Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка 14.04.2015 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04.03.2005 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, інтереси та погляди на життя. Подружні стосунки та ведення спільного господарства фактично припинені остаточно. Протягом тривалого часу разом не проживають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У судове засідання 23.06.2015 року позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. У процесі розгляду справи судом встановлено, що на теперішній час відповідач [PERSON] засуджений Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 185, 187 КК України та відбуває покарання в Одеській установі виконання покарань №21. На виконання вимог ч. 6 ст.76 ЦПК України, Приморським районним судом м. Одеси було доручено здійснення допиту та відібрано пояснення відповідача, відповідно до яких [PERSON] доручив розглядати вказаний позов про розірвання шлюбу своєму захиснику та просив повідомити про розгляд справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач сповіщений про розгляд справи належним чином, у судове засідання представник відповідача не зявився, поважність причини такої неявки не повідомив, тому суд ухвалив слухати справу за його відсутності, згідно ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх\~осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (надалі позивачка) та [PERSON] (надалі відповідач) 04 березня 2005 року зареєстрували шлюб у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 18.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №224398, про що зроблено відповідно актовий запис № 46 (а.с.4). Від шлюбу у позивачки та відповідача народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №009399, видане Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 17.05.2005 року, актовий запис № 421 (а.с.5). Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Протягом тривалого часу сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть разом спільного господарства та спільно не проживають. На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не предявлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між ними неможливе. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює\~докази\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved