Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , в особі свого представника, який діє на підставі довіреності - адвоката Храпійчука В.О. звернулись до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] у віці 38 років помер [PERSON] , спадкоємцями якого є позивачі за даним позовом. У встановлений чинним законодавством термін позивачі звернулись до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 12.11.2015 державним нотаріусом цієї нотаріальної контори Мазур О.Ю., на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємцям померлого [PERSON] , 1977 р.н., який помер [INFO] видано свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках на квартиру [ADDRESS] . У свідоцтві зазначено, що вказана вище квартира належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 01 грудня 2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С., зареєстрованого 27 грудня 2005 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за реєстровим № 2828, та записаного у реєстрову книгу №97-277, за реєстровим № 956. Вказана квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею - 38,7 кв.м., житловою площею - 18,0 кв.м. Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку спадкового майна видано - [PERSON] , яке зареєстровано в реєстрі за №11-429. Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку спадкового майна видано - [PERSON] , яке зареєстровано в реєстрі за №11-430. Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку спадкового майна видано - [PERSON] , яке зареєстровано в реєстрі за №11-431. Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку спадкового майна видано - [PERSON] , яке зареєстровано в реєстрі за №11-432. Зазначені дані у вищевказаних свідоцтвах щодо номеру квартири, яка належала спадкодавцю, та підстави набуття ним права власності на спірну квартиру суперечать наданим спадкоємцями нотаріусу документам. Так, згідно договору дарування квартири від 01 грудня 2005 року (а не договору купівлі-продажу, як зазначено в оспорюваних свідоцтвах про право на спадщину) дарувальник [PERSON] передав майно - квартиру [ADDRESS] у власність обдаровуваному [PERSON] безоплатно. Згідно договору дарування вказана квартира складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 18,0 кв.м., загальною площею 38,7 кв.м. Цей договір дарування (а не купівлі-продажу, як зазначено в свідоцтвах про право на спадщину за законом від 12.11.2015 р.), посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. 01 грудня 2005 року за реєстровим №2828, зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27 грудня 2005 року та записаного у реєстрову книгу №97-277 за реєстровим №956. В свою чергу, даруватель [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS] , яку подарував померлому [INFO] , на підставі Договору купівлі-продажу від 05 лютого 1996 року. Цей договір посвідчено державним нотаріусом Тринадцятої київської державної нотаріальної контори Лаврент`євою Е.О. та зареєстровано в реєстрі за №2у-34. Дана квартира за цим договором була зареєстрована за власником в Київському МБТІ 07 лютого 1996 року та записано в реєстрову книгу за №956. Таким чином, дані на спадкове майно померлого [PERSON] , вказані у вказаному вище свідоцтві, суперечать даним, які містяться в договорі купівлі-продажу від 05 лютого 1996 року та договорі дарування квартири, на яку видане це свідоцтво, а саме неправильно вказаний її номер - замість «квартира [ADDRESS] » написано «квартира [ADDRESS] », що не відповідає дійсності та є порушенням вимог чинного законодавства. Як вбачається з наведеного вище, нотаріус не перевірив належним чином склад спадкового майна, а саме не звірив адресу спадкового нерухомого майна, викладеного у Свідоцтвах про право на спадщину за законом з адресою (номером квартири), вказаною у правовстановлюючому документі на майно померлого, що належало йому на праві власності. Ним також неправильно вказана підстава набуття майна померлим. Таким чином, нотаріусом видано спадкоємцям свідоцтва на майно, яке не належало спадкодавцю і яке є власністю інших осіб (особи). Отже, на підставі викладеного позивачі просять про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом за законом від 12.11.2015, виданого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Мазур О.Ю., та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , проведену державним реєстратором Мазур О. Ю. , 12.11.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 775028780000, до якого внесено записи про реєстрацію права власності: 12025295 (на ім`я [PERSON] ) 12024795 (на ім`я [PERSON] ) 12025498 (на ім`я [PERSON] ) 12025665 (на ім`я [PERSON] ) на підставі свідоцтв, визнаних судом недійсним. Ухвалою судді від 29.03.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою судді від 29.05.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивачів - [PERSON] , позовні вимоги підтримав в повному обсязі просивши про їх задоволення судом. В своїх поясненнях посилався на вимоги викладені в позовній заяві. Представник П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. На адресу суду подав заяву відповідно до якої вказував, щодо не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] у віці 38 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а/з № 7705). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] , що належала померлому на підставі Договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. 01 грудня 2005 року за реєстровим №2828, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27 грудня 2005 року та записаного у реєстрову книгу №97-277, за реєстровим №956. 12.11.2015 державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Мазур О.Ю., на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцям визначених в заповіті, а саме його матері [PERSON] , [INFO] , його батьку - [PERSON] , [INFO] , його дружині [PERSON] , [INFO] , його сину [PERSON] , [INFO] , видано свідоцтво про право на спадщину за законом, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , 1977 р.н., в рівних частках на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору купівлі - продажу квартири. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна», квартира [ADDRESS] , складається з 1 кімнат житловою площею 18.0 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею -18.0 кв.м., кухні площею-8.3 кв.м., вбиральні площею -0.9 кв.м., ванної кімнати площею - 2, 4 кв.м., коридору площею - 5.2 кв.м. та лоджією 50 % 3.9 кв.м. Загальна площа квартири 38, 7 кв. м. Згідно з вимогами ч.2 ст.1296 Цивільного кодексу України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» та п.4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5 нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Як вбачається з наведеного вище, нотаріус не перевірив належним чином склад спадкового майна, а саме не звірив адресу спадкового нерухомого майна, викладеного у Свідоцтвах про право на спадщину за законом з адресою (номером квартири), вказаною у правовстановлюючому документі на майно померлого, що належало йому на праві власності. Ним також неправильно вказана підстава набуття майна померлим. Таким чином, нотаріусом видано спадкоємцям свідоцтва на майно, яке не належало спадкодавцю і яке є власністю інших осіб (особи). Оспорювані позивачами свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , зареєстровані в реєстрі за №№11-429, 11-430, 11-431, 11-432. Отже, з огляду на викладене державним (реєстратором) нотаріусом Мазур О.Ю. при оформленні свідоцтв про право на спадщину за законом, які були видані на ім`я позивачів, було невірно вказано підстава набуття права власності на майно померлого [PERSON] , а також неправильно вказано номер квартири замість № 87 зазначено невірно № - 27, а тому суд приходить до висновку, що видані позивачам 12.11.2015 свідоцтва про право на спадщину не відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак підлягають скасуванню. Крім того, згідно ч. 1 ст.5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження зокрема на об`єкти нерухомого майна, а саме житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. На підставі п.2 ч. 1 цього Закону нотаріус є державним реєстратором. Як вбачається з вимог ч. 3 Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. За змістом ч. 2 статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до частини другої статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно примірника такого судового рішення. З наведеного вбачається, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора. Таким чином, згідно з вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, щодо недійсності свідоцтва про право на спадщину за законом не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт. Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Отже, з метою реального захисту та відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, наявні правові підстави для скасування проведеної державним реєстратором - нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Мазур О.Ю. від 12.11.2015 року державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 775028780000, до якого внесено записи про реєстрацію права власності: 12025295 (на ім`я [PERSON] ), 12024795 (на ім`я [PERSON] ), 12025498 (на ім`я [PERSON] ), 12025665 (на ім`я [PERSON] ) на підставі свідоцтв, визнаних судом недійсними. На підставі викладеного,

Outcome: approved