Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтовування позову посилається на наступні обставини: Так,19.11.2015 року померла її мати [PERSON], яка за життя залишила заповіт,відповідно до якого все її майно заповідала як їй так і брату - [PERSON] в рівних частинах. 25 травня 2016 року помер її брат - [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району на підставі державного акту на право власності на землю серії ЗП № 055280, виданий на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 01.12.2003 року № 532, шляхом подачі відповідної заяви до Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області. Після смерті матері, [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 23,5200 га, яка розташована на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЗП № 055280, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45, виданий 26.05.2004 року на підставі рішення Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 01.12.2003 року № 532, кадастровий номер земельної ділянки 2324583800:04:002:0007. Звісними спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON]. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті матері вона звернулася до Приазовської районної державної нотаріальної контори,але у видачі свідоцтва їй було відмовлено,у звязку з неподанням нею правовстановлюючого документу на спадкове майно,оскільки у неї залишилась тільки копія Державного акту на право приватної власності на землю. Тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частину земельну ділянку,площею 23,5200 га за кадастровим номером земельної ділянки 2324583800:04:002:0007, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства після смерті [PERSON], померлої 19 листопада 2015 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась,належним чином повідомлена про день та час розгляду справи,надала заяву про розгляд справи у її відсутність,позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.39). Ухвалою суду від 25.01.2016 року судом вирішено вважати відповідачем за даним позовом - [PERSON] сільську раду, оскільки радою було надано під час розгляду цивільної справи рішення № 9 від 30.12.2016 року про реорганізацію Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області шляхом приєднання до [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області до 01.03.2017року (а.с. 83-85) Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не прибув, належним чином сповіщений про день та час розгляду справи, що підтверджується зворотною розпискою. Надав заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради (а.с.78). Відповідачка [PERSON] у судовому засідання не зявилась, належним чином сповіщена про день та час розгляду справи,надала заяву про розгляд справи у її відсутність,з позовом згодна в повному обсязі і просить його задовольнити (а.с.76). Відповідач [PERSON] у судовому засідання не зявився,належним чином сповіщений про день та час розгляду справи,надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі і просить його задовольнити (а.с.77). Представник третьої особи, відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області в судове засідання не прибув,хоча належним чином сповіщений про день та час розгляду справи,надавши заяву про розгляд справу у відсутність їх представника,зазначивши,що відповідно до державного земельного кадастру за гр. [PERSON] зареєстрована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 23,5200 га на території Надеждинської сільської ради. Кадастровий номер земельної ділянки 2324583800:04:002:0007, рішення суду просить прийняти на розсуд суду (а.с. 82). Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: згідно копії свідоцтва про смерть,виданого 23.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по мусту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис № 1924 (а.с.10) видно,що [PERSON] померла 19 листопада 2015 року, а відповідно свідоцтва про смерть, виданого 27.05.2016 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області,про що складено відповідний актовий запис № 880, [PERSON] помер 25.05.2016 року (а.с.7); згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЗП № 055280, площею 23,56 га, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45, виданий 26.05.2004 року на підставі рішення Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 01.12.2003 року № 532, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]: 04:002:0007, судом встановлено,що власником даної земельної ділянки є [PERSON] (а.с 9); згідно заповіту, складеної секретарем Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області від 14.01.2003 року, зареєстрований в реєстрі за № 223 (а.с.10) видно, що [PERSON] все своє майно заповіла як [PERSON] так і [PERSON] в рівних частинах. Приведені фактичні дані свідчать про наявність між сторонами цивільно-правових відносин. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи,яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Ст.1218 ЦК України передбачено, що складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день,з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. До складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1\~ст. 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У зазначеній частині статті закріплений принцип свободи заповіту, відповідно до якого особа має право на власний розсуд розпорядитися своїм майном на випадок смерті. Отже, [PERSON] скористалась своїм правом і згідно заповіту призначила спадкоємцями в рівних частинах свого майна як позивачку [PERSON] так і [PERSON] Садкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.\~ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до спадкової справи № 6/2016, відкритої 17.02.2016 року після померлої19 листопада 2015 року [PERSON]встановлено, що як 17.02.2016 року так і 18.03.2016 року на адресу державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори надійшли заяви від гр. [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - [PERSON] (а.с.45-56). Відповідно до спадкової справи № 26/2016 року, відкритої 06.06.2016 року після смерті [PERSON] померлого 25.05.2016 року встановлено, що на адресу приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] 06.06.2016 року надійшла заява від гр. [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON], а також заява від [PERSON] 06.06.2016 року про відмову від прийняття спадщини за законом (а.с. 57-75). Згідно ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Отже, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно до постанови державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 09.11.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують належність майна спадкодавцеві,а саме державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.8). Відповідно до вимог пункту 37 постанови Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2014 року № 50 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про надання дубліката свідоцтва державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє дублікат правовстановлюючого документу, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Аналізуючи зміст наведеної норми, слід зазначити, що діючим законодавством передбачено видачу дубліката державного акту про право власності лише у разі крадіжки, втрати, чи пошкодження оригіналу державного акту про право власності на землю з обов'язковим дотриманням встановленої процедури, яка передує видачі,а саме тільки його власнику. Отже позивачка за даним позовом не може отримати дублікат документу, оскільки з таким зверненням може звернутися лише власник [PERSON] Таким чином, вимога позивачки про визнання за нею права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом від 14.01.2003 року, ґрунтується на законі, оскільки\~\~вона в передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,але через ненадання правовстановлюючого документу-державного акту на право власності на земельну ділянку не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та у інший спосіб реалізувати своє право на спадкування за заповітом як звернення до суду із зазначеним вище позовом у неї немає, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved