Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивачка 29 листопада 2013 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року по 08 жовтня 2013 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу жодної матеріальної допомоги на її утримання та на утримання сина не надає. Просила стягувати з нього кошти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років та аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надіслав письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на сина, стосовно стягнення коштів на утримання дружини заперечував в повному обсязі та просив відмовити в цій частині. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року по 08 жовтня 2013 року (а.с.3,4). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частки від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ «Зенітек-Україна» на посаді інженера - технолога і його заробітна плата за останні два місяці склала 3000 грн., тобто 1500 грн. в місяць (а.с.24). Таким чином, враховуючи те, що відповідач працевлаштований та враховуючи матеріальний стан позивача, суд приходить до висновку про можливість стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], починаючи з 29 листопада 2013 року до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню та враховуюче матеріальний стан позивача, відповідача, вважає, що з відповідача у судовому порядку можливо стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його заробітку, починаючи з 29 листопада 2013 року до досягнення неповнолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO] року, оскільки позивачка не працює, доглядає за дитиною і потребує допомоги з боку відповідача, а він таку допомогу може надавати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 487,20 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial