Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], звернулися до суду із зазначеним позовом просили суд визнати відповідача - сина [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №26 в будинку №95 по проспекту Мира в м.Маріуполі, яка є їх власністю, з тих підставах, що останній зареєстрований за вказаною адресою, але з травня 2014 року не проживає у зазначеній квартирі, місце його мешкання не відоме і не бере участі в утриманні квартири. В судове засідання позивачі не зявилися, при цьому надали письмові заяви в яких підтримали позовні вимоги, за наведеними обставинами та наданими доказами наполягали на їх задоволенні. Не заперечували проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Враховуючи позицію позивача, дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. Відповідно до акту складеного директором ТОВ «Жилье-25» в квартирі [ADDRESS], [PERSON] .дійсно зареєстрований, однак з травня 2014 року не проживає. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що [PERSON], [INFO], будучи членом сімї власників квартири [PERSON] та [PERSON], більше року не проживає в спірній квартирі без поважних причин, його майна в квартирі не має, квартиру він покинув добровільно, про що свідчить акт ТОВ «Жилье-25». З урахуванням викладеного та положень матеріального права, суд дійшов висновку, що [PERSON], [INFO], втратив право користування жилим приміщенням квартирою №26 в будинку №95 по проспекту Мира в м.Маріуполі, тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі. Оскільки позивачі не наполягали на стягненні з відповідача судових витрат, суд прийшов до висновку про недоцільність їх стягнення.

Outcome: approved