Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася 01.09.2016 року до Жмеринського міськрайонного суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення сином трирічного віку та судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем має сина, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Сторони разом не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Добровільно відповідач матеріально не допомагає утримувати дитину, а також не утримує її як дружину, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Позивачка ніде не працює, так як доглядає сина [PERSON] до досягнення ним трирічного віку. Їй одній матеріально важко. Позивачка повинна купувати для себе та дитини продукти харчування, гігієни, одяг та інше. Позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач сам матеріально забезпечений, зареєстрований як фізична особа підприємець та неофіційно підробляє. В добровільному поряду відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання. Інших утриманців у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Позивачка [PERSON] в наданій до суду 08.12.2016 року заяві підтримала заявлені позовні вимоги. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій заявлені позовні вимоги на утримання дитини визнав частково, а саме в розмірі 500 грн. Позовні вимоги про утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку не визнав у повному обсязі, мотивуючи тим, що він є безробітним та перебуває на обліку в Жмеринському МРЦЗ з 22.12.2016 року та у нього відсутні будь-які доходи, оскільки підприємницькою діяльністю він не замається, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 ч.1 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення. Згідно із ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.11.2013 року (а.с.5), від якого мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого записаний та являється батьком відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки квартального комітету «Доваторський» №703 від 01.09.2016 року син сторін [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою (а.с.7). Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.8), перебуває на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка з березня по червень 2016 становила 860 грн. щомісяця, а з липня 2016 року становить 130 грн. щомісяця, що підтверджується довідкою УПСЗН Жмеринської міської ради №3875 від 01.09.2016 № (а.с.9). Відповідач є безробітним та перебуває на обліку в Жмеринському МРЦЗ з 22.12.2016 року, що підтверджується довідкою №2260 від 27.12.2016 року (а.с.68). З 30.09.2016 року відповідач як фізична особа підприємець припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб підприємців та громадських формувань(а.с.69-71). При визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивач не працює, наполягає на стягненні аліментів в твердій грошовій сумі. Стан здоровя платника аліментів задовільний, інших непрацездатних утриманців та неповнолітніх дітей у нього не має. Судом враховано те, що відповідач не має місця постійного місця роботи, є безробітним, однак є працездатною людиною, може працювати, він згоден надавати матеріальну допомогу на дитину в розмірі 500 грн.. Суд часткового приймає заперечення відповідача в частині того, що він не може сплачувати аліменти вказані позивачкою у позовній заяві, однак розмір який згоден платити відповідач, а саме 500 грн. є не достатнім для забезпечення необхідних умов життя дитини і буде суперечити її інтересам, виходячи із встановлених обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.75 Сімейного кодексу дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного та згідно ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, в ст. 84 Сімейного кодексу України зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обовязків утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку, судом не встановлено. Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобовязаний та може надавати на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 500 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Дана сума є обґрунтованою, достатньою, законною та такою, що відповідає потребам дитини на даний час. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, буде гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7статті 7 СК України). Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Тому суд,

Outcome: partial