Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаною позовною заявою до [PERSON], яку в наступному уточнили та остаточно просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду повязану з тимчасовою втратою працездатності в сумі 7386 грн. 58 коп. та моральну шкоду в сумі 40000 грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на лікування доньки [PERSON] в сумі 9383 грн. 40 коп., а також витрати на правову допомогу у сумі 1050 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачі зазначають, що 12.07.2014 р., приблизно о 19 год. 30 хв., не маючи законних підстав для керування транспортним засобом, під час руху, поблизу будинку № 95 по вул. Леніна в с. Рогань Харківського району Харківської області, [PERSON] здійснила наїзд на неповнолітню [PERSON], внаслідок чого потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалості розладу здоровя у вигляді закритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки в серединній третині із зсувом, а також легкі тілесні ушкодження, які призвели до короткострокового розладу здоровя, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, забиті рани обличчя, верхніх повік, суконюктивальні крововиливи, синці і садна обличчя. На лікування неповнолітньої потерпілої [PERSON] її матірю - [PERSON] були витрачені кошти в сумі 18\~633 грн. 40 коп., з яких відповідач [PERSON] відшкодувала лише 9\~250 грн.00коп. Крім того, позивач [PERSON] посилається на те, що для захисту прав її неповнолітньої доньки вона звернулась за правовою допомогою до адвоката. Таким чином, зазнала матеріальних витрат за сплату послуг адвоката у розмірі 1050 грн. 00 коп. Моральну шкоду позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП образ її життя вимушено змінився, вона тривалий термін була непрацездатною, її стан здоровя значно погіршився і вже не буде відновлений до попереднього стану, вона відчувала тривалий фізичний біль, обумовлений травмою, вона та її родина пережили нервовий струс. Також позивач [PERSON] посилається на те, що після ДТП вона тривалий термін була непрацездатною, у звязку з чим має право на відшкодування шкоди, повязаної з тимчасовою втратою працездатності в сумі 7\~386 грн.58 коп. Позивачі у судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] заперечували проти задоволення позову, вважаючи позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] незаконними та необґрунтованими, спираючись на раніше подані заперечення на позовну заяву. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку судовою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомила, тому суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволеню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 19.03.2015р. по справі № 635/750/15-к [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.75-77). Даний вирок в частині визнання винною [PERSON] і призначення їй покарання був залишений в силі ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 22.07.2015 р. В частині вирішення цивільного позову вирок скасований і призначений новий розгляд в порядку цивільного судочинства в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду. Відповідно до ч.4\~ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільні-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, факти, встановлені при розгляді кримінального провадження, є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Тому суд вважає встановленою вину [PERSON] у тому, що вона 12.07.2014 р., не маючи законних підстав для керування транспортним засобом, під час руху, поблизу будинку № 95 по вул. Леніна в с. Рогань Харківського району Харківської області, здійснила на [PERSON] наїзд, внаслідок чого потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідно до ч. 2.\~статті 1187 ЦК України\~«Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Автомобіль ВАЗ-21063, державний номер В8755ХІ, яким під час ДПТ керувала [PERSON] є джерелом підвищеної небезпеки і належить на праві власності [PERSON], що встановлено під час розгляду кримінального провадження та вироком Харківського районного суду Харківської області від 19.03.2015 р. та не оспорювалось сторонами під час судового розгляду цивільної справи. В результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалості розладу здоровя у вигляді закритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки в серединній третині із зсувом, а також легкі тілесні ушкодження, які призвели до короткострокового розладу здоровя, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, забиті рани обличчя, верхніх повік, суконюктивальні крововиливи, синці і садна обличчя, що підтверджується висновком експерта №1140-А/14 від 19.12.2014р., дослідженому у судовому засіданні (а.с.122-127). Відповідно до ч.1,2 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Відповідно до ст..1199 Цивільного кодексу України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Після досягнення потерпілим чотирнадцяти років (учнем - вісімнадцяти років) юридична або фізична особа, яка завдала шкоди, зобов'язана відшкодувати потерпілому також шкоду, пов'язану із втратою або зменшенням його працездатності, виходячи з розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати. Суду надані виписки з історії хвороби потерпілої [PERSON], призначення лікарів, довідки про тимчасову непрацездатність, документи про призначення інвалідності 3-ї групи, а також чеки про придбання медичних препаратів і конструкцій для операцій на загальну суму 18\~633 грн.40 коп. Як вбачається з позовної заяви і не заперечується відповідачем [PERSON], вона відшкодувала частину коштів на лікування потерпілої в загальній сумі 9\~250 грн. 00 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди повязаної з тимчасовою непрацездатністю потерпілої в сумі 7386 грн. 58 коп., а також витрат на лікування в сумі 9\~383 грн. 40 коп. Згідно ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 \~Постанови №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з наступними змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. У пункті 9 даної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в фізичному болю і стражданнях, викликаних каліцтвом; негативних емоціях та стресі, який вона та її родина пережили після ДТП. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, завданих позивачу [PERSON], виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 40000 грн. 00 коп. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на послуги адвоката у сумі 1050 грн. 00 коп., суду був наданий витяг з договору про надання правової допомоги б/н від 26.02.2015 р., укладений між позивачем [PERSON] і адвокатом [PERSON] в рамках кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] Згідно з оглянутою в судовому засіданні квитанцією, позивач [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 1050 грн.00 коп. (а.с. 117-120). Також суду наданий розрахунок витрат на правову допомогу, складений адвокатом. Відповідно\~до ч. 1\~ст. 124 КПК України\~у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, які, у відповідності з положеннями\~ст.118 КПК України\~складаються і з витрат на правовому допомогу. Згідно ч.1\~ст.84 ЦПК України, «витрати, пов'язані з платою послуг адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги». Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] компенсації за послуги адвоката. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved