Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, вказавши в позові, що з відповідачем [PERSON], перебуває в шлюбі з 14 лютого 2011 року, шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Корчівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №03. Заочним рішенням Глибоцького районного суду від 16 березня 2018 року даний шлюб розірвано. [INFO] року у сторін народився син - [PERSON]. Відповідач - батько дитини, у добровільному порядку, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не турбується про його добробут, розвиток, харчування, навчання, виховання. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка одна не в змозі забезпечувати належним чином всім необхідним сина. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги визнає в повному обсязі проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Так, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON], народився [INFO] року, і його батьками є зазначені сторони у справі. Відповідно до заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2018 року шлюб зареєстрований 14 лютого 2011 року між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №03 - розірвано. Згідно довідки від 16 липня 2018 року №223, виданої Корчівецькою сілською радою Глибоцького району Чернівецької області, вбачається, що неповнолітній син [PERSON], [INFO] року проживає разом із матір'ю - [PERSON], [INFO]. Актом обстеження житлово - побутових умов, виданим 23.07.2018 року Димківською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, вбачається, що [PERSON],[INFO] проживає без реєстрації в с. Димка Глибоцького району Чернівецької області. Довідкою №44 від 06.06.2018 року, виданою Димківським навчально-виховним комплексом вбачається, що [PERSON], [INFO] року є учнем 1-го класу Димківської НВК Глибоцького району Чернівецької області. Згідно, заключення ЛКК Глибоцької райполіклініки №590 від 26.07.2018 року [PERSON], [INFO] є здоровою дитиною. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, те що відповідач фізично здоровий, належних і допустимих доказів протилежного суду не було надано, інших утриманців не має, стягнення по виконавчих листах з нього не проводиться. Також те, що позовні вимоги відповідач визнав. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 1100 гривень щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved