Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про встановлення факту та визнання права власності. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 11 травня 2016 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: вул. Семипалатинська буд. 6, м. Дніпро із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0.0507 га., що за життя належали спадкодавцю на праві власності. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є сторони про справі. [PERSON] відмовилась від свого права на спадкування на користь [PERSON]. Позивачі звернулись до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови зазначено, що згідно з відмовою у прийняті заяви про надання відомостей з Державного земельного кадастру №03-15/200217/1 державного кадастрового реєстратора відомостей про реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: вул. Семипалатинська буд. 6, м. Дніпро відсутні, крім того є відмінності зазначення прізвища власника земельної ділянки та прізвища у наданому свідоцтві про смерть. Так державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ДП №110007 виданий громадянину України [PERSON] та зазначено, що його видано на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.10.2000р. №2685. Проте, договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти від 8 січня 1958р. щодо земельної ділянки за адресою за адресою: вул. Семипалатинська буд. 6, м. Дніпропетровськ був укладений саме з [PERSON], цільове призначення для обслуговування житлового будинку. Враховуючи вищевикладене позивачі просять суд встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю І-ДП №110007, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.10.2000р. №2685 та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 2/3 частини житлового будинку за адресою: вул. Семипалатинська буд. 6, м. Дніпро та на 2/3 частини земельної ділянки, на якій воно розташоване, визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на 1/3 частиниу житлового будинку за адресою: вул. Семипалатинська буд. 6, м. Дніпро та на 1/3 частини земельної ділянки, на якій воно розташоване. Представники позивачів у судових засіданнях позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала заяву про визнання позову та просила суд слухати справу у її відсутність. Представник третьої особи, у судове засідання не зявився, про час день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок та земельна ділянка за адресою: вул. Семипалатинська буд. 6, м. Дніпропетровськ із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0.0507 га., що підтверджується договором забудови від 08.01.1958 року, реєстраційним посвідченням до нього від 27.10.1989 року та Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ДП №110007. 11 травня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння розташованого за адресою вул. Семипалатинська буд. 6, м. Дніпро, та земельної ділянки за адресою: вул. Семипалатинська буд. 6, м. Дніпро із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,0507 га. Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є сторони про справі. Відповідач відмовилась від свого права на спадкування на користь позивача [PERSON]. Згідно до частини 3 статті 1223 ЦК України - право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~ У першу чергу право на спадкування за законом у визначенні статті 1261 ЦК України мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для оформлення спадкових справ позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку № 6, по вул. Семипалатинська в м. Дніпрі, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії І - ДП № 110007, Д* N033406, код ДЗК 63515008 від 21.12.2000 року, видано на ім'я гр. [PERSON], а свідоцтво про смерть серії І-КИ № 687062 видано на імя гр. [PERSON]. Таким чином одержати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивачі не можуть. Факт належності спадкодавцю [PERSON] акту на право приватної власності на землю підтверджується наданими до матеріалів справи документами. Встановлення зазначеного факту для позивачів має юридичне значення, оскільки надає право реалізувати права спадкоємців. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки позивачі використали позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримали відмову, вони вимушені звернутися до суду. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів у повному обсязі. В порядку розподілу судових витрат та згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивачів по справі.

Outcome: approved