Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачі звернулися в суд до відповідачки з вказаним вище позовом посилаючись на те, що 11.04.2016 року помер їх батько [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] уклав заповіт, згідно якого все своє майно він заповів своїм дітям, які є позивачами по справі, порівну, в рівних частках. Вказаний заповіт зберігає свою силу донині, ніким оскаржений та скасований не був. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з домоволодіння, яке розташоване за адресою: с.Феневичі, Іванківського району, Київської області по вул.Поліська, буд.76, інвентаризаційною вартістю 220\~215 гривень. Після смерті [PERSON] його спадкове майно успадкували позивачі, шляхом вчасної подачі заяв про прийняття спадщини до державного нотаріуса Іванківської районної нотаріальної контори Київської області, однак нотаріус не може встановити спільне сумісне право власності позивачів на спадкове домоволодіння, у звязку з тим, що їх батько [PERSON] не зареєстрував свого особистого права власності на останнє в належному порядку, через державні реєстраційні органи. Будинок належний [PERSON] був побудований в 1960 роках, але в належному порядку батько не провів державної реєстрації права власності на вказане майно, весь час будинок вважався особистим приватним майном [PERSON] Позивачі просять визнати їх право власності на спадкове майно. У судове засідання позивачі не зявилися, про день і час слухання справи повідомлялись вчасно, при цьому, на адресу суду подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідачка у судове засідання також не зявилася. Про день і час слухання справи повідомлялась вчасно, при цьому подала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала, та просила справу розглядати без її участі. Суд, вивчивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивачі є спадкоємцями за заповітом після [PERSON] (помер 11.04.2016 року, заповіт на користь позивачів було складено 22.01.2015 року та посвідчено секретарем Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області), якому належав на праві власності жилий будинок №76, який розташований по вул.Поліська в с.Феневичі, Іванківського району Київської області. Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивачі, як його спадкоємці, не можуть оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є обєктом спадкового майна за заповітом. Постановою Державного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області від 08.11.2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом саме з цієї причини. За даними сільської ради згідно погосподарської книги №4 номер обєкта погосподарсьбкого обліку 01-0297-1 будинок, розташований по вул.Поліська (Леніна), буд.76, в с.Феневичі Іванківського району Київської області, значиться за [PERSON] (довідка сільської ради №1383 від 23.11.2016 року). Згідно з даними технічного паспорту цей будинок збудований у 1969 році, решта господарських будівель до 2010 року. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування саме цього будинку складає 0,25 га і належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №811020 від 18.01.2008 року [PERSON]. На даний час ніхто, крім позивачів, на це майно не претендує. Відповідачка - матір позивачів [PERSON] відмовляється від успадкування своєї частки спадкового майна, що залишилась після смерті [PERSON] Крім того, згідно поданої до суду заяви позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти їх задоволення. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved