Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги [PERSON], мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] з січня 2015 року по квітень 2016 року перебували у цивільному шлюбі, офіційно шлюб не реєстрували. У цивільному шлюбі у сторін народився спільний син - [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим було встановлено факт батьківства відповідача. Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини відмовляється, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з моменту припинення надання їм матеріальної допомоги (липень 2016 року) і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Окрім того, просила суд аліменти стягувати з моменту звернення до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 77). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не доходило. Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та документів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2015 року, виданого відділом №1 Ногінського управління ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 6). Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 16 грудня 2015 року, виданого відділом №1 Ногінського управління ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, [PERSON], [INFO], визнано батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки від 17.03.2017 року, виданої ОСББ «Україна-Вугледар», [PERSON] разом з малолітнім сином - [PERSON], мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно довідки від 22.09.2017 року, виданої Вугледарським міським управлінням соціального захисту населення, позивачка перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу при народженні дитини, розмір якої за період з 01.03.2017 року до 31.08.2017 року загальною сумою становить 5160,00 гривень (а.с. 9). Відповідно до копії квитанції від 15 березня 2017 року на рахунок [PERSON] було перераховано 1000,00 гривень (а.с. 40). Відповідно до Інформаційного листа послуг ЖКГ та теплокомунікацій за липень 2018 року відповідач [PERSON], мешкаючий у [ADDRESS], має заборгованість зі сплати комунальних платежів у розмірі 5311,28 гривень (а.с. 42). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, відповідачем [PERSON] у встановлені судом строки не надано до суду відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано жодного доказу, на підставі якого суд, мав би можливість встановити, чи наявні у останнього інші утриманці, розмір доходів відповідача, наявність на праві власності у останнього рухомого та/або нерухомого майна, тощо. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка виховує малолітнього сина, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, який є працездатною особою, має можливість працювати та заробляти кошти, суд вважає, що [PERSON] у змозі сплатити аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо стягнення з відповідача аліментів починаючи з моменту припинення надання їм допомоги (липень 2016 року), суд враховуючи положення ч. 2 ст. 191 СК України, приймаючи до уваги, що позивачкою не надано до суду жодного доказу того, що [PERSON] вживала будь-яких заходів з метою одержання аліментів з відповідача, але не одержувала їх у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а також приймаючи до уваги заяву останньої надану до суду 13 лютого 2019 року щодо стягнення з відповідача аліментів з моменту звернення до суду з даним позовом, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів починаючи з моменту припинення надання їм допомоги (липень 2016 року), а тому, вважає необхідним та доцільним в їх задоволенні відмовити, а стягнення аліментів здійснювати починаючи з дня пред'явлення позивачкою позовної заяви, а саме з 14 грудня 2017 року і до повноліття [PERSON]. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення аліментів, а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 гривень. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial