Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 07.10.1978 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Лукавецькою сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31. Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Зазначила, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, часто виникають сварки. На даний час вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не мають спільного побуту, [PERSON] у 1996 році переїхав проживати до батьків в [ADDRESS]. Вважає, що сімейне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідач відмовляється розірвати шлюб за заявою в органах РАЦСу. Просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований 07.10.1978 року Лукавецькою сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31. До початку розгляду справи від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. До початку розгляду справи від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07.10.1978 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Лукавецькою сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 07.10.1978 року Лукавецькою сільською радою, Вижницького району Чернівецької області. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved