Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.08.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Приморського районного у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2019 року було відмовлено у відкритті провадження у цивільні справі за позовом [PERSON] до Приморського районного у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 18.02.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] було частково задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2019 року скасовано та направлено до суду першої інстанції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року прийнято до провадження вказану справу. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2020 року було закрито підготовче провадження по вказаній справі. В обґрунтуванні позову, позивач зазначала, що її біологічним батьком є [PERSON] . В 2003 році її мати ( [PERSON] ) розлучилася з біологічним батьком, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , та створила нову сім`ю з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] замінив позивачці біологічного батька, який про неї ніколи не піклувався. Він виховував її, навчав, забезпечував їх родину. В 2019 році вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] . 18.07.2019 року листом № 49/19-117 Приморського районного у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану позивачці було відмовлено у зміні її по-батькові. Позивачка просить суд зобов`язати Приморський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану змінити її по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » змінивши відомості у актовому записі № 1408, наполягаючи на тому, що по батькові є складовою частиною його повного імені, а тому він має право змінити і його. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарнага проти України» від 16 травня 2013 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовільними. Представник відповідача Приморського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення цього рішення є 03.12.2020 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , народилася [INFO] у місті Луганськ, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] року між [PERSON] (мати позивачки) та [PERSON] (біологічний батько позивачки) було розірвано шлюб, про що було внесено відповідний актовий запис № 585. Судом також встановлено, що позивачка зверталася до Приморського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану із усною заявою про зміну свого по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », проте отримала відмову у внесенні таких змін. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 07.07.1995 р. відмова органу реєстрації актів громадянського стану в реєстрації акту громадянського стану, в тому числі у зміні прізвища, імені та по батькові (ст. 9 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану») може бути оскаржена в суд в порядку, встановленому для оскарження неправомірних дій органів державного управління, що ущемляють права громадян, після оскарження цих дій до вищестоящого органу. Відповідно до ст. 28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Стаття 294 ЦК України встановлює право фізичної особи на ім`я. Частина 1 статті 295 Цивільного кодексу визначає, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право змінити своє прізвище та ім`я у порядку, встановленому законом. По батькові фізичної особи може бути змінено у разі зміни її батьком свого імені. Стаття 10 Сімейного кодексу передбачає, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). Згідно зі ст. 147 Сімейного кодексу України по батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Пункт 1 розділу 4 Правил встановлює, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім`я. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені. Питання можливості зміни по батькові фізичної особи, якщо її батько імені не змінює, прямо законодавчо не врегульоване, проте в даному випадку можливим є застосування аналогії закону та права, про яку йдеться в ст. 10 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Суд звертає увагу не те, що розглядаючи справу «Гарнага проти України» Європейський суд з прав людини дійшов висновку про наступне. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб По батькові як частина особистого імені традиційно походить від імені батька відповідної особи. Однак законодавство України визнає, що коли особа досягає достатньо дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім`я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якого походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв`язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим. Новий Цивільний кодекс України, чинний з 1 січня 2004 року, передбачає можливість зміни особою по батькові, якщо її батько змінив ім`я. Державні органи розтлумачили це положення як чітку вказівку на те, що зміна імені батьком особи є єдиною можливою підставою для зміни по батькові відповідної особи. Заявниця стверджувала, що це спірне положення не забороняє зміну по батькові за інших ситуацій та що інші нормативні акти не містять подібних обмежень. На думку заявниці така відмова у будь-якому випадку була необґрунтованим та зайвим обмеженням її права на ім`я як частину її особистої та сімейної індивідуальності. Європейський Суд у своєму рішенні зазначив що, безперечним є те, що право особи на збереження свого імені, як і право на його зміну, визнається законодавством України. Зауважено, що українська система зміни імен видається доволі гнучкою, та особа може змінити своє ім`я, дотримуючись спеціальної процедури, яка передбачає тільки мінімальні обмеження, які застосовуються у дуже конкретних випадках, здебільшого пов`язаних з кримінальним судочинством. У той самий час, будь-яких ширших міркувань для накладення обмежень на зміну імені особи - таких як точний облік населення або зв`язок носіїв певного імені з сім`єю - державними органами не висувається. За такої ситуації майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством. Крім того, державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення заявниці її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Оскільки державні органи не забезпечили балансу відповідних інтересів, про які йдеться, вони не виконали своє позитивне зобов`язання щодо забезпечення права заявниці на повагу до її приватного життя. Відповідно Суд вважав, що у цій справі було порушення статті 8 Конвенції. Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 07.07.1995 р. у випадках, коли вимоги про встановлення неправильності запису прізвища, імені, по батькові пов`язується не з обставинами, які за законодавством тягнуть за собою внесення змін у ці записи, заяви про зміну прізвища, імені, по батькові вирішуються згідно з Положенням про порядок розгляду клопотання про переміну громадянами прізвищ, імені, по батькові, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 березня 1993 року № 233. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії до Приморського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану про зміну її по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ».

Outcome: approved