Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що позивачі є власниками даного житла. Відповідач більше двох років у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У будинку немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивачів додаткові матеріальні затрати. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно реєстраційного посвідчення, виданого 15 серпня 2000 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, за [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. 05.08.200 р. за реєстром №3173, зареєстрована ј частина квартири [ADDRESS]. 13 лютого 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 13.02.2010 р. Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 09.10.2018 року, [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частки квартири [ADDRESS]. З реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить ј частина квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. 05.08.2000 р. за реєстром №3173. Як вбачається із наявної при матеріалах справи Довідки №1106 від 03.10.2018 р., виданої ДП «Благоустрій 1» [PERSON] [INFO], зареєстрований у [ADDRESS] Як встановлено в судовому засіданні з актів обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 25.09.2017 року та від 03.10.2018 року, у квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], але не проживає за вказаною адресою, йому ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] не знявся із реєстраційного обліку із квартири [ADDRESS], що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] більше двох років, без поважних причин, не проживає у [ADDRESS] Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що [PERSON] у ДП «Благоустрій 1» будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивачів зі сторони відповідача [PERSON], який залишається зареєстрованими у [ADDRESS], і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача такими, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved