Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.12.2011 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0.10 га., розташованої за адресою: вул. Садова, 43, с. Раївка, Синельниківського району, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка належить померлому на підставі свідоцтва про прав на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом другої Синельниківської державної нотаріальної контори 22 січня 2011 року. Дійсна вартість земельної ділянки складає 3464 гривні 00 копійок. 08 листопада 2011 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в якому зазначив, що все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було та з чого не складалося заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній. Позивачі зазначили, що спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку спадщини відсутні. Позивачі у шестимісячний строк, установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори. Але постановою нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної від 21.01.2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що вони не надали документів, підтверджуючих право власності за померлим [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою: Синельниківський район, с. Раївка, вул. Садова, 43, а саме державний акт на земельну ділянку виготовлений на його ім'я. Згідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ст. 126 Земельного кодексу України, документи, що посвідчують право на земельну ділянку, передбачено наступні документи: Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а. цивільно правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення XVII сесії ХХІ скликання Раївської сільської ради народних депутатів від 23 грудня 1993 року перебувала у власності [PERSON], яка померла 29 травня 2010 року. Після її смерті право на спадщину переходить до [PERSON], про що нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори зроблено відповідний запис на самому державному акті та видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Тобто свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори посвідчує право власності на дану земельну ділянку за померлим [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивачі просять визнати за [PERSON], право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0.10 га, розташованої за адресою: вул. Садова, 43, с. Раївка, Синельниківського району, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах, згідно з планом, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що настала 02 грудня 2011 року, визнати за [PERSON], право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0.10 га, розташованої за адресою: вул. Садова, 43, с. Раївка, Синельниківського району, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах, згідно з планом, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що настала 02 грудня 2011 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] ___________ Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 348667 від 31.05.2010 року підтверджується, що [PERSON] померла 29 травня 2010 року. Згідно копії Державного акту серії ДП СВ № 009801 на право приватної власності на землю від 26 вересня 1997 року, земельна ділянка розташована за адресою: с. Раївка, вул. Садова, 43, площею 0.10 га передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення XVII сесії ХХІ скликання Раївської сільської ради народних депутатів від 23 грудня 1993 року. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим Другою Синельниківською державною нотаріальною конторою від 22 січня 2011 року, [PERSON] перейшла у власність земельна ділянка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Раївка, вул. Садова, 43, після смерті [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 413723 від 05 грудня 2011 року підтверджується, що [PERSON] помер 02 грудня 2011 року. Згідно копії заповіту від 08 листопада 2011 року [PERSON] заповів усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося [PERSON] та [PERSON]. Постановою державного нотаріуса № 02-31/46 від 21.01.2015 року Другої Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину тому, що документів підтверджуючих право власності за померлим [PERSON], на земельну ділянку - не надали. Відповідно до довідки № 419 від 20.04.2015 року виданої Раївською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області, [PERSON], був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, позивачі мають право на спадкування після смерті [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, земельної ділянки розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Раївка, вул. Садова, 43. На підставі викладеного та ст.ст. 1216,1217,1225,1233,1235,1270 ЦК України,

Outcome: approved