Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], де третя особа: Служба у справах дітей Вугледарської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини та встановлення графіку зустрічей. Позивачка позовні вимоги мотивує тим, що вона є матірю [PERSON], яка з 24.01.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу у останніх 03.08.2009 року народилась донька [PERSON]. Позивачка тривалий час спілкувалась з онукою [PERSON], до того часу як донька заявниці 28.12.2016 року померла, після чого відповідав перестав надавати [PERSON] можливість спілкуватися з онукою. Позивачка зазначає, що є здоровою людиною, шкідливих звичок не має, за місцем проживання характеризується як добропорядна та чуйна людина, цікавиться життям онуки [PERSON], та намагається приймати участь у її вихованні, але відповідач перешкоджає зустрічам позивачки з дитиною. Тому, позивачка просить суд зобовязати відповідача не перешкоджати їй брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онукою [PERSON], [INFO], та визначити наступні способи участі позивачки у вихованні онуки: спільне проживання один тиждень на місяць та спільний відпочинок один місяць на рік під час літніх канікул у школі. Сторони в судовому засіданні дійшли згоди щодо участі позивачки у вихованні дитини та встановлення графіку зустрічей з останньою, а саме: спілкування кожного тижня з пятниці після закінчення навчання у шкільному закладі і до 20 години 00 години суботи; спільний відпочинок один тиждень під час літніх канікул у школі в межах Донецької області на території підконтрольній українській владі, за попередньо згодою з батьком дитини та його правом бути присутнім під час відпочинку. З метою надання [PERSON] письмових уточнень до позовної заяви, за клопотанням останньої, судом було оголошено перерву. Після оголошеної судом перерви, сторони в судове засідання не зявився, надали до суду письмові заяви, якими просили суд розгляд справи завершити за їх відсутності. Представник третьої особи Відділу у справах дітей Вугледарської міської ради в судовому засіданні підтримала вимоги позову. Після оголошеної судом перерви в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, якою просила суд розгляд справи завершити за її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є матірю [PERSON], [INFO], яка померла 28 грудня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії V-НО №485234 від 18 січня 1984 року та свідоцтвом про смерть серії 1-НО №956799 від 29 грудня 2016 року. На даний час у позивачки з померлою донькою [PERSON] різні прізвища, оскільки остання 24 січня 2009 року під час укладення шлюбу з відповідачем змінила дівоче прізвище «Лобко» на шлюбне прізвище «Гізімчук», що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 10 червня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 4, 5 7). Як вбачається з повторного свідоцтва про шлюб донька заявниці [PERSON] та [PERSON] 24 січня 2009 року зареєстрували шлюб, від зазначеного шлюбу у останніх народилась спільна донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО №263125 від 10 серпня 2009 року (а.с. 5, 6). Відповідно до довідки №226 від 29.08.2017 року та Інформації про стан виховання, утримання і розвитку малолітньої дитини [PERSON] №01-29/136 від 09.11.2017 року, остання навчається у 2 класі Вугледарського НВК «Мрія», проживає з бабусею [PERSON], дитина систематично відвідує шкільні заняття, забезпечена одягом, приладдям та всім необхідним для навчання. Зі слів класного керівника, дитина уникає розмов про батька. Бабуся дівчинки [PERSON] цікавиться вихованням онуки, підтримує телефонний зв'язок з класним керівником. Стосунки між дитиною та позивачкою доброзичливі (а.с. 10). Згідно характеристики №582 від 10.10.2017 року, виданою ОСББ «Фортуна-Вугледар», лікарських довідок від 31.08.2017 року, позивачка за місцем проживання характеризується як добропорядна та чуйна людина, підтримує у родині теплі та дружні стосунки, за характером спокійна, розсудлива, врівноважена, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 9, 11, 12). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 11.09.2017 року за місцем проживання позивачки наявні задовільні умови проживання, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормі, централізовано підключено водо-, тепло-, газо- та енергопостачання, є необхідні меблі та побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: виділено окрему кімнату, де є мякий диван, шафи, письмовий стіл, компютер, іграшки (а.с. 13-14). Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2-3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Таким чином, позивачка як бабуся має право спілкуватись зі своєю онукою [PERSON] та брати участь у її вихованні, а відповідач не має права перешкоджати позивачці у здійсненні нею своїх прав щодо виховання онучки, тому, суд приходить до висновку, що вимоги позову в частині зобовязання відповідача не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з [PERSON] слід задовольнити. Стаття 263 СК України передбачає, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Відповідно до ч. 1-4 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд, приймаючи до уваги графік зайнятості малолітньої [PERSON] з відвідування шкільних та додаткових занять, враховуючи час необхідний для спілкування з батьком - відповідачем [PERSON], вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON], про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини та встановлення графіку зустрічей щодо встановлення графіку спілкування з онукою [PERSON]. Суд вважає за необхідне встановити наступний графік спілкування позивачки з онукою [PERSON]: - спілкування кожного тижня з пятниці, після закінчення навчання у шкільному закладі, і до 20 години 00 години суботи; - спільний відпочинок один тиждень під час літніх канікул у школі в межах Донецької області на території підконтрольній державній владі України, за попередньою згодою з батьком дитини та його правом бути присутнім під час такого відпочинку. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved