Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачі звернулися до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності в рівних частках, по ? частці за кожним на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS], площею 0,180 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 08 лютого 2001 року Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області. Позивачі зазначають, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,180 га, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 08 лютого 2001 року Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області. На момент смерті [PERSON] разом з нею проживала її донька [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, вступила в управління спадковим майном. [PERSON] померла [INFO] Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,180 га, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 08 лютого 2001 року Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], до часу її смерті проживали разом зі спадкодавцем та прийняли спадщину в рівних частках. Звернувшись до нотаріуса, отримали Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по ? частці кожному. При цьому нотаріусом було винесено постанову у відмові у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено позивачам у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на землю. Тому позивачі звернулись до суду за захистом своїх спадкових прав. У судове засідання позивачі та їх представник не з'явились, до суду надіслали заяви, в яких просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 01 грудня 2003 року виконкомом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області. Відповідно до відомостей довідки Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 30.01.2017 р. №281 встановлено, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS], нова адреса: [ADDRESS] до дня її смерті [INFO]. На день смерті [PERSON] проживала та були зареєстровані за цією ж адресою її донька [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,180 га, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 08 лютого 2001 року Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області. [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON], зазначене спадкове майно фактично прийняла, однак у встановленому законом порядку свої спадкові права не оформила. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 07 червня 2012 року виконкомом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,180 га, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 08 лютого 2001 року Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є її донька - позивач [PERSON], а також її чоловік - позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 червня 1976 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 15 червня 2000 року відповідно. Позивачі постійно проживали разом із [PERSON] до часу її смерті, тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] Позивачі звернулись до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок О.М. із заявами про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті [PERSON], було заведено спадкову справу №119/2016. 19 січня 2017 року позивачам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по ? частці кожному за реєстраційними номерами №58, №59. Зазначені відомості підтверджуються також Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №78474112 та №78471565 від 19 січня 2017 року. Відповідно до відомостей постанови приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок О.М. від 01 лютого 2017 року встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS], площею 0,180 га з посиланням на п.п.4.12, 4.15 ч.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, згідно з яким видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві і через відсутність таких документів у позивачів. Позивачами було надано суду копію Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], відповідно до відомостей якого встановлено, що [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] на підставі рішення Комишуваської селищної ради від 06 лютого 1997 року №34 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,180 га, розташовану на території [ADDRESS] для ведення особистого підсобного господарства. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивачів суд виходить з наступного. Відповідно до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.2. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину прийняли, що ніким не оспорюється, інших спадкоємців немає, однак через відсутність правовстановлюючих документів не можуть в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.392, 1218, 1222, 1223, 1268, 1296 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved