Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 07.05.2019 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких визначено рішенням Хустського районного суду від 07.05.2019 року разом з позивачкою. Діти знаходяться на її утриманні та вихованні. Сторони разом не проживають з листопада 2018 року, позивачка проживає в будинку своїх батьків разом з їхніми дітьми. Відповідач останнім часом не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що суттєво погіршує матеріальне становище позивачки. Позивачка ніде не працює, отримує пенсію через свій стан здоров`я. Позивачка займається домашнім огородництвом та вигодовує спільно з батьками свійську птицю для власного споживання, але не в змозі самотужки утримувати трьох неповнолітніх дітей. Відповідач також є пенсіонером за вади слуху, ніде не працює, іншої родини, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має.\~ Позивачка просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від заробітку відповідача на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх з позивачкою участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без їх з відповідачем участі, проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що він дійсно є інвалідом за вадами слуху і єдиним його доходом є пенсія по інвалідності розмір якої складає 1564,00 грн. Він не має змоги працювати у зв`язку з відсутністю на ринку праці роботи з урахуванням його фізичних особливостей, тому він як пенсіонер з інвалідністю не в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 07.05.2019 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких визначено рішенням Хустського районного суду від 07.05.2019 року разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає на належному рівні. Позивачка ніде не працює, отримує пенсію, яка їй призначена за вади слуху, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] . При розгляді даної справи встановлено, що відповідач ніде не працює та отримує пенсію, яка йому призначена за вади слуху. Згідно копії довідки про доходи №2595535534501677 від 25.11.2019 року сума пенсії відповідача за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року складає 9317,00 гр. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходу), суд вважає, що питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати за правилами ст. 183 СК України, визначивши розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який отримує пенсію по інвалідності, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial