Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за борговими розписками, просять стягнути з відповідача на користь - [PERSON] кошти у сумі 955 євро, або 28678 грн., стягнути з відповідача на користь - [PERSON] кошти у сумі 358 доларів США або 9565 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 17.06.2011 року громадянка [PERSON] взяла у борг у [PERSON], а саме кошти у сумі 800 євро, що на той час було еквівалентно - 9080 грн., про що складено відповідну розписку, у якій також зазначено, що [PERSON] зобов'язується повернути борг по вимозі кредитора, в подальшому було визначено строк повернення нею боргу до 10 грудня, про що є відповідний запис у розписці. 17.09.2011 року [PERSON] звернулась до [PERSON], з вимогою повернути їй кошти, однак остання повідомила, що внеї скрутне матеріальне становище та відповідач не має змоги повернути борг, та просила продовжити їй строк повернення боргу та відсотки у наступній послідовності: 500 євро та 1000 гривень у якості відсотків до 25.01.2012 року також зобов'язалась повернути відсотки за наданий борг - 2300 гривень, а наступні відсотки повернути з лютого по квітень, про що у розписці (повторній) є відповідний запис виконаний нею особисто. Окрім того 12.12.2011 року [PERSON] взяла у [PERSON] особисто в борг грошові кошти у сумі 300 доларів США, що на той час було еквівалентно - 2414 гривень, про що власноруч склала відповідну боргову розписку, у якій також зазначила, що зобов'язується повернути борг по вимозі кредитора. До часу звернення позивачами до суду відповідач борг не повернула, на прохання кредиторів про добровільне повернення боргу не відповідає і не реагує, гроші повернути відмовляється. Враховуючи вищевикладене позивачі просить стягнути з відповідача на їх користь, а саме на користь [PERSON] кошти у сумі 955 євро або 28678 гривень, на користь [PERSON] кошти у сумі 358 доларів США, або 9565 гривень та стягнути з відповідача на користь позивачів витрати по сплаті судового збору. Позивачі у судове засідання не з'явились, від їх представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі надав заяву згідно якої підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити та розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів в сумі 300 доларів США, що дорівнює 2412,00 грн. на час укладення договору, та зобов'язалась повернути кошти за першою вимогою кредитора, вказаний договір оформлено розпискою про отримання грошею. 17.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових кошів в сумі 800 євро, що дорівнює 9080 гривень, на час укладення договору, та зобов'язалась повернути суму та відсотки в наступній послідовності: 500 євро та 1000 грн. відсотків до 25 січня 2011 року. 17.06.2011 року [PERSON] надала розписку в якій зазначила, що взяла у борг у [PERSON], 800 євро у борг та зобов'язалась повернути сумму за першою вимогою кредитора строк продовжено до 10 грудня. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.\~ Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Така позиція висвітлена в постанові ВСУ від 01.03.2017р. у справі № 6-284цс17. Відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув позивачам зазначені кошти, в зв'язку з чим сума боргу відповідача перед позивачами становить: [PERSON] - 300 доларів США, що на день винесення рішення за курсом НБУ еквівалентно 7777,77 грн., [PERSON] - 800 євро, що на день винесення рішення за курсом НБУ еквівалентно 25685,28 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних: а отже сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] складає -955 євро, що день винесення рішення за курсом НБУ еквівалентно 30661,80 грн. та користь [PERSON]В- 358 доларів США, що на день винесення рішення за курсом НБУ еквівалентно 9281,47 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 640 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Крім того, судом встановлено, що позивачем [PERSON] на момент позову взагалі не сплачено судовий збір у сумі 640 грн., а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь Держави.

Outcome: approved