Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із відповідним позовом до відповідачів, який згодом уточнили /а. с. 31 - 32/, в обґрунтування якого зазначили, що домобудівництво [ADDRESS] належало [PERSON] та її сину - [PERSON]. У 2011 році [PERSON] та [PERSON] приватизували земельну ділянку за вищевказаною адресою, та внаслідок цього були видані державні акти на право власності на земельну ділянку, площею 0,0587 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 10 серпня 2007 року [PERSON] склала заповіт на свою онуку [PERSON], яким заповіла належну їй частину житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, та після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину вищевказаного домобудівництва, яку прийняла [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку [ADDRESS], з яких: 1/6 частину будинку оформила на себе його донька - [PERSON], та 2/3 частин оформила на себе його жінка - [PERSON]. При зверненні [PERSON] та [PERSON] у Другу Луганську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], їм було відмовлено, оскільки частки у праві спільної власності на вказану земельну ділянку не були визначені. Тому, позивачки просять суд визначити розмір частки в праві загальної спільної власності на земельну ділянку, площею 0,0587 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], встановивши, що померлим [PERSON] та [PERSON] належить по ? частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; визнати право власності за [PERSON] на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та якій належала ? частка в праві спільної часткової власності на земельну ділянку, у відповідності до державного акту серії ЯЛ №631452 від 04 липня 2011 року, виданого Управлінням Держкомзему у м. Луганську Луганської області та визнати право власності за [PERSON] на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], та якому належала ? частка в праві спільної часткової власності на земельну ділянку, у відповідності до державного акту серії ЯЛ № 631451 від 04 липня 2011 року, виданого Управлінням Держкомзему у м. Луганську Луганської області. У судове засідання позивачки - [PERSON] та [PERSON] не з'явилися та до початку розгляду справи від них на адресу суду надійшли заяви, в яких вони підтримали вимоги уточненого позову, просили суд задовольнити їх у повному обсязі та провести розгляд справи за їх відсутністю /а. с. 30, 33/. Представник відповідача Управління комунальним майном Луганської міської ради - Мостовой А.О. у судове засідання не з'явився та до початку розгляду справи від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просив провести розгляд справи за його відсутністю /а. с. 38/. Представник відповідача - Управління Держкомзему в м. Луганську Луганської області у судовому засіданні був відсутнім, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. ст. 3, 213, 214, 215 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються. В мотивувальній частині рішення має бути зазначено, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить к наступному висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до фотокопії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01 липня 1972 року, зареєстрованого Палацом Щастя м. Ворошиловграда, актовий запис № 1164 /а. с. 20/, від якого сторони мають доньку - [PERSON], згідно з фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 грудня 1973 року, зареєстрованого Артемівським Рай Загс м. Ворошиловграда, актовий запис № 1450 /а. с. 21/. Судом встановлено, що домобудівництво [ADDRESS] належало [PERSON] і її сину - [PERSON]. У 2011 році [PERSON] та [PERSON] приватизували земельну ділянку за вищевказаною адресою та внаслідок цього були видані державні акти на право власності на земельну ділянку, площею 0,0587 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], відповідно до фотокопій державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 631451 та серії ЯЛ № 631452 від 04 липня 2011 рок, виданих Управлінням Держкомзему у м. Луганську Луганської області /а. с. 15 - 16, 17 - 18/. 10 серпня 2007 року [PERSON] склала заповіт на свою онуку, яким заповідала [PERSON] належну їй частину житлового будинку [ADDRESS], відповідно до фотокопії заповіту серії ВЕТ № 675214 від 10 серпня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори Саприкіною Г.І., за реєстровим №1-1432 /а. с. 22/. [INFO] [PERSON] померла, відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 лютого 2012 року, зареєстрованого та виданого Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №191 /а. с. 23/ та після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину вищевказаного домобудівництва, яку прийняла [PERSON], згідно з фотокопією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВТО №581362 від 23 грудня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори Саприкіною Г.І., за реєстровим №1-926 /а. с. 10/. [INFO] [PERSON] помер, відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 червня 2013 року, зареєстрованого та виданого Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 700 /а. с. 24/ та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 5/6 частин житлового будинку [ADDRESS], з яких: 1/6 частину будинку оформила на себе його донька - [PERSON], відповідно до фотокопії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТО № 581364 від 23 грудня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори Саприкіною Г.І., за реєстровим №1-927 /а. с. 12/ та 2/3 частин оформила на себе його жінка - [PERSON], згідно з фотокопією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТО № 581365 від 23 грудня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори Саприкіною Г.І., за реєстровим № 1-928 /а. с. 7/. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При зверненні [PERSON] та [PERSON] у Другу Луганську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], їм було відмовлено, оскільки частки у праві спільної власності на вказану земельну ділянку не визначені, відповідно до фотокопії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 грудня 2013 року, винесеної державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори Саприкіною Г.І. /а. с. 19/. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення [PERSON] та [PERSON] до суду, з'ясувавши юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, судом не вбачається підстав для відмові у позові, та разом з цим суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачками вимог та вважає за необхідне задовольнити вимоги уточненого позову [PERSON] та [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved