Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 29 серпня 2008 році відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, актовий запис № 478. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені з 28 грудня 2017 року, через різні погляди на сімейне життя, сім`я розпалася і її відновлення не можливо. Просить шлюб розірвати та залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач до початку судового засідання подав суду письмовий відзив на позов, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.08.2008 р. Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна був зареєстрований шлюб, актовий запис № 478 (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 28 грудня 2017 року, на даний момент сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved