Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивачка 12.02.2020 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Ухвалою суду від 08.04.2021 р. скасовано заочне рішення від 08.09.2020 р. у даній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Свій позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2018 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 1100 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно, частково, вважає, що тих коштів, які присуджені до стягнення недостатньо для утримання дітей, не забезпечують їх належного рівня життя та гармонійного розвитку. Відповідач на даний час працює у Республіці Польща, та має достатній заробіток, інших утриманців немає. Просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача, який є матеріально забезпеченим, аліменти у розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що відповідач не заперечує щодо збільшення розміру аліментів, однак заявлений розмір позивачкою є дещо завищений, він не має змоги сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки матеріальний стан його не покращився, у зв`язку із тяжкою сезонною роботою у нього значно погіршився стан здоров`я. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 1300 грн. Проти часткового задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2018 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1100 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с.6-7). При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1\~ст.192 СК України\~визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2\~ст.182 СК України\~(у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При вирішенні спору суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, перебувають на утриманні обох батьків; 2) стан здоров`я відповідача, який хворіє гіпертонічною хворобою 2 стадії, церебральним арахноїдитом з епісиндромом, хронічним криптогенним гепатитом (а.с.85), та матеріальне становище відповідача, який працює на сезонних роботах, розмір його доходу невідомий; 3) відсутність у відповідача інших дітей і непрацездатних утриманців; 3-1) відсутність даних щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 1750 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. \~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 182, 184, ч.1\~ст.192 СК України,\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~

Outcome: approved