Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, у якому просили визнати дійсним договір міни нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , № [ADDRESS] від 09.12.1996 року, укладений на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , паспорт громадянки України для виїзду за кордон [NUMBER] та [PERSON] Аллою [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Представник позивачів просив слухати справу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що 09 грудня 1996 року [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] однокімнатну квартиру загальною площею 38.2 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] за договором міни нерухомого майна. Відповідачка володіла квартирою на підставі договору купівлі-продажу №1929, виданого ТБ «ЦОБ» 04.12.1996р., зареєстрованого в МБТІ м. Одеси під №35, книга 188, стор.135 05.12.1996 року. Договір міни нерухомого майна укладений між Позивачами та Відповідачкою у письмовій формі та зареєстрований на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 09.12.1996 року під номером 16. 10.12.1996 року Договір зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі №188 пр. на стор. 133, реєстраційний номер 35, що підтверджується відміткою ОМБТІ здійсненою на самому Договорі міни нерухомого майна. В договорі міни нерухомого майна №16 від 09.12.1996р. зазначено, що Договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. \~ \~ \~ \~Вказаний договір був укладений згідно вимог\~ст. 15 Закону України «Про товарні біржі». Після укладання Договору Сторонами було повністю виконано його умови: Позивачі передали всі документи на трьохкімнатну квартиру загальною площею 51.00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] Відповідачці; зареєстрували право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в ОМБТІ; вселились в придбане житло, зареєструвались в ньому та оформили на своє ім`я всі необхідні документи, в тому числі, уклали договір на обслуговування та ремонт квартири з головою ОСББ. Відповідачка також виконала усі взяті на себе зобов`язання по Договору передала Позивачам у власність квартиру та документи, виселилась в обумовлений строк, знялась з реєстрації, вивезла всі свої речі. Згідно п. 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, що діяла на момент укладання Договору, при нотаріальному посвідченні договору про відчуження жилого будинку, квартири, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на майно у осіб, які його посвідчують. Право власності на квартиру може бути підтверджено, зокрема, договором міни, зареєстрованим на біржі. В інструкцію вносились зміни, але пункт 49 залишений без змін. Тобто до 2004р. договір міни нерухомості, посвідчений на біржі, приймався нотаріусами як правовстановлюючий документ. На теперішній час укладений Сторонами на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 09.12.1996 року договір міни не є легітимним, оскільки не відповідає діючому законодавству. Чинним законодавством України не передбачено такої форми угоди, як біржова. Відповідно до статті 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Законом № 2756-V1 від 02.12.2010 року у ч. 1 ст. 657 ЦК України були внесені зміни, відповідно до яких договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Положеннями ч. 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За нормами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 220 ЦК України, передбачено, що у разі недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року №3 «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною. При укладенні Договору Сторони досягли згоди зі всіх істотних умов Договору та виконали його у повному обсязі. У зв`язку зі змінами в законодавстві, що регулює правовідносини з приводу купівлі-продажу та, відповідно, міни нерухомого майна, Позивачі позбавлені можливості реалізувати право власності на нерухоме майно і здійснити нотаріальне посвідчення Договору. Згідно ст.ст. 317, 319 та 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, йому належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, і він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. \~ \~ \~ \~Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved