Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування кімнатою. Позовну заяву обґрунтовує тим, що позивачка працюючи на підприємстві ЖУ «Лівобережне» отримала ордер на ліжко-місце та була вселена до гуртожитку по [ADDRESS]. Після ліквідації підприємства, гуртожиток було передано до комунальної власності Деснянському району, а балансоутримувачем визначено Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва. Позивачка проживає у гуртожитку, сплачує за комунальні послуги. Відповідач надав доручення балансоутримувачу виготовити нову технічну документацію, відповідно до якої буде змінено нумерацію кімнат для приватизації. Деякі мешканці почали приватизувати кімнати. Позивака вважає, що відповідач порушив її право на користування кімнатою, оскільки ордер видано підприємством на ліжко-місце, а вона повинна була бути прописана до кімнати, що позбавляє її в подальшому приватизувати дану площу. Поверховий план позбавляє її права користуватись ліжко-місцем. Таким чином, відповідач порушив права мешканців гуртожитку обмежившись ліжко-місцем. Позивачка зазначає, що працюючи у ЖУ «Лівобережне» стояла на черзі на отримання цієї кімнати, однак ордер не містить площі та номеру кімнати. В подальшому позивачка була звільнена за скороченням штату, а тому вважає, що кімната [ADDRESS] надана їй у вічне користування з правом приватизації відповідно до закону. За клопотанням представника відповідача, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала. Просила позов задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що права позивачки відповідачем порушені не були. Представник третьої особи проти задоволення позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 07.06.2010 року по 22.10.2012 року працювала робітником комплексного прибирання та утримання домоволодіння ЖУ «Лівобережне» ДП по експлуатації та ремонту житлового фонду та об'єктів соціально-побутового призначення «Екос» АТХК «Київміськбуд». На підставі рішення правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 27.02.2012 року ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд» перейменовано на ДП «Екос» ПАТ «ХК «Київміськбуд». В подальшому позивачка була звільнена за скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.13). Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. З письмових матеріалів справи вбачається, що 21.04.2011 року позивачці було видано ордер № 37 на заселення в гуртожиток, такій як працює в ЖУ «Лівобережне» на право займання 1 л/м в гуртожитку по [ADDRESS]. Ордер видано АТ ХК «Київміськбуд» на підставі спільного рішення керівництва (адміністрації) профспілкового комітету. Суд звертає увагу на те, що позивачка, отримавши ордер № 37, в якому вказано саме ліжко місце, а не номер кімнати у гуртожитку, будь-яких заперечень з цього приводу не висловлювала. Як вбачається з довідки форми № 3 від 10.10.2014 року [PERSON] зареєстрована у гуртожитку по [ADDRESS]. Позивачка сплачує за комунальні послуги, вказане не заперечується сторонами по справі та підтверджується письмовими матеріалами справи. Доводи позивачки про те, що вона працюючи у ЖУ «Лівобережне» стояла на черзі на отримання кімнати є необґрунтованими та такими, що суперечать довідці від 22.01.2015 року № 37, згідно якої позивачка на квартирному обліку у квартирному відділі державної адміністрації Деснянського району м. Києва не перебуває. З письмових матеріалів справи вбачається, що гуртожиток за адресою [ADDRESS] віднесений до сфери управління Деснянської районної в м. києві державної адміністрації. На виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12.09.2012 року № 1605 «про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж Пат «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади м. Києва», Деснянської районною в м. Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження від 12.10.2012 року № 561 «Про визначення балансоутримувача відомчого житлового фонду ПАТ «ХК «Київміськбуд», згідно з яким, балансоутримувачем будинку [ADDRESS] визначено Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Звертаючись із позовом до суду, позивачка вважає, що відповідач порушив її право на користування кімнатою, оскільки ордер видано підприємством на ліжко-місце, а вона повинна була бути прописана до кімнати, що позбавляє її в подальшому приватизувати дану площу. Суд вказане до уваги не приймає, оскільки відповідач ордер № 37 від 21.04.2011 року позивачці не видавав, а відтак її право на користування кімнатою не порушив. Всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивачка не надала суду доказів, яким чином поверховий план позбавляє її права користуватись ліжко-місцем. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed