Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 16.12.2014 року вони уклали з відповідачем Договір на туристичне обслуговування №16.01-01 (далі - Договір), згідно якого відповідач зобов'язався надати їм туристичні послуги по організації подорожі до країни Єгипет, курорт «Шарм Ель Шейх», строком перебування туром з 05.02.2015 року по 19.02.2015 року. За умовами вказаного Договору відповідач (туроператор), від імені якого виступала третя особа (турагент), за встановлену Договором плату зобов'язався забезпечити бронювання та надання позивачам, як замовникам-туристам комплексу туристичних послуг, а позивачі, в свою чергу, зобов'язались прийняти та оплатити вартість послуг (замовленого турпродукту). Так, на виконання умов укладеного Договору позивачі сплатили грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 35210 грн. 70 коп., натомість відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконав, та сплачені ними грошові кошти у вказаному розмірі не повернув. У зв'язку з викладеним, позивачі вважають, що окрім повернення сплачених грошових коштів за Договором, відповідач також повинен сплатити їм пеню у зв'язку із порушенням виконання зобов'язання у розмірі 78167 грн. 75 коп. Окрім того, позивачі вважають, що своїми діями відповідач завдав їм моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та хвилюваннях, в ігноруванні останніми їх законних вимог, у зв'язку з чим вони були позбавлені можливості здійснити задуману поїздку, а тому розмір моральної шкоди вони оцінюють у 5000 гривень, які просять стягнути з відповідача на свою користь у рівних частках. Позивачі у судове засідання, кожен окремо, надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили розглянути справу за їх відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачів суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання також надала письмову заяву, в якій не заперечила проти задоволення пред'явлених позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 16.12.2014 року між ТОВ «НЬЮЗ ТРЕВЕЛ», який виступав у якості туроператора, від імені та за дорученням якого на підставі агентського договору №0201/7 від 07.08.2012 року діяв на підставі статуту турагент - ПП «Все включено», в особі директора, та [PERSON], яка діяла на підставі особистого волевиявлення та замовляла туристичні послуги в інтересах [PERSON] та [PERSON], які за договором іменовані як туристи, був укладений Договір на туристичне обслуговування №16.01-01 (а.с.9). Згідно п. 2.2 Договору, Турагент за встановлену у Договорі плату, відповідно до замовлення Туриста, зобов'язався забезпечити бронювання та надання Туристу комплексу послуг, а Турист зобов'язався на умовах цього Договору прийняти та оплатити Турагенту вартість замовленого Турпродукту. У пункті 2.4 Договору зазначено, що цей Договір є попереднім до моменту підтвердження Туроператором Замовлення Туриста на Туристичний продукт, яке було письмово оформлене Сторонами у вигляді Додатку №1 до Договору, або Договір припиняє свою дію в цілому у разі, якщо Туроператор не має можливості підтвердити надання Туристу бажаного Туристичного продукту в термін 10 календарних днів з моменту підписання Договору, якщо альтернативні варіанти комплексних туристичних послуг Туристом відхиляються, при цьому оплачені Туристом кошти повертаються йому в повному обсязі. Так, згідно Додатку №1 до Договору, позивачами були замовлені на бронювання туристичні послуги по організації подорожі до країни Єгипет, курорт «Шарм Ель Шейх», строком перебування туром з 05.02.2015 року по 19.02.2015 року (а.с.10). Згідно заявки-підтвердження №284293 від 16.12.2014 року Туроператором - відповідачем у справі було підтверджено надання позивачам зазначених у Додатку №1 до Договору послуг та зазначено вартість туру - 2070,00 доларів США (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було складено на ім'я позивачів рахунок-фактуру №SF-284293 від 16.12.2014 року, згідно якого призначення платежу зазначено було зазначено як «туристичні послуги за межами України» на суму 35210 грн. 70 коп. (а.с.12), вартість яких була сплачена на рахунок відповідача турагентом - ПП «Все включено» згідно квитанції №0110260 від 17.12.2014 року у повному обсязі (а.с.13). Однак, відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконав, а на офіційному сайті відповідача з'явилась інформація про те, що туроператор призупинив відправку туристів за кордон, при цьому сплачені грошові кошти у грудні 2014 року планують повернути клієнтам у вересні 2015-2016 роках. 17.01.2015 року на адресу відповідача від директора ПП «Все включено» було надіслано письмове повідомлення із проханням повернути не використані кошти, які були раніше сплачені на їх рахунок згідно рахунку №SF-284293, яке відповідачем було залишено поза увагою та у зв'язку з чим позивачі вимушені були звернутись до суду (а.с.15). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг, а турист зобов'язується його оплатити. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Туроператор має право відмовитись від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором, або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливо. У разі коли виконавець не може виконати роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуг), якщо інше не передбачено законодавством. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачами були виконані всі передбачені Договором обов'язки, в тому числі зі сплати вартості туру, однак відповідач своїх зобов'язань за Договором не виконав та не відшкодував завдані цим позивачам збитки, у зв'язку з чим суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів грошові кошти в розмірі 35210 грн. 70 коп., сплачені за надання туристичних послуг та 78167 грн. 75 коп. - пеню за порушення виконання зобов'язання, із розрахунку 35210 грн. 70 коп. (вартість замовлених послуг) * 0,03% річних * 74 (кількість днів прострочення за період з 26.12.2014 року по 09.03.2015 року), а всього стягнути з відповідача на користь позивачів 113378 грн. 45 коп. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Однак, позивачами не доведено факт заподіяння їм моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, в результаті дій або бездіяльності відповідача, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог. Окрім того, Законом України «Про захист прав споживачів», з яким позивачі пов'язують пред'явлені ними позовні вимоги, а саме його 5-м пунктом статті 4 передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Отже, за наведених вище обставин суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1133 грн. 78 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial