Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулись до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 31.07.2015 р. В обґрунтування свого позову позивачі зазначали, що 31 липня 2015 року померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку №6 по вул. Некрасова у смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], та чоловік [PERSON] Після смерті [PERSON], позивачі фактично вступили в управління спадковим майном, оскільки постійно проживали зі спадкодавицею на момент смерті останньої. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд відповідно до\~ст. 169 ЦПК України\~вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ №513516 виданим 03.08.2015 р. виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області. (а.с.11). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку №6 по вул. Некрасова у смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області. Вказана частина будинку належала спадкодивці на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2011 р., посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою від 07.06.2011 р. № 1-1569, що підтверджується інформацією наданою з КП «Чугуївське МБТІ» від 02.02.2016 р. №83 (а.с.17). Факт родинних відносин позивача [PERSON], дівоче прізвище якої «Литвинова» (а.с. 7), та спадкодавці підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-АВ № 57169 (а.с. 6), з якого вбачається, що матірю позивачки записана [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ №17343, виданого у м. Чугуєві відділом реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції 22.06.1973 р., [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] та повернула собі дівоче прізвище «Дєгтярьова». (а.с. 38). 11.08.1984 р. [PERSON] та [PERSON] одружились, після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка «Харченко». (а.с.10). За життя [PERSON]Д склала заповіт, посвідчений секретарем Малинівської селищної ради 26.06.2015 р., яким все належне їй майно заповідала дочці [PERSON] та чоловіку [PERSON] Вказаний заповіт не змінено та не скасовано. (а.с. 16). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок їх смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( ч. 1 ст. 182 ЦК України). Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved