Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до [PERSON], просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,7930 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, з кадастровим номером [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON], яка постійно проживала до дня смерті в с. Медвин, Богуславського району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки площею 1,7930 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 11 липня 2005 року Медвинською сільською Радою народних депутатів Богуславського району Київської області. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не було складено заповідального розпорядження стосовно вказаного спадкового майна, то спадкоємцями за законом першої черги на все спадкове майно, згідно вимог ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року були: син спадкодавця [PERSON], [INFO] та дочка спадкодавця - [PERSON], [INFO]. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємець [PERSON] фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив. Інший спадкоємець за законом першої черги, а саме дочка - [PERSON] звернулася до Богуславської нотаріальної контори Київської області з заявою про відмову від прийняття спадщини, щодо спадкового майна [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 10/2017. [INFO] у віці 54 роки помер батько позивача та спадкодавець [PERSON], який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрована в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: на земельні ділянки, що розташовані на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та грошові вклади розміщені на вкладах в державному Ощадному банку України. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не було складено заповідального розпорядження стосовно вказаного спадкового майна, то спадкоємцями за законом першої черги на все спадкове майно, згідно вимог ст. 1261 ЦК України є: дружина спадкодавця [PERSON], [INFO] та дочка спадкодавця - [PERSON], [INFO]. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON], прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подали заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. 19 січня 2018 року, між спадкоємцями було укладено договір про поділ спадщини, який було посвідчено державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі під №1-97. Відповідно до умов даного договору, позивачці передано частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 1,7930 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку з посиланням на те, що державний акт був виготовлений на ім'я спадкодавця [PERSON] вже після її смерті і як наслідок не може бути прийнятий державним нотаріусом як належний правовстановлюючий документ, що підтверджується постановою державного нотаріуса Богуславської районної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 лютого 2018 року. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивачка просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] подав заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтв про народження спадкоємців, копією свідоцтва про укладення шлюбу та матеріалами спадкової справи № 10/2017. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи № 10/2017 Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області підтверджується факт, що після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, звернулися [PERSON] та [PERSON]. Після смерті спадкодавця - [PERSON] (яка померла [INFO] у віці 64 роки), проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], за законом першої черги, фактично прийняв спадщину її син - [PERSON], [INFO]. Інші спадкоємці за законом першої черги, згідно зі ст. ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, а саме дочка спадкодавця - [PERSON], [INFO], звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про відмову від прийняття спадщини, щодо спадкового майна померлого спадкодавця - [PERSON] (яка померла [INFO] у віці 64 роки), проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Інші спадкоємці із заявою про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини щодо спадкового майна спадкодавця - [PERSON] (який помер [INFO] у віці 64 роки), проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області не зверталися. 19 січня 2018 року, між спадкоємцями було укладено договір про поділ спадщини, який було посвідчено державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі під №1-97, згідно договору, позивачці [PERSON] передано частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 1,7930 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області № 02-31/229 від 28.02.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,7930 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області та належала померлому [PERSON](помер [INFO]), який фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], (померла [INFO]) яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], не може бути видане, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] був виданий Медвинською сільською радою Богуславського району Київської області 11.07.2005 року, тобто вже після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO] у віці 64 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 11 липня 2005 року Медвинською сільською Радою народних депутатів Богуславського району Київської області, вбачається, що цей державний акт було видано на ім'я [PERSON], на право власності на земельну ділянку площею 1,7930 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, який посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3210760732017 від 29 грудня 2017 року, підтверджується факт належності на праві власності [PERSON] земельної ділянки площею 1,7930 га з кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, представнику позивача необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved