Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони та відповідачка є власниками житлового будинку [ADDRESS] по 1/2 ідеальній частці, про те відповідач фактично проживає та зареєстрована у вказаному житловому будинку та разом з нею проживають її діти. Крім того, що вона користується своєю частиною житлового будинку та зайняла належну позивачам частину будинку, а саме житлову кімнату, кухню, кладовку та веранду та не визнає право позивачів на частину будинку, виганяє з будинку та з цього приводу влаштовує часті сварки. На даний час самовільно зайняла весь житловий будинок, чим порушує право власності на належні позивачів частки житлового будинку, так як фактично користується частиною, що є більшою, ніж обсяг частини, яка їй належить на законних підставах. В поданій уточненій позовній заяві від 12 квітня 2016 року позивачі просять виділити їм спільну сумісну власність слідуючі приміщення та господарські будівлі і споруді житлового будинку [ADDRESS] згідно варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи, а саме по будинку виділити: приміщень загальною площею 29,2 кв.м, що складає 47/100 частини будинку за даними технічного паспорту БТІ - квартира №2: III- Веранда, ІV-кладовка, 2-1- житлова кімната, площею 11,4 кв.м, 2-2- кухня площею 17,8 кв.м., та виділити з господарських будівель і споруд : господарські будівлі та споруди №1-3-2 та 1/2 частини огорожі, Б - сарай, V- уборна, вартістю 326458 грн., що на 23042 грн. менше ідеальної частки в будинковолодінні, [PERSON] виділити на праві власності слідуючі приміщення та господарські будівлі і споруди житлового будинку [ADDRESS] а саме по будинку виділити: приміщень загальною площею 43,2 кв.м, що складає 53/100 частини будинку за даними технічного паспорту БТІ - квартира №1:1 - веранда, І- кладовка, 1-1- кухня, площею 6,5 кв.м, 1-2 - прихожа, площею 17,6 кв.м, 1-3 - житлова кімната, площею 7,5 кв.м, 1-4 - житлова кімната, площею 11,6 кв.м., та виділити з господарських будівель і споруд : Господарські будівлі та споруди №1-3-1, 1/2 частини огорожі, В- сарай, загальною вартістю 372542 грн., що на 23042 грн. більше ідеальної частки в будинковолодінні. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 23042 гривень в рахунок різниці часток від виділу. Позивачі та їх представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові та поданих уточненнях до нього. Відповідач на її представник позов не визнали та вважають його безпідставним, оскільки житловий будинок належав померлій матері відповідача. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу на засадах змагальності сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішеннями Житомирського районного суду Житомирської області від 05 липня 2013 року року встановлений факт володіння [PERSON] житловим будинком [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом та визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом (а.с.107-113). Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що житловий будинок №3, який розташований за адресою [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON] кожному з яких належить по 1/4 ідеальній частці та [PERSON] 1/2 ідеальна частка. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Таким чином, спірний будинок [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності. У силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частина 3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Дослідивши Висновок №274/02-2016 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 26 лютого 2016 року, враховуючи відповідність розміру належної сторонам частки, тій частці, що може бути виділена сторонам в натурі, суд приходить до висновку, що виділ частки із майна, що є об'єктом спільної часткової власності належить провести за Варіантом №1 розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS], визначеному судовою будівельно-технічною експертизою, оскільки такий варіант найближчий до ідеальних часток поділу будинку відповідно до запропонованих експертом варіантів і вважає за необхідне виділити [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність по будинку: житлову кімнату 2-1, площею 11,4 кв.м., кухню площею 17,8 кв.м., кладовку, площею 9,1 кв.м., веранду площею 8,4 кв.м. та 1/2 частину огорожі, Б - сарай, У- уборну, що відповідає 47/100 часткам жилого будинку,виділити [PERSON] у власність по будинку: веранду 1 площею 15.5 кв.м., кладовку 2 площею 5,6 кв.м., кухню 1-1 площею 6,5 кв.м., прихожу 1-2 площею 17,6 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 7,5 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 11,6 кв.м. та виділити з господарських будівель і споруд 1/2 частини огорожі 1-3-1 та сарай-В і відповідає 53/100 часткам жилого будинку. Враховуючи вартість виділених часток для рівнозначного поділу майна між сторонами суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 23042.00 гривень. Рішенням виконавчого комітету Кам'янської сільської ради Житомирськог району Житомирської області від 26 липня 2016 року №97, вирішено, погодити будь-який із варіантів розподілу часток між власниками житлового будинку згідно висновку експерта при умові, що не утискаються права жодної із сторін (а.с.100). Статтею 152 ЖК України передбачено, що переобладнання та перепланування жилого будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради. Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Зважаючи на викладене, а також те, що спірний будинок складається з 2-х квартир, які мають окремі, не пов'язані між собою вхідні двері у відповідні квартири, відокремлені одна від одної, знаходяться на утриманні та обслуговуванні її власників, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Судові витрати за проведення експертизи та судові витрати пов'язані з розглядом справи, суд покладає на сторони порівну, оскільки кожна із сторін отримує певну часту будівлі згідно запропонованим експертизою варіантом. Оскільки [PERSON] сплачені кошти в сумі 3000 гривень за проведення експертизи та 345 гривень 31 копійка судового збору, суд стягує з відповідача на користь позивача третину фактично понесених ним витрат ((3000+345,31):3 = 1115,10), тобто 1115 гривень 10 копійок.

Outcome: approved