Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися в суд з позовом до Калайдинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи Лубенська районна державна адміністрація, відділ у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру Полтавської області, Перша Лубенська державна нотаріальна контора, про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом. У позові вказали, що 22.02.1998 року померла їх бабуся [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після смерті бабусі відкрилася спадщина, яка складається з земельного паю, розміром 1,93 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Калайдинцівської сільської ради, та належала померлій на підставі сертифікату с. ПЛ № 0140918. Дану земельну ділянку вона заповіла позивачам та [PERSON], яка 13.04.2005 року померла. Для оформлення права на спадщину позивачі звернулися до нотаріуса, однак через втрату сертифікату на право на земельну частку (паї) нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину позивачам. Позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 22.02.1998 року, право на земельну частку (пай), розміром 1,93 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Калайдинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належала [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0140918 від 29.12.1996 року за № 1258. В судове засідання позивачі не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи без своєї участі, позовні вимоги прохають задовольнити повністю. Відповідач Кадайдинцівська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти позову заперечень немає. Треті особи - Лубенська районна державна адміністрація, відділ у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру Полтавської області Перша Лубенська державна нотаріальна контора направила до суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника. При вирішення справи покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.02.1998 року померла [PERSON] /а.с.19/ Відповідно до постанови нотаріуса, спадкоємцями на спадщину за заповітом у вигляді земельного паю являються онуки спадкодавця - позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину, подавши заяву до нотаріуса./а.с.21,27/. Дочка спадкодавця, на яку також розповсюджувалися права спадкоємця за заповітом [PERSON], 13.04.2005 року померла, але заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за життя не подавала, вважається такою, що не прийняла спадщину за заповітом у встановлений законом строк./а.с.22/. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розміром 1,93 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Калайдинцівської сільської ради, та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ № 0140918 /а.с.26/ У позивачів документи на вищевказане спадкове майно відсутні, що перешкоджає їм оформити свої спадкові права. Про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] в місцевій газеті «Вісник» опубліковано оголошення. /а.с.24,25/ Для оформлення право на спадщину позивачі звернулися до нотаріуса, однак через втрату вказаного сертифікату на право на земельну частку (паї), постановою від 07.02.2017 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельний пай позивачам. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. ВССУ РЦКС в своєму узагальненні від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права на спадкову земельну ділянку. Зважаючи на те, що позивачі є єдиними спадкоємцями за заповітом після померлої, бажають оформити спадщину, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved