Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20 листопада 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № - 505. Від шлюбу подружжя спільних дітей немає. В обґрунтування позову позивачка зазначала, що подружнє життя з відповідачем не склалося, бажання жити разом немає. Відповідач має можливість, але у нього відсутнє прагнення та бажання заробляти гроші та облаштовувати сімейний побут, утримувати сім*ю. Відповідач не готовий був стати чоловіком, батьком, взявши на себе відповідальність за утримання та піклування про родину. Сторони втратили спільну мову, між ними відсутнє взаєморозуміння. Фактично, не існує як подружжя. Спільних інтересів немає. З листопада 2012 року стали мешкати окремо один від одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Почуттів не залишилось. Подружжя втратило один до одного почуття любові, поваги та всілякий інтерес. Відповідач отримував кредити, які позивачка оплачує по сьогоднішній день. У позивачки виникло почуття неприязні до відповідача, у зв*язку з чим вона не пов*язує подальше життя одне з одним. Позивачка не знає, де мешкає відповідач, через зміну адресу свого проживання. Сторони не спілкуються, не бачаться, подальше співмешкання неможливе. За цей час подружжя фактично стало одне одному чужими людьми і не цікавиться життям одне одного. Позивачка вважає, що це спільне бажання розірвати шлюб. Наша сім*я фактично розпалась у 2012 році. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не є можливим, бо це суперечить інтересам позивачки. Позивачка - [PERSON] - неодноразово намагалась розірвати шлюб з [PERSON] в органах РАЦС, але відповідач не йде на контакт, не погоджуючись. Зазначені обставини роблять неможливим подальше сімейне життя позивачки з відповідачем і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шляхи щодо примирення марні. Між подружжям немає сімейних стосунків. Майнового спору немає. Примирення з відповідачем на теперішній час є неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за її відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON], відповідно до правил ст.74 ЦПК України, неодноразово поштою викликався у судове засідання за наявними у справі даними про його місце проживання, однак всупереч своїх процесуальних обов'язків повістки не отримував і при цьому ніяких заяв щодо зміни свого місця проживання до суду не надав, що свідчить про його відсутність за цією адресою, внаслідок чого за змістом абз. 5 ч.5 вказаної статті ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином. Тому суд, у світлі вимог ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» і положень ст.157 ЦПК України, для забезпечення належного балансу процесуальних прав та обов'язків сторін у справі вважає за можливе розглянути позов за відсутності відповідача [PERSON] Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.11.2009 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № - 505 (а.с. 4). Судом встановлено, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2012 року, проживають окремо один від одного, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання позивачки про залишення після розірвання шлюбу прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Позивачкою при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved