Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що вони є власниками по ? частини, будинку [ADDRESS]. На даний час за вказаною адресою окрім позивачів, проживають без реєстрації колишня дружина позивача - [PERSON] та малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Однак відповідачка систематично псує приміщення будинку позивачів, систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим для проживання сторін в одному будинку. Заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Також безрезультатним виявились численні звернення позивачів до органів міліції. Також позивачі зазначили, що протиправні дії відповідачки перешкоджають їм у вільному використанні домоволодіння та негативно впливає на малолітню дитину. З огляду на наведене позивачі були змушені звернутись за захистом своїх порушених прав до суду. В судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, з урахуванням уточнень, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні позивачка - [PERSON] позов підтримала повністю, з урахуванням уточнень, просила суд його задовольнити. В судовому засіданні відповідачка - [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позивачам відмовити, як необґрунтовані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка не дає позивачам вільно використовувати домоволодіння, погрожує позивачам, пиячить, влаштовує бійки та скандали з колишнім чоловіком та його матір'ю та створює для позивачів нестерпні умови для користування вказаним домоволодінням, що в свою чергу негативно відображається на малолітній дитині. Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2007 року [PERSON] на праві спільної приватної власності належить ? частини будинку [ADDRESS]. Інша ? частина вказаного будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2007 року належить [PERSON] Також судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 грудня 2012 року був розірваний. На сьогоднішній день за вказаною адресою зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON]. Також за вказаною адресою проживає та не зареєстрований малолітній [PERSON], [INFO]. Також за адресою: [ADDRESS] проживає та згідно довідки Адресного бюро м. Херсона від 29.11.2013 року та довідки № 317 від 27 листопада 2013 року виданої виконавчим комітетом Херсонської міської ради не зареєстрована - [PERSON]. Також судом встановлено, що відповідачка систематично псує приміщення вказаного будинку, систематично порушує правила співжиття, пиячить та створює неможливі умови для проживання в одному будинку позивачам, що в свою чергу негативно відображається на здоров'ї та психологічному стані малолітньої дитини. Вказане підтверджується показами позивачів, свідка та матеріалами справи, а саме: неодноразовими зверненнями позивачів до правоохоронних органів. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97 -ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь -які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло -житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином , за правилами даної норми закону власник за допомогою негаторного позову може вимагати усунення будь-яких порушень його права користування та розпорядження власним майном . Згідно з ст.116 Житлового кодексу УРСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. З огляду на наведене вбачається, що відповідачка не зареєстрована в зазначеному домоволодінні, не є членом сім'ї наймача та веде аморальний спосіб життя, а саме: зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали, бійки та погрожує позивачам, надає негативних приклад для малолітньої дитини, що в свою чергу створює позивачам перешкоди у вільному користуванні їхнім майном, а саме будинком [ADDRESS]. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані та їм необхідно усунути перешкоди у користуванні належним їм будинком шляхом виселення відповідачки без надання іншого житла. На підставі викладеного,

Outcome: approved