Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача /третя особа Служба у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації/ про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2013 року. 11 січня 2014 року у [PERSON] народився син [PERSON], біологічним батьком якого є позивач [PERSON], однак, на підставі ч. 2 ст. 122 СК України в свідоцтві про народження батьком вказано відповідача [PERSON] Позивачі у судовому засіданні свій позов підтримали та просили суд його задовольнити, визнати [PERSON] батьком [PERSON] і внести зміни в актовий запис про народження дитини. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої він позов визнає, проти його задоволення не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін та розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 18 грудня 2013 року. 11 січня 2014 року у [PERSON] народився син [PERSON], біологічним батьком якого є позивач [PERSON], однак, на підставі ч. 2 ст. 122 СК України в свідоцтві про народження батьком вказано відповідача [PERSON] Так, [PERSON] визнає себе батьком малолітнього [PERSON], турбується про нього, утримує його, займається його розвитком та виконує всі батьківські обовязки у відношенні дитини. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Аналогічна норма передбачена й ст. 129 СК України, а саме: особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. На підставі викладеного та

Outcome: approved