Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просили визнати право власності за позивачем [PERSON] на ? частку нерухомого майна та за позивачами [PERSON]О та [PERSON] право власності по ? частки цього ж майна в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], обґрунтовуючи який зазначили таке. Вони є спадкоємцями всього майна після смерті [PERSON], який помер 26 червня 2010 року, та доводився позивачу [PERSON] чоловіком, а позивачу [PERSON] батьком. До складу спадкового майна входить ? частки житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Катаєва, 26-б. Інша частина вказаного будинку належить позивачу [PERSON] як частка у спільній сумісній власності подружжя з померлим [PERSON] Оскільки житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Катаєва, 26-б юридично належав померлому [PERSON], а нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про права на спадщину, тому вони змушені були звернутись з цим позовом до суду. Перед початком судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 29 серпня 1987 року. 01 жовтня 1988 року, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] згідно нотаріально оформленого договору купівлі-продажу набув у власність недобудований житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Катаєва, 26-б. Даний будинок подружжям [PERSON] та [PERSON] був добудований, про що свідчить технічний паспорт на нього, складений 23 вересня 1992 року. Оскільки даний будинок подружжям [PERSON] та [PERSON] був нажитий під час їхнього зареєстрованого шлюбу, незважаючи на те, що будинок юридично було оформлено на [PERSON], відповідно до вимог частини першої статі 22 Кодексу про шлюб та сімю України (що діяв на час набуття у власність) він вважаєтся спільною сумісною власністю подружжя. 26 червня 2010 року в смт. Станиця Луганська Луганської [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на ? частку вказаного вище будинку, що належала [PERSON] як частка у спільній сумісній власності з [PERSON] Дану спадщину прийняли дружина та син померлого позивачі у даній справі, що підтверджується довідкою Станично-Луганської державної нотаріальної контори від 22 березня 2016 року № 158/02-14. З повідомлення Луганського обласного державного нотаріального архіву від 22 вересня 2016 року № 912/01-21, адресованого на імя позивача [PERSON], йдеться, що архівний фонд залишився на тимчасово окупованій території у місті Луганську, в тому числі й справа щодо укладення договору купівлі-продажу між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого Станично-Луганською ДНК 01 жовтня 1988 року. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 вересня 2016 року вбачається, що держаним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину на спадкове майно, що залишилось після померлого [PERSON], через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Частиною пятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, враховуючи, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження дані, що житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Катаєва, 26-б є обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та померлого її чоловіка [PERSON], після смерті якого позивачі позбавлені можливості оформити спадщину, суд не бачить підстав для відмови у задоволенні цього позову з наведених вище підстав. На підставі наведеного,

Outcome: approved