Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Бершадського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує, вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачом з 09.08. 2004 року по 10 червня 2014 року. Рішенням Бершадського районного суду від 10.06.2014 року, їхній шлюб було розірвано, та залишено позивачці дошлюбне прізвище [PERSON]. Від цього шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про їх народження. Діти після розлучення залишилися проживати разом з позивачкою в квартирі її брата та знаходяться на її утриманні. Стверджує, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання та виховання дітей надає не систематично, хоча має змогу її надавати, має професію будівельника і як спеціаліст добре себе зарекомендував. Позивачка утримує дітей фактично одна, забезпечуючи їх матеріально, оскільки сама працює. У зв'язку з чим вона згідно уточнених позовних вимог просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей, а також просить стягувати з [PERSON] аліменти і на її користь на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, до виповнення трьох років сину [PERSON], тобто до [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшли заперечення, в яких він позовні вимоги не визнає, вказує на те, що твердження позивачки про те, що в добровільному порядку він не приймає участі в матеріальному забезпеченні дітей є неправдивим та вважає, що вимоги позивачки є завищеними та неспівмірними з його реальними можливостями. Оскільки він за фахом будівельник і не має постійної роботи а працює по мірі надходження замовлень на будівництво, то змушений зароблені кошти розподіляти на весь рік, особливо взимку немає можливості заробити гроші на проживання так як будівельні роботи в цей період року не проводяться. Ніяких грошових заощаджень в нього немає. Крім того, він змушений буде довгий період повертати борг, який виник в нього з причини відшкодування колишній дружині вартості її частки в спільному майні подружжя. А тому, в разі задоволення позовних вимог, виплачувати аліменти в заявленому обсязі, сам він залишиться без засобів до існування. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, який проживає окремо від дітей в їх утриманні шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України за змістом яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2004 року [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.07.2012 року [PERSON], [INFO], є сином відповідача. Відповідач своє батьківство стосовно дітей не заперечує. Позивачка зазначає, що домовленості з відповідачем про добровільну сплату аліментів не досягнуто, коштів на утримання дитей він не надає. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач вказав, що працює будівельником, постійного доходу не має, тому суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Щодо розміру аліментів суд, враховуючи майновий стан [PERSON], вважає, що виплачувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину відповідач має змогу, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині позову. Що ж стосується вирішення питання щодо стягнення аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання [PERSON], суд вважає, що ця вимога не може бути задоволена судом, адже ч. 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, застосування вимог ч. 2 ст. 84 СК можливе лише при спроможності чоловіка надавати таке утримання. Але, як зазначає відповідач задоволення вимог позивача в повному обсязі залишить його поза межею існування, а це буде грубим потуранням його конституційних прав, в тому числі, встановлених статтею 48 Конституції України, якою декларовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Дослідивши докази долучені до матеріалів справи, щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, враховуючи всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial