Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із даною позовною заявою до відповідачів покликаючись на те, що їх мамі, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, розташована в с.Карів Сокальського району площею 2,94га згідно сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ №11015. 18.01.2004р. [PERSON] померла. На день смерті мами з нею проживав рідний брат позивачів [PERSON], який помер 09.07.2013р. так і не оформивши на себе право власності на вказану земельну ділянку. Після смерті [PERSON] позивачі успадкували житловий будинок, який був зареєстрований на нього по 1/2 частині кожна, що стверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом. Для спадкування зазначеної земельної ділянки, яка розташована в с.Карів Сокальського району вони звернулися в відповідною заявою до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори. Відповіддю від 03.03.2014р. [PERSON] державна нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, зокрема сертифіката на земельну частку (пай). Зазначають, що звертались в суд з відповідним позовом і рішенням Сокальського районного суду від 18.08.2014р. визнано за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування право власності на вказану земельну частку (пай), що розташована в с.Карів Сокальського району, загальною площею 2,94га. На виконання рішення суду на початку листопада 2014р. вони звернулись у відділ Держземагенства Сокальського району для оформлення права власності на земельну ділянку. В Держземагенстві позивачам повідомили, що у них в матеріалах справи наявне рішення Сокальського районного суду від 03.03.2006р., яким за [PERSON] визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,9400га, що розташована в с.Заставне Сокальського району, тобто на ту ж земельну ділянку, що і визнана за ними. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20.04.2015р. рішення Сокальського районного суду від 03.03.2006р.- скасовано. Після цього позивачі звернулись в управління земельних ресурсів в [PERSON] районі та [PERSON] РДА для оформлення сертифікату про право на земельну частку пай та права власності на земельну ділянку. В процесі оформлення документів виявилось, що розпорядженням [PERSON] РДА від 26.12.2007р. №675 прийнято рішення про видачу державних актів, зокрема [PERSON] сертифікат ЛВ №140023, який виданий на підставі рішення Сокальського районного суду від 03.03.2006р. На підставі цього розпорядження [PERSON] РДА на ім»я [PERSON] видано державні акти: серія ЯД №458895 від 26.12.2012р. площею 1,2380га, серія ЯД №458896 від 26.12.2012р. площею 0,9880га, серія ЯД №458897 від 26.12.2012р. площею 1,9188га. цільове призначення даних земельних ділянок ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Про наявність державного акту вони дізнались із відповіді [PERSON] РДА від 16.01.2016р. №470/02-27. Вищевказані державні акти видані на основі рішення Сокальського районного суду від 03.03.2006р., яке скасовано Апеляційним судом Львівської області. Просять суд поновити строки позовної давності, визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] РДА №675 від 26.12.2007р. в частині видачі державних актів [PERSON] на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03.03.2006р. №2-709; визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №458895 від 26.12.2012р. площею 1,2380га виданий на ім»я [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] РДА №675 від 26.12.2007р.; визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №458896 від 26.12.2012р. площею 0,9880га виданий на ім»я [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] РДА №675 від 26.12.2007р.; визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №458897 від 26.12.2012р. площею 1,9188га виданий на ім»я [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] РДА №675 від 26.12.2007р. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. В обґрунтування надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] РДА [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила відносно їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. Заслухавши сторони та дослідивши докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Відповідно до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 675 від 26.12.2007 року прийнято рішення про видачу державних актів, зокрема [PERSON] сертифікат ЛВ №140023, який виданий на підставі рішення Сокальського районного суду від 03.03.2006р. №2-709. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З оглянутого в судовому засіданні повідомлення [PERSON] РДА №470/02-27 від 16.01.2016р. встановлено, що земельна ділянка розміром 2,94га, що розташована в с.Заставне Сокальського району знаходиться у власності [PERSON] згідно з державним актом на земельну ділянку, зареєстрованого від 26.12.2012р. Також, вказано, що розпорядження голови РДА, на підставі якого видано державний акт на право власності на земельну ділянку є ненормативним актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання, а тому воно не може бути в подальшому скасоване посадовою особою, яка його прийняла. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] дізналися про розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 675 від 26.12.2007 з повідомлення [PERSON] РДА №470/02-27 від 16.01.2016р. Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позовної давності та приходить до висновку, що позивачам слід поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] районної державної адміністрації про скасування розпорядження [PERSON] районної ради та визнання незаконними державних актів на право власності на землю Згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 20.04.2015р. рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03.03.2006р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким в заяві [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,94га, що розташована в с.Заставне Сокальського району Львівської області відмовлено. Також, рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 18.08.2014р. за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування визнано право власності на земельну частку (пай), що розташована в с.Карів Сокальського району Львівської області , загальною площею 2,94га. З досліджених в судовому засіданні державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯД №458895, серія ЯД №458896, серія ЯД №458897 від 26.12.2012р. встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] РДА №675 від 26.12.2007р. є власником земельних ділянок площею 1,2380га, площею 0,9880га та площею 1,9188га. У відповідності до ч.3 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Судом встановлено, що розпорядження голови [PERSON] РДА №675 від 26.12.2007р. є ненормативним правовим актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання та воно не може бути скасовано посадовою особою, яка його видала. Також, вищевказане розпорядження голови [PERSON] РДА видане на підставі рішення Сокальського районного суду від 03.03.2006р., яке скасоване Апеляційним судом Львівської області. Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] РДА №675 від 26.12.2007р. в частині видачі державних актів [PERSON] на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03.03.2006р. №2-709; визнання незаконнимм та скасуваня державних актів на право власності на земельну ділянку виданих на ім»я [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] РДА №675 від 26.12.2007р. підлягають до задоволення.

Outcome: approved