Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивачі звернулися до Полтавського районного суду Полтавської області з позовомпро визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно та виділ майна в натурі в окрему одиницю, що є у спільній частковій власності, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що вони вирішили продати належну їм частину домоволодіння. Між тим, нотаріус відмовила у посвідченні договору купівлі-продажу, оскільки згідно штампу на технічному паспорті від 09.11.2016 року на території даного домоволодіння значаться самовільно збудовані обєкти. В судове засідання позивачі та представник позивача не зявилися, попередньо надавши до суду заяву про зменшення вимог та розгляду справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника при винесенні рішення покладалися га розсуд суду. Від третіх осіб: Департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області? КП БТІ Полтавського району та відділу містобудування та архітектури Полтавського району надійшли заяви про розгляд справи без їх участі надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечили. Відповідно до ч.4\~ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому уточнений позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається, на підставах, визначених законом. Відповідно до\~ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачі [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.04.2002 року, посвідченого Полтавською районною державною нотаріальною конторою, реєстровий напис № 2-248, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», 04.04.2002 року за реєстровим № 109, є власниками 1/2 частини житлового будинку з частиною надвірних побудов, що по вул. Грабовського, 3, в с. Терешки, Полтавського району, Полтавської області. Окрім цього, позивачі на підставі державного акту серії ЯЖ № 744928, виданого 20.01.2010 року Відділом Держкомзему у Полтавському районі, є власниками земельної ділянки кадастровий номер 5324085901:01:003:0081, площею 0,0641 га, що по вул. Грабовського, 3, в с. Терешки, Полтавського району, Полтавської області по ? частки у кожного. Інша ? частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, що по вул. Грабовського, 3, в с. Терешки, Полтавського району, Полтавської області на праві спільної часткової власності належить відповідачу [PERSON]. Земельна ділянка [PERSON] не приватизована. Також встановлено, що у 2016 році позивачі вирішили продати належну їм частину домоволодіння, однак нотаріус листом за вих. № 185 від 20.07.2017 року відмовила у посвідченні договору купівлі-продажу належної їм частки, оскільки згідно штампу на технічному паспорті від 09.11.2016 року на території даного домоволодіння значаться самовільно збудовані обєкти, а саме: 1.Самовільно реконструйований житловий будинок «А-1,А1-1,а,а1,а2,а3,а4» площею 147,0 кв.м. 2.Гараж «Б1» площею 19,9 кв.м. 3.Сарай «г» площею 22,0 кв.м. 4.Гараж «З» площею 52,8 кв.м. 5.Навіс «з» площею 12,9 кв.м. 6.Сарай «з1» площею 18,2 кв.м., якщо у встановленому законом порядку не буде введено в експлуатацію і не зареєстровано право власності на всі зазначені самовільно збудовані обєкти, жодних правочинів вона посвідчити не зможуть. Судом також встановлено, що із зазначеного переліку самовільно збудованих обєктів позивачі самовільно реконструювали житловий будинок «А-1, а, а2,а3,а4» площею 53,2 га та гараж літ. «Б1» площею 19,9 кв.м. Інші обєкти, а саме: самовільно реконструйований житловий будинок «А-1,А1-1,а1» площею 66,9 кв.м., сарай «г» площею 22,0 кв.м., гараж «З» площею 52,8 кв.м., навіс «з» площею 12,9 кв.м., сарай «з1» площею 18.2 кв.м. самовільно збудовано відповідачем [PERSON] [PERSON] це позивачі зверталися до відповідача, [PERSON], з пропозицією ввести в експлуатацію самочинно збудовані обєкти та зареєструвати на них право власності у встановленому законом порядку, але відповідач не має змоги ввести в експлуатацію самочинно збудовані обєкти, які ним збудовані, оскільки він до цього часу не приватизував земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні. Також встановлено, що позивач, [PERSON] в листопаді 2016 року звернувся до Полтавської РДА в Полтавській області із заявою про надання дозволу на введення в експлуатацію господарських будівель. Згідно листа № 4451/01-29 Полтавська РДА в Полтавській області від 29.11.2016р., встановлено, що для введення в експлуатацію зазначених обєктів, необхідно звернутися з відповідною заявою до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області (м. Полтава, вул. Гоголя, 25). В грудні 2016 року позивач [PERSON], направив відповідне звернення до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області. Листом від 26 грудня 2016 року за вих. № 1016-1.14/576 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області повідомив, що вирішити питання про введення в експлуатацію будівель, які збудовані самочинно, можливо лише після вирішення у суді питання щодо права власності на зазначені будівлі. Відповідно Рішення [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області б/н «Про затвердження назв вулиць в населених пунктах» від 16.02.2017 року затверджено провулок Грабовського. Згідно висновку № 5/6 від 26.05.2017 року експертного будівельно-технічного і оціночно-технічного дослідження, визначено, що частина житлового будинку літ. «А-1, А1-1, а, а1, а2, а3, а4, що розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,0641 га по пров. Грабовському,3 в с. Терешки, Полтавського району, Полтавської області, після проведення робіт по її реконструкції відповідає вимогам державних будівельних норм, що висуваються до житлових будинків, а саме відповідає вимогам п.п.2.13, 2.14, 2.26 ДБН.В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основне положення» в частині обємно\~планувального рішення. Частина житлового будинку має окремий хід та необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання комунальних послуг. Будівля гаражу літ.Б-1, яка розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,0641 га по пров. Грабовському,3 в с. Терешки, Полтавського району, Полтавської області, відповідає вимогам державних будівельних норм, які висуваються до будівель аналогічного призначення. Відповідно до п. 5 архітектурно-будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель по пров. Грабовського, 3 в с. Терешки, Полтавського району в результаті аналізу отриманих даних встановлено, що будівлі розташовані на ділянці без порушення Державних будівельних норм України ДБН 360-92** «Містобудування.Планування і забудова міських і сільських поселень». Технічний стан основних конструктивних елементів будівель задовільний. Самовільно реконструйований житловий будинок («А-1,А1-1,а,а1,а2,а3,а4») та господарські будівлі на пров. Грабовського, 3 в с. Терешки, Полтавського району, враховуючи рік побудови 1910, рік самовільної реконструкції 2003, згідно технічного паспорта, придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Суд вважає наведені обґрунтування в сукупності із доданими до матеріалів справи доказами є достатнім для визнання за позивачами права власності на самовільно реконструйоване (збудоване) ними майно. Відповідно до частини 1\~статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Порядок (процедура) здійснення такого розподілу спільного майна чи виділу частки передбачено Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за №774/14041 (надалі в тексті позову - Інструкція). Частиною 1.2. Інструкції передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку № 5/6 від 26.05.2017 року експертного будівельно-технічного і оціночно-технічного дослідження, складеного судовим експертом [PERSON] виділити в натурі частину домоволодіння № 3, після проведення робіт по її реконструкції, що розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,0641 га по пров. Грабовського, 3 в с. Терешки Полтавського району, Полтавської області, згідно фактичного порядку користування житловим будинком і господарськими будівлями, технічно можливо. Відповідно до \~абз. 1 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року\~(з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як видно з документів, долучених до даної позовної заяви, житловий будинок збудований таким чином, що кожній із сторін вже виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. На даний час між приміщеннями, які належать позивачам на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачеві, вже поставлені перегородки та проведені окремі комунікації, у кожного власника свій вхід до будинку, на земельних ділянках встановлений паркан, якій їх розділяє. Приміщень, якими ми користуємося з відповідачем спільно немає. Верховний суд України в\~п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~розяснив судам, що в спорах про\~поділ\~будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Отже, житловий будинок № 3, що знаходиться по вул. Грабовського в с. Терешки, Полтавського району, Полтавської області, необхідно поділити таким чином, щоб позивачу та відповідачу було виділено у власність відокремлену частину житлового будинку, яка б відповідала розміру їх часток у праві спільної часткової власності. Крім того, в\~ абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України розяснив, що при\~поділі\~жилого будинку суд зобовязаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Суд вважає, що позивачі мають право на виділ у натурі частки із спільного майна, а саме: ? частину житлового будинку з господарськими спорудами та ? частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою: провулок Грабовського, 3 в с. Терешки, Полтавського району, Полтавської області. Щодо виділу в натурі земельної ділянки, суд зазначає, що такий виділ землі базується за тими ж принципами та методичними підходами, які застосовуються до поділу житлового будинку, за виключенням того правила, що у випадку виділу в натурі частки земельної ділянки, співвласнику якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику. Про можливість обєднання в одному позові вимог про поділ житлового будинку та виділ частки земельної ділянки в натурі, зазначив Верховний суд України, який п. 11 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» розяснив, що одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. Окрім цього, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved