Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, вказавши в позові, що з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі з 15 вересня 2014 року, шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №14. У шлюбі з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Їхні подружні відносини припинені вже протягом тривалого часу, відповідач - батько дитини, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не турбується про його добробут, розвиток, харчування, навчання, виховання. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка одна не в змозі забезпечувати належним чином всім необхідним сина. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 21 червня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на те, що ініціатором припинення їхніх відносин була саме позивачка, без жодних пояснень вона забрала їхнього сина до своїх батьків. Він, як батько, завжди піклувався, любив та допомагав сину. На даний час він проживає з хворими батьками, які є пенсіонерами, тому він доглядає та надає їм матеріальну допомогу. Зважаючи на вищевикладене, просить суд стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина в розмірі 746 гривень, що складає не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26 червня 2018 року від позивачки до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідної якої [PERSON] просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 10.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак від неї до суду надійшла заява, відповідно до якої вона, обставини викладені в позовній заяві та збільшених позовних вимогах підтримує в повному обсязі, просить суд збільшені позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, підтримали пояснення викладені у відзиві на позовну заяву та просили суд ухвалити рішення, в якому призначити [PERSON] аліменти в розмірі 746 гривень, що складає не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Так, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON], народився [INFO] року, і його батьками є зазначені сторони у справі. Згідно довідки Купської сільської лікарської Амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] є здоровою дитиною. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров'я дитини, а також те, що відповідач фізично здоровий, офіційно працює, отримує середньомісячний дохід в розмірі понад 6 тис. грн., також суд враховує знаходження на утриманні відповідача непрацездатних хворих батьків. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial