Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» 2645 грн.70 коп. в рахунок відшкодування витрат на лікування, з відповідача [PERSON] стягнути 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та з обох відповідачів на його користь 2000 грн. витрат за надання юридичної допомоги та 325 грн.49 коп. витрат на транспортні послуги; на користь [PERSON] просять стягнути з відповідача [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» 50000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, з відповідача [PERSON] стягнути 68414 грн.62 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та з обох відповідачів на його користь 1184 грн.15 витрат за сплату судового збору, посилаючись на те, що 05 серпня 2015 року біля 18 години 10 хвилин по вул. Леніна в с. Медвин Богуславського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого обидва автомобілів отримали механічні пошкодження. Постановою судді Богуславського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто за вчинення ДТП. Відповідач [PERSON] являється власником автомобіля «САЗ-3507», який на момент ДТП був застрахований, а тому він та [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» повинні відшкодувати позивачам завдану матеріальну та моральну шкоду, внаслідок ДТП, в звязку з чим вони і змушені звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги частково змінили, посилаючись на вищенаведені обставини та просили суд стягнути на користь позивача [PERSON] з страхової компанії 2645 грн.70 коп. витрат на лікування, з відповідача [PERSON] на його користь 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 325 грн.49 коп. транспортних витрат та 2000 грн. витрат за надання юридичної допомоги адвоката; на користь позивача [PERSON] зі страхової компанії 25075 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, з відповідача [PERSON] на його користь 17741 грн.50 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (пошкодження автомобіля), 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1226 грн.22 коп. витрат за сплату судового збору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в даній ДТП винен лише позивач [PERSON], який грубо порушив ПДР та врізався в його стоячій автомобіль, а тому просив суд відмовити в задоволенні заявленого позову. Представник відповідача [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та надав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог до страхової компанії в повному обсязі. Свідки [PERSON]О та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що водій [PERSON] вчинив ДТП по вул. Леніна в с. Медвин Богуславського району, проявивши неуважність, здійснив зіткнення зі стоячим автомобілем відповідача. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 05 серпня 2015 року біля 18 години 10 хвилин по вул. Леніна в с. Медвин Богуславського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого обидва автомобілів отримали механічні пошкодження. Із копії постанови про закриття кримінального провадження від 21 жовтня 2015 року вбачається, що кримінальне провадження було закрите у звязку з відсутністю в діях [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. Копію постанови направити до ВДАІ МВС України в Київській області для вирішення питання про притягнення [PERSON] та [PERSON] до відповідальності в порядку адміністративного судочинства. Із копії постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року видно, що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУАП до адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. Із копії постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року вбачається, що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУАП до адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. Із копії поліса №АІ/1175774 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 серпня 2014 року видно, що [PERSON] застрахував свій автомобіль [NUMBER] на випадок страхового випадку у Приватному Акціонерному Товаристві «Українська пожежно-страхова компанія». Із звіту про експертну оцінку матеріальних збитків автомобіля №2767 від 26 серпня 2015 року вбачається, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок пошкодження останнього при ДТП становить 50673 грн.12 коп. Із копії висновку експерта №55д від 21 жовтня 2015 року видно, що у [PERSON] були виявлені наступні ушкодження:струс головного мозку. За ступенем тяжкості вищеописані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які потягли за собою короткочасний розлад здоровя. Із чеків та розрахункових квитанцій вбачається, що позивачем [PERSON] були понесені витрати на придбання ліків та транспортні витрати. Із копії платіжного доручення №26 від 29 січня 2016 року видно, що КД [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила потерпілому [PERSON] 24429 грн.50 коп. страхового відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля. Із квитанції Приватбанку від 01 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] сплатив 1184 грн.15 коп. судового збору. Із квитанції Приватбанку від 01 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] сплатив 548 грн.80 коп. судового збору. Відповідно до ст.24.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацію потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Відповідно до ст.37.1.4 вищезазначеного Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 ЦК України видно, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав у разі перенесення нею душевних страждань, яких вона зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Із ч.1 ст.1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Із ч.2 ст.1187 ЦК України видно, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Із ч.1 ст.1188 ЦК України вбачається, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, визначених ст.1166 ЦК України, зокрема, за наявності вини в її цивільно-правовому розумінні і позивача, і відповідача, розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від встановленого ступеня вини кожної із сторін. Із п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що питання про відповідальність за шкоду заподіяну при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст.440 ЦК: шкода, заподіяна одному із володільців з вини іншого відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди жоден з них не має права на відшкодування. Суд вважає, що оскільки відповідно до постанов судді Богуславського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року, в даній ДТП є вина обох водіїв транспортних засобів, то суд визначає, з урахуванням ступеня вини кожного, що вина водія автомобіля [NUMBER] становить 50%, а вина водія автомобіля [NUMBER] також становить 50%, тому відповідачі повинні відшкодувати позивачам матеріальну шкоду в половинному розмірі, а саме: 1322 грн.85 коп.(2645 грн.70 коп. : 2) витрат на лікування; 8870 грн.75 коп. (17741 грн.50 коп. : 2) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 162 грн.75 коп. (345 грн.49 коп. : 2) транспортних витрат. Крім того, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення на його користь зі страхової компанії 25075 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, то суд приходить до висновку, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки страховою компанією було сплачено страхове відшкодування в сумі 24429 грн.50 коп. (1/2 частину) на ремонт пошкодженого автомобіля з урахуванням вини обох водіїв у даній ДТП. Із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування йому відповідачем 20000 грн. моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні позивачем було доведено, що він переніс нервовий стрес та моральні страждання, в звязку з отриманням ним тілесних ушкоджень, але розмір шкоди, визначений ним не відповідає ступеню та характеру цих страждань, а тому суд визначає розмір моральної шкоди в розмірі 3000 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, суд також вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування йому відповідачем 20000 грн. моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні позивачем було доведено, що він переніс нервовий стрес та моральні страждання, в звязку з пошкодженням його автомобіля, але розмір шкоди, визначений ним не відповідає ступеню та характеру цих страждань, а тому суд визначає розмір моральної шкоди в розмірі 1000 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку, суд приходить до висновку, що оскільки позовні вимоги позивачів суд задовольняє частково, то відповідно повинні бути стягнути і судові витрати по сплаті судового збору та сплаті витрат за надання юридичної допомоги адвоката відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1167, 1168, 1187, 1188, 1193, 1194 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial