Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з цивільним позовом до Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частці на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 155 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м. з усіма господарськими будівлями та спорудами. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON], батько позивача [PERSON], [PERSON] До складу спадкової маси увійшов житловий будинок [ADDRESS], на території Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, котрий згідно погосподарських книг Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, рахується за спадкодвцем. За життя спадкодавець розпочав процедуру оформлення та реєстрації права власності на вказаний будинок, однак не зміг завершити вказану процедуру. Так, 1992 року йому було видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, затверджений рішенням виконкому Пустомитівської Районної ради народних депутатів Львівської області, від 20.01.1992 року та виготовлено проект забудови земельної ділянки. Не зважаючи на вказане вище, спадкодавець, котрий збудував будинок, фактично набув право власності на нього, однак не зареєстрував його у встановленому законом порядку, через, що вони позбавлені змоги реалізувати своє право на спадкування на цей будинок через нотаріальну контору. Зважаючи на постійне проживання із спадкодавцем на момент смерті, а також тих обставин, що із заявою про відмову від права на спадщину у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивачі не зверталися, вважають, о вони фактично прийняли спадщину та набули право власності у рівних частках на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] У судове засідання позивачі не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву у якій просить судовий розгляд проводити у їх відсутності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], батько позивача [PERSON], [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 02.02.2010 року. До складу спадкової маси увійшов житловий будинок [ADDRESS], на території Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, котрий згідно погосподарських книг Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, рахується за [PERSON] Вказані обставини зокрема підтверджені довідкою №427 від 13.04.2010 року та довідкою №736 від 12.08.2014 року, виданими Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Технічні характеристики індивідуального житлового будинку [ADDRESS] підтверджено технічним паспортом виготовленим ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», 18.05.2010 року. Загалом будинковолодіння складається із А-1 житлового будинку, загальною площею 155 кв.м., житловою площею 81,3 кв.м. та Б вбиральні. За життя спадкодавець розпочав процедуру оформлення та реєстрації права власності на вказаний будинок, однак не зміг завершити вказану процедуру. Так, 1992 року йому було видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, затверджений рішенням виконкому Пустомитівської Районної ради народних депутатів Львівської області, від 20.01.1992 року та виготовлено проект забудови земельної ділянки. Не зважаючи на вказане вище, спадкодавець, котрий збудував будинок, фактично набув право власності на нього, однак не зареєстрував його у встановленому законом порядку, через, що позивачі позбавлені змоги реалізувати своє право на спадкування на цей будинок через нотаріальну контору. Згідно відомостей у будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS], відміток у паспортних документах позивачів, такі постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем на момент його смерті, і в подальшому продовжують проживати у спірному житловому будинку. Вказані обставини також підтверджені довідною довідкою №736 від 12.08.2014 року, виданою Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Про свою відмову від права на спадкування позивачі, у строк встановлений ст. 1270 ЦК України, не заявляли. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З наведеного випливає висновок про те, що зважаючи на постійне проживання із спадкодавцем на момент смерті, позивачі фактично прийняли спадщину та набули право власності у рівних частках на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, позивачі фактично набули право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved