Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з квітня 2005 року по лютий 2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. У період шлюбу було придбано трактор колісний марки ЮМЗ-6Л, 1984 року, двигун №22-02089, реєстраційний номер [NUMBER], право власності на який зареєстровано на відповідача [PERSON]. Згідно інформації з мережі Інтернет приблизна вартість вказаного трактору становить 112 000 гривень. Виходячи із вищевикладеного, позивач вважає, що трактор був придбаний під час шлюбу, є обєктом спільної сумісної власності подружжя та є неподільною річчю, тому просить визнати за нею право власності на 1/2 вказаного трактора та стягнути з відповідача грошову компенсацію 1/2 вартості цього трактора, що складає 56\~000 гривень. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач та його представник адвокат [PERSON]В проти задоволення позову заперечували, пояснивши, що дійсно позивачем та відповідачем за час шлюбу було придбано трактор колісний марки ЮМЗ-6Л, 1984 року, двигун №22-02089, реєстраційний номер [NUMBER], право власності на який зареєстрували за відповідачем [PERSON]. Разом з тим, приблизно у вересні-жовтні 2017 року вони вирішили продати вказаний трактор, який був придбаний [PERSON], мешканцем Каланчацького району Херсонської області. Після обговорення умов договору-купівлі продажу [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 1700 доларів США за вказаний трактор. В свою чергу [PERSON] в присутності [PERSON] написав розписку про отримання коштів, а також надав [PERSON] довіреність з правом продажі вказаного трактору. Виручені від продажу кошти було витрачено на сімейні потреби. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що 06 листопада 2017 році він придбав у [PERSON] та [PERSON] трактор колісний марки ЮМЗ-6Л, 1984 року випуску, а оскільки на момент купівлі в нього не було коштів на перереєстрацію трактору, вони вирішили обійтися оформленням довіреності з правом продажі, розписку про передачу коштів та продажу трактора вони писали в офісі [PERSON] під її диктовку. Після того позивачка сказала своєму чоловікові - [PERSON], щоб вони пішли до банку та перевірили справжність купюр, що вони разом з відповідачем і зробили. В банку, перерахували гроші, сплативши за цю послугу відповідну суму і тільки після того відбулася передача коштів в сумі 1700 доларів США за проданий трактор. Після чого на свідка та його дружину було оформлено відповідну довіреність. Вислухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.04.2005 року по лютий 2018 року, про що жодна із сторін не заперечувала. За час шлюбу був придбаний трактор колісний марки ЮМЗ-6Л, 1984 року, двигун №22-02089, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно витребуваної судом інформації з Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області за № 10/736 від 21.02.2019 року [PERSON], ІПН [NUMBER], по автоматизованій електронно-обліковій системі «АгроТех» в Херсонській області було зареєстровано та знято з обліку трактор колісний марки ЮМЗ-6Л 1984 року випуску, заводський номер 375706, свідоцтво ЕА083877, дата реєстрації 16.05.2014 року, дата зняття з обліку 13.11.2018 року. На теперішній час вказаний трактор зареєстровано за [PERSON], ІПН [NUMBER], дата реєстрації 16.11.2018 року. Відповідно до розписки наданої відповідачем по справі [PERSON] вказано, що останній отримав кошти від [PERSON] в сумі 1700 доларів США за проданий [PERSON] 06.11.2017 року колісний трактор ЮМЗ-6Л, реєстраційний номер [NUMBER], 1984 року випуску, заводський номер 375706. Також передані документи та видана довіреність, яка зареєстрована в реєстрі за №2121. Розписка підписана [PERSON] Відповідно до ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Загальними вимогами процесуального права, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально завірена. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Проте відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Таким чином, укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той із подружжя, що укладає договір, не отримав згоди на це другого подружжя. Згідно ст.\~69,\~70 Сімейного кодексу України, та\~ст. 370 Цивільного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до статті 369 Цивільного кодексу України,\~співвласники майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~володіють і\~користуються ним\~спільно,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до п.1 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України,\~право власності\~припиняється у\~разі відчуження власником свого майна. Зі змісту п.п.23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. В судовому засіданні достовірно встановлено, що за час перебування в шлюбі з 2005 по 2018 рік сторонами було придбано колісний трактор ЮМЗ-6Л, реєстраційний номер [NUMBER], 1984 року випуску, заводський номер 375706, який 06 листопада 2017 року, також під час перебування сторонами в шлюбі, було відчужено на підставі договору-купівлі продажу викладеного у формі розписки та отримано за нього грошові кошти в розмірі 1700 доларів США. На даний час власником вказаного трактору є [PERSON], який і придбав його у сторін. Враховуючи вищенаведене, суд вважає щу у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed