Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з цивільним позовом до Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що 15 травня 2007 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська обл.., Білоцерківський район, Терезинська селищна рада СТ «Флора», ділянка №9. Позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у результаті чого вони отримали відмову в оформленні спадкового майна, оскільки державний акт на земельну ділянку не зареєстрований Білоцерківським районним відділом земельних ресурсів. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили суд визнати за ними в порядку спадкування в рівних частках за кожним право власності на земельну ділянку, розміром 0,0686 га., яка розташована за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, Терезинська селищна рада СТ «Флора», ділянка №9, надану для ведення садівництва, кадастровий номер 3220455500:04:005:0046, що належала їхньому батькові [PERSON], який помер 15.05.2007 року. Позивачі в судове засідання не зявились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15 травня 2007 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розташовані на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області. Як вбачається із матеріалів справи, позивачі звернулись до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявами про видачу свідоцтва про право на спадкове майно, однак отримали відмову нотаріусу, оскільки правовстановлюючий документ Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий Білоцерківською райдержадміністрацією на імя [PERSON], але не зареєстрований Білоцерківським районним відділом земельних ресурсів, що підтверджується розясненням №742/02/14 від 31.03.2017 року. З матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиними спадкоємцями після померлого 15.05.2007 року [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частки). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Враховуючи, що в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану вище земельну ділянку, оформити через органи нотаріату право на спадкове майно не вбачається можливим, суд вважає, що право позивачів на спадкове майно підлягає судовому захисту, і тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved