Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до Володимир-Волинської міської ради про визнання права власності по 1/3 частини квартири. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 15.02.1999 року Володимир-Волинським міськвиконкомом було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності їм та [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, і спадщину, яка складається з 1/3 зазначеної квартири після її смерті прийняла та оформила її дочка [PERSON] На даний час вона, [PERSON] має намір відчужити свою частину квартири, однак при оформленні документації виявила, що відсутній правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на житло. А тому просять визнати за ними право власності по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. На попереднє судове засідання позивачі не з'явилась, подали до суду заяви про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача на попереднє судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позов визнає повністю, не заперечують щодо його задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з'явились усі особи, які беруть участь у справі у відповідності до вимог ст. 197 ЦПК України. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з копії свідоцтва на право власності на житло від 15.02.1999 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, кожному із співвласників належить по 1/3 частки зазначеної квартири. Згідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Як вбачається з рішення Володимир-Волинського міського суду від 05.09.2014 року, після смерті матері [PERSON] її 1/3 частини квартири успадкувала позивач по справі - [PERSON] Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється іншою особою, а також у разі втрати документа, що засвідчує його право власності. Враховуючи те, що оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено, позивачі не можуть оформити у нотаріальній конторі своїх прав на відчуження цього майна. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивачів є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивачів. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 386, 392, ЦК України,

Outcome: approved