Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з дійсною заявою, у якій просили визнати втратившим право користування жилим приміщенням [PERSON] та [PERSON] - відповідачів по справі. В поданій заяві позивачі зазначили, що вони є власниками будинку [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . З липня 2014 року відповідачі не проживають за адресою своєї реєстрації у зв`язку з виїздом на інше місце проживання. В зазначеному будинку не залишилося речей та документів відповідачів. В добровільному порядку вирішити питання про зняття з реєстрації відповідачі не бажають. За викладених обставин, позивачі не можуть розпоряджатися нерухомим майном за власним розсудом. За таких підстав, позивачі звертаються до суду із дійсною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням і проживання в ньому, у зв`язку з тим, що відповідачі тривалий час не проживають по зазначеній адресі за незалежних причин, ніяких обов`язків по оплаті комунальних послуг не несуть. До початку судового засідання позивачі надали суду заяву, в якій підтримали позовні вимоги, просили задовольнити поданий позов та справу роглядати без їх участі. З боку в відповідачів, до початку судового засідання на адресу суду надійшла заява, згідно якої вони визнали позовні вимоги, також просили розглядати справу без їх присутності у судовому засіданні. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке знаходиться у приватній власності позивачів і це регулюються положеннями житлового законодавства та Цивільного Кодексу України. На підставі ст.71 Житлового Кодексу УРСР (який є чинним) - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 Житловго Кодексу УРСР (який є чинним) - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст.150 Житлового Кодексу та ст.383 ЦК України - передбачено, що власник має право щодо розпорядження своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.6,7/ вбачається, що позивачі дійсно є власниками будинку [ADDRESS] на підставі рішення суду від 01.08.2019 року. Копією домової книги підтверджується факт реєстрації у вказаному будинку відповідачів - [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10,11). З акту, складеного депутатом Гірської міської ради Луганської області /а.с.12/ від 19.09.2019 року вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно не мешкають за адресою: [ADDRESS] , з липня 2014 року. Враховуючи надані позивачами докази до позову, суд вважає, що прав передбачених ст..78 Житлового Кодексу УРСР щодо зберігання прав на житло при тимчасовій відсутності наймача у відповідачів не виникає, так як позивачами доведено, що відповідачі тривалий час не виконують свої обов`язки по належному утриманню житла, без поважних причин, та відсутні у зазначеному житловому приміщенні понад 6 місяців також без поважних причин. А так, позивачами доведено, що реєстрація у зазначеному будинку відповідачів порушує їх право щодо розпорядження своїм житлом, як власників . При цьому також суд враховує той факт, що відповідачі визнали даний позов, в добровільному порядку, надали суду відповідну заяву. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мешкають в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] тривалий час, а саме понад шість місяців, а тому на підставі ст.71 ЖК України повиннні бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності їх понад встановлені строки без поважних причин. На підставі викладеного ст.71,72,78 ЖК України, положень ЦК України ,

Outcome: approved