Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 15 вересня 2015 року звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що 14 серпня 2012 року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,8282 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №786260, яка розташована на території Козіївської сільської ради. Позивачі мають намір успадкувати майно, оскільки являються спадкоємцями за законом, в звязку з чим звернулися до суду з позовом про визнання за ними права приватної власності в порядку спадкування по ? частині кожному на земельну ділянку площею 3,8282 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №786260 після смерті батька [PERSON] В відкритому судовому засіданні представник позивачів підтримав заявлені [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14 серпня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ВЛ № 482180, виданого повторно 07.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області. Після його смерті відкрилася спадщина, спадковим майном якої є земельна ділянка площею 3,8282 га, розташованої на території Козіївської сільської ради, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії РЗ №786260. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивачі являються дітьми померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті свого батька [PERSON], відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняли, оскільки вони проживали разом зі спадкодавцем на момент смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області №1679 від 01.09.2015 року та не заявили відмову від неї. Позивачі після смерті батька [PERSON] з приводу оформлення спадщини звернулися до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в звязку з відсутністю державного акту на право приватної власності на землю ( постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2015 року №530/02-31), а тому позивачі позбавлені можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку. Також, як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області №1607/01-16 від 12.11.2015 року, що згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області за 2012- 2015 роки заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців померлого 14 серпня 2012 року [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серії РЗ №786260. Також, як вбачається зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому [PERSON] та [PERSON] мають право на 1/2 частку земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії РЗ №786260 кожен. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці після смерті спадкодавця [PERSON], мають законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved