Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду із даним позовом, просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики, що був укладений 06 травня 2004 року, в розмірі 53300 гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 1305 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 67691 гривні та судові витрати по справі, посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору і не повернув грошові кошти у строк до 06 травня 2014 року. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 06 травня 2004 року [PERSON] позичив у неї грошові кошти в сумі 53000 гривень, що на момент укладення договору за курсом Національного Банку України еквівалентно 10000 доларів США. Договір позики було укладено в письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу [PERSON] Грошові кошти були надані в позику з терміном повернення 06.05.2014 року. [PERSON] зобовязувався повернути гроші у вказаний строк, але до 24 березня 2015 року свого зобовязання не виконав. Посилаючись на положення ст.ст. 625, 1046, 1049 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики в розмірі 76752 гривні, що включає 3% річних від простроченої в оплаті суми в розмірі 11599 гривень та борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 75153 гривні, також просить стягнути на її користь судові витрати по справі в розмірі 2000 гривень. Крім того позивачка подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує та просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 76752 гривні та судові витрати в сумі 2000 гривень. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що уточнений позов визнає в повному обсязі. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Із договору позики складеного в письмовій формі та посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що 06 травня 2004 року [PERSON] отримав у позику від позивачки [PERSON] грошові кошти в сумі 53300 гривень. Грошові кошти були надані в позику на строк до 06.05.2014 року. Відповідач [PERSON] в своїй заяві адресованій суду зазначає, що визнає позов. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість за договором позики за розрахунком позивачки становить 76752 гривні з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Оскільки зобовязання повернути борг відповідачем не виконане і відповідач в заяві поданій до суду визнає уточнені позовні вимоги [PERSON], то є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved