Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Шишацької селищної ради про визначення ідеальних часток у спільному сумісному майні у вигляді житлового будинку, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що житловий будинок по вул. Калинова (колишня Радянська), 15 в с. Пришиб Шишацького району Полтавської області станом на 01 липня 1990 року відносився до колгоспного двору членами якого були позивачі, а також нині померлі [PERSON], [PERSON], [PERSON], а отже будинок належав всім членам колгоспного двору в рівних частках, по 1/6 частині на кожного. Після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] позивач [PERSON] має право на 4/6 частини житлового будинку, а позивачі [PERSON] та [PERSON] на 1/6 частину кожна. Зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріус відмовив позивачу [PERSON] в видачі свідоцтва на частину вказаного нерухомого майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів адвоката [PERSON] позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Позивач [PERSON] пояснила, що після смерті батька [PERSON] вона свідомо відмовилась від спадкування за заповітом складеним на її користь та разом з матірю [PERSON] прийняла спадщину за законом, розподіливши спадкове майно між собою на підставі відповідного письмового договору. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали спільну письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а.с.33). Представник відповідача Шишацької селищної ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, свою правову позицію щодо предмету спору не висловив, заперечень проти позову не надавав (а.с.45). Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту Приватного підприємства «Домашич» (інв. № 136) від 25.11.2015 спірний житловий будинок розташований по вул. Радянська, 15 в с. Пришиб Шишацького району Полтавської області та складається з житлового будинку 1987 року побудови загальною площею 81,2 кв.м., жилою площею 54,8 кв.м. (літ. А-1, а, ), сараю (літ. Б), погребу вхідного (літ. В), колодязя (№ 1) (а.с.25-27). Відповідно до довідки Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 01.12.2015 року № 71 домоволодіння, яке розташовано по вул. Радянська, 15 в с. Пришиб згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 434, станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на вказану дату є: голова двору [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], батько голови двору [PERSON], [INFO], мати голови двору [PERSON], [INFO] (а.с.21). Згідно ст. 5 ЦК України [PERSON] цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи те, що згідно технічної документації спадковий житловий будинок та господарські приміщення побудовані в 1987 році, суд розглядаючи спірні правовідносини керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями ЦК УРСР. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 Закону України «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обовязок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № 434 Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області (на той час) є належним документом, що підтверджує право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Радянська, 15 у с. Пришиб Шишацького району Полтавської області та який станом на 01.07.1990 відносився до колгоспного двору, наступних громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1987 році, введення об'єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз'яснюється процедура реєстрації об'єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишнім членам колгоспного двору ніким не оспорюєтся. Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). З врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963 року спірний житловий будинок належав членам колгоспного двору: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] (а.с.13), [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] (а.с.14), [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки визначення частки кожного з них не проводилось. При цьому, в разі визначення частки співвласників даного будинку, кожен з них мав би право на 1/6 його частину. Виходячи з вищевикладеного, врахувавши рівність часток кожного з членів колгоспного двору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визначення ідеальних часток позивачів у спірному житловому будинку. 27 березня 1995 року в с. Пришиб помер [PERSON], актовий запис № 8 від 29.03.1995 року, що підтверджується довідкою Пришибського старостату Шишацької селищної ради від 12.12.20016 № 996 (а.с.18). Згідно довідки Пришибського старостату Шишацької селищної ради від 10.11.2016 № 908 разом з померлим [PERSON] на день його смерті проживали син [PERSON], дружина [PERSON], невістка [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] (а.с. 19) Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46469128 від 19.01.2017 спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились, свідоцтва про право на спадщину його майна померлого не видавались (а.с.44). З наведених у позовній заяві пояснень позивачів, а також з факту спільного постійного проживання з померлим [PERSON]. його сина [PERSON] та дружини [PERSON] вбачається, що останні відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном зокрема спільним будинком, речами домашнього вжитку та не заявивши відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином частка [PERSON] та [PERSON] у спільному житловому будинку після смерті їх батька та чоловіка відповідно, склала по 1/4 частині за кожною особою (1/6+(1/6 / 2)=3/12=1/4). 27 жовтня 2002 року померла [PERSON], актовий запис № 16 від 28.10.2002, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 220284, виданим повторно 18 липня 2012 року відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області (а.с.16). Згідно довідки Пришибського старостату Шишацької селищної ради від 10.11.2016 № 907 разом з померлою [PERSON] на день її смерті проживали син [PERSON], невістка [PERSON], онука [PERSON], правнук [PERSON] (а.с.20). З матеріалів спадкової справи № 5/2017 судом встановлено, що єдиним спадкоємцем померлої за заповітом та за законом, який прийняв спадщину є її син [PERSON] (а.с.57). Таким чином частка [PERSON] у спільному житловому будинку після смерті його батьків склала 1/2 частину (1/4+1/4). 16 листопада 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КE № 314129, виданим 18 листопада 2015 року відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 96 (а.с.15). Померлий залишив заповіт, згідно якого заповідав все своє майно доньці [PERSON] (а.с.69) З матеріалів спадкової справи № 115/2015, особистих пояснень позивача [PERSON], та показань допитаної в якості свідка державного нотаріуса [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] відмовилась від спадкування за заповітом та прийняла спадщину за законом разом зі своєю матірю [PERSON] 29 жовтня 2016 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір про поділ спадкового майна за яким спірний житловий будинок переходить до [PERSON] (а.с.70) Постановою в.о. завідувача Шишацькою державною нотаріальною конторою [PERSON] від 29 жовтня 2016 року № 550/02-14 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на спадкове майно померлого [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно на імя померлого (а.с.30). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Успадкувавши після смерті чоловіка [PERSON] належну йому на день смерті 1/2 (3/6) частину вищевказаного житлового будинку, позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити на себе вказане майно та зареєструвати за собою право власності на нього через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця на спірний житловий будинок, що є перешкодою для реалізації нею права власності. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що згідно довідки Пришибського старостату Шишацької селищної ради від 16.01.2017 № 24 назва вулиці на якій розташовано спірний будинок змінена з Радянська на Калинова, без зміни нумерації будинку, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення нову назву вулиці.

Outcome: approved