Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачки, який вподальшому уточнили та просять: Позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; Призначити опікунами [PERSON], [INFO] [PERSON], [PERSON]. Свої вимоги мотивують тим, що вони є дідусем та бабусею [PERSON]. Їх син [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, внаслідок яких в них [INFO] року народилась донька [PERSON].[INFO] року [PERSON] помер. Відповідачка відмовилась від утримання доньки і надала згоду на позбавлення її батьківських прав. [PERSON] після смерті батька мешкає разом з ним та перебуває на їх утриманні. За викладених обставин позивачі змушені звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивачі не з'явились, надали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с.29,33) . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надаласуду заяву, в якій зазначила, що з позовом згодна та просить розглянути справу за її відсутністю (а.с.32). Представник третьої особи - начальник Служби у справах дітей Одеської міської ради Дамаскіна І.В. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що з позовом згодна та просить розглянути справу за її відсутністю (а.с.35-36). Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. При досліджені матеріалів справи судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 10 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23 вересня 2013 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.9). [PERSON] 11 травня 2013 року уклала шлюб з [PERSON], внаслідок чого отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується актовим записом про шлюб №42 від 11 травня 2013 року. На підставі рішення Саратського районного суду Одеської області №513/760/16-ц від 30 серпня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] 29 березня 2018 року уклала шлюб з [PERSON], внаслідок чого отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується актовим записом про шлюб №29 від 29 березня 2018 року. Згідно із заявою [PERSON] від 11 липня 2018 року, засвідченою приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. та зареєстрованою у реєстрі за №1164, [PERSON] відмовляється від утримання та виховання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], дає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та не заперечує щодо призначення опікунами [PERSON], [INFO] - [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Як випливає з висновку Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №01-11/1815/1вих від 01 жовтня 2018 року, орган вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; вважає доцільним призначення опікунами над малолітньою [PERSON], [INFO] - [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-14). [PERSON] та [PERSON] є бабусею та дідусем [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 04 липня 1973 року (а.с.8). Позивачі матеріально та житлом забезпечені, що підтверджується довідкою (витягом з по господарського обліку) №125 від 19 жовтня 2018 року (а.с.10) та довідкою Центрального об'єднаного УПФУ в м. Одесі №6515 від 25 липня 2018 року (а.с.11). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків відповідачка не виконує, тривалий час з дитиною не проживає, станом здоров'я, успіхами дочки, її долею не цікавиться, участі у вихованні не приймає, вихованням не займається, самоусунилась від виконання батьківських обов'язків. Дана інформація також підтверджується висновком Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №01-11/1815/1вих від 01 жовтня 2018 року. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.2 ст.164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що відомості, викладені позивачами у позовній заяві підтвердженні письмовими доказами, а тому є достатні підстави позбавити позивачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та призначити опікунами останньої [PERSON] та [PERSON]. Крім того, згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції №0.0.1096691287.1 від 30 липня 2018 року вбачається, що позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 704 гривні 85 копійок ( а.с.1). Тож, враховуючи, що відповідачка позов визнала до початку розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved