Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] в травні 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме, будинковолодіння, яке розташоване в смт.Скала-Подільська, вул.Б.Хмельницького,16 «А» Борщівського району, з виділенням кожному з них у власність по ? частині будинковолодіння. В додатковій позовній заяві позивачка просила здійснити поділ рухомого майна, нажитого за час перебування в шлюбі з відповідачем і яке є їх спільною сумісною власністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що з відповідачем не можуть прийти до згоди щодо розподілу спільно нажитого майна. Відповідач подав письмові заперечення проти позову (а.с.33), в яких позовні вимоги щодо поділу спірного будинковолодіння визнає частково, вважає, що позивачка має право на 1/3 його частину, оскільки на його придбання він витратив власні кошти в сумі 10\~000 дол.США, отримані від продажу двох квартир, які придбав до шлюбу з позивачкою, та доклав ще 20\~000 дол.США, які були їхніми спільними. Представник позивачки 01 липня 2015 року подав заяву про уточнення позовних вимог щодо поділу рухомого майна, в якій просить провести поділ спільного майна подружжя і виділити у власність позивачці : дитячий диван вартістю 1500,00 грн., тумбочку під телевізор вартістю 250,00 грн., пральну машинку марки LG вартістю 750,00 грн., газову плиту марки «Грета» вартістю 200,00 грн., кухонний гарнітур вартістю 1200,00 грн., телевізор марки «Самсунг» вартістю 500,00 грн., холодильник марки LG вартістю 1500,00 грн., всього на суму 5900,00 грн. Відповідачу пропонується виділити шафу чотиридверну вартістю 1500,00 грн., спальний гарнітур вартістю 1500,00 грн., диван вартістю 2000,00 грн., кухонний куток вартістю 1500 грн., всього на суму 6500,00 грн. та стягнути з відповідача в користь позивачки різницю вартості майна в сумі 600,00 грн. Представник позивачки також просить провести поділ у співвідношенні ? до ? частини спірного будинковолодіння та грошей в сумі 10 тис. доларів США, що еквівалентно 240\~000 грн., які були спільною сумісною власністю подружжя і використані відповідачем у своїх цілях. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] її змінені позовні вимоги підтримав і просить в порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність позивачці ? частину спірного будинковолодіння, рухоме майно, перелічене у заяві про уточнення позовних вимог на суму 5900 грн, а відповідачу відповідно на суму 6500 грн. із стягненням різниці в сумі 600,00 грн. в користь позивачки. Також пояснив, що відповідач за кошти в сумі 10\~000 дол.США, що були спільною сумісною власністю подружжя, придбав автомобіль марки «Опель-Астра», однак, обманувши позивачку, не оформив відповідний договір купівлі-продажу. А тому просить грошові кошти в сумі 10\~000 дол.США поділити між сторонами в співвідношенні ? до ? частини і стягнути з відповідача в користь позивачки 120\~000 грн., що еквівалентно 5\~000 дол. США. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що, позивачка більшу частину рухомого майна в минулому році забрала з їхнього будинку, яке перевезла двома автомобілями марки ЗІЛ. Рухоме майно, вказане в заяві про уточнення позовних вимог позивачки, а саме дитячий диван вартістю 1500,00 грн., тумбочка під телевізор вартістю 250,00 грн., пральна машинка марки LG вартістю 750,00 грн., газова плита марки «Грета» вартістю 200,00 грн., кухонний гарнітур вартістю 1200,00 грн., телевізор марки «Самсунг» вартістю 500,00 грн., холодильник марки LG вартістю 1500,00 грн., шафу чотиридверна вартістю 1500,00 грн., спальний гарнітур вартістю 1500,00 грн., диван вартістю 2000,00 грн., кухонний куток вартістю 1500 грн., дійсно придбали з позивачкою у шлюбі, погоджується на варіант розподілу цього майна, запропонований позивачкою, про що подає письмову заяву. Що стосується спірного будинковолодіння, підтримує свої письмові заперечення і вважає, що частка позивачки становить 1/3 частину будинковолодіння. В задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів у сумі 120\~000 грн. просить відмовити повністю, оскільки автомобіль марки «[PERSON] Астра» придбаний за кошти його матері, яка перебуває за кордоном, він користується даним автомобілем на підставі доручення, а власником автомобіля є [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з відповідачем, якому по довіреності продала спірне будинковолодіння. Відповідач спочатку дав частину грошей, а пізніше решту, при цьому пояснив, що ці гроші отримав від продажу належних йому двох квартир. У серпні 2014 році вона бачила, як з будинковолодіння сторін двома автомобілями марки ЗІЛ вивозили меблі, побутову техніку. Допитана в якості свідка [PERSON]»як Н.І. пояснила, що являється рідною сестрою відповідача. Із слів брата їй відомо, що він продав дві свої квартири за 10 000 дол. США, після чого купив спірне будинковолодіння. Їхня мати, яка працює в Італії, передала гроші в сумі 9500 дол.США, за які по дорученню придбали спірний автомобіль. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що працює ДІМ Борщівського РВ УМВСУ. Приблизно півтора місяця тому до нього звернулися сторони з приводу поділу майна подружжя. При цьому між ними відбулася суперечка і він порекомендував їм звернутися до суду. Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом та стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 116413, виданим повторно Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 24 квітня 2015 року (а.с.4), [PERSON] та [PERSON] (до реєстрації шлюбу Каськів) [PERSON] зареєстрували шлюб 15 липня 2005 року, про що складено актовий запис № 09. З договору купівлі-продажу від 04 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №549 (а.с.9), встановлено, що під час спільного подружнього життя відповідач [PERSON] придбав цілий цегляний житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в смт.Скала-Подільська, вул.Хмельницького Б, 16а Борщівського району Тернопільської області. Житловий будинок загальною площею 189,75 кв.м., житловою площею 87,31 кв.м., зазначений літерою «А», бетонне вимощення «І». Продаж вчинено за домовленістю сторін за суму 203843,00 грн. З наявної у матеріалах справи, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18134272 від 18.03.2008 року (а.с.55), вбачається, що домоволодіння розташоване по вул.Хмельницького,Б, буд.16а Борщівського району Тернопільської області зареєстроване за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2008 року ВКІ 295913, №549. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої Борщівським районним бюро технічної інвентаризації 27 квітня 2015 року (а.с.6-8) вартість будинковолодіння, що знаходиться в смт.Скала-Подільська, вул.Б.Хмельницького,16а Борщівського району Тернопільської області, становить 463467,00 грн. Вартість ? частини 231733, 00 грн. Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.1 ст.69, ч.ч.1, 2 ст. 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. Згідно ч.3 ст.10, ч.2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідачем [PERSON] не подано будь-яких доказів, що спірне домоволодіння придбане частково за його власні кошти. При цьому суд критично оцінює і не бере до уваги пояснення свідків [PERSON] та Баб»як Н.І. в тій частині, що відповідач на придбання спірного будинковолодіння витратив власні кошти, отримані від продажу двох належних йому квартир, оскільки ці свідки в судовому засіданні пояснювали, що їм достовірно не відомо про відносини між сторонами, що стосувалися придбання майна, крім того, свідок [PERSON]»як Н.І. являється рідною сестрою відповідача, а отже особою зацікавленою у вирішенні справи на його користь. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що спірне будинковолодіння є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за позивачкою та за відповідачем право власності по 1/2 частині будинковолодіння, що знаходиться в смт.Скала-Подільська, вул.Б.Хмельницького,16 «А» Борщівського району Тернопільської області вартістю 231\~733,50 грн. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що за час шлюбу за спільні кошти сторони придбали рухоме майно, до складу якого входить: шафа чотиридверна вартістю 1500,00 грн., спальний гарнітур вартістю 1500,00 грн., диван вартістю 2000,00 грн., кухонний куток вартістю 1500 грн., дитячий диван вартістю 1500,00 грн., тумбочка під телевізор вартістю 250,00 грн., пральна машинка марки LG вартістю 750,00 грн., газова плита марки «Грета» вартістю 200,00 грн., кухонний гарнітур вартістю 1200,00 грн., телевізор марки «Самсунг» вартістю 500,00 грн., холодильник марки LG вартістю 1500,00 грн. Всього на суму 12\~400 грн. Зазначені обставини під час судового розгляду визнані відповідачем, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Враховуючи, що сторони прийшли до згоди щодо порядку поділу вищенаведеного рухомого майна, з врахуванням позиції кожного з них, позивачці [PERSON] слід виділити дитячий диван вартістю 1500,00 грн., тумбочку під телевізор вартістю 250,00 грн., пральну машинку марки LG вартістю 750,00 грн., газову плиту марки «Грета» вартістю 200,00 грн., кухонний гарнітур вартістю 1200,00 грн., телевізор марки «Самсунг» вартістю 500,00 грн., холодильник марки LG вартістю 1500,00 грн., всього на суму 5900,00 грн. Відповідачу [PERSON] слід виділити шафу чотиридверну вартістю 1500,00 грн., спальний гарнітур вартістю 1500,00 грн., диван вартістю 2000,00 грн., кухонний куток вартістю 1500 грн., всього на суму 6500 грн., стягнувши з нього на користь позивачки 300,00 грн., як різницю вартості майна. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВОС № 056806, виданого Заліщицьким МРЕВ ДАІ в Тернопільській області 22.01.2009 року (а.с.42), власником автомобіля марки [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], являється [PERSON]. Згідно довіреності від 20.07.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1802 (а.с.41), [PERSON] уповноважив [PERSON] або [PERSON] в його інтересах чи в інтере6сах третіх осіб у межах чинного законодавства України продати або обміняти (на умовах, обговорених нами попередньо до видачі цієї довіреності), а в необхідних їм відомих випадках здавати в найм, оренду, позичку (на відомих представнику умовах), зняти з обліку належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВОС № 056806, виданого Заліщицьким МРЕВ ДАІ в Тернопільській області 22.01.2009 року. Позивачка в додатковій позовній заяві та представник позивачки в судовому засіданні стверджують, що даний автомобіль придбав відповідач за 10\~000 дол.США, що являлися спільними коштами подружжя, не оформивши відповідні правовстановлюючі документи. Однак, позивачка не довела дані обставини належними і допустимими доказами, а тому позовні вимоги в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя грошових коштів у сумі 10\~000 дол.США, що еквівалентно 24\~000 грн. та стягнення з відповідача в користь позивачки ? частини цих коштів до задоволення не підлягають. З відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених вимог у сумі 2379,00 грн. На підставі ст.ст.368, 372 Цивільного кодексу України, ст.ст.60, 61, 63, 68, 69, 70 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial