Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом до відповідачів, після уточнення позовних вимог (а.с. 150-54) просили суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь позивачів в рівних частках кошти в розмірі 18599,14 грн. в якості відшкодування збитків, спричинених пошкодженням майна; моральну шкоду в загальному розмірі 6199,72 грн., що складає по 1549,93 грн. на кожного з позивачів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. 05.10.2014 року та 3.10.2014 року належна позивачам квартира була пошкоджена внаслідок залиття з квартири [ADDRESS], що знаходиться поверхом вище. Факт залиття та пошкодження майна позивачів підтверджується актом залиття від 09.10.2014 року, складений комісією ЖЕК - 502. 29.10.2014 року квартира позивачів повторно була залита, що також підтверджується актом залиття від 31.10.2014 року. З вказаних актів вбачається, що належне позивачам майно було пошкоджене внаслідок протікання вентилю прибору опалення в квартирі відповідачів, тобто після точки розподілу, в якій здійснюється передача послуг з постачання холодної та гарячої води від житлово-експлуатаційної організації до споживача - [PERSON], [PERSON] Система опалення квартири [ADDRESS] були переобладнані, а саме здійснена заміна опалювального приладу, встановлений додатковий опалювальний прилад на балкон. З метою встановлення розміру збитків, завданих при залитті позивачі звернулись до фахівця - оцінювача, яким 28.10.2014 року було складено звіт № 181/14, яким визначено розмір матеріального збитку в сумі 18599,14 грн. На час обох випадків пошкодження майна позивачів внаслідок залиття, власником квартири [ADDRESS] була [PERSON], яка під час розгляду справи судом подарувала вказане майно [PERSON] Згідно довідки КП «Житлосервіс «Приозерне» від 02.03.2015 року № 50 в [ADDRESS] під час обстеження знаходився лише [PERSON] Крім того, діями відповідачів позивачам завдано моральної шкоди, яка полягала в душевних стражданнях та незручностях, які були викликані пошкодженням їх майна, погіршення умов проживання та потребою в додатковій організації умов проживання. В судовому засіданні представник позивачів підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який діє від свого імені та являється представником [PERSON] заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що винним у залитті, що відбулись являється житлово-експлуатаційна організація, яка здійснює обслуговування будинку по [ADDRESS], оскільки стан труб є незадовільним, що і призвело до залиття. З 05.10.2014 року у квартирі ніхто не проживав та [PERSON] дізнався про факт залиття від консьєржу. Крім того, відповідач намагався врегулювати спір в досудовому порядку та пропонував відшкодувати матеріальні збитки позивачам, проте вони відмовились. Крім того, вважає, що розмір матеріальної шкоди визначений позивачами є завищеним. В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] будь яких доказів суду не надав. Представник третьої особи в суд не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, будь-яких клопотань, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задовольнити позов частково з наступних підстав. Судом встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.12.1999 року та договором дарування 1/5 частини квартири від 11.03.2009 року (а.с. 7-8) Згідно актів про залиття від 09.10.2014 року та 31.10.2014 року, складених Житлово-експлуатаційною конторою 502, встановлено, що 05.10.2014 року та 29.10.2014 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття вищерозташованою квартирою [ADDRESS]. Причиною залиття стало те, що у кв. 46 здійснено переобладнання, перепланування. (а.с. 9-10) Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,яка ії заподіяла, за умови ,що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до звіту № 181/14 від 28.10.2014 року про визнання розміру матеріальних збитків, складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON], розмір матеріального збитку, який завдано в результаті залиття 05.10.2014 року квартири [ADDRESS] складає 18599,14 грн. ( а.с. 11-19) Суд вважає, зазначений звіт належним доказом, оскільки ушкодження конструктивних елементів квартири позивачів зазначених в актах залиття відповідають ушкодженням вказаним у звіті, крім того розрахунок проводився з обстеженням квартири позивачів, на підставі встановлених внаслідок огляду пошкоджень приміщень квартири та відповідно до вимог нормативних документів, діючих на території України, якими визначаються правила визначення вартості будівництва, проведення ремонту житла, тощо. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.12.2001 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с. 95) та квартира належала їй на праві приватної власності на час обох залиттів до укладення договору дарування квартири від 20.04.2015 року на користь [PERSON] (а.с. 126-129) Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося не з вини власника квартири [ADDRESS], або які б спростовували вказаний розмір заподіяної позивачам внаслідок залиття матеріальної шкоди. Суд вважає необхідним стягнути завдану матеріальну шкоду на користь позивачів саме з [PERSON], оскільки на момент залиття саме вона була власником квартири [ADDRESS], в розмірі 18599,14 грн., розподіливши його в рівних частках на кожного з позивачів. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При визначені розміру завданої моральної шкоди суд враховує глибину душевних переживань позивачів, ступінь порушення способу її життя, та

Outcome: partial