Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом та просять постановити рішення, яким визнати за кожним з них право власності на 15/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами [ADDRESS]. Свої вимоги мотивують тим, що вони є спадкоємцями за заповітом після смерті чоловіка (батька) [PERSON], померлого [INFO], проте не можуть у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на спадщину, оскільки за свого життя померлий не оформив правовстановлюючого документу на належні йому 30/100 частин вищезазначеного домоволодіння, які він успадкував після смерті своїх батьків [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO]. При зверненні до Болградської районної державної нотаріальної контори позивачам було відмовлено в оформленні їх спадкових прав, що стало приводом для звернення до суду. Позивачі в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до чинного законодавства (а.с.45). Надали заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.47). Відповідач - Червоноармійська сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства (а.с.45). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.48). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 24.11.2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно у вигляді 30/100 частин житлового будинку після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю на це нерухоме майно правовстановлюючого документу (а.с.26). Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: [PERSON], його дружина [PERSON]. Цьому подружжю належало 30/100 частин вищезазначеного домоволодіння, кожному з них по 15/100 часток, що підтверджується довідкою № 4474 від 02.12.2015 року, виданою Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області про право особистої власності на будинок або його частину (а.с.27). [INFO] - помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с.16). Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому 15/100 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS]. Вказану спадщину прийняла його дружина [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 4474 від 02.12.2015 року, виданою Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.27), а родинні відносини - свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.30). Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року). Таким чином, [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, вона набула право на це майно, а саме на 15/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] [INFO] - померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] (а.с.17). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 30/100 (15/100 + 15/100) часток житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом першої черги є її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER] (а.с.31). Згідно довідки Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області № 4474 від 02.12.2015 року (а.с.27), її син [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в одному домоволодінні зі спадкодавцем, а тому в силу вимог ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, [PERSON] набув право на це майно, тобто на 30/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] [INFO] помер [PERSON], свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.19). Після його смерті відкрилась спадщина, до якої в тому числі входили належні йому 30/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS]. За час свого життя, спадкодавець [PERSON] 21.08.1998 року розпорядився усім належним йому майном, склавши заповіт на ім'я [PERSON] та [PERSON], що був посвідчений секретарем Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.7). Статтею 524 ЦК України визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Положеннями ст.534 ЦК України передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці за заповітом, [PERSON] та [PERSON] своєчасно прийняли спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що відповідає положенням ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року). Крім того, позивачі звернулися з заявами до Болградської районної державної нотаріальної контори, та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 70/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS], спадкова справа № 1671/2000 заведена до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.12). Позивачі [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за заповітом, вважаються такими, що прийняли спадщину, що відкрилася після смерті їх чоловіка (батька) [PERSON] На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачі набули право на це майно, тобто кожний на 15/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved