Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON], [INFO], звернулась 08.06.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 25 квітня 2007 року померла її мати [PERSON], яка останнім часом проживала за місцем реєстрації свого проживання в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на земельну ділянку, яка належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 041930. Відповідно до вимог ст.ст. 1222, 1258, 1261 ЦК України, вона - [PERSON] являється спадкоємицею за законом першої черги спадкодавця [PERSON]. Інших спадкоємців за законом першої черги, в тому числі спадкоємців передбачених ст. 1241 ЦК України немає. Після смерті матері вона в нотаріальну контору про прийняття спадщини не зверталась тому, що цінного майна в матері не було, а будинок в якому вона проживала був збудований батьками самостійно і правовстановлюючих документів на нього не було. На початку 2016 року від посадових осіб Нестоїтської сільської ради їй стало відомо, що її матері [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, загальною площею 2,49 га., кадастровий номер 5122985100:01:003:0264, яка розташована на території Нестоїтської сільської ради, що підтверджується держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №041930. В Нестоїтські сільські раді їй видали копію зазначеного державного акту на землю, однак де на даний час знаходиться оригінал цього державного акту на землю їй не відомо. Коли вона звернулась в нотаріальну контору з бажанням оформити спадщину, то їй пояснили, що згідно ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 Цивільного кодексу України встановлюється строк для подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином їй порадили звернутись в суд для продовження строку для прийняття спадщини або визнання в судовому порядку факту прийняття спадщини. Крім того, в її свідоцтві про народження серії ХУ - УА № 290195 в графі «мати» замість [PERSON], помилково вписано [PERSON]. Зазначена помилка допущена під час оформлення її свідоцтва про народження серії ХУ -УА № 290195. Вказаний факт буде перешкодою для отримання нею, [PERSON], спадщини після спадкодавця [PERSON] Для одержання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] їй необхідно встановити юридичний факт, а саме той факт, що?померла [PERSON], яка записана в її свідоцтві про народження серії ХУ -УА № 290195 в графі «мати» як [PERSON], є її рідною матірю [PERSON]. У звязку з цимпросила постановити рішення суду, встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON], яка померла 25 квітня 2007 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 103632) і помилково записана в її свідоцтві про народження серії ХУ -УА № 290195 в графі «мати» як [PERSON] Парфировнва, є її рідною матірю; визнати її - [PERSON], спадкоємцем, що прийняла спадщину спадкодавця [PERSON], так як на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з спадкодавцем в його будинку; визнати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадщини за законом на земельну ділянку, яка належала на праві приватної власності її матері - [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії ОД № 041930, кадастровий номер 5122985100:01:003:0264, загальною площею 2,49 га., і розташована на території Нестоїтської сільської ради. Педставник позивачки за довіреністю [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його і позивача відсутність та на позові наполягав. Представник Нестоїтської сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи у його відсутність в якому проти позову не заперечував. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, ці обставин підтверджуються доказами справи, досліджені в судовому засіданні. Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, 25 квітня 2007 року у віці 86 років померла [PERSON] (актовий запис №17), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №103632 від 26.04.2007 року. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 2,49 га, що розташована на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №041930, виданого Котовською районною державною адміністрацію Одеської області 05 листопада 2004 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 21 листопада 2003 року за №458/03, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту, що долучена до справи. Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №29-1504-0.11-1367/0/2-16 від 19.05.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територіїНестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Дружба народів», з урахуванням індексації станом на 01.01.2016 року становить 62022,82 грн. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини яка відкрилась після її смерті має здійснюватись за законом. Судом встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], яка померла 25 квітня 2007 року, що підтверджується письмовими доказами справи: -Копією паспорту позивачки (а.с.4); -Копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.5); -Копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5); -Копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6); Копією довідки виконавчого комітету Нестоїтської сільської ради №334 від 18.04.2016 року (а.с.11). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Факт прийняття спадщини позивачкою в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджується довідкою виконавчого комітету Нестоїтської сільської ради №334 від 18.04.2016 року, згідно якої [PERSON] дійсно проживала разом зі своєю матірю [PERSON], яка померла 25 квітня 2007 року, за адресою: с. Нова Кульна Котовського району Одеської області, вул.. Центральна, 42. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, листом №143/01-16 від 18.04.2016 року приватний нотаріус Котовського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно [PERSON], яка померла 25 квітня 2007 року, у звязку з пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Також у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на майно, яке входить до складу спадщини. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до розділу 3.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», справи про спадкування підлягають вирішенню в судах у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved