Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що вони на той час перебували в шлюбі між собою та домовилися з відповідачем, що він продасть їм належний йому на праві власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Ціну будинку визначили в 1700 грн., які продавець отримав в рахунок оплати за будинок, але нотаріально договір-купівлі-продажу вони не оформляли. В даний час, в зв'язку із розірванням шлюбу, виникло питання про поділ спільного майна подружжя, але вирішити цей спір не можливо без визнання дійсним укладеного на товарній біржі договору купівлі-продажу нерухомого майна, тому позивачі просили визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку разом з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS], який укладено між [PERSON] як покупцем та [PERSON] як продавцем 21.03.2000 року та який зареєстровано на Українській універсальній біржі за №НА-271. В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали та просили задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву (а.с.28) про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, на підставі матеріалів, які є в справі. Суд, вислухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачі, [PERSON] та [PERSON], які перебували на той час в шлюбі домовились з громадянином [PERSON] про те, що він продасть їм належний йому на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Тростянецькою нотконторою 16.06.1999 р. за №992 (а.с.7), житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Ціну будинку визначили в 1700 грн., які відповідач отримав в рахунок оплати за будинок. Дана домовленість між сторонами була закріплена договором купівлі-продажу, укладеного 21.03.2000 року між [PERSON] як покупцем та [PERSON] як продавцем, який був зареєстрований на Українській універсальній біржі за №НА-271 (а.с.6), але нотаріально даний договір не був оформлений. Після укладення зазначеного договору, будинок за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований за [PERSON] в Охтирському МБТІ, про що свідчить реєстраційний напис за №423 від 21.03.2000 року та у виконкомі Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області 05.04.2000 року (а.с.6), а також оформлено технічний паспорт на будинок (а.с.7-9). В даний час позивачі розірвали шлюб і мають намір розділити спільне майно подружжя, але перешкодою цьому є не посвідчений нотаріально вищезазначений договір купівлі-продажу від 21.03.2000 року. Згідно ст.227 ЦК УРСР (який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР та аналогічної їй нормі ст.220 діючого ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково визнала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, в зв'язку з визнанням відповідачем пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що підтверджує факт продажу ним житлового будинку з господарськими побутовим будівлями та спорудами позивачу [PERSON], тобто сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне його виконання, а також враховуючи, що даний договір купівлі-продажу сторонами не оспорювався, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved