Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності як за спадкоємцем за законом на 1/5 частину домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , що належала її чоловікові [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказала, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до двору колгоспника і в ньому проживали та були зареєстровані вона та її чоловік [PERSON] , а також діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і були власниками цього домоволодіння, однак не оформили правовстановлюючих документів. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила слухати справу у її відсутності. Представник Скала-Подільської селищної ради в підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позов визнав повністю та просить розглянути справу у відсутності представника відповідача. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в підготовче засідання не з`явилися. Від них поступили письмові заяви, в яких не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять справу слухати у їхній відсутності. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу 24 червня 2020 року листом №255/02-31 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на майно, яке складається з 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням Іванківської сільської ради від 02 березня 1994 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,30 га, в тому числі 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, яка згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 01 липня 2020 року №464, розташована в [ADDRESS] . Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації 17 грудня 2019 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 95398,00 грн., житловий будинок та сарай побудовано в 1971 році, погріб - в 1975 році. Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 01 липня 2020 року №463 та доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг с.Іванків Борщівського району Тернопільської області за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р. двір, що знаходиться в [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова двору, дружина - [PERSON] , а також їхні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, членам колгоспного двору, в тому числі спадкодавцю [PERSON] , належало право власності на спірне домоволодіння, по 1/5 частині кожному. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25 травня 1975 року Іванківською сільською радою, позивачка [PERSON] та спадкодавець [PERSON] зареєстрували шлюб 25 травня 1975 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №17. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с.Іванків Борщівського району (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 26 грудня 2018 року виконавчим комітетом Скала-Подільської селищної ради Борщівського району Тернопільської області). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , що підтверджується листом приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу 24 червня 2020 року листом №255/02-31, а також свідоцтвами про право на спадщину за законом від 30 вересня 2019 року за Р №№ 1650, 1651. За даними нотаріуса, до майна померлого [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу за № 136/2019 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені позивачки. Діти померлого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадкування, подавши відповідні заяви. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою [PERSON] , як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на 1/5 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] . На підставі ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved