Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулась в суд з позовом до Козятинської міської ради Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 20 січня 1970 року на підставі ордера на право користування державною квартирою [ADDRESS] її батькові - [PERSON] була надана квартира, розташована в будинку [ADDRESS]. Квартира була надана Козятинським комбінатом громадського харчування. З 1970 року по день смерті ( дата смерті [INFO] року) в цьому будинку проживав її покійний батько - [PERSON] і її покійна (дата смерті [INFO] року) мати - [PERSON], а також, вона, де проживає до даного часу. Перед смертю покійний батько виявив своє волю, щоб вона залишалася проживати у цій квартирі. Офіційно оформити право власності на квартиру батько не встиг, оскільки раптово помер. Вона є спадкоємцем першої черги за законом на все майно померлого батька. Інших спадкоємців не має. Після смерті батька вона фактично прийняла спадкове майно, оскільки проживає у вищевказаному будинку. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якою цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Оскільки починаючи з 1970 року її батько фактично добросовісно, відкрито безперервно володів та користувався чужим майном, а саме, квартирою [ADDRESS], утримував її, а вона, як його спадкоємиця заявляє про застосування ч. 2 ст. 344 ЦК України. Просить захистити її майнові права за судовим рішенням. В судове засідання позивачка не з?явилась, однак, її представник подала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак, подав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позов визнає. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved