Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме: в порядку спадкування за законом після померлої 16.03.2015 року матері [PERSON] просять визнати за [PERSON] право власності на 33/100 частини земельної ділянки загальною площею 1,52 га в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6125281700:01:001:0132, визнати за [PERSON] право власності на 26/100 частини спірної земельної ділянки, визнати за [PERSON] право власності на 41/100 частини спірної земельної ділянки. Вимоги обґрунтовують тим, що вони є спадкоємцями за заповітом та прийняли спадщину, однак у нотаріальній конторі їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину звязку з тим, що у заповіті не визначено часток спадкоємців у спадковому майні. Позивачі у судове засідання не зявились, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, щодо визнання за позивачами права власності на спадкове майно не заперечує. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився з невідомих суду на те причин, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Довідкою, виданою [PERSON] сільською радою 13.08.2015 року, підтверджено, що за [PERSON], яка була зареєстрована [INFO], померла 16.03.2015 року, числиться земельна ділянка площею 1,52 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: с.В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області. Заборона (арешт) відсутня. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 696146 [PERSON] на підставі рішення XYІІ сесії 3 скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 19.07.2001 року № 139 передано у приватну власність земельна ділянка площею 1, 52 гектарів в межах згідно з планом. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6101819492015 від 19.10.2015 року, цільове призначення земельної ділянки площею 1,5151 га ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власник земельної ділянки [PERSON]. Згідно заповіту від 13.05.2010 року [PERSON] заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,52 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради: [PERSON] [INFO] 0,50 га; [PERSON] [INFO] 0, 40 га; [PERSON] [INFO] 0, 62 га. [PERSON] померла 16.03.2015 року у с. В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області, про що видано свідоцтво про смерть серії І-ИД № 184049. Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 2401/02-14 від 07.10.2015 року, після смерті [PERSON], померлої 16.03.2015 року, заведена спадкова справа за №411/2015 р. за заявами позивачів про прийняття спадщини за заповітом, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із розбіжностями у розмірах земельної ділянки у заповіті та державному акті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1267 ЦК України спадкоємці мають право за згодою між собою на зміну часток у спадковому майні. Позаяк судом встановлено належність на праві власності [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,52 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, тому суд вважає що її право перейшло в порядку спадкування до позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частках, визначених за угодою між спадкоємцями. На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивачів, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] права власності на успадковану за заповітом частку земельної ділянки, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, яка належала померлій матері. На підставі наведеного,

Outcome: approved