Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] та з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група ТАС» на їх користь 99 597,06 грн. матеріальної шкоди; з [PERSON] на їх користь 1 860,00 грн. матеріальної шкоди та 50 000,00 грн. моральної шкоди та покласти на відповідачів судові витрати по справі. Позов обґрунтовують тим, що 07.03.2018 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Toyota Prado з номерним знаком [NUMBER], який належить йому на праві власності, рухаючись о 14 год. 27 хв. в м. Кропивницькому по вул. Шевченка, на перехресті вулиць Шевченка та Михайлівської, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Михайлівською не надав переваги в русі автомобілю Citroen C4 з номерним знаком [NUMBER], яким керував позивач [PERSON], та який належить їм на праві спільної сумісної власності, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. За фактом дорожньо-транспортної пригоди 07.03.2018 року на відповідача [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що своїми діями [PERSON] порушив пункти 2.3. «б» та 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року з подальшими змінами, за що передбачена відповідальність згідно зі ст.124 КУпАП. 10.04.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда розглянуто адміністративну справу № 405/1545/18 відносно [PERSON], його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Згідно звіту № 18-057 від 20.03.2018 року про експертну оцінку колісного транспортного засобу: вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Citroen C4 з номерним знаком [NUMBER] складає 99 597,06 грн. Ними здійснено витрати для відновлення порушеного права, а саме: за виготовлення Звіту про експертну оцінку колісного транспортного засобу сплачено 1 800,00 грн., що підтверджується договором № 059/057 на виконання експертної оцінки майна від 12.08.2018 року, актом № 59 прийому-передачі виконаних робіт від 20.08.2018 року, розрахунковою квитанцією серії ВААВ № 475865 від 20.03.2018 року; за направлення на адресу відповідача ПрАТ «Страхова Група ТАС» вимоги про відшкодування шкоди сплачено 33,00 грн. згідно фіскального чеку від 03.04.2018 року; за направлення на адресу відповідача [PERSON] вимоги про відшкодування шкоди сплачено 27,00 грн. згідно фіскального чеку від 12.04.2018 року. Загальна сума матеріальної шкоди складає 101 457,06 грн. (99 597,06 грн. + 1 800,00 грн. + 33,00 грн. + 27 грн.). На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Toyota Prado з номерним знаком [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], мав діючий страховий поліс № АК/6406294 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.05.2017 року, виданий ПрАТ «Страхова Група ТАС». Даний поліс підтверджує, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну одному потерпілому становить 100 000,00 гривень. З огляду на викладене 12.03.2018 року позивач [PERSON] було повідомила про вищезгадану дорожньо-транспортну пригоду відповідача ПрАТ «Страхова Група ТАС», а 29.03.2018 року та 03.04.2018 року вона звернувся до відповідача [PERSON] з заявою про перерахування суми страхового відшкодування в розмірі 99 597,06 грн., тобто в межах страхового ліміту 100 000,00 грн. Крім того, 12.04.2018 року ними було направлено вимогу [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди в результаті ДТП в сумі 99 597,06 грн., що підтверджується листом від 12.04.2018 року, копією опису вкладення в рекомендований лист від 12.04.2018 року та копією фіскального чека від 12.04.2018 року. Оскільки відповідачами не було вжито достатніх дій по відшкодуванню їм заподіяної матеріальної шкоди, останні звернулися за захистом своїх порушених прав з даним позовом, який просять задовольнити. При цьому, вони стверджують, що внаслідок ДТП, яка сталася 07.03.2018 року з вини відповідача [PERSON], їм заподіяно не лише матеріальну, але і моральну шкоду, оскільки вони зазнали душевного болю, порушено їх нормальний спосіб життя, вони змушені докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав. Моральну шкоду оцінили в розмірі 50 000,00 грн. та просять стягнути її з відповідача [PERSON] Позивачами 14.06.2018 року подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої вони просять стягнути з [PERSON] та ПрАТ «Страхова Група ТАС» на їх користь 42 588,04 грн. матеріальної шкоди; стягнути з [PERSON] на їх користь 1 860,00 матеріальної шкоди та 50 000,00 грн. моральної шкоди, з покладенням судових витрат на відповідачів. У зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог на 57 009,02 грн. просять повернути з Державного бюджету сплачений судовий збір в сумі 570,09 грн. на користь [PERSON], який сплатив судовий збір згідно квитанції № 1210-4165-2734-4894 в загальній сумі 1 514,57 грн. Дана заява мотивована тим, що 24.05.2018 року страхове відшкодування в сумі 57 009,02 грн. було перераховано відповідачем ПрАТ «Страхова Група ТАС» та зараховане ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок [PERSON] Позивачі в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, що викладені в позові та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просили позов задовольнити. Представник відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, відзив на позов, просить в його задоволенні відмовити. Заперечення обґрунтовані тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Citroen C4 з номерним знаком [NUMBER] становить 97 569,68 грн., а страхова сума за шкоду, заподіяну майну відповідно до полісу №АК/6406294 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.05.2017 року складає 100 00,00 грн., що не перевищує вартості відновлювального ремонту, а тому у позивачів немає підстав для застосування статті 1194 ЦК України. Щодо стягнення моральної шкоди, то позивачі не в повній мірі обґрунтували заявлений до стягнення розмір такої шкоди. Представник ПрАТ «Страхова Група ТАС» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав суду відзив на позов, в якому не визнав позовні вимоги, посилаючись, зокрема, на те, що товариством не було порушено строки виплати страхового відшкодування, передбачені пунктом 36.2. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.03.2018 о 14 год. 27 хв. в м. Кропивницькому Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Toyota Prado з номерним знаком [NUMBER] та Citroen C4 з номерним знаком [NUMBER] . Так, відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом Toyota Prado з номерним знаком [NUMBER], в м. Кропивницькому по вулиці Шевченка, на перехресті вулиць Шевченка та Михайлівської, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Михайлівською не надав переваги в русі автомобілю Citroen C4 з номерним знаком [NUMBER], яким керував позивач [PERSON], який рухався головною дорогою, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. За фактом дорожньо-транспортної пригоди на [PERSON] 07.03.2018 було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що своїми діями [PERSON] порушив пункти 2.3. «б» та 16.11. Правил дорожнього руху. 10.04.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда розглянуто адміністративну справу № 405/1545/18 відносно [PERSON] Дану особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована відповідачем ПрАТ «Страхова Група ТАС» згідно чинного, на дату ДТП, полісу № АК/6406294 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.05.2017 року, яким встановлено ліміт відповідальності за заподіяння матеріальної шкоди 100 000,00 грн. Судом також встановлено, що 24.05.2018 року відповідач ПрАТ «Страхова Група ТАС» перерахував позивачу [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 57 009,02 грн., що не оспорюється сторонами. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в і обсязі особою, яка її завдала, а ч.2 ст.1192 цього кодексу передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 (з послідуючими змінами) зазначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. Позивач [PERSON], з метою визначення розміру реальних збитків, звернувся до спеціаліста в галузі оцінки колісних транспортних засобів суб'єкта оціночної діяльності [PERSON], яким 20.03.2018 року було проведено експертну оцінку, належного позивачам на праві спільної сумісної власності, автомобіля Citroen C4 з номерним знаком [NUMBER]. Згідно Звіту №18-057 від 20.03.2018 року про експертну оцінку колісного транспортного засобу: вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Citroen C4 з номерним знаком [NUMBER] складає 99 597,06 грн., вартість матеріального збитку складає 63 977,97 грн. Відповідно до норм статті 1194 цього кодексу особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що вартість матеріального збитку складає 63 977,97 грн., а страховою компанією перераховано позивачу [PERSON], враховуючи положення ст. ст. 22, 29 та п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5 7009,02 грн., стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачів підлягає різниця в розмірі 5 968,95 грн. Крім того, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати, які позивачами зроблено для відновлення порушеного права, а саме: 1 800,00 грн. за виготовлення звіту № 18-057 від 20.03.2018 року про експертну оцінку колісного транспортного засобу, що підтверджується, зокрема, розрахунковою квитанцією серії ВААВ № 475865 від 20.03.2018 року та 27,00 грн. за направлення на адресу відповідача [PERSON] вимоги про відшкодування шкоди, що підтверджується фіскальним чеком від 12.04.2018 року. Вирішуючи спір в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує положення ст. 23 ЦК України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася 07.03.2018 з вини відповідача [PERSON], позивачам заподіяно не лише матеріальну, але і моральну шкоду, оскільки останні зазнали душевного болю, порушено їх нормальний спосіб життя, вони змушені докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав. При цьому, судом враховується, що наявні всі складові правопорушення, які мають бути з'ясовані при стягненні моральної шкоди, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 1 липня 2010 року зокрема зазначив: 37. Суд нагадує свою постійну позицію про те, що заявнику не може бути пред'явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» (Аntipenkov v.Russia), скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» (Рshenichnyу v.Russia), скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації (Grabayev v.Russia), скарга № 38411/02, § 113, ЕСНR 2007VІІ (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р .) у справі «Грідін проти Російської Федерації» (Gridin v.Russia), скарга № 4171/04, § 20 березня). Як вбачається з практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що заявнику не може бути пред'явлено вимогу про надання будь - якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. При визначені розміру моральної шкоди судом враховані викладені в позовній заяві доводи позивачів щодо спричинення їм моральної шкоди внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON], та з'ясовані в ході судового засідання обставини. Зважаючи на обсяг душевних страждань, спричинених в результаті пошкодження належного позивачам автомобіля, неможливості ним користуватись і вести звичний спосіб життя, втрати спокою, отримання душевних хвилювань, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної в сумі 4000,00 грн. по 2 000 грн. кожному. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд враховує, що позивачами сплачено судовий збір в сумі 1 514,57 грн. за подання позову та в сумі 352,40 грн. за забезпечення позову. З огляду на те, що страхова компанія перерахувала позивачу [PERSON] - 57 009,02 грн. і позивачами зменшено розмір позовних вимог на вказану суму, сплачений судовий збір в сумі 570,09 грн. підлягає поверненню позивачу [PERSON], який сплатив судовий збір згідно квитанції № 0.0.1021663038.1 від 16.02.2018 року в загальній сумі 1 514,57 грн. При цьому суд враховує положення п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 544,48 грн. за подання позову та в сумі 352,40 грн. за забезпечення позову покладаються на відповідача [PERSON]

Outcome: partial