімейне господарство не ведуть та проживають окремо. Позивачка проживає в [INFO], у будинку її батьків. Малолітній син сторін проживає разом з позивачкою. Сторони не заперечують щодо задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст. 56 СК). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги характер та напруженість відносин сторін по справі, суд дійшов до висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом з пояснень сторін, відповідач не бере участь в утриманні сина, на даний час офіційно ніде не працевлаштований, заробляє по найму та має нерегулярний, мінливий дохід, який отримує в натурі, суд дійшов висновку, що з нього слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, в якості доказу про задовільний майновий стан відповідача бере до уваги будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON], з якого вбачається, що відповідач будує житловий будинок по вул. Молодіжна, 6а в с. Годинівка Герцаївського району Чернівецької області, а також те, що представник відповідача в судовому засіданні не заперечував відносно спроможності відповідача до сплати аліментів. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 того ж Кодексу. Згідно ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2016 рік, прожитковий мінімум з 01 травня 2016 року для дітей віком до шести роківскладає 1228\~ гривень. При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені\~ст. 182 СК України\~- про матеріальне становище відповідача, який не має постійної роботи, являється працездатним, спроможний забезпечувати малолітнього сина, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків та інших осіб, з нього слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивачки та малолітньої дитини, враховує матеріальне становище сторін та дитини, спроможність відповідача до сплати аліментів, зокрема, реальної можливості сплачувати аліменти щомісяця, не порушуючи права останнього. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави (ч.3 ст.88 ЦПК України). На підставі ст.ст. 55-56, 110, 112 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial