Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 2016 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що 19 лютого 2015 року померла їхня мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,968 га, яка розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], яка померла 19 лютого 2015 року. Позивачі в позовних вимогах просили суд розглядати справу без їхньої участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 19 лютого 2015 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 329207 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,968 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 009428 (а.с.13). Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії ЯЦ № 369793 (а.с.6) та свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 390793 (а.с.7), на підставі якого позивач змінила прізвище «Шклярук» на «Петренко». Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлої [PERSON]. Державний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 19 лютого 2015 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змогли у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, тож приватним нотаріусом [PERSON] позивачам було відмовлено у видачі свідцотва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, тому позивачі змушені звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, предявлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивачів базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved