overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивачі\~ звернулися до суду з позовом і просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №12 по вул.Мележика в смт.Чорнухи Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 14.03.2016 року. Свої вимоги обгрунтовували тим, що їх батько був власником будинку, який розташований за адресою: смт.Чорнухи по вул.Мележика,12 Полтавської області, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вони не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Посилаючись на викладене просили визнати за ними право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.\~ Позивач та представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Чорнухинська селищна рада Полтавської області надала суду письмову заяву в якій просили справу розглянути за відсутності їх представника, заперечень не мають (а.с.44). За правилами ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1261 ЦК України\~ позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті 14.03.2016 р. в смт.Чорнухи Полтавської області [PERSON] Позивачі позбавлені змоги оформити права на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.20). Оскільки спадковий будинок по вул.Мележика,12 в смт.Чорнухи Полтавської області належав померлому [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі №5.1(а.с.34), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності\~ позивачів підлягає захисту, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому необхідно зазначити, що Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, передбачалась обовязкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В силу п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 (із змінами), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом і просили визнати за ними право власності по 1/2 частині за кожним на земельну частку (пай) розміром 4,94 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]., яка померла 04.02.2009 року в с.Руднєве Путивльського району Сумської області, яка була власником цього майна на підставі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно вони змоги не мають з причини відсутності оригіналу сертифікату на цю земельну частку (пай). Позивачі в судове засідання не зявились, справу просили розглянути за їх відсутності, позовні вимоги повністю підтримують. (а.с.35-35). Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника (а.с.42). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 04.02.2009 (а.с.4,6-11,14). Спадкове майно складається з земельної частки (па) розміром 4,94 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області, яке набуто [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.06.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1136 (а.с.9). Таким чином позивачі є спадкоємцями за законом на майно померлої матері [PERSON], оформили право власності на інше належне їй майно , однак оформити право власності на вказану земельну частку/пай не можють з причин відсутності правовстановлюючих документів, що і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадкове майно, іншим шляхом, ніж через суд, вони не можуть захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за ними право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом і просили визнати за ними право власності по ? частині житлового будинку з господарськими спорудами №31 по вул.Косий Хутір в с.Піски-Удайські Чорнухинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 30.03.2015 року. Свої вимоги обгрунтовували тим, що вони є спадкоємцями за закономпершої черги після [PERSON], який був власником будинку, розташованого за адресою: с.Піски-Удайські вул.Косий Хутір,31 Чорнухинського району Полтавської області, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вони не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за відсутності його представника, заперечень не мають (а.с.30). Третя особа також надала суду письмову заяву, в які просить справу розглянути без участі його представника (а.с.31). Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті 30.03.2015 р. в с.Піски-Удайські Чорнухинського району Полтавської області [PERSON] (а.с.3,6,8, 16-18). Спадковий будинок по вул.Косий Хутір, 31 в с.Піски-Удайські Чорнухинського району Полтавської області належав померлому [PERSON] на підставі запису в картці обєкта погосподарського обліку №0268-1 в с.Піски-Удайські Чорнухинського району Полатської області (а.с.24, 25). Як спадкоємці за законом першої черги позивачі вчасно прийняли спадщину шляхом подання заяви державному нотаріусу, [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно померлого (а.с.17, 19-21), але оформити право власності на вказаний будинок вони не можуть з причин відсутності правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.16). Таким чином, з огляду на викладене, відповідно до ст.392 ЦК України, право власності позивачів підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом і свої вимоги мотивували тим, що рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 15.12.2009 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділено у власність ангар, побудований у 1988 році, електробалку, 1981 року випуску, які знаходяться на території тракторної бригади за межами с.Богодарівка по вул.Дружба, 23 Чорнухинського району Полтавської області. Відповідно до вказаного рішення, вищезазначені особи є співвласниками пайового фонду КСП ім.Шевченка, який реорганізовано в ТОВ «Селянська спілка ім.Шевченка», мають свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, видані Богодарівської сільською радой Чорнухинськоо району Полтавської області, а саме: -[PERSON], свідоцтво серії ПО №010862, частка в розмірі 7\~598 грн або 0,32 відсотка від загальної вартості всього майна; -[PERSON], свідоцтво серії ПО №011250, частка в розмірі 10\~684 грн або 0,45 відсотка від загальної вартості всього майна; -[PERSON], свідоцтво серії ПО №010972, частка в розмірі 12\~581 грн або 0,53 відсотка від загальної вартості всього майна; -[PERSON], свідоцтво серії ПО №010971, частка в розмірі 17\~806 грн або 0,75 відсотка від загальної вартості всього майна; -[PERSON], свідоцтво серії ПО №010863, частка в розмірі 10\~684 грн або 0,45 відсотка від загальної вартості всього майна; -[PERSON], свідоцтво серії ПО №332593, частка в розмірі 6 408 грн або 0,27 відсотка від загальної вартості всього майна. Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20.09.2017 року встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] Враховуючи те, що частки кожного із позивачів у відсотковому відношенні судом не було визначено, що перешкоджає реєстрації права власності позивачів у реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому порядку та на реалізацію прав власників, загальна сума вартості часток складає 65\~761 грн, позивач [PERSON] просить визначити його частку в обєкті нерухомого майна - ангарі, в розмірі 25,99%, позивач [PERSON] в розмірі 27,8 %. Позивачі в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, надали на адресу суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнають повністю, та просили розглянути справу без їх участі. (а.с.27-32). З огляду на те, що відповідачами було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом на обґрунтування позову зазначають, що відповідач з грудня 2004 року зареєстрований в квартирі [ADDRESS], власницею якої є позивачка. Відповідач фактично ніколи не проживав в квартирі, був формально зареєстрований за згоди позивачки у зв'язку із необхідністю працевлаштування. Наявність зареєстрованої особи у квартирі, яка не несе витрат на її утримання створює позивачці перешкоди. Позивачка посилаючись на ці обставини просить визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Третя особа - [PERSON], який є чоловіком позивачки, у судовому засіданні пояснив, що відповідач - це його племінник, який звернувся у 2004 році із проханням про реєстрацію у квартирі з метою працевлаштування, однак у квартирі ніколи не проживав, спілкування між ними немає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, вислухавши сторони, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач з грудня 2004 року зареєстрований в квартирі [ADDRESS], власницею якої є позивачка. З акту про непроживання вбачається, що відповідач не проживає у квартирі. Задовольняючи позов суд виходить з правил ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно якої, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням) і тому визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття їх з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Вказують, що в квартирі зареєстрований відповідач, яка вже протягом року за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги не сплачує, обов'язки з утримання квартири не виконує. Місце знаходження її невідоме. Тому просили визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачі та їх представник надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримали, проти задоволення позову в заочному порядку не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання. За таких обставин, зі згоди позивачів та їх представника, суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що у вказаній квартирі крім власників та онука [PERSON], зареєстрована колишня дружина [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що доводи викладені в позовній заяві про те, що відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] понад встановлені строки без поважних причин, узгоджуються з дослідженим судом доказами та самим відповідачем не спростовані, суд задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом посилаючись на ту обставину, що їм належить на праві приватної власності частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі прописаний відповідач, перешкоджаючий розпоряджатися майном. Позивачі просять суд зобов'язати відповідача не перешкоджати їм в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явилися надали суду заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа надала суду заяву, про розгляд справи за відсутністю їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовну заяву обґрунтованою і підлягаючу задоволенню, оскільки позивачам дійсно належить на праві приватної власності частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наданим свідоцтвом про право власності на житло. Згідно наданої копії домової книги відповідач не мешкає за зазначеною адресою з 2008 року, тобто понад шість місяців. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України за тимчасово відсутнім наймачем, або членами його сім'ї зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач не проживає в квартирі понад шість місяців, проте залишається зареєстрованим і за нього сплачуються комунальні послуги, у зв'язку з чим позивач обмежений в своєму праві користування та розпоряджання майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON], 1984 року народження, уродженця п. Луганське Артемівського району Донецької області, таким, що втратив право на користування жилою площею в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що вони є власниками двокімнатної квартири [ADDRESS]. В березні 2012 року в зазначеній квартирі після звільнення з місць позбавлення волі, як член сім'ї був зареєстрований [PERSON] Зареєструвавшись у квартирі відповідач не провів в ній жодного дня, на роботу в м.Світлодарськ офіційно не влаштовувався, де він перебував весь час і де перебуває зараз позивачам не відомо. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та наполягали на їх задоволені. Позивач [PERSON] повідомлена про місце та час розгляду справи належним чином, до суду не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справу за її відсутністю, в якій позовні підтримала позовні вимоги. Позивачі не заперечували проти постановлення заочного рішення, надавши заяви. Відповідач, повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином, до суду не з'явився та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки. Суд, заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засідані встановлено, що позивачі є власниками квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.3-4), в якій окрім позивача [PERSON] зареєстрований її чоловік - позивач [PERSON] та її син - відповідач [PERSON] (а.с.5). Відповідно до пояснень позивачів [PERSON] та [PERSON], відповідач не проживає в належній їм на праві власності квартири з дати реєстрації з власної волі і де він мешкав весь час та де мешкає на день розляду судом справи позивачам не відомо. Свідки [PERSON],[PERSON] підтвердили в судовому засіданні непроживання відповідача з 2012 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач відсутній за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, та відповідно до 2 ст. 405 ЦК України втратив право на користування квартирою [ADDRESS], яка на праві власності належить позивачам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], покликаючись на те, що відповідач влітку 2011 року переїхав зі своєю матір'ю проживати по місцю її народження та реєстрації у [ADDRESS] та з цього часу не проживає у квартирі [ADDRESS]. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім того, відповідно до ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним систематично не вносять квартирної плати і плати за комунальні послуги. Як встановлено в судовому засіданні в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], який без поважних на те причин, не проживає у спірній квартирі з 2011 року, що стверджується актом ЛКП «Богданівка» від 11 січня 2016 року, 16 червня 2016 року. /а.с. 10, 11/ Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2011 року, а тому відповідача [PERSON], 30 жовтня 2008 року слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що спірна квартира належить державному житловому фонду та знаходиться у відомстві виконкому Комінтернівського району м. Харкова. В вказаній квартирі постійно мешкають позивач з двома синами та її батько [PERSON] Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» в спірній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач по справі. Однак , з 01.09.2008 року та по теперішній час відповідач в квартирі [ADDRESS] не мешкає , особистих речей не має , за комунальні послуги не сплачує , у витратах на утримання квартири участь не бере , інше місце проживання останнього невідоме . В судове засідання позивачі не з,явилися , надали заяви про розгляд справи за їх відсутності , позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з,явився , про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Опікунська рада при Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради в судове засідання з,явився, при постановленні рішення покладався на розсуд суду . Суд, вислухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить територіальній громаді м. Харкова, особистий рахунок відкрито на ім,я [PERSON] Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №20 від 14.11.2014 року за № 2448 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачі [PERSON] ,її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ,відповідач [PERSON] Як вбачається з заяв сусідів в спірній квартирі відповідач [PERSON] на теперішній час не мешкає з 2008 року . Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] не мешкає в спірній квартирі більш ніж шість місяців , не сплачує комунальні послуги , особистих речей в квартирі немає та відповідно до ст.. 71 ЖК України суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: approved