Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 31.07.2007 року в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 4/5 частину будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, що належала спадкодавцю згідно висновку ТОВ «БТІ СЕРВІС» від 18.08.2016 року та даних погосподарських книг Парпуровецької сільської ради Вінницького району і була збудована ним за життя. Згідно свідоцтва № 212 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 16.09.1988 року виконкомом Парпуровецької сільської ради на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради за № 167 від 23.05.1987 року, 1/2 частка житлового будинку № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], як дружина спадкодавця. Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], [PERSON] та його мати [PERSON], які у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори та на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, з урахуванням 3/4 часток майна від яких відмовилися діти спадкодавця та його мати. Заяву про видачу їй свідоцтва про право власності як пережитому подружжю вона не подавала. Будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області було розділено на дві окремі частини (квартири) з окремими виходами і має два окремих погосподарських номери. Також на імя [PERSON] та на імя [PERSON] було видано два свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за № 212 та № 211 від 16.09.1988 року, в яких вказано, що вони є співвласниками по 1/2 ідеальній частці будинковолодіння, кожний. Однак, фактично розмір часток кожного співвласника даного будинковолодіння, який би враховував конкретні приміщення, будівлі та споруди, які були збудовані [PERSON] та [PERSON] до цього часу не визначався. Позивачами було проведено розрахунок часток у спільній власності на будинковолодіння, відповідно до якого розмір частки спадкодавця [PERSON] у будинковолодінні № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області складає 4/5, а позивача [PERSON] 1/5. Майно колгоспного двору частини будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, яка дорівнює 4/5 частки було створено працею та коштами [PERSON] Інша частина будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, яка дорівнює 1/5 частки і належить [PERSON] відноситься до суспільної групи робочих дворів станом на 1991 рік і єдиним членом двору є [PERSON] В звязку з приналежністю частини спадкового будинковолодіння колгоспному двору та неможливістю визначити у ньому частку спадкодавця в позасудовому порядку, позивач [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, а позивач [PERSON] не має можливості виділити в натурі належну їй частку в зазначеному будинковолодінні, тому вони вимушені були звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник згідно договору про надання правової допомоги [PERSON] в спільній заяві зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а представник відповідача сільський голова Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області у вирішенні спору покладається на думку суду. Згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь\~\~у\~\~справі,\~\~має\~\~право\~\~заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 31.07.2007 року в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 083605 від 02.08.2007 року (а.с. 5). На день своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою № 497, виданою виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області станом на 14.07.2016 року (а.с. 37). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі й на 4/5 частку будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області. Згідно копії свідоцтва № 212 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 16.09.1988 року виконкомом Парпуровецької сільської ради на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради за № 167 від 23.05.1987 року, 1/2 частка житлового будинку № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 12). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору за адресою: с. Хижинці, вул. Шевченка, 30, Вінницького району Вінницької області значився [PERSON], а членами двору його дружина [PERSON] та їхні діти: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями виписок з погосподарських книг Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 44, 46, 48, 50, 52, 53). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], як його дружина, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 368243, виданого 02.10.1977 року Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с. 6). Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори та на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 29.09.2015 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 2-3845, з урахуванням 3/4 (трьох четвертих) часток майна від яких відмовилися діти померлого: [PERSON], [PERSON] та мати померлого [PERSON], що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с. 10). Згідно позовної заяви, заяву про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності як пережитому подружжю вона не подавала, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 2396/01-16 від 24.09.2016 року (а.с. 69). Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті 31.07.2007 року [PERSON] є його діти: [PERSON], [PERSON] та його мати [PERSON], які у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується зазначеним вище листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 2396/01-16 від 24.09.2016 року, з якого також вбачається, що інших спадкоємців першої черги за законом, крім вказаних, та спадкоємців за заповітом немає (а.с. 69). Відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] також підтверджується довідкою № 500, виданою виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 14.07.2016 року (а.с. 40). Будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області було розділено на дві окремі частини (квартири) з окремими виходами і має два окремих по господарських номери, що підтверджується виписками з погосподарських книг Парпуровецької сільради Вінницького району Вінницької області (а.с. 43-54); копією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 15.06.2016 року (а.с. 13-17). Також на імя спадкодавця [PERSON] та на імя позивача [PERSON] було видано два свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за № 212 та № 211 від 16.09.1988 року, в яких вказано, що вони є співвласниками по 1/2 ідеальній частці будинковолодіння, кожний, що підтверджується копією свідоцтва № 212 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 16.09.1988 року виконкомом Парпуровецької сільської ради на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради за № 167 від 23.05.1987 року, на імя спадкодавця [PERSON] (а.с. 27); копією технічного паспорта на будинковолодіння, розташоване в с. Хижинці по вул. Шевченка, 30, Вінницького району Вінницької області, виготовленого БТІ станом на 07.09.1988 року (а.с. 27-29); довідками № 428 та № 429, виданими виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 15.06.2016 року (а.с. 41, 42). Однак, фактично розмір часток кожного співвласника даного будинковолодіння, який би враховував конкретні приміщення, будівлі та споруди, які були збудовані [PERSON] та [PERSON] до цього часу не визначався. Так, в одній частині будинку проживала і проживає до теперішнього часу [PERSON], що підтверджується довідкою № 428, виданою виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 15.06.2016 року (а.с. 41). Частина будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, якою володіє та користується [PERSON] складається з наступних будівель та споруд: квартира № 1 в житловому будинку під літерою «А», загальною площею 45,6 кв.м, загальною площею житлових приміщень 34,7 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, площею літніх приміщень 10,9 кв.м, з прибудовою «а2», ганком, в які входять: веранда І площею 10,9 кв.м, кімната 1-1 площею 16,8 кв.м, кімната 1-2 площею 17,9 кв.м, а також 1/2 частина погребу «П/Б», які становлять 1/5 частку від загального нерухомого майна, що підтверджується листом № 593 від 18.08.2016 року за підписами директора ТОВ «БТІ СЕРВІС» [PERSON] та інженера ТОВ «БТІ СЕРВІС» [PERSON] (а.с. 18). Інша частина будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області була збудована [PERSON] в установленому законом порядку і за згодою іншого співвласника [PERSON] та складається з: квартири № 2 в житловому будинку під літерою «А» загальною площею 88,7 кв.м, загальною площею житлових приміщень 83,9 кв.м, житловою площею 56,5 кв.м, допоміжною площею 27,4 кв.м, площею літніх приміщень 4,8 в.м, з прибудовами «а3» з ганком, прибудовою «а4», в які входить: кухня 2-1 площею 11,4 кв.м, санвузол № 2-2 площею 4,5 кв.м, передпокій 2-3 площею 11,5 кв.м, кімната 2-4 площею 12,1 кв.м, кімната 2-5 площею 22,1 кв.м, кімната 2-6 площею 22,3 кв.м, котельня ІІ площею 4,8 кв.м, а також 1/2 частина погребу «П/Б»; сарай; літня кухня під літерою «Б», прибудова «б1», убиральня «Г», гараж «Д», альтанка І, огорожа № 4, хвіртка № 5, хвіртка № 6, ворота № 7, ворота № 8, вигрібна яма № 9, криниця № 10, які становлять 4/5 частки від загального нерухомого майна, що підтверджується листом № 593 від 18.08.2016 року за підписами директора ТОВ «БТІ СЕРВІС» [PERSON] та інженера ТОВ «БТІ СЕРВІС» [PERSON] (а.с. 18). Ці факти також підтверджуються копією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 15.06.2016 року (а.с. 13-17); копією справи № 86 відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, де забудовником зазначений [PERSON], в якій наявні рішення № 180 виконкому Вінницької районної ради від 11.05.1977 року про надання дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку, акт про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 21.02.1977 року, свідоцтво на забудову садиби, план забудови садиби, проект житлового будинку (а.с. 19-26). Також цей факт підтверджується копією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 16.09.1988 року (а.с. 27-30) та копією акта, складеного 01.07.2016 року комісією за участю сусідів і іншої співвласниці [PERSON], затвердженого Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області. В даному акті, зафіксовано усі будівлі та споруди, якими в дійсності володіє та користується [PERSON] і якими за життя володів та користувався [PERSON] (а.с. 31). До складу будинковолодіння не входять жодні самочинні будівлі чи споруди, що підтверджується копією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 15.06.2016 року (а.с. 13-17). Судом встановлено, що майно колгоспного двору, яка дорівнює 4/5 частки будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, було створено працею та коштами спадкодавця [PERSON], що підтверджується вищезазначеними копією справи № 86 відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, в якій забудовником зазначений [PERSON] (а.с. 19-26) та копією акта, складеного 01.07.2016 року комісією за участю сусідів і іншої співвласниці [PERSON], затвердженого Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області. В даному акті, зафіксовано усі будівлі та споруди, якими в дійсності володіє та користується [PERSON] і якими за життя володів та користувався [PERSON] (а.с. 31). Інші члени двору, а саме діти спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON]: [PERSON], [PERSON] на дане майно не претендують, а також не створювали його своєю працею та коштами, про що свідчить їх письмова відмова від прийняття спадщини на користь матері [PERSON] Інша частина будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, яка дорівнює 1/5 частки і належить [PERSON] відноситься до суспільної групи робочих дворів станом на 1991 рік і єдиним членом двору є [PERSON], що підтверджується копіями виписок з по господарських книг Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 43-54). Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно норм ч.ч. 2, 3 ст. 357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Таким чином, розмір частки спадкодавця [PERSON] у будинковолодінні № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області складає 4/5 частки, а іншого співвласника [PERSON] складає 1/5 частку, що підтверджується листом № 593 від 18.08.2016 року за підписами директора ТОВ «БТІ СЕРВІС» [PERSON] та інженера ТОВ «БТІ СЕРВІС» [PERSON] (а.с. 18). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області позивач [PERSON] не має можливості, оскільки відповідно до письмової відмови нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області, [PERSON] спадкове будинковолодіння належить колгоспному двору і встановити, яка частка в ньому належала спадкодавцю не представляється можливим. Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина саме на 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, якою за життя на законних підставах володів та користувався спадкодавець, а позивач [PERSON]\~у встановленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті.\~\~ Крім того, в звязку з зазначеним також необхідно виділити позивачу [PERSON] в натурі на праві власності 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову. Також, оскільки позивачами не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved