Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Запорізька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 23.11.1982 року їхня сім'я у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вселились в квартиру 9 будинку 28 на острові Хортиця в м. Запоріжжя. Підставою для вселення в зазначену квартиру став обмінний ордер № 4219 від 23 листопада 1982 року, виданий бюро обміну житлової площі виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів. Після вселення кожний член сім'ї був зареєстрований за адресою квартири. Наймачем квартири є [PERSON] У зазначеному складі сім'ї, всі спільно користувались квартирою до 2004 року. У березні 2004 року відповідач виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, де постійно мешкає та працює. Позивачі просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачі та їх представник не зявились, представник позивачів суду надав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, без проведення фіксування судового процесу, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Представник третьої особи Запорізької міської ради у судове засідання не зявився про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його заяві, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до обмінного ордеру № 4219 від 23 листопада 1982 року, виданий бюро обміну житлової площі виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів в квартиру [ADDRESS] вселились [PERSON], [PERSON], [PERSON] Наймачем вищезазначеної квартири є [PERSON], що підтверджується особистим рахунком №14000288 від 21.12.2017 року. Згідно довідки, виданою ВАТ «Спас», Росія, Новосибірськ відповідач [PERSON] зареєстрована з 10.09.2007 року за адресою: [ADDRESS] Російська Федерація. У постанові Верховного суду України від 16.01.2012 р. зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Оскільки, судом встановлено, що [PERSON] не проживає у [INFO] з 2007 року, тобто понад шість місяців, що перешкоджає позивачам у здійсненні прав щодо майна, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved