Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що їм та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Вінницькою квартирно-експлуатаційною частиною району 13.04.1998 року та зареєстрованого державним реєстратором 09.08.2011 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: Вінницька область м.Калинівка, вул.Леніна,3/31, їхні частки не визначені. Зазначену квартиру вони приватизовували сумісно, нарівні користувались нею разом як співвласники, оплачували комунальні платежі до 2007 року. З вказаного часу відповідач [PERSON], будучи військовим, забрав всі свої речі і переїхав проживати в інше житло за місцем проходження служби. Дві кімнати в квартирі зайняла сімя [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) Н.В. , яка станом на 2008 рік складалася з 3-х чоловік. Тому, вони погодилися сплатити кредитору [PERSON] його борг, що на той час було еквівалентно 60 000 гривень, який він пообіцяв зарахувати в рахунок майбутнього продажу її сім'ї своєї частки. Однак, вже протягом семи років відповідач не бажає вирішити документально переооформлення своєї частки. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України на час приватизації квартири (станом на 1998 рік) їхні частки в квартирі були рівними. На теперішній час з врахуванням вищеперерахованих обставин частка відповідача становить 1/8 від вартості всієї квартири, і тому не може бути виділена йому в натурі, і він цього не бажає. Вони за спільні кошти перебудували квартиру переобладнавши балкон та мають намір узаконити його на себе без участі відповідача. Згідно висновку та звіту про незалежну оцінку від 18.03.2016 року, ринкова вартість 1/4 частки квартири №31, що розташована в будинку № З по вулиці Леніна в місті Калинівка Вінницької області складає 84 205,00 грн. За таких обставин та у відповідності до вимог ч.2 ст.365 ЦК України, [PERSON] внесено на депозитний рахунок Калинівського районного суду Вінницької області грошову компенсацію залишкової вартості частки відповідача в сумі 24 205 гривень. Враховуючи те, що частка відповідача у квартирі №31, що розташована в будинку №3 по вулиці Леніна в місті Калинівка Вінницької області, з врахуванням сплати боргу кредитору відповідача в сумі 60000 грн., є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим та припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, позивачі звертаються в суд з даним позовом. Позивачі в судове засідання не зявились, однак в матеріалах справи наявні заяви, в яких, кожен зокрема, позовні вимоги підтримує, простить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачам та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Вінницькою квартирно-експлуатаційною частиною району 13.04.1998 року та зареєстрованого державним реєстратором 09.08.2011 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: Вінницька область м.Калинівка, вул.Леніна,3/31, їхні частки не визначені. Згідно ч.2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тобто, розмір часток [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] становить по 1/4 частці у кожного співвласника. Із копії домової книги, завіреної паспортистом КП «Житловик» м.Калинівка вбачається, що на даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в [INFO], що підтверджується відміткою про місце проживання в його паспорті. Згідно звіту про незалежну оцінку від 18.03.2016 року, оціночна вартість 1/4 частки квартири [ADDRESS], що належить на правах приватної власності [PERSON] та є обєктом оцінки по цьому звіту складає 84205,00 грн. 15.05.2007 року [PERSON] отимав від позивачки [PERSON] 60000 грн., які обіцяв зарахувати в рахунок майбутньої відмови від своєї частки житла, що підтверджується копією розписки [PERSON], наявною в матеріалах справи. Позивачі за спільні кошти перебудували квартиру переобладнавши балкон, і мають намір узаконити його на себе без участі відповідача. Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] [PERSON] в даній квартирі з 2007 року не проживає, участі в оплаті за комунальні послуги та реконструкції не брав. З врахуванням сплати позивачкою [PERSON] 60000 грн. відповідачу в рахунок відмови від частки квартири та у відповідності до ст.357 ЦК України, частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим та припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п.1 - 3 ч.1 ст.365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається з квитанції №45 від 01.04.2016 року, [PERSON] внесено на р/р №37315033000401, отримувач ТУ ДСА в Вінницькій області, код отримувача: 26286152, банк отримувача: 820172 Держказначейська Служба України м.Київ 24205 грн. в рахунок відшкодування вартості частки квартири [PERSON]. Враховуючи вищевикладене та те, що припинення права власності [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, його частка у ній є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном сторонами є неможливим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначення за позивачами та відповідачем по 1/4 частці в квартирі [ADDRESS], припинення права власності відповідача [PERSON] на 1/4 частку квартири , визнання права власності на 1/4 частку квартири [PERSON] за [PERSON] та виплату [PERSON] грошової компенсації у розмірі 24205 грн., внесеної [PERSON] на депозитний рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved