Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між нею та відповідачем 07.04.2017 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через розбіжність поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Зазначає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить їхнім інтересам. А тому, просить шлюб між ними розірвати, а також залишити проживати разом із нею малолітню доньку. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивачки. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 квітня 2017 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 253, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 11/. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Тривалий час шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторонами погоджено відповідно до вимог ст. 160 СК України місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , тому суд вважає доцільним подальше проживання доньки визначити разом з матір`ю. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved