overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.01.2016р. звернулася до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем 28.04.2001 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результати призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляді на шлюб, сім'ю, між ними постійно виникають сварки, свідками яких стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та спричиняє їм душевні страждання, що вони з відповідачем не мають наміру зберігати шлюбні відносини, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, відновивши їй дошлюбне прізвище. В подальшому позивачка надала заяву про зменшення позовних вимог, в якій відмовилася від вимоги про відновлення її дошлюбного прізвища. Сторони в судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 28.04.2001 року. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені та в подальшому вони не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та їх малолітніх дітей, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.03.2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку за адресою: с. Новофедорівка, вул. Леніна, 15, Березанського району, Миколаївської області, в якому відповідач з 12.10.2006р. зареєстрований, але з березня 2015 року у вказаному будинку не проживає, тому позивачка просить визнати його таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила визнати [PERSON], який є її колишнім зятем таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: с. Новофедорівка, вул. Леніна, 15, Березанського району, Миколаївської області, у звязку з тим, що він не проживає у зазначеному будинку з березня 2015 року. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є власником будинку № 15 по вул. Леніна, с. Новофедорівка, Березанського району, Миколаївської області, зазначена обставина підтверджуються договором купівлі-продажу житлового будинку від 02.06.2001р. зареєстрованого в реєстрі №1323(а.с.6) Довідкою виданою виконавчим комітетом Новофедорівської сільської ради Березанського району, Миколаївської області №318 від 12.03.2016р. та довідкою про реєстрацію місця проживання №552 від 05.04.2016р. підтверджується, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою:[INFO] з жовтня 2006р., але не проживає з березня 2015р.(а.с.9,13) Відповідно до акту обстеження про не проживання гр.. [PERSON] №308 від 04.03.2016р. [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з березня 2015р. по теперішній час.(а.с.8) Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт непроживання відповідача за вказаною адресою з березня 2015 року. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України він є таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.07.2015 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи положення ст.180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та ст.183 СК України щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.07.2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем від сумісного життя мають спільну дитину сина [PERSON] який народився 02.05.2010 року. Сумісне життя у сторін не склалося , син мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що ніде не працює , перебуває на обліку у центрі зайнятості . Відповідач [PERSON] працює не офіційно через що має нерегулярний, мінливий дохід , добровільно кошти на утримання дитини не надає. На підставі зазначеного звернулася до суду та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] [INFO] до його повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася , її представник за довіреністю [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним,\~ про причину неявки суду не повідомив. Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , який народився 02 травня 2010 року , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини і вони відповідно записані її батьками. Суд дійшов висновку, що позов позивача ґрунтується на вимогах\~ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якого, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1\~ст. 184 Сімейного Кодексу України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що\~позовні вимоги про присудження аліментів у твердій грошовій сумі, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки ґрунтуються на законі. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України зазначено , що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.07.2016р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В позовній заяві позивачка зазначає, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у виконкомі Гаївської сільської ради Бродівського району. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], 2014р.н. Протягом останнього часу життя з відповідачем не складається, відповідач не поважає її, не дбає про сім'ю, не бере участі у вихованні дитини, має тяжкий характер, не забезпечує належним чином матеріально, в даний час вона звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, одночасно бажає вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідач працює і може надавати допомогу дитині, з тих підстав змушена з даною заявою звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився однак подав суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у його відсутності, просить позов [PERSON] задовольнити. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач є працездатною людиною, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від суми сукупного доходу батька, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.09.2015 року звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовомдо [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи тим, що з 10.11.2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які знаходиться на її утриманні. Враховуючи те, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дітьми до трьох років, в звязку з чим потребує утримання з боку чоловіка, який за своїм матеріальним становищем має таку можливість, але ухиляється від її утримання, позивачка просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати, щомісячно, до досягнення дітьми трьох років. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини доходу та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис на повідомленні. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4), від якого мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.5-7). На даний час діти знаходяться на утриманні позивачки (а.с.8). Відповідно до ст.75 та ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст.80 СК України). Оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці, яка її потребує, але добровільно не надає, на підставі ст.ст.75, 84 СК України позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивачки підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 487,20 грн.. На підставі ст.ст.75,84,80 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.10.2015р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в її користь на утримання сина [PERSON], 26.10.1997р.н., у розмірі 800 грн., щомісяця, починаючи від дня пред?явлення позову до суду і до закінчення сином навчання до 30.06.2019р. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 12 серпня 1990 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ вона зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі, актовий запис № 134. Від цього шлюбу у неї народилось двоє дітей. На сина [PERSON] [INFO] відповідач сплачував аліменти. 26 жовтня 2015 року синові виповнилося 18 років. З вересня 2015 року син [PERSON] навчається на денному відділенні механіко-математичного факультету Львівського національного Університету імені [PERSON], закінчує навчання в червні 2019 року. Добровільно відповідач ніяких коштів на утримання та навчання сина не дає, не дбає про сина, не допомагає. Заявниця зазначає, що одній утримувати сина досить складно. Син повністю перебуває на її утриманні, а тому змушена з даною заявою звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.08.1990 року (а.с. 4), 26.10.1997 року у сторін народився син [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки №5908 від 23.10.2015 року виданої Львівським національним університетом 4-го рівня акредитації [PERSON], [PERSON] навчається на I-му курсі та закінчує навчання у червні 2019р. (а.с.8). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи всі зазначені докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що відповідачем суду не надано жодного доказу того, що він не може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню і з позивача необхідно стягувати аліменти на повнолітнього сина до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Враховуючи, що прожитковий мінімум для працездатної особи на час розгляду справи в суді становить 1378 грн., суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у розмірі 700 гривень, оскільки саме такий розмір аліментів зможе забезпечити мінімальний рівень матеріального забезпечення сина - [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.10.2019 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстрований 21.03.2013р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 14 Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні відносини, часті суперечки та непорозуміння. Позивачка втратила почуття любові до відповідача. Подружні відносини між сторонами припинені протягом останніх двох років, майнових претензій один щодо одного не мають. За таких обставин збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Позивачка подала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з визнанням відповідачем позову суд, у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому провадженні. Згідно ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 21.03.2013 року. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2019р. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Спір про поділ майна та місце проживання дитини відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, позов про його розірвання підлягає до задоволення. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.12.2016 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.07.2007 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач перебуває із позивачкою у шлюбних відносинах, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дитини, тому на підставі ст.180 СК України він зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має та що утримання по виконавчих документах з нього не проводяться. Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити у частці від доходу ( заробітку) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 13 лютого 1993 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Великобубнівської сільської ради, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, в наслідок яких їх сім'я розпалась і відновити її неможливо. З жовтня 2013 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 1993 року. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, з жовтня 2013 року проживають окремо, мають від шлюбу неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved