Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], треті особи: орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. На підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя18.11.2015 року № 332/4129/15-ц з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.09.2015 року Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року в цивільній справі № 332/1164/16-ц, шлюб між сторонами було розірвано. Ще до розірвання шлюбу з травня 2015 року сторони припинили спільно проживати, оскільки протягом спільного життя відповідач здійснював насилля у сім'ї, наносив тілесні ушкодження позивачці та дитині, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, з цієї підстави перебував на обліку. На теперішній час дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не з'являється до дитини, не приймає участі в її вихованні, проживає окремо, ніде не працює, відмовляється надавати матеріальну допомогу, не сплачує аліменти на утримання дитини, в результаті чого виникла заборгованість з аліментів. Позивачка самостійно займається вихованням дитини, піклується про її фізичний і духовний розвиток, лікування, навчання. Позивачка, вважає, що така поведінка відповідача є підставою для позбавлення його батьківських прав, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Представник третьої особи служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Дніпровському району в судовому засіданні просив рішення прийняти в інтересах дитини, враховуючи висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд вважає можливим, за згодою позивача та її представника, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, та представника третьої особи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі, зареєстрованому 16.11.2013 року Орджонікідзевським відділом державної РАЦС реєстраційної служби ЗМУЮ, актовий запис № 435, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 16.11.2013. (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 29.05.2014 р. Заводським відділом державної РАЦС реєстраційної служби ЗМУЮ, актовий запис № 256 (а.с.9). На підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя18.11.2015 року № 332/4129/15-ц з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.09.2015 року (а.с.12). Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року в цивільній справі № 332/1164/16-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано(а.с.11). На теперішній час дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с. 13,14). Відповідач [PERSON] з травня 2015 р. проживає окремо, ухиляється від своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON], не надає матеріальної допомоги,не цікавиться життям дочки, її здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, що підтверджується довідкою та Відгуком з ЗДО № 258 «Пролісок» (а.с.15,18). Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, згідно довідки, виданої Заводським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя №639 від 04.12.2017р. (а.с.16), та відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини та коштам на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-річного віку від 23.01.2018р., наданого державним виконавцем Заводського ВДВС м. Запоріжжя, заборгованість [PERSON] по невиплаті аліментів на утримання дитини станом на 01.01.2018 р. складає 17707,97 гривень, по аліментам на утримання позивачки - 9130,06 гривень (а.с.19,20). Згідно Акту обстеження умов проживання родини, складеного спеціалістами відділу по Заводському району служби /управління/ у справах дітей Запорізької міської ради від 21.07.2017р., в квартирі [ADDRESS] чисто та прибрано, створені умови для розвитку та проживання дитини, є окреме спальне ліжко, іграшки, дитячі речі, одяг взуття (а.с.22). Всі вищевказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], та [PERSON], які в судовому засіданні у повному обсязі підтвердили обставини, викладені в позові. На підставі ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №05/01-27/0575 від 06.07.2018 про позбавлення батьківських прав [PERSON], який був наданий на запит суду, зазначено, що орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району прийшов до висновку, беручи до уваги, що гр. [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої дочки, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за можливе позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. (а.с.50-51). Також до висновку додано письмові пояснення [PERSON], в яких він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] в разі, якщо позивачка нотаріально відмовиться від стягнення з нього аліментів на утримання дитини, що також негативно характеризує його особу та його недбале ставлення до дитини (а.с.52). Відповідно до Протоколу №12 засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 14.06.2018 року підчас бесіди членів комісії з [PERSON], батько погодився з позбавленням його батьківських прав, визнав позовні вимоги [PERSON].у повному обсязі. (а.с. 62-66) Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. За таких обставин суд вважає встановленим, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], [INFO], що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved