Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.11.2018 року звернулась до суду з позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Короткий зміст та обґрунтування позову. Свою позовну заяву позивачка [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з : - житлового будинку, житловою площею 150,5 кв.м, загальною площею 309,2 кв.м, який знаходиться у [ADDRESS] ; - земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0619 га, яка знаходиться у [ADDRESS] ; - садового будинку № [NUMBER] , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0543 га на території садівничого товариства «Авангард», смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Так як за життя померлий заповіту не склав, позивачка звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва на право на спадщину та отримала його на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0619 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , та 74/100 частки житлового будинку, житловою площею 150,5 кв.м, загальною площею 309,2 кв.м, який знаходиться у [ADDRESS] , однак отримати свідоцтво на право на спадщину на садовий будинок № [NUMBER] , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0543 га на території садівничого товариства «Авангард», смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області позивачка не змогла, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. На сесії Затоківської селищної ради від 18.11.2005 року померлому було надано згоду на розробку проекту відведення даної земельної ділянки у власність, однак у зв`язку з особистими обставинами та погіршенням стану здоров`я, померлий [PERSON] не подав до Затоківської селищної ради матеріали для проекту відведення даної земельної ділянки у власність. На даний час позивачка [PERSON] фактично користується спадковим майном, що підтверджується довідкою №3/47 від 08.09.2012 року, виданою садівничим товариством «Авангард», тому просить суд визнати за нею право власності на садовий будинок № [NUMBER] , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0543 га на території садівничого товариства «Авангард», смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Рух справи у суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2018 року було відкрито провадження по справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2018 року було витребувано докази з Першої Одеської державної нотаріальної контори. 14.01.2019 року представником первісного відповідача по справі Затоківською селищною радою було подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. 21.01.2019 року представником первісного відповідача по справі Затоківською селищною радою було подано зустрічну позовну заяву про визнання права власності на самочинно збудоване майно. 30.01.2019 року від представника позивачка адвоката Іванчук Лілії Юріївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 25.03.2019 року від представника первісного відповідача Затоківської селищної ради надійшла заява про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2019 року було витребувано докази з Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори. 16.05.2019 року від представника первісного позивача Затоківської селищної ради надійшла заява про витребування правовстановлюючих документів на спадкове майно, зазначене в позовній заяві. Однак, у зв`язку з тим, що первісний відповідач був замінений належними відповідачами, суд позбавлений можливості її розглядати. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2019 року було витребувано докази у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В. 10.06.2019 року представником позивачки, адвокатом Іванчук Л.Ю. надано відповідь на відзив первісного відповідача. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 12.12.2019 року від представника позивачка адвоката Іванчук Лілії Юріївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 27.02.2020 року до суду надійшло клопотання від представника позивачка адвоката Іванчук Лілії Юріївни про заміну первісного відповідача належними відповідачами. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2020 року було замінено первісного відповідача Затоківську селищну раду на належних відповідачів - [PERSON] та [PERSON] . 19.03.2020 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про визнання позовних вимог, прохання задовольнити позов та розглядати справу у їх відсутність. 08.04.2020 року від представників позивачки адвокатів Іванчук Л.Ю. та Дзундза О.П. надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Короткий виклад позицій сторін по справі В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але адвокати Іванчук Л.Ю. та Дзундза О.П., які діють в її інтересах, надали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення позовних вимог, позов визнає у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення позовних вимог, позов визнає у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. Представник первісного відповідача - Затоківської селищної ради просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки померлим було самочинно збудовано оспорюваний садовий будинок, за життя права власності на земельну ділянку, яка знаходилась у його користуванні в встановленому законом порядку спадкодавець не набув, а отже позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню. 21.01.2019 року представником первісного відповідача по справі Затоківською селищною радою було подано зустрічну позовну заяву про визнання права власності на самочинно збудоване майно. Однак, 25.03.2019 року від представника первісного відповідача Затоківської селищної ради надійшла заява про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1027. Те, що померлий був батьком позивачки підтверджуться Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 29.07.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1379 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00009715416 від 13.11.2011 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з : - житлового будинку, житловою площею 150,5 кв.м, загальною площею 309,2 кв.м, який знаходиться у [ADDRESS] ; - земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0619 га, яка знаходиться у [ADDRESS] ; - садового будинку № [NUMBER] , який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0543 га на території садівничого товариства «Авангард», смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.04.2013 року та Витягу про реєстрацію з Спадкового реєстру №33778484 від 16.04.2013 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2486600 від 16.04.2013 року позивачці [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті померлого [PERSON] , який помер [INFO] належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0619 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , та 74/100 частки житлового будинку, житловою площею 150,5 кв.м, загальною площею 309,2 кв.м, який знаходиться у [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на садовий будинок від 06.10.2005 року, виданого Білгород-Дністровським БТІ, спадкодавцю [PERSON] належав садовий будинок [ADDRESS] [NUMBER] в садовому товаристві «Авангард», Лиманський район, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, загальною площею 543 кв.м. Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори №457/01-16 від 01.04.2019 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Українець В.В. Згідно відповіді приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Українець Вікторії Владиславівни №64/01-16 від 12.06.2019 року спадкоємцями до майна померлого [INFO] [PERSON] є: - дружина спадкодавця - [PERSON] , [INFO] ; - дочка спадкодавця - [PERSON] , [INFO] ; - син спадкодавця - [PERSON] , [INFO] . Те, що позивачка фактично прийняла спадщину та користується на даний час спадковим майном підтверджується довідкою №3/47 від 08.09.2012 року, виданої садівничим товариством «Авангард». Відповідно до вимог п.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлюється, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а саме припинення дії, яка порушує право. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд має право захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений угодою або законом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушу є право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до змісту ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено в ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як зазначено в ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. При цьому, судом наголошує, що єдиною офіційною формою визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухома майно є державна реєстрація, передбачена статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до вимог частини 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною 2 цієї статті передбачено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч.3 ст.12 та ст .81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст.77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд критично відноситься до доводів первісного відповідача Затоківської селищної ради щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог позивачки, у зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не отримав право власності на земельну ділянку, адже позивачка не заявляє позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку, яка перебувала у користуванні померлого, а лише просить визнати право власності на садовий будинок, який належав померлому та був побудований у 2000 році. Висновки за результатами розгляду справи Суд, встановивши характер спірних правовідносин між сторонами, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, давши належну оцінку доводам сторін, витребуваним доказам, та, взявши до уваги визнання відповідачами позовних вимог, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими, такими що ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 13, 15, 16, 17, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1261, 1268, 1296, 1297, ст. 120 ЗК України, ст.ст. 76,77, 78, 81, 82, 206, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

Outcome: approved