Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням по вул.Войсовичівка,22 у с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області. Позивачка в своїй позовній заяві посилається на те, що відповідач з 2005 року без поважних причин не проживає у житловому приміщенні, яке є власністю позивачки. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Окрім цього пояснила, що житловий будинок по вул.Войсовичівка,22 у с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області належить [PERSON] на праві особистої власності, як члену колгоспного двору. [PERSON] 13 квітня 1991 року вступила до шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований у Саранчуківській сільській раді, актовий запис №1. Дітей від даного шлюбу у них не було. Позивачка зареєструвала у своєму вищезгаданому будинку відповідача [PERSON], як свого чоловіка, про що було проведено відповідний запис у будинковій книзі. З травня місяця 2005 року її чоловік з нею не проживає, хоча офіційно шлюб між ними не було розірвано. При цьому відповідач забрав всі свої речі із тих пір навіть періодично не появляється в її домі без поважних причин вже понад 10 років. Фактична формальна реєстрація (прописка) відповідача у згаданому житлі створює для [PERSON] додаткові матеріальні витрати. Так, вона не має змоги оформити житлово-комунальні субсидії, оскільки в будинку є зареєстрованим відповідач, про якого немає відомостей щодо його заробітку чи доходу. По питанню зняття з реєстрації відповідача із згаданого будинку позивачка зверталася в паспортне відділення Бережанського РВ УМВСУ, де їй пояснили, що дане питання вирішується лише в судовому порядку. У звязку з цим вона змушена звернутися в суд. В разі відсутності відповідача просить справу розглядати заочно. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. Ухвалою суду, з врахуванням клопотання представника позивачки, вирішено справу розглядати заочно. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного Кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Войсовичівка,22 у с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області. Відповідач [PERSON], як чоловік позивачки (свідоцтво про одруження серії 1-ИД №430360 від 13 квітня 1991 року) є членом сімї позивачки. Також, відповідач [PERSON] є зареєстрованим (прописаним), як проживаючий у згаданому житлі, однак понад встановлені законом строки з 2005 року, без поважних причин, фактично не проживає за вказаною адресою. Такі обставини підтверджуються поясненнями позивача, показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], Солтис як О.А. та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON], без поважних причин з травня 2005 року, не проживає у житловому будинку по вул.Войсовичівка,22 у с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, а тому він втратив право на користування згаданим житлом. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved