Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про припинення самочинного будівництва, знесення сараю та перенесення межі земельної ділянки, посилаючись на те, що [PERSON] та відповідач являються співвласниками домоволодіння по [ADDRESS], а з [PERSON], відповідач являється власниками суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS]. У вересні 2013 року відповідач розпочав реконструкцію сараю літер «Д» в житловий будинок без відповідних дозвільних документів та згоди співвласників. Спірний сарай розташований на межі будинковолодіння [ADDRESS] та [ADDRESS]. По причині порушення норм будівництва та експлуатації сараю відповідачем, [PERSON], замовила технічний висновок в Державному науково-дослідному і проектно-вишукувальному інституті «НДІпроектреконструкція» про стан будівельних конструкцій погребу по [ADDRESS] та отримала технічний висновок, де зазначено, що «монолітний бетонний фундамент сараю на 10 см спирається на плиту перекриття погребу». [PERSON], вважає, що внаслідок проведених будівельних та можливих будівельних робіт в майбутньому збільшується тиск ззовні на стелю її погребу, що може призвести до його руйнації, пошкодження накриття входу в погріб та витяжок. Крім того, при обстеженні її домоволодіння представниками департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради в Акті про обстеження домоволодіння по [ADDRESS] від 01 жовтня 2013 року встановлено, що роботи по реконструкції даху сараю розпочаті, нахил даху сараю такий, що сприяє замочуванню погребу, зафіксовані тріщини паркану, які з'явились внаслідок просідання фундаменту паркану, підтверджено відсутність дозвільних документів на будівництво у відповідача. [PERSON], вказує, що відповідно до судових рішень, було встановлено, порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] з застереженням, що власником сусідньої земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON], було здійснено заступ на 0,92 см на його земельну ділянку вздовж всієї межі. Крім того, відповідач не дотримується принципу добросусідства визначені земельним законодавством та порушує умови проведення будівельних робіт та проводить самовільно будівельні роботи на його земельній ділянці. За таких обставин, позивачі вважають, що відповідач будівельними роботами по реконструкції свого сараю порушує їх право на користування погребом, який зазнає через дані роботи ушкоджень та самовільно зайнятою земельною ділянкою, тому звернулись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги уточнили та просили їх задовольнити, шляхом знесення самочинного будівництва сараю літер «Д» та стягнути з відповідача на її користь вартість ремонтно-будівельних робіт в сумі 16063,20 грн., вартість матеріальної шкоди в сумі 12502,80 грн., вартість проведеної судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2500 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., та судовий збір в сумі 121,8 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Представник [PERSON], в судовому засіданні просив позов задовольнити шляхом знесення сараю літер «Д» та звільнити його частину земельної ділянки на 0,92 см вздовж всієї межі між домоволодінням. В подальшому свої вимоги уточнив та просив знести самовільно побудований відповідачем сарай літер «Д» та до судового засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд в його відсутність. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити в позові про що надала відповідне заперечення. Представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримали та просили їх задовольнити. Представники Черкаської міської ради та Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області до судового засідання не з'явились, повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм право відносини, які регулюються нормами цивільного та земельного законодавства, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Державно- будівельними нормами України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], являються співвласниками будинковолодіння по [ADDRESS] відповідно в частках 13/20 та 7/20. На межі домоволодіння розташований погріб літер «В» позивача та сарай літер «Д» відповідача, що позначено на плані земельної ділянки технічного паспорту. [PERSON] та [PERSON], є власниками суміжних домоволодінь по [ADDRESS] та [ADDRESS]., та на межі домоволодіння знаходиться сарай літер «Д». З дослідження технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовані сарай літер «Д» та погріб з шийкою літер «В», які межують між собою, та відсутні самовільні забудови на даній земельній ділянці. Відповідно до Технічного висновку № 48 від 12 червня 2003 року Державного науково-дослідного і проектно-вишукувального інституту «НДІпроектреконструкція» Черкаська філія про стан будівельних конструкцій погребу по [ADDRESS], вбачається, що при обстеженні виявлено наступне. Погріб розміщений на межі з сусідньою ділянкою, впритул до сараю. Стіни погребу із цегли, перекриття монолітне з бетону. При розкритті перекриття виявлено, що монолітний бетонний фундамент сусіднього сараю на 10 см., спирається на плиту перекриття погребу. З листа департаменту архітектури, містобудування та інспектування № 5445-2, 5446-2 від 15 жовтня 2013 року вбачається, що дозволу на будівництво по [ADDRESS] та [ADDRESS] не надавалось. З Акту про обстеження домоволодіння по [ADDRESS] вище зазначеного департаменту вбачається, що на час перевірки будівельні роботи на суміжних домоволодіннях не проводились. У приміщенні погребу внаслідок просідання фундаменту на стелі та стіні входу зафіксовані тріщини. Крім того, на верхній частині стіни погребу розташована зовнішня стіна цегляної одноповерхової господарської споруди (гараж, сарай), яка знаходиться на території двору по [ADDRESS]. На сараї розпочаті роботи з реконструкції даху споруди, стара покрівля знята та тимчасово накрита оцинкованим метало профілем. Нахил даху сараю був такий, що частина дощових опадів потрапляла на споруду погребу. Тимчасове перекриття також сприяє замочуванню. З пропозицій вище значено Акту необхідно провести комплекс робіт по облаштуванню та відведенню системи водовідведення дощових вод, які впливають на руйнування погребу та фундаменту сараю. Судом достовірно встановлено, що відповідач по справі, без погодження із співвласником земельної ділянки та дозвільних документів проводить реконструкцію існуючого сараю. По справі було призначено судово будівельно-технічну експертизу, по якій відповідно з висновком № 14/14/ буд., від 17 квітня 2015 року встановлено, що при реконструкції сараю літ. «Д» були порушені нормативно-правові акти у галузі будівництва. Внаслідок розміщення монолітного бетонного фундаменту сараю літ. «Д», який на 10 см спирається на плиту перекриття погребу, збільшено навантаження на монолітний фундамент сараю літ. «Д» в зв'язку з реконструкцією вищевказаного сараю, і відповідно, на перекриття, стіну та фундамент погребу літ. «В», залиття конструктивних елементів підвалу атмосферними водами, що стикають з конструкцій горища сараю та проведенням реконструкції сараю виникли пошкодження стін та перекриття погребу літ. «В». В зв'язку зі збільшенням навантаження на стіни погребу від конструктивних елементів реконструйованого сараю, що вплинуло на міцність та несучу спроможність несучих елементів погребу, виникненням тріщин в стінах погребу та його вхідної частини, затіканням води, подальша експлуатація погребу літ. «В» по [ADDRESS] можлива тільки після зменшення навантаження на стіни погребу від конструктивних елементів сараю [PERSON], підсилення конструктивних елементів та перекриття погребу, підсилення фундаментів вхідної частини погребу, а також виконання системи водовідведення на будівлі сараю літ. «В» та ремонту гідроізоляції перекриття погребу. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли в наслідок тиску фундаменту побудованого сараю літ. «Д» на перекриття погребу, залиття, пошкодження накриття та витяжок погребу літ. «В» по [ADDRESS] в цінах квітня 2015 року становить (з ПДВ) 16 063 грн. 20 коп. Частиною 2 ст. 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Статтею 108 ЗК України, передбачено, що у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів. Власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди. Статтями 26 та 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Статтею 34 ч.1 п.1 вище зазначеного Закону передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. З правових позицій (у справі № 6-130 цс13) Верховного Суду України, вбачається, що у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а і об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти не є об'єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Таким чином, в даному випадку вбачається, що спірний сарай відповідача літер «Д», розташований на межі з земельною ділянкою позивача та на 10 см., спирається на плиту перекриття погребу позивача літер «В». Крім того відповідач [PERSON], без відповідних на те дозволів та з порушенням ДБН України розпочав самовільну реконструкцію сараю літер «Д», що вплинуло на технічний стан погребу позивача літер «В». За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме до зобов'язання відповідача знести самочинну надбудову до сараю літ. Д по [ADDRESS] та до стягнення на користь [PERSON] вартості ремонтно-будівельних робіт в сумі 16 063 грн. 20 коп., вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2 500 грн., судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. за подання позовної заяви та судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 18 907 грн. 30 коп., а також стягнення з відповідача на користь [PERSON] судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. В решті позовних вимог - відмовити.

Outcome: approved