Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], при цьому наполягала на стягненні з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики, що складає 18300 грн., відсотки за користування позикою у розмірі 1464 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 244 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 15 листопада 2013 року між сторонами по справі був укладений договір позики, згідно якого позивачка надала відповідачу грошові кошти сумі 18300 грн. грн. (розписка від 15 листопада 2013 року). Натомість відповідач зобов'язався повернути позивачці кошти не пізніше 22 листопада 2013 року. Однак в зазначений у договорі про надання позики термін [PERSON], кошти позивачці не повернув. Про причини не повернення боргу нічого не пояснює. Під будь яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 1046-1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому, позикодавцем, визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При таких даних позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Положення ч.2 ст. 625 ЦК України визначає межі відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Передбачене законом право позичальника вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат позичальника від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати позичальнику. Тому, враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні облікової ставки НБУ 12%. Розмір відсотків за місяць користування позикою буде складати 1% від грошової суми позики, Грошова сума відсотків за місяць буде складати 183 грн. (сума позики 18300 грн. х на 1%). Враховуючи те, що відповідач користувався позикою протягом 8 місяців, починаючи з 15 листопада 2013 року по 15 липня 2014 року, розмір відсотків за увесь час користування грошовими коштами які були надані у якості позики за договором складає 1464 грн. (8 місяців х на 183 грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь коштів сплаченого ним судового збору в сумі 243 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved