Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять змінити статус житлового приміщення з квартири на житловий будинок та визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони, позивачі у справі - [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, що розташована за адресою [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, реєстровий № 3-96, витяг № 18822692 від 11.03.2014 року; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, реєстровий № 3-95, витяг № 18822268 від 11.03.2014 року; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, реєстровий № 3-97, витяг № 18822984 від 11.03.2014 року; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, реєстровий № 3-98, витяг № 18823232 від 11.03.2014 року. Згідно з вищезазначеними документами житловому приміщенню наданий статус квартири, проте згідно запиту Державного нотаріуса 3-й Харківської державної нотаріальної контори до Харківського МіськБТІ (вх. № 454 від 04.07.1983 р.) вбачається, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] раніше мало статус житлового будинку з надвірними будівлями. Чому та на якій підставі був змінений статус житловому приміщенню з житлового будинку на квартиру позивачам не відомо, оскільки згідно з ордером № 815 серія А від 22.05.1984 року їм була надана саме квартира за вищезазначеною адресою. Тобто, фактично житлове приміщення яке належить позивачам на праві власності та розташоване на земельній ділянці - є житловим будинком. Однак, коли позивачі звернувся до Харківської міської ради, з метою виділення їм земельної ділянки, для обслуговування житлового будинку,їм було відмовлено, із тих підстав, що їхнє нерухоме майно має статус квартири, у зв'язку з чим потрібно було звернутися до Управління комунального майна та приватизації та надати заяву про виключення домоволодіння з переліку об'єктів комунальної власності міста Харкова. На запит позивачів до Управління комунального майна та приватизації їх було повідомлено листом (вих. № 4678 від 28.04.2014 року), що будинок по [ADDRESS] не відноситься до об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, тому не може бути виключеним з переліку об'єктів комунальної власності міста Харкова. За таких обставин, позивачі змушені звернутися до суду з данним позовом, про зміну статусу домоволодіння з квартири на житловий будинок. Крім того позивачами самочинно побудовані: сарай (літ. Д) площею 24,2 кв.м. та сарай (літ. Е) площею 27,2 кв.м., переобладнанні приміщення: приміщення 1-1 площею 4,0 кв.м. з житлового приміщення під с/вузол; частина приміщення 1-2 пл. 3,2 кв.м. з житлового приміщення під кухню; приміщення 1-3 площею 12,9 кв.м. з житлового приміщення під коридор та приміщення 1-6 площею 16,0 кв.м. самочинно приєднано, оскільки частина домоволодіння була визнана виморочним та не має власника. Самочинно здійсненні прибудови та переобладнання є нерухомим майном, на що 20 березня 2014 року на замовлення позивачів КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (копія додається). Згідно з Експлікацією приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку складає 84,9 кв.м. Інвентаризаційна вартість реконструйованого будинку складає 199241,00 грн. (сто дев'яносто дев'ять тисяч двісті сорок одна грн. 00 коп.) Так, будівництво сараю (літ. Д) площею 24,2 кв.м. та сараю (літ. Е) площею 27,2 кв.м.,переобладнанні: приміщення 1-1 площею 4,0 кв.м. з житлового приміщення під с/вузол, частина приміщення 1-2 пл. 3,2 кв.м. з житлового приміщення під кухню; приміщення 1-3 площею 12,9 кв.м. з житлового приміщення під коридор та приміщення 1-6 площею 16,0 кв.м. яке було самочинно приєднано здійснено Позивачами із додержанням встановлених норм та правил, що підтверджується Технічним висновком «Обстеження з оцінкою технічного стану експлуатаційної придатності та можливості подальшої небезпечної експлуатації об'єкту обстеження». Враховуючи, що зазначені прибудови збудовані Позивачами без належного дозволу та належно затвердженого проекту, вони вважаються самочинним будівництвом. За таких обставин право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовами та надвірними будівлями, які самочинно збудовані Позивачами на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS], підлягає визнанню за Позивачами. В судове засідання представник позивачів, що діє на підставі довіреності, не з'явився, подав до його початку заяву, про розгляд справи за його відсутності, просив суд позовні вимоги повністю задовольнити. Представник відповідача, Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, направив заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності, під час ухвалення рішення покладався на розсуд суду, у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд, ознайомившись із заявами представників сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, що розташована за адресою [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, реєстровий № 3-96, витяг № 18822692 від 11.03.2014 року; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, реєстровий № 3-95, витяг № 18822268 від 11.03.2014 року; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, реєстровий № 3-97, витяг № 18822984 від 11.03.2014 року; Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, реєстровий № 3-98, витяг № 18823232 від 11.03.2014 року, копії яких є в матеріалах справи. Згідно з вищезазначеними документами житловому приміщенню наданий статус квартири, проте згідно запиту Державного нотаріуса 3-й Харківської державної нотаріальної контори до Харківського МіськБТІ (вх. № 454 від 04.07.1983 р.), копія якого є в матеріалах справи, вбачається, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] раніше мало статус житлового будинку з надвірними будівлями. Згідно з ордером № 815 серія А від 22.05.1984 року, копія якого залучена до справи, позивачам була надана саме квартира за вищезазначеною адресою. Згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Статтею 382 ЦК України передбачено, що квартирою є ізольоване приміщення в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що житлове приміщення яке належить позивачам на праві власності та розташоване на земельній ділянці - є житловим будинком. Самочинно здійсненні прибудови та переобладнання є нерухомим майном, на що 20 березня 2014 року на наше замовлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (копія додається). Згідно з Експлікацією приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку складає 84,9 кв.м. Інвентаризаційна вартість реконструйованого будинку складає 199241,00 грн. (сто дев'яносто дев'ять тисяч двісті сорок одна грн. 00 коп.) Згідно з ч.3. ст. 375 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) «право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також на умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням». Так, будівництво сараю (літ. Д) площею 24,2 кв.м. та сараю (літ. Е) площею 27,2 кв.м.,переобладнанні: приміщення 1-1 площею 4,0 кв.м. з житлового приміщення під с/вузол, частина приміщення 1-2 пл. 3,2 кв.м. з житлового приміщення під кухню; приміщення 1-3 площею 12,9 кв.м. з житлового приміщення під коридор та приміщення 1-6 площею 16,0 кв.м. яке було самочинно приєднано здійснено Позивачами із додержанням встановлених норм та правил, що підтверджується Технічним висновком «Обстеження з оцінкою технічного стану експлуатаційної придатності та можливості подальшої небезпечної експлуатації об'єкту обстеження» (копія технічного висновку додається). Загальні ознаки нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) визначені ст. 181 ЦК України: це об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не буда відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Враховуючи, що зазначені прибудови збудовані Позивачами без належного дозволу та належно затвердженого проекту, вони вважаються самочинним будівництвом. Згідно з ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання йому права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. В матеріалах справи відсутні відомості про порушення інтересів інших осіб. Отже, позивачеві для реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна необхідно правовстановлюючий документ, який би засвідчував право власності на вищевказаний об'єкт нерухомості. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п.п 10 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №703 від 22.06.2011 р. є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved