overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 09.09.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2009 року по 10.03.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] 09.10.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 21.04.2014 року і проживали разом до травня 2014 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву від 05.11.2014 року (а.с.14) про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України (а.с.9), повторно не з'явився (а.с.22), як і не з'явився у судові засідання, призначені на 05.11.2014 року, 26.11.2014 року (а.с.13, 17), які відкладалися у зв'язку з його неявкою. За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивачки проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 21.04.2014 року (а.с.3). Від даного шлюбу дітей не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню . На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] 09.10.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 24.10.2003 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні інтереси та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з середини жовтня 2014 року. Посилаючи на викладені обставини, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву від 11.11.2015 року про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, в судове засідання повторно не зявився (а.с.18), як і не зявився у судове засідання, призначене на 11.11.2015 року, (а.с.14), яке було відкладене у звязку з його неявкою. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 24.10.2003 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з жовтня 2014 року і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.02.2014р. звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.07.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають одну малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя у них не склалося через те, що вони не могли знайти спільну мову та не зійшлися характерами, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними з 20.11.2013р. припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй теперішнє прізвище. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки у вигляді SMS-повідомлення. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 23.07.2005 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 20.11.2013р. та не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.02.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.09.1970р. Приморським ЗАГС, актовий запис № 102. В суд сторони не з`явились: позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує; відповідач двічі про причини неявки суду не повідомив, хоча належно був повідомленим про час та дату розгляду справи. Тому суд розглядає справу без участі сторін, за правилами заочного провадження та без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 26.09.1970р., зареєстрований Приморським ЗАГС, актовий запис № 102 (а.с. 4). Між сторонами тривалий час, а саме з травня 2007р. перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага, тривалий час вони не проживають однією родиною. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінюється. Спір про розподіл майна відсутній. Про стягнення судових витрат позивач не заявляє, то ж суд не вирішує це питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.02.2016 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Оскільки діти знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач перебував із позивачкою у шлюбних відносинах, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дітей, тому на підставі ст.180 СК України він зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дітей, які є малолітніми, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має та що утримання по виконавчих документах з нього не проводяться. Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити у частці від доходу ( заробітку) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.03.2015р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.08.2006р. Єлисеївською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 04. В суді сторони просять позов задовольнити. То ж суд розглядає справу за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК України у попередньому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 29.08.2006р., який було зареєстровано Єлисеївською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 04 (а.с. 6). Від шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO]. народження (а.с. 5,7,8). За довідкою Єлисеївської сільської ради, сторони з дітьми зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Між сторонами перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони тривалий час не поновлюють сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище сторони не змінюють. Спір про розподіл майна та проживання дітей відсутній. Про відшкодування судових витрат не заявлено, суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.05.2016 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона\~перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Оскільки діти знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. \~ Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обовязків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач перебуває із позивачкою у шлюбних відносинах, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дітей, тому на підставі ст.180 СК України він зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. \~\~ \~ \~ \~ При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має та що утримання по виконавчих документах з нього не проводяться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів\~визначити у частці від доходу ( заробітку) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.06.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В суд сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивачка на позові наполягає, відповідач не заперечує проти позовних вимог. То ж суд розглядає справу без участі сторін та без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 10.05.2008р., який було зареєстровано 10.05.2008р. відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 513 (а.с. 5). Від шлюбу у них є діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Між сторонами тривалий час, з травня 2011р. перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінюється. Спір про розподіл майна та проживання дітей відсутній. Про стягнення судових витрат позивачка не заявляє, то ж суд не вирішує це питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.06.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2009 року . Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO] яка після розірвання шлюбу буде мешкати з нею . Зазначила, що шлюбні відносини між подружжям припинені через зловживання відповідачем алкогольних напоїв що призводило до постійних сварок. З лютого 2016 року мешкають окремо , втратили почуття поваги та кохання один до одного. Вважає , що відновити шлюбні стосунки сторони наміру не мають і шлюб зберегти вже не можливо. На підставі зазначеного просить суд розірвати шлюб , укладений між нею та відповідачем . Позивака [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути за його відсутності. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 06.06.2009 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], про що зроблено актовий запис № 136. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.07.2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив суду, що аліменти на доньку він не платив через відсутність у нього заробітної плати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121,122,133,141 СК України є народження від нього дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2) і не оспорюється ним, а також те, що проживання його окремо від дитини, не впливає на обсяг його прав та не звільняє його від обов'язку щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він на своєму утриманні інших дітей не має. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.08.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 27.01.2007 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що виконкомом Цибулівської селищної ради Монастирищенського району Черкаської області зроблений відповідний актовий запис за № 02 та 27.01.2007 року видане свідоцтво про шлюб серії 1-СР № 022201. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Взаємовідносини позивачки з відповідачем ускладнилися через постійні сварки, непорозуміння. Сумісне проживання та збереження сімї за таких умов є неможливим. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved