Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 02.12.2019р звернулася до Краматорського міського суду з дійсним позовом, вказуючи, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] на території Будьоннівського району тимчасово окупованого м.Донецька. Зазначає, що документи, які можуть підтвердити факт смерті батька [PERSON] , не відповідають вимогам законодавства України та на їх підставі неможливо зареєструвати смерть померлого, оскільки вони видані на тимчасово окупованій території України. Після смерті [PERSON] , через скрутне матеріальне становище, незадовільний стан здоров`я та небезпеку для життя при перетині лінії розмежування, яка утворилася між тимчасово окупованими територіями Луганської, Донецької областей та підконтрольними уряду територіями України, вона ( [PERSON] ) не змогла своєчасно отримати свідоцтво про смерть померлого батька державного зразку та, відповідно, своєчасно звернутись до органу нотаріату із заявою про прийняття спадщини, тому лише 19.06.2019р на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області було встановлено факт смерті [PERSON] , а [INFO] вона ( [PERSON] ) отримала свідоцтво про смерть батька. Зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії померлого, у зв`язку з чим вона ( [PERSON] ) звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області для оформлення спадщини, де отримала письмову відповідь з відмовою на підставі пропуску строку для прийняття спадщини. З посиланням на положення ст.9-1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», просить визначити їй ( [PERSON] ) додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] терміном у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Позивачка [PERSON] в позовній заяві просить розглядати справу без її участі. [PERSON] , представник позивачки, заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні та в наданій суду заяві просить розглядати справу за його відсутністю. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Будьоннівської районної у місті Донецької ради, який про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без повідомлення причини неявки. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надавав. Суд згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачено\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1\~ст.5\~ЦПК України). Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст.ст.12,\~13,\~81 ЦПК України\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього\~Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] від 27.06.1950р, актовий запис №1362), копії свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (серія [NUMBER] від 14.09.1974р, актовий запис №920), відповідно до якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », судом встановлено, що [PERSON] являється рідним батьком позивачки [PERSON] . Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть [PERSON] (серія [NUMBER] , виданого 18.07.2019р у відділі ДРАЦС по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Паловграду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №08) убачається, що останній помер [INFO] на тимчасово окупованій території України - у Будьоннівському районі м.Донецьк, Україна. 22 липня 2019 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] . Листом від 28.11.2019 №202/01-16 приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пятковський О.О. повідомив позивачку [PERSON] про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у зв`язку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пятовського Олексія Олександровича від 22.04.2020р за №34/01-16: спадкова справі після смерті [PERSON] [INFO] , померлого [INFO] , на території України не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.04.2020р за №60041345; на підставі Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.04.2020р за №60041323, заповіт від імені [PERSON] на території України не посвідчувався; інформації про спадкоємців, які прийняли спадщину, після [PERSON] , фактично або спадкоємці, які відмовилися від спадщини на користь інших спадкоємців, немає. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Частиною третьою ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає встановленим, що позивачка [PERSON] пропустила строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] з поважної причини. Як вбачається з матеріалів справи спадкодавець [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України, а саме, у м.Донецьк Донецької області. А тому позивачка [PERSON] , яка мешкає у м.Донецьк Донецької області, у зв`язку із ускладненим проїздом лінії розмежування, зазнавала труднощі для вирішення питання в суді щодо встановлення факту смерті [PERSON] , отримання в органах ДРАЦС законного свідоцтва про його смерть та звернення до нотаріуса у встановленому законом порядку для оформлення спадщини. Таким чином, позивачці слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю три місяця з дня набрання чинності судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved