Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, уточненим в ході розгляду справи (а.с. 28-32, том 2), в обґрунтування якого зазначили наступне. Вироком Оболонського районного суду м.Києва (справа №1-286/2008) від 20.08.2008 року з ТОВ «Корпорація Вітал» стягнуто на користь [PERSON] 151963 грн 83 коп. та на користь [PERSON] 150000 грн. В ході примусового виконання вироку суду за виконавчими листами, виданими судом (стягувачі [PERSON] та [PERSON] та інші), постановами відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві (далі - ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві) від 16.12.2008 року, від 23.02.2009 року та від 05.03.2009 року накладено арешт на майно ТОВ «Корпорація Вітал» та оголошено заборону його відчуження. Позивачі вказують, що з метою уникнення виконання вироку суду, ТОВ «Корпорація Вітал», в особі директора [PERSON], та співзасновник товариства [PERSON] уклали договір №АБ-40209 від 04.02.2009 року, відповідно до умов якого останній купив майно, належне ТОВ «Корпорація Вітал», а саме - автобуси «Богдан», не зважаючи на постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві про арешт майна боржника та заборону на його відчуження. В подальшому [PERSON] звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «Корпорація Вітал», державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві Коваля В.В., державного виконавця ВДВС Оболорнського РУЮ у м.Києві Бондаря Р.М., [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту (справа №2-393/2009), а саме автобусів «Богдан А091» у кількості 7 штук та «Богдан А092» в кількості 4 штуки, з посиланням на те, що він є власником цих транспортних засобів на підставі вищевказаного договору. Одночасно з вказаним позовом [PERSON] подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії постанов виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2008 року, від 23.02.2009 року та від 05.03.2009 року. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.05.2009 року в справі №2-393/2009 зупинено дію постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2008 року, від 23.02.2009 року та від 05.03.2009 року, внаслідок чого Управлінням ДАІ у м.Києві знято арешт з майна ТОВ «Корпорація Вітал» та вищевказані транспортні засоби зареєстровано як власність [PERSON], при цьому автобуси залишилися у користуванні відчужувача. В подальшому, ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 31.07.2009 року (справа №2-393/2009) позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду у зв'язку з неявкою позивача. Позивачі вказують, що ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві, будучи відповідачем по справі №2-393/2009, не скористався своїм правом оскаржити ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.05.2009 року та не вжив жодних заходів, спрямованих на відновлення прав позивачів, порушених незаконними діями директора ТОВ «Корпорація Вітал» [PERSON], співзасновника товариства [PERSON], судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області та Управління ДАІ м. Києва. Внаслідок таких подій позивачі звернулися до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до ТОВ «Корпорація Вітал» про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час користування чужими грошима та 3% річних від суми заборгованості (справа №2-1247/2010). Проте, в ході розгляду даної справи, було встановлено, що ТОВ «Корпорація Вітал» визнано банкрутом та ліквідовано ухвалою Господарського суду м.Києва від 12.01.2010 року, в зв'язку з чим провадження в справі №2-1247/2010 було закрито. 29 грудня 2009 року державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Бондар Р.М. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчим листам №1-286 від 29.10.2008 року (стягувачі [PERSON] та [PERSON]) у зв'язку з ліквідацією боржника. Також позивачі вказують, що державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Бондар Р.М. не вжив заходів щодо з'ясування причин банкрутства боржника ТОВ «Корпорація Вітал», яке має дебіторську заборгованість у розмірі 396062 грн 18 коп., яка є боргом за відчужені автобуси «Богдан» на користь [PERSON] за договором №АБ-40209 від 04.02.2009 року. Крім того, з листа ДПА м. Києва вбачається, що між ТОВ «Ектів Інвестменс» та ТОВ «Корпорація Вітал», яке нібито заборгувало «Ектів Інвестменс» 25000 грн господарських взаємовідносин не було. При цьому директор ліквідатора ТОВ «Ектів Інвестменс» [PERSON] не виконав вимоги постанови господарського суду про повідомлення про визнання банкрутом ТОВ «Корпорація Вітал» усіх відомих йому кредиторів, внаслідок чого [PERSON] не було внесено в реєстр кредиторів. Внаслідок вищезазначеної бездіяльності відповідача ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві позивачам завдано шкоду, розмір якої визначається виходячи з грошових сум, стягнутих на користь позивачів вироком Оболонського районного суду м.Києва. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 536, 625, 1174 ЦК України, позивачі [PERSON] та [PERSON] просять стягнути солідарно з відповідачів основний борг у розмірі 151963 грн 83 коп. та 150000 грн відповідно, інфляційні нарахування за період з 01.11.2008 року по 28.02.2011 року в сумі 40878 грн 27 коп. та 40350 грн відповідно, а також 3% річних за період з 01.11.2008 року по 11.05.2011 року в сумі 11515 грн 93 коп. та 11367 грн 12 коп. відповідно, та 120 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2010 року було відмовлено у відкритті провадження в зазначеній справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки позовна зава не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05.10.2010 року вказану ухвалу скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові. Крім того, представник позивачів пояснив, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів з відповідачів в солідарному порядку (в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві) заявляються, оскільки він не знає, яким чином фінансується Державна виконавча служба України, хто є розпорядником її грошових коштів та сам механізм відшкодування шкоди державою. Представник Головного управління Державного казначейства України в м.Києві проти задоволення позовних вимог до Головного управління заперечував з посиланням на те, що дана установа не є належним відповідачем, оскільки управління є органом, що здійснює виключно обслуговування державного та місцевого бюджетів; Державним бюджетом України не передбачено будь-яких асигнувань на відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями Державної виконавчої служби; на сьогоднішній день чинним законодавством не передбачено порядок відшкодування такої шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України та не існує джерел покриття таких витрат, тому шкода, заподіяна органом державної влади повинна відшкодовуватись за рахунок коштів бюджету, передбачених для цього органу, а останній зобов'язаний вжити всіх заходів, щоб забезпечити відповідні асигнування на цю ціль. Головне управління та його посадові особи права та охоронювані законом інтереси позивачів не порушували, самі позивачі таких порушень не доводять. Крім того, представник Головного управління зазначив, що обов'язковою підставою для відшкодування шкоди в порядку ст. 1174 ЦК України, на яку посилаються позивачі у позовній заяві, є наявність неправомірних дій посадової або службової особи органу державної влади. Неправомірність дій ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві може бути встановлена рішенням суду, ухваленим в порядку адміністративного судочинства. Оскільки позивачі дії ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві в такому порядку не оскаржували, відсутні належні докази неправомірних дій цього відповідача, а тому відсутні й підстави для відшкодування шкоди. Представник ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та відсутність доказів незаконності дій відповідачів та заподіяння такими діями шкоди позивачам. Крім того, зазначив, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Представник Прокуратури Оболонського району м. Києва просив у задоволенні позову відмовити, підтримавши заперечення представників інших відповідачів. Представник Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи Головне управління юстиції у м.Києві повідомлялось належним чином, причини неявки до суду не повідомило. Треті особи в судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника суду. Інші треті особи причини неявки не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивачів, представників відповідачів, дослідивши матеріали даної справи та матеріали справи №2-1247/10, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. З матеріалів виконавчого провадження, наданих суду ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві (а.с. 39-293, том.2) та позивачами, вбачається, що 08.12.2008 року на виконання до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві надійшли виконавчі листи Оболонського районного суду м. Києва №1-286 від 29.10.2008 року, видані на виконання вироку суду від 20.08.2008 року в справі №1-286/2008 , про стягнення з ТОВ «Корпорація Вітал» на користь [PERSON] боргу в розмірі 151963 грн 83 коп. та [PERSON] боргу в розмірі 150000 грн. 10.12.2008 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копію яких направлено стягувачам та боржнику. Боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду, проте воно боржником в добровільному порядку не виконано. Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві від 24.12.2008 року виконавчі провадження щодо стягувачів [PERSON] та [PERSON] об'єднані у зведене виконавче провадження. По зведеному виконавчому провадженню проведені наступні виконавчі дії. 24.11.2008 року державним виконавцем направлено запити в ДПІ Оболонського району м. Києва, БТІ м. Києва, Управління ДАІ ГУ МВС України у м. Києві. 15.12.2008 року до ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві надійшла відповідь Управління ДАІ ГУ МВС України у м. Києві, згідно якої за ТОВ «Корпорація Вітал» на праві власності зареєстровано одинадцять автобусів марки «Богдан». 16.12.2008 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копія постанови направлена до відома стягувачам та боржнику та до Управління ДАІ ГУ МВС України у м. Києві для виконання. 24.12.2008 року до ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві надійшла відповідь ДПІ Оболонського району м. Києва про те, що ТОВ «Корпорація Вітал» перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі м. Києва. 21.01.2009 року державним виконавцем направлено запит до ДПІ у Печерському районі м. Києва. 22.01.2009 року до ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві надійшла відповідь БТІ м. Києва, згідно якої за боржником нерухомого майна не зареєстровано. В цей час, 04.02.2009 року, як вбачається з договору № АБ-40209, доданому позивачами до позову (а.с. 37-39, том 1), укладеному в м. Корсунь-Шевченківський, фізична особа [PERSON] (співзасновник ТОВ «Корпорація Вітал» (а.с.232, том 2)) придбала у ТОВ «Корпорація Вітал» одинадцять автобусів «Богдан» вартістю 396062 грн 18 коп. та зобов'язалася виплатити вказану грошову суму до 31.12.2009 року. 05.03.2009 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копія постанови направлена БТІ м. Києва, Управління ДАІ ГУ МВС України у м. Києві для виконання. 24.03.2009 року ТОВ «Корпорація Вітал» направлено вимогу щодо надання завіреної копії статуту, балансу, переліку автотранспортних засобів, які належать підприємству, бухгалтерських документів щодо руху коштів, починаючи з 24.03.2009 року, та інформації про наявність у товариства цінних паперів. 25.03.2009 року до відділу надійшли завірені копії витребуваних документів. 25.03.2009 року до ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві надійшла відповідь ДПІ у Печерському районі м. Києва про відкриті рахунки ТОВ «Корпорація Вітал» в АБ «Брокбізнесбанк» у м. Києві. 27.03.2009 року до відділу надійшла відповідь Управління ДАІ ГУ МВС України у м. Києві про поставлені на автоматизований облік до АІС «Арешт» під «арешт, заборона на відчуження» автобуси марки «Богдан» в кількості 11 одиниць. 27.03.2009 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено її для виконання до АБ «Брокбізнесбанк». 10.04.2009 року до відділу надійшла відповідь АБ «Брокбізнесбанк» про накладення арешту на рахунки боржника № 260040218402, залишок коштів на якому становить 35,25 грн., та № 260660218400, 260070218401, 260000218400, залишку коштів на яких недостатньо для задоволення вимог стягувачів. 14.04.2009 року державним виконавцем направлено вимогу боржнику про допуск державного виконавця на 14 годину 23.04.2009 року для проведення виконавчих дій щодо накладення арешту та опису майна, яке належить ТОВ «Корпорація Вітал» за адресою: м. Київ, вул. Бережанська, 4 з метою подальшої його реалізації. 21.04.2009 року з ДПІ у Печерському району м. Києва надійшла відповідь про відкриті рахунки в АБ «Брокбізнесбанк» станом на 14.04.2009 року. 23.04.2009 року виходом державного виконавця за адресою: м. Київ, вул. Бережанська, 4 о 14.00 описано та арештовано автобуси марки «Богдан» в кількості 11 одиниць, іншого майна не виявлено, касового апарату не виявлено, про що складено відповідні акти. Описане майно передано на відповідальне зберігання заступнику директора по транспорту ТОВ «Корпорація Вітал» [PERSON] В цей час ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22.05.2009 року в справі №2-393/2009 за позовом [PERSON] до ТОВ «Корпорація Вітал», державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві Коваля В.В., державного виконавця ВДВС Оболорнського РУЮ у м.Києві Бондаря Р.М., [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно (одинадцять автобусів «Богдан») та звільнення майна з-під арешту зупинено дії постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2008 року, від 23.02.2009 року та від 05.03.2009 року (а.с. 40-42, том 1). Судом встановлено, що вказана ухвала, особами, які брали участь у справі, в тому числі й [PERSON], [PERSON], які знали про її постановлення, не оскаржувалась. 10.06.2009 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві виконавчі провадження щодо стягувачів [PERSON] та [PERSON] об'єднані у зведене виконавче провадження з виконавчими провадженнями щодо стягувачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 17.06.2009 року державним виконавцем направлено вимогу заступнику директора по транспорту ТОВ «Корпорація Вітал» [PERSON] про надання 22.06.2009 року о 10 год. за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 13-А описаних та арештованих автобусів марки «Богдан» в кількості 11 одиниць для передачі їх на відповідальне зберігання представнику ПП «Юстиція». 18.06.2009 зазначену вимогу вручено особисто заступнику директора ТОВ «Корпорація Вітал» [PERSON] 18.06.2009 державним виконавцем виставлені платіжні вимоги до АБ «Брокбізнесбанк» для списання коштів. 22.06.2009 року вимогу державного виконавця від 17.06.2009 року [PERSON] не виконав. Того ж дня державним виконавцем направлено вимогу [PERSON] та директору ТОВ «Корпорація Вітал» про надання за адресою: м. Київ, вул. Бережанська, 4 описаних та арештованих автобусів марки «Богдан» в кількості 11 одиниць для передачі їх на відповідальне зберігання представнику ПП «Юстиція» 25.06.2009 о 06 годині. 22.06.2009 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на [PERSON] штрафу за невиконання вимог державного виконавця. 23.06.2009 року при врученні вимоги від 22.06.2009 року заступник директора ТОВ «Корпорація Вітал» [PERSON], отримати вимогу відмовився, про що складено відповідний акт. 24.06.2009 року до відділу надійшли платіжні вимоги, які повернулись без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника. 25.06.2009 року державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій за адресою: м. Київ, вул. Бережанська, 4 описаних та арештованих автобусів марки «Богдан» в кількості 11 одиниць не виявлено, про що складено відповідний акт. В цей же день до відділу надійшла заява [PERSON] про його звільнення з посади заступника директора по транспорту ТОВ «Корпорація Вітал». 03.07.2009 року від представника стягувачів надійшла заява, згідно якої він погоджується авансувати витрати пов'язані з розшуком транспортних засобів. 03.07.2009 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автотранспортних засобів марки «Богдан» в кількості 11 одиниць. У цьому ж місяці ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 31.07.2009 року (справа №2-393/2009) позовна заява [PERSON] про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту залишена без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача (а.с. 43, том 1). 13.08.2009 року державним виконавцем до Прокуратури Оболонського району м. Києва направлено подання про порушення кримінальної справи відносно [PERSON] за невиконання вимог державного виконавця по ст. 388 КК України. 17.08.2009 року державним виконавцем направлено запити до Державної комісії цінних паперів та фондового ринку, Київського обласного управління земельних ресурсів, Київського міського управління статистики. 17.08.2009 року до відділу надійшла відповідь Управління ДАІ ГУ МВС України у м.Києві, згідно якої за ТОВ «Корпорація Вітал» на праві власності транспортні засоби в м. Києві не зареєстровані. 28.08.2009 року державним виконавцем повторно направлено запит до ДПІ у Печерському районі м. Києва з проханням повідомити розрахункові рахунки відкриті ТОВ «Корпорація Вітал» у банківських установах. 07.09.2009 року надійшла відповідь з Головного управління земельних ресурсів, згідно якої земельні ділянки на території Києва за боржником не зареєстровано. 18.09.2009 року надійшла відповідь Управління ДАІ ГУ МВС України у м. Києві про те, що постанова від 03.07.2009 року про розшук майна боржника до управління не надходила. Того ж дня до ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві надійшла відповідь ТОВ «Корпорація «Вітал» про те, що в зв'язку з тим, що рахунки товариства арештовані, діяльність фактично не ведеться. 18.09.2009 року надійшла відповідь ДПІ у Печерському районі м. Києва про відкритті рахунки ТОВ «Корпорація Вітал» в АБ «Брокбізнесбанк» у м. Києві. 23.09.2009 року надійшла відповідь Головного управління статистики у м. Києві, згідно якої ТОВ «Корпорація «Вітал» зареєстрована в ДПІ Печерського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, 11, керівником підприємства є [PERSON]. 25.09.2009 року державним виконавцем направлено запит в Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва з вимогою повідомити номери всіх розрахункових рахунків боржника та в якому відділенні банку їх відкрито. Того ж дня державним виконавцем направлено запит до Департаменту ДАІ МВС України про те, кому належать автобуси марки «Богдан» в кількості 11 одиниць, під якими державними номерними знаками зареєстровані описані та арештовані автобуси. 16.10.2009 року до Прокуратури Оболонського районну м. Києва направлено запит відносно результатів розгляду подання державного виконавця від 13.10.2009 року щодо порушення кримінальної справи відносно [PERSON] Того ж дня до відділу надійшла відповідь Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем МВС України від 14.10.2009 року, згідно якої автотранспортні засоби марки «Богдан» в кількості 11 одиниць станом на 12.10.2009 року зареєстровані за гр. [PERSON], а на ТОВ «Корпорація Вітал» видані тимчасові талони на право керування (а.с. 220-222, том.2). Згідно листа УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 20.01.2010 року, надісланого державному виконавцю, до 30.05.2009 року одинадцять автобусів «Богдан» на праві власності були зареєстровані за ТОВ «Корпорація Вітал». При виконанні постанов ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 16.12.2008 року та від 05.03.2009 року про накладення арешту на вказані транспортні засоби, до АІС «Арешт» УДАІ м. Києва було внесено інформацію щодо заборони на відчуження даного автотранспорту. На підставі ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29.05.2009 року арешти, накладені вказаними постановами, було знято. 30.05.2009 року транспортні засоби зняті з обліку та на праві власності зареєстровані за [PERSON] на підставі біржових угод, виданих 30.05.2009 року «Регіональна ТБ Універсальна» (а.с. 287,288, том.2) 30.10.2009 року державним виконавцем до Прокуратури Оболонського районну м. Києва направлено подання від 29.l0.2009 року про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] по ст. ст. 364, 384 КК України. 11.11.2009 року державним виконавцем в АБ «Брокбізнесбанк» надіслані платіжні вимоги про списання коштів з рахунку боржника. 29.12.2009 року до відділу надійшла заява директора ТОВ «Ектів Інвестментс» про те, що постановою Господарського суду м.Києва від 20.10.2009 року в справі №44/602-б за заявою ТОВ «Ектів Інвестментс» до ТОВ «Корпорація Вітал» про визнання банкрутом, ТОВ «Корпорація Вітал» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено ініціюючого кредитора ТОВ «Ектів Інвестментс» (Т.2 а.с. 272-273). На підставі постанови Господарського суду м.Києва від 20.10.2009 року в справі №44/602-б постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві від 29.12.2009 року знято арешт з майна, яке належить ТОВ «Корпорація Вітал» (а.с. 276-277, том 2), про що повідомлено учасників виконавчого провадження. 29.12.2009 державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 1-286, виданих 29.10.2008 року Оболонським районним судом м. Києва, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення постанови) у зв'язку з ліквідацією боржника. Того ж дня виконавчі листи разом з постановами про закінчення виконавчого провадження передано директору ТОВ «Ектів Інвестменс» [PERSON] Заявляючи позовні вимоги про стягнення грошових коштів позивачі посилаються на ст.1174 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України. Виходячи зі змісту вказаних статей обов'язковою підставою для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в порядку ст. 1174 ЦК України є неправомірність (незаконність) дій чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відноситься до юрисдикції адміністративних судів. Зі змісту ст. 21 та п.1 ч.2 ст. 17 КАС України вбачається, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень можуть бути заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір і розглядаються адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судом в порядку цивільного або господарського судочинства після ухвалення рішення адміністративного суду про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними. На підставі наведених норм Закону, суд приходить до висновку, що доказом неправомірних дій або бездіяльності відповідача ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві має бути відповідне рішення суду, ухвалене в порядку адміністративного судочинства. Встановлено, що позивачі у вищезазначеному порядку до адміністративного суду з позовом про визнання дій ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві неправомірними не звертались. Таким чином вищезазначені докази незаконності рішень, дій чи бездіяльності ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві відсутні. Крім того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державними виконавцями ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві було вжито передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час проведення виконавчих дій) необхідні заходи для виконання вироку суду в частині стягнення з ТОВ «Корпорація Вітал» на користь позивачів грошових сум. Визнання банкрутом та ліквідація боржника, внаслідок якої було закрито виконавче провадження та не задоволено вимоги стягувачів, не знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з діями державних виконавців щодо примусового виконання виконавчих листів. Крім того, з пояснень позивачів вбачається, що вони вважають що боржник ухилився від виконання вироку суду про стягнення на їх користь грошових коштів саме внаслідок протиправних дій судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, директора ТОВ «Корпорація Вітал» [PERSON], співзасновника товариства [PERSON], Управління ДАІ ГУ МВС м. Києва, директора ТОВ «Ектів Інвестменс» (ліквідатора) [PERSON], які на думку позивачів мав оскаржити державний виконавець з метою захисту інтересів стягувачів. На підставі викладеного у суду відсутні підстави для висновку що неправомірними діями ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві позивачам заподіяна матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню державою. Щодо посилань позивачів на ст. 536 ЦК України (встановлює обов'язок боржника сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами) та ст. 625 ЦК України (передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання), як на підставу позовних вимог про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, суд зазначає, що вказані норми Закону стосуються договірних зобов'язань сторін, в яких позивачі та відповідачі не перебували, тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Враховуючи наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed