Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивачка 24.03.2015 року звернулася до суду з позовом, який 27.04.2015 року уточнила до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх доходів на утримання неповнолітньої дитини і додаткових витрат у розмірі 500 гривень щомісячно та стягнення одноразово додаткові витрати у сумі 12\~902,5 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від сумісного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з нею, тобто його матірю. Зі свого боку вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, необхідний відпочинок, оздоровлення та на інші життєві потреби дитини. Відповідач матеріально не утримує дитину. Однак неповнолітня дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, також він займається додатково карате та виявляє здібності до вивчення. Усе це потребує значних коштів та викликано розвитком здібностей дитини. В судове засідання зявився представник позивачки [PERSON] (діє на підставі ордеру та довіреності), позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, також вона зазначила, що відповідач знаходиться у Луганську на окупованій території та звязку з ним не має. Відповідач в судове засідання не зявився., суд сповіщав про слухання справи за смс повідомленням, проте причини неявки суду невідомі. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання у них народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 083675, виданим Державним відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції, актовий запис № 88 (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою, а також перебуває у позивачки на утриманні. Як вбачається з наданих позивачкою квитанцій, неповнолітній [PERSON] додатково відвідує ОО «Федерація киокушин карате» в Одеській області та сплачує щомісячно членський внесок. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суду невідомі відомості щодо стану здоровя відповідача який би не давав можливість йому сплачувати аліменти на дитину. У звязку з чим суд вважає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоровя та спроможний платити аліменти на утримання сина. Відомості що на його утриманні є інші неповнолітні діти, непрацездатні утриманці суду не надано.. Згідно ч.1 ст.181 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів який має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 30.12.2003, з дати надходження позовної заяви в суд, а саме 24.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.12.2021 року та вважає достатнім стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення половини понесених додаткових витрат, що викликані розвитком здібностей дитини у розмірі 3375 грн., то вони підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи з цього у позивача є правові підстави для предявлення вимог щодо стягнення частини понесених нею додаткових витрат, що викликані розвитком здібностей дитини, а саме на додаткові заняття спортом . При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням вищевикладеного, а також того, що судом встановлено, що неповнолітня дитина займається карате, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, що викликані розвитком здібностей дитини з відвідування занять в ГО «Федерація кокушин карате» та інших додаткових витрат в школі у розмірі 450 грн. щомісячно. Крім того позивачка також просить стягнути одноразово з відповідача додаткові витрати на дитину [PERSON] у розмірі 12\~902,5 грн., надавши суду копії квитанції про оплату членських внесків за займання дитини в ГО «Федерація кокушин карате в Одеській області». Позивачка також надала суду квитанції, щодо сплати членських внесків в ГО «Федерація кіокушин карате в Одеській області» за періоди з 06.01.2012 року по 04.03.2015 року на загальну суму 16\~450 гривень по 350-400 грн. щомісячно (а.с 13-18). Також суду надані копії Квитанцій за 2015р. в яких вказані суми проте відсутні призначення платежу, та інші реквізити хто ці кошти прийняв, печатка (а.с. 19-23), які додані позивачкою до уточненої позовної заяви. Суд не приймає до уваги ці квитанції оскільки вони не відповідають вимогам платіжного документу . Крім того суд не приймає до уваги зазначені витрати, так як аліменти за минулий час можуть бути присуджені якщо позивач надасть докази того, що вона вживала заходи, щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку ухилення останнього від їх сплати (ст. 191 ч.2 СК України). Позивачка такі докази суду не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивачка судовий збір не сплачувала, згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При цьому, згідно вказаного вище закону при поданні до суду позову майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1% від ціни позовних вимог, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2014 року становить 1 218 грн. Таким чином суд вважає, що стягненню з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 243, 60 гривень. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial