Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності в рівних частках (по 1/2 частці) на нерухоме майно, що складається з житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 72,6 кв.м., у тому числі житлової площі 41,8 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю - літ. Б, колодязя №3, що розташоване за адресою: [ADDRESS], й до дня смерті належало [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON], [PERSON] зазначили, що після смерті батька - [PERSON] вони є спадкоємцями за законом спадкового майна - житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака Віталія Івановича, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки не надано нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно. За життя їх батько не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірне нерухоме майно. Відповідно до довідки виконавчого комітету Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області №02-38/85 від 03.04.2017 року домоволодіння в [ADDRESS], згідно погосподарської книги №2, особовий рахунок [NUMBER], на 01.07.90 року відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору були [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 41-44, 52, 53). Позивачі подали до суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 36, 37). Відповідач - Козлівщинська сільська рада Котелевського району Полтавської області 02.08.2017 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON], [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 54). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом ЦК УРСР 1963 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, та вище зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки у сільському населеному пункті не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved