Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка 29.05.2015 року звернулась у суд із вказаним позовом. У його обґрунтування зіслалась на те, що перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. 04.11.1999 року шлюб між ними було розірвано. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час навчається у Червоноградському гірничо-економічному коледжі. У зв'язку із навчанням син потребує значних коштів, а відповідач добровільно коштів не надає. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача кошти на навчання сина у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний сплачувати аліменти на навчання сина у заявленому розмірі. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, оглянувши матеріали справи суд вирішив наступне. З свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Червоноградським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис № 328 вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 04.11.1999 року. За час подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 24.06.1997 року, який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON] на даний час є студентом третього курсу та навчається на платній формі навчання у Червоноградському гірничо-економічному коледжі. Термін його навчання з 01.09.2012 р. по 10.06.2016 р.. Даний факт підтверджується довідкою №2108 від 22.05.2015 р. та договором №86 про навчання фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено що відповідач працює у Львівському музеї історії релігії та має стабільний дохід, що підтверджується довідкою про доходи від 03.07.2015 року. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання його сина у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2015 р. і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання.

Outcome: approved