Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним\~позовом до\~відповідача,\~у якому\~просять:\~«визнати за\~ [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на: Ѕ частину житлового будинку (А), загальною площею 81,8 м.кв., житловою площею 57,4 м.кв., Ѕ частину сараю (Б) площею 49,0 м.кв., Ѕ частину літньої кухні (В) площею 20,3 м.кв., Ѕ частину огорожі (№1) та Ѕ частину воріт (№2), які знаходиться по [ADDRESS] » та «визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на: Ѕ частину житлового будинку (А), загальною площею 81,8 м.кв., житловою площею 57,4 м.кв., Ѕ частину сараю (Б) площею 49,0 м.кв., Ѕ частину літньої кухні (В) площею 20,3 м.кв., Ѕ частину огорожі (№1) та Ѕ частину воріт (№2), які знаходиться по [ADDRESS] ». В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що [PERSON] , належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - колишній колгоспний двір, який складався із 2 (двох) членів. Членами колгоспного двору були:\~ [PERSON] (помер\~ [INFO] )\~та [PERSON] \~(померла\~ [INFO] ).За життя [PERSON] розпорядився своїм майном та склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів своєму синові [PERSON] . [PERSON] ,\~в свою\~чергу,\~склала заповіт,\~за яким\~заповіла все\~належне їй\~майно своїй\~дочці [PERSON] .. Зазначають, що звернулися до приватного нотаріуса для прийняття спадщини після батьків, однак їм було відмовлено у зв`язку з тим, що питання спадкування колгоспного двору вирішується виключно в судовому порядку. На даний час, позивачі бажають оформити право власності на вказаний будинок, тому просять у судовому порядку визнати їх власниками житлового будинку в [ADDRESS] . Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 27.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.19). У судовому засідання позивачі та їх представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити такі в повному обсязі. Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~однакчерез канцелярію суду подав «відзив на позов», у якому вказав, що Геленківська сільська рада Козівського району Тернопільської області визнає позовні вимоги позивачів та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.80). Заслухавши думку позивачів та їх представника, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] належить колгоспному двору, який складається з двох членів, головою якого був [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 17.03.1990 року (а.с.16). Відповідно до виписки з погосподарської книги станом на\~15.04.1991\~року від\~04.09.2017\~року, виданої Геленківською сільською радою\~Козівського району\~Тернопільської області, колгоспний двір складався з двох членів: [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] , то кожному із них фактично належить 1/2 частина колгоспного двору. Згідно із копій свідоцтв про смерть: серії [NUMBER] , виданого 03.03.2015 року, [PERSON] померла [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 12.11.2012 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.4, 9). Згідно з довідки Козівського РБТІ від 10.10.2017 року №88 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] . При цьому, кожному із зазначених осіб належить по 1/2 частини (а.с.14). 20.11.2012 року [PERSON] розпорядилася своїм\~майном та\~склала заповіт,\~згідно якого\~все майно,\~яке буде\~належати їй\~на день\~смерті заповіла\~позивачу [PERSON] (а.с.5). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2016 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Геленки Козівського району Тернопільської області (а.с.7). 07.09.2012 року [PERSON] розпорядилася своїм\~майном та\~склав заповіт,\~згідно якого\~все майно,\~яке буде\~належати йому\~на день\~смерті заповів\~позивачу [PERSON] (а.с.10). Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 01.08.2016 року встановлено, що батьком [PERSON] був [PERSON] (а.с.12). 03.11.2017 року приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою повідомила [PERSON] про те, що свідоцтво про право на спадщину на майно колгоспного двору видати не може, оскільки відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства і за таких обставин потрібно звертатися до суду за оформленням своїх спадкових прав (а.с.82). 28.11.2019 року приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою повідомила [PERSON] про те, що свідоцтво про право на спадщину на майно колгоспного двору видати не може, оскільки відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства і за таких обставин потрібно звертатися до суду за оформленням своїх спадкових прав (а.с.83). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями\~ст.1218 ЦК України\~до складу\~спадщини входять\~всі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинялися\~в момент його смерті. Крім того, ч.1\~ст.392 ЦК України\~закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] померли, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітами, відмов від прийняття спадщини не заявляли, в належному порядку прийняли спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за позивачами право власності по Ѕ частин на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сплачений позивачами судовий збір у розмірі 860,28 грн. залишити за останніми. На підставі викладеного,

Outcome: approved