Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі 600 гривень, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на ту обставину, що дитина сторін спору перебуває на повному утриманні позивачки, а батько дитини, відповідач у справі, ухиляється від батьківського обовязку утримання дитини, не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка у судове засідання зявилася, позов підтримала та просить вимогу задовольнити з зазначених у позові підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак забезпечив явку представника. Представник надав суду заперечення на позов, за змістом яких вимогу визнав частково просить суд стягувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач власного постійного доходу не має, й існує окреме рішення про стягнення з нього аліментів на утримання іншої дитини від першого шлюбу. Всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини . 24 квітня 2014 року між сторонами спору зареєстровано шлюб, що стверджується наявною у справі копією свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №105287, щодо якого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області розглядається позов про розірвання. Від даного шлюбу у сторін спору є спільна дитина [PERSON], [INFO], котра проживає разом з позивачкою в будинку її батьків у смт. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області по вул. Новій, 13. При цьому сама позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує щомісячну допомогу на дитину від держави в розмірі 860 гривень, що стверджується довідкою Тернопільського районного центру соціальної допомоги від 02.09.2016 року за №1510. Натомість як пояснив в судовому засіданні представник відповідача останній дійсно з травня місяця проживає окремо від позивачки та спільної дитини в смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, не має роботи на постійній основі, а також має ще одну дитину від першого шлюбу сина [PERSON], 17.01.2008 року, на утримання якого сплачує матері дитини [PERSON] аліменти, визначені рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.01.2014 року, в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дані доводи відповідача сприймаються судом з огляду на доведеність розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів, складеним державним виконавцем ВДВС Чортківського міськрайонного відділу ДВС Головного управління юстиції Тернопільської області 29.06.2016 року. Окрім цього представник відповідача суду пояснив що останній здійснює періодичну матеріальну підтримку матері дитини: купує продукти, одяг дитині, ліки, тощо. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно з ст.ст.181,184 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Жодних доказів, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати обовязків по утриманню неповнолітньої дитини в ході судового розгляду справи не здобуто й стороною відповідача не подано. При цьому судом критично оцінюються заперечення представника відповідача щодо розміру стягуваних аліментів, оскільки розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку визначеного законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становить 1228 гривень до 01.12.2016 року і 1355 гривень після 01.12.2016 року, а батьки в рівній мірі повинні забезпечувати дитину, тобто 600 гривень аж ніяк не перевищує половини необхідного мінімуму на утримання дитини сторін спору. Також суд зауважує, що не приймаються посилання представника відповідача на відсутність в його довірителя коштів, оскільки зумівши спільно з позивачкою народити доньку, презюмується обізнаність [PERSON], як батька, щодо обовязку належним чином матеріально утримувати доньку, незважаючи на наявність іншої дитини від першого шлюбу. За таких обставин, з урахуванням наявності обовязку відповідача сплачувати аліменти на утримання іншої дитини від першого шлюбу, розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, визначеного законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» в розмірі 1228 гривень до 01.12.2016 року і 1355 гривень після 01.12.2016 року, обовязку батьків в рівній мірі забезпечувати матеріальне становище дитини, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду й до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved