Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. 7 березня 2017 року вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 57/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 74,6 кв. м, житловою площею 48,6 кв.м, що належали її батькові на підставі договору дарування від 25.01.1995 року. 31 травня 2017 року вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 43/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 74,6 кв. м, житловою площею 48,6 кв.м, що належали її діду [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого був її батько [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Отримавши вказані правовстановлюючі документи вона стала власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, при оформленні документів КП «Кролевецьке РБТІ» в технічному паспорті було зазначено, що веранда літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д» є самочинно збудовані. У вищевказаних Свідоцтвах про право на спадщину за законом нотаріусом було зроблено примітку, що свідоцтво про право на спадщину на самочинно побудовані: веранду літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д» не видається. У зв'язку з викладеним вона не має можливості в повному обсязі володіти, користуватись та розпоряджатись спадковим майном. Власниками будинку по [ADDRESS] були її дід [PERSON] та баба [PERSON] 57/100 частки вказаного будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд [PERSON] подарувала [PERSON], 43/100 частки залишились у власності [PERSON] до його смерті. Всі добудови: веранда літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д» були здійснені її (позивачки) батьком [PERSON] Оскільки вона є спадкоємцем померлого [PERSON], їй належить земельна ділянка по [ADDRESS], на якій знаходяться самочинно побудоване нерухоме майно, вважає, що вона має право на визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом: веранду літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д», що знаходяться на земельній ділянці площею 0,0641 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю (а.с. 34). Відповідач Кролевецька міська рада, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без участі її представника, позов визнає (а.с. 27). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Кролевець Сумської області помер [PERSON], актовий запис №124, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). [INFO] в м. Глухів Сумської області помер [PERSON], актовий запис №100, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 8) та спадкоємицею першої черги за законом після його смерті. 7 березня 2017 року приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Снідою Т.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] є його дочка [PERSON] Спадщина складається з 57/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою:[ADDRESS], загальною площею 74,6 кв. м, житловою площею 48,6 кв.м, що належали спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 25 січня 1995 року за реєстровим №239, зареєстрованого Конотопським МБТІ 25.01.1995 року в реєстрову книгу №20, реєстраційний №4081 (а.с.11). 31 травня 2017 року приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Снідою Т.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] є його дочка [PERSON] Спадщина складається з 43/100 частки житлового будинку загально площею 74,6 кв. м, житловою площею 48,6 кв.м з відповідною часткою господарських будівель та споруд: сараю «Б», навісу «Е», вбиральні «У» та огорожі «N», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належали [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого був його син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.12). У вказаних Свідоцтвах про право на спадщину за законом мається примітка наступного змісту: свідоцтво про право на спадщину на самочинно побудовані: веранду літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д» не видається. Згідно довідки КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» № 842 від 21 листопада 2017 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 74,6 кв. м, житловою площею 48,6 кв. м зареєстровано на ім'я [PERSON] На земельній ділянці самочинно побудовані веранда літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д» (а.с.14). Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,0641 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення Кролевецької міської ради Сумської області від 29.08.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS], виготовленого 31.01.2017 року КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації», домоволодіння складається з житлового будинку літ.А-1, загальною площею 74,6 кв. м, житловою площею 48,6 кв. м, прибудови літ. а, прибудови літ. а1, веранди літ. «а2», погребу літ. «пг» та господарських будівель: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ. «Е», вбиральня літ. «У», огорожа літ. «N». Рік забудови житлового будинку 1977. Рік забудови веранди літ. «а2» - 2010, сараю літ. «В» - 2007, гаража літ. «Г» - 2007, сараю літ. «Д» - 2010 і вони збудовані самочинно (а.с.15-19). З викладеного вбачається, що нерухоме майно по [ADDRESS], а саме: веранда літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д» були самочинно побудовані [PERSON] в 2007 та 2010 роках вже після смерті [PERSON], померлого [INFO]. На сьогодні провести державну реєстрацію самочинно побудованих будівель неможливо, оскільки відсутні документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що підтверджується листом виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 25.04.2018 року, адресованим [PERSON] (а.с.35). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Позивачкою надано копію договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності від 23.05.1972 року, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконкому Кролевецької міської ради від 12.04.1972 року була надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 600 кв. м по [ADDRESS] (а.с.36-38). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Померлий [PERSON], здійснивши самочинне будівництво, не набув на нього права власності. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частин 3, 5 ст. 376 ЦК України) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця. Позивачка є власницею земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,0641 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], на якій збудований будинок та самочинно побудовані веранда літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д», що являється обовязковою умовою для визнання за нею права власності на об'єкти самочинного будівництва. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно: веранду літ. «а2» площею 6,1 кв.м, сарай літ. «В», гараж літ. «Г» та сарай літ. «Д», що знаходяться на земельній ділянці площею 0,0641 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.328, 331, 376, 1216, 1218, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved