Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.09.2019року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) площею 1,68 га на території Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447302 від 21.02.2018року. Зазначає, що за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, спадкоємців першої та другої черги спадкування після її смерті не було, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. Вказує, що спадкодавець [PERSON] була її двоюрідною сестрою (батько позивачки - [PERSON] та батько спадкодавця - [PERSON] були рідними братами). Батько позивачки - [PERSON] пропав безвісті у жовтні 1944 року. Отже, вона має право на спадкування за законом. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на право на зазначену земельну частку (оригіналу вищевказаного сертифікату), позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв`язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. Крім того, зазначає, що на даний час не збереглися відомості про народження її батька [PERSON] , спадкодавця [PERSON] та батька спадкодавця [PERSON] , що також не дає можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини в зв`язку з недоведеністю родинних відносин. З огляду на наведене, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те що [PERSON] , яка померла [INFO] , була її (позивачки) двоюрідною сестрою, а також визнати за нею (позивачкою) право на вищевказану земельну частку (пай) площею 1,68 га на території Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447302 від 21.02.2018року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 25.10.2019року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. В підготовче засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Чернівської сільської ради Львівської області у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай) площею 1,68 га на території Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, що належало спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №447302 від 26.07.2018року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Чернівській сільській раді за №1226. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємців за законом першої та другої черги спадкування, на час відкриття спадщини не було. Рідний дядько спадкодавця - [PERSON] (батько позивачки [PERSON] ), який згідно ст.1263 ЦК України мав право на спадкування за законом у третю чергу, пропав безвісті у жовтні 1944року. Позивачка [PERSON] є двоюрідною сестрою спадкодавця, отже у відповідності до ч.1 ст.1265 ЦК України має право на спадкування за законом у п`яту чергу. Інших спадкоємців за законом попередніх черг немає. При цьому, позивачка [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58175522 від 04.11.2019року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім позивачки, немає. В той же час, у зв`язку із відсутністю актового запису про народження батька позивачки - [PERSON] , позивачка не може підтвердити у нотаріуса факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме те, що спадкодавець [PERSON] була її двоюрідною сестрою, у зв`язку із чим звернулася до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин. Крім того, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну частку (оригіналу вищевказаного сертифікату) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із вимогами про визнання права в порядку спадкування. Вищевказані обставини, в тому числі і факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачкою [PERSON] , а саме те, що позивачка є двоюрідною сестрою спадкодавця, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; довідками, виданими виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області №1110 та №1111 від 25.06.2019року, №1627 та №1628 від 30.07.2018року; листом Мостиського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області від 15.08.2018року №790/06-25; довідками Парафії Воздвиження Чесного Хреста Самбірсько-Дрогобицької Єпархії Української Греко- Католицької Церкви від 14.05.2019року та від 26.07.2018року; копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] та іншими матеріалами справи. В силу п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин та про визнання права повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження. Відповідно до п.4 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР, а тому суд вважає, що в даних відносинах слід керуватися положеннями норм ЦК України 2004 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Отже, оскільки встановлення факту родинних відносин, про який просить позивачка, має значення для належного оформлення її спадкових прав, враховуючи те, що позивачкою надані належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд вважає, що позовні вимоги в частині про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Крім того, беручи до уваги те, що у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування, а отже позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права на спірну земельну частку також підлягають до задоволення. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею.

Outcome: approved