overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 24 червня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу без її участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, відзиву на позов не направив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 24 червня 2011 року у Виконавчому комітеті Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 25 липня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 25 липня 2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER]. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Протягом тривалого часу проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 25 липня 2019 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 липня 2019 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. Ухвалою від 12.03.2020 р. на підставі ч. 3 ст. 136 ЗУ «Про судовий збір» позивачка [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 26 березня 1994 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу без її участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26 березня 1994 року у Слободищенській сільській раді Іллінецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 257491. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 196342. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 27 серпня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «Ледовських». Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу без її участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 27 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 010604. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 121392. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 28 квітня 2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «Ткаченко». Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу без її участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 квітня 2017 року у Білоцрківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 216242. Від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 28 липня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 липня 2007 року у виконкомі Трушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved