Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Зокрема, позивач [PERSON] просить визнати за нею 3/5 частки у вказаному житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] і як за членом колгоспного двору, а позивачі [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними, за кожною, право власності на 1/5 частку у цьому ж майні, як за членами колгоспного двору. Позивачі не можуть отримати свідоцтво про право власності через відсутність державної реєстрації нерухомого спадкового майна. У судове засідання позивачі не з`явились, у позові вказали про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити. Відповідач Буданівська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову відповідачем Буданівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Житловий будинок в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а його членами - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначене підтверджується довідкою Буданівської сільської ради Тернопільської області від 26 лютого 2018 року № 254. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Оскільки житловий будинок в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, то голові колгоспного двору та його членам належала у ньому частка, яка складає по 1/5 кожному. [PERSON] померла [INFO] . Даних про те, хто прийняв після її смерті належну їй частку у майні колгоспного двору позивачами до суду не подано, хоча суд надавав їм таку можливість шляхом винесення ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27 лютого 2019 року. Крім того, за час свого життя [PERSON] 11 березня 2015 року склав заповіт, яким заповів належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . На день смерті заповідача заповіт не змінювався і не скасовувався. Відповідно до даних Теребовлянського бюро технічної інвентаризації вартість житлового будинку, будівель та споруд в [ADDRESS] складає 48020 грн. Позивач [PERSON] звернулась до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв`язку із відсутністю державної реєстрації спадкового нерухомого майна. Інші спадкоємці майна померлого [PERSON] , крім [PERSON] , не звертались. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] набула право на спадкування після смерті діда [PERSON] на його частку у колгоспному дворі, яка складала 1/5. Жодних доказів, які б підтверждували, що [PERSON] успадкував 1/5 частки, яка належала його дружині [PERSON] , після її смерті, позивачем [PERSON] не подано, хоча суд сприяв їй у поданні таких доказів. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] - до повного задоволення.

Outcome: partial