Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є двоюрідними онуками [PERSON], померлого 01.07.2009 року, який за життя проживав в [INFO] разом зі своєю дружиною [PERSON], з якими також проживали і позивачі. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,26 га та 1,50 га, розташованих на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. Спадщину [PERSON] прийняла його дружина, [PERSON], спадкоємиця за заповітом, але належним чином не оформила, оскільки 04.11.2010 року також померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки, які вона фактично успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], а також на земельні ділянки, які належали їй особисто на праві власності, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,28 га та 1,21 га, розташовані на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. Своїх дітей померла [PERSON] не мала і заповіту після своєї смерті вона не залишила. Спадкоємці першої, другої та третьої черги на її майно відсутні. Позивачі проживали на час смерті [PERSON] разом з нею і свєю матір»ю [PERSON] однією сімєю, доглядали її, а тому мають право на спадщину у четверту чергу. Але вони не можуть оформити свої права, оскільки не збереглися правовстановлюючі документи на спадкове майно - державні акти на землю. Тому позивачі звернулися до суду та просили встановити факт належності спірного майна померлій [PERSON] та факт проживання однією сім»єю позивачів з [PERSON] в її домогосподарстві на протязі не менше 5 років до дня відкриття спадщини, а за ними визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та підтвердив, що проживав з братом і померлою [PERSON] та вів з нею спільне господарство з з січня 2004 року до дня смерті [PERSON] 04.11.2010 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та проси розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Великовисторопської сільської ради та третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявилися, надали суду заяву, в якій теж просили розглянути справу за їх відсутності і проти задоволення позовних вимог не заперечили. Свідки [PERSON] та [PERSON] допитані в судовому засіданні показали, що проживають по сусідству з позивачами та померлою [PERSON] кілька десятків років і підтвердили обставини, покладені позивачами в обґрунтування своїх вимог. З паспортів, картки, свідоцтв, витягу (а.с. 5-9, 14-15), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачами у справі є [PERSON], [INFO], і/н [NUMBER] та [PERSON], [INFO], їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Зінченко) В.М., а третьою особою є [PERSON], [INFO], які народилися та проживають в [INFO]. З свідоцтв (а.с. 10-12), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] померла 04.11.2010 року, актовий запис № 19 та [PERSON] помер 01.07.2009 року, актовий запис № 17, вони були одружені. З свідоцтва (а.с. 13), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] народився 01.02.1929 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON] З заповіту, витягу (а.с. 16-17), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] 16.12.2008 року все своє майно заповів своїй дружині [PERSON]. З довідки характеристики, довідки (а.с. 18-19), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по вул. Удодівка 21 с. В.Вистороп Лебединського району Сумської області зареєстрований за [PERSON], вартість будинку станом на 01.07.2009 року складає 47 362 грн. 00 коп. Даний будинок під забороною, арештом не перебуває. Разом з [PERSON], який помер 01.07.2009 року, проживала його дружина [PERSON] У приватній власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка в розмірі 0,33 га, в тому числі 0,30 га для ведення особистого селянського господарства та 0,03 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул. Удодівка 21 с. В.Вистороп Лебединського району Сумської області. Заповіт від його імені посвідчувався виконкомом Великовисторопської сільради 16.12.2008 року за реєстраційним №346. З довідки (а.с.20), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] померла 04.11.2010 року, а в будинку по вул. Удодівка 21 с. В.Вистороп проживає без прописки [PERSON]. З державних актів (а.с.21-22), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] належать на праві приватної власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,21 га, кадастровий номер 5922982000050020153 згідно державного акту серії СМ № 172178 від 23.06.2003 року та площею 2,28 га, кадастровий номер 5922982000050010071 згідно державного акту серії СМ № 032429, розташовані на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. З державних актів (а.с.23-24), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] належать на праві приватної власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,50 га, кадастровий номер 5922982000050020152 згідно державного акту серії СМ № 172179 від 23.06.2003 року та площею 2,26 га, кадастровий номер 5922982000050010070 згідно державного акту серії СМ № 032430, розташовані на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. З листа (а.с.26), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що при зверненні до Управління Держгеокадастру у Лебединському районі щодо надання дублікатів державних актів на земельні ділянки позивачі отримали відмову, так як управління не видає дублікати чи оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки. З листа, спадкової справи (а.с. 31-36), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що після смерті 01.07.2009 року [PERSON] заведена спадкова справа №746 від 12.11.2009 року, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Від його імені посвідчено заповіт, за яким він заповів все своє майно [PERSON], яка померла 04.11.2010 року, після смерті якої спадкова справа не заводилась, заповіт від її імені не посвідчувався. З листів (а.с. 36-37), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що грошова оцінка 1 га сільськогосподарських угідь у середньому по Сумській області станом на 01.01.2016 року складає 29\~428,14 грн. Вислухавши позивача, свідків та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON], яка мала місце 01.07.2009 року та після смерті [PERSON], яка мала місце 04.11.2010 року, позивачі мають право успадкувати за законом належні померлим земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,50 га, кадастровий номер 5922982000050020152 згідно державного акту серії СМ № 172179 від 23.06.2003 року, площею 2,26 га, кадастровий номер 5922982000050010070 згідно державного акту серії СМ № 032430, площею 1,21 га, кадастровий номер 5922982000050020153 згідно державного акту серії СМ № 172178 від 23.06.2003 року та площею 2,28 га, кадастровий номер 5922982000050010071 згідно державного акту серії СМ № 032429, що розташовані на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. Проте при зверненні до нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за законом вони отримали відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що з початку січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] проживали та вели спільне домашнє господарство з [PERSON], померлою 04.11.2010 року за адресою: вул. Удодівка 6 с. В.Вистороп Лебединського району Сумської області. Вказані обставини стверджуються показами свідків, встановлені з матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно з вимогами ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1222, 1223, 1233 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно вимог ст. 1264 ЦК України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Ухвалюючи рішення про задоволення вимог, суд виходить з того, що обставини, викладені в позовній заяві, в повному обсязі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами, які були досліджені судом в ході судового розгляду. Факт належності спірного майна [PERSON], не був оспорений з боку сторони відповідача і позовні вимоги позивачів визнаються Великовисторопською радою в повному обсязі. Таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси осіб, які беруть участь у справі. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved