Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовують тим, що [PERSON] належить на праві власності 59/100 частин житлового будинку та [PERSON], який помер 25.03.2015 року належало 41/100 частин житлового будинку по вул.Тополевій,32 в місті Луцьку. Спадкоємцем майна, належному останньому є його син [PERSON] 01.08.2008 року зі згоди співвласників в будинку проживав та був зареєстрований [PERSON], який проживав до 24.03.2015 року. Вироком Апеляційного суду Волинської області від 16.07.2015 року [PERSON] призначено покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців за нанесення вітчиму [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер. З 07.08.2015 року засуджений відбуває покарання у виправній колонії № 42 в смт.Маневичі. Вказує, що реєстрація [PERSON] порушує їхнє право власності на нерухоме майно, перешкоджає їм належним чином користуватися та розпоряджатися будинком. На підставі, наведеного, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 32 по вул.Тополевій в місті Луцьку. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримали, просили його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки відбуває покарання у місцях позбавлення волі, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договорів дарування [PERSON], який помер 25.03.2015 року належить 41/100 частин та [PERSON] 59/100 частин житлового будинку № 32 по вул.Тополевій у місті Луцьку. Дана обставина також підтверджується будинковою книгою на вказаний будинок (а.с.3-10). З будинкової книги на зазначений будинок також вбачається, що у ній зареєстрований [PERSON] (а.с.7-9). Вироком Апеляційного суду Волинської області від 16.07.2015 року [PERSON] призначено покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців за нанесення вітчиму [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер (а.с.12-14). З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі встановлено, що приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК Україгни власник володіє, користується та розпоряджавється своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 32 по вул.Тополевій в місті Луцьку Волинської області. На підставі ст.ст.319,321 ЦК України,

Outcome: approved