Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання заповіту від 23.10.2012 року, складеного [PERSON], яка померла 27.03.2013 року, недійсним. Позов обґрунтовується тим, що згідно заповіту від 04.06.2009 року [PERSON] заповіла своє майно [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] дізналися про існування іншого заповіту, за яким все майно померла заповіла [PERSON] Посилаючись на те, що померла внаслідок хвороби не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а також підпис від її імені виконаний іншою особою, просили визнати заповіт від 23.10.2012 року, складений [PERSON], недійсним. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали повністю, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та за наявних у справі матеріалів, відповідно до положень статей 280-292 ЦПК України. Третя особа - державний нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 04.06.2009 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] посвідчено заповіт, згідно з яким [PERSON] заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та приватизовану земельну ділянку площею 0,2199 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться у с.Петрівка Полтавського району та області по вул.Кондратюка, 4 дочці - [PERSON], а приватизовану земельну ділянку площею 0,0887 га, передану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с.Петрівка Бричківської сільської ради Полтавського району та області дочці - [PERSON] (т.1 а.с.9). Згідно із заповітом від 23.10.2012 року, посвідченим державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось і взагалі все те, що належатиме на день смерті та на що законом матиме право, заповіла [PERSON] (т.1 а.с.10). [PERSON] померла 27.03.2013 року (т.1 а.с. 8). Заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Згідно із частинами 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Як вбачається з висновку експерта судової почеркознавчої експертизи від 05.10.2017 року №47, рукописний текст та підпис від імені [PERSON] у заповітах від 04.06.2009 року та від 23.10.2012 року виконаний різними особами (т.2 а.с.78-90). Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися позивачі як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заповіт, складений 23.10.2012 року, є нікчемним, оскільки волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі . За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved