Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17 вересня 1993 року співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках є [PERSON] , [PERSON] ), [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] ) є батьками [PERSON] та [PERSON] та дідом і бабою [PERSON] , а [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] померла [PERSON] . На день смерті вона проживала та була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] не складала. Спадкоємцями першої черги за законом є її син [PERSON] та батьки - [PERSON] і [PERSON] , які прийняли спадщину. Позивач [PERSON] оформив спадщину після смерті матері і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку від 1/4 частки квартири, що належала його матері. [PERSON] та [PERSON] свої частки по 1/3 від 1/4 частки квартири [PERSON] кожна хоч і прийняли, однак належним чином у нотаріуса не оформили. [INFO] помер [PERSON] . На день смерті він проживав і був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне спадкодавцеві майно: 1/4 частку квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, та 1/3 частку від 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка ним була прийнята, але не оформлена. Заповіт [PERSON] не складав. Спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом є його дружина [PERSON] , його син [PERSON] та онук [PERSON] за правом представлення. Позивачі на день смерті [PERSON] не були зареєстровані з ним за однією адресою, заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подали, але не подавали і заяв про відмову від спадщини. Єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , є його дружина [PERSON] , однак вона у встановленому порядку не оформила необхідні документи у нотаріуса. [INFO] померла [PERSON] , яка сама була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з: 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло; 1/3 частку від 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка [PERSON] була прийнята, але не оформлена; 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка [PERSON] була прийнята, але не оформлена; 1/3 частки від 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка була прийнята, але не оформлена [PERSON] , а потім прийнята, але не оформлена [PERSON] Заповіт [PERSON] не складала. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON] та онук [PERSON] за правом представлення. Інших спадкоємців немає. Державним нотаріусом Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки вони пропустили передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить їх задоволити. Представник відповідача направив заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 листопада 1958 року [PERSON] та [PERSON] одружились, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 17). Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 14, 15). 22 грудня 1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 16). [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 13). 17 вересня 1993 року виконкомом Олександрійської міської ради народних депутатів було видано свідоцтво на право власності на житло, згідно якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с. 21). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 18). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] з нею разом проживали та були зареєстровані батько [PERSON] , мати [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 26). [PERSON] оформив свої права на спадкове майно, отримавши 26 жовтня 2017 року свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю (а.с. 24, 25). [PERSON] та [PERSON] свої права на спадщину після смерті [PERSON] не оформили, але про відмову від спадщини не заявляли, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи зазначене, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті дочки [PERSON] , так як вступили у володіння належною кожному з них часткою спадкового майна. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно та майнові права, що складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, та 1/3 частки від 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка ним була прийнята, але не оформлена. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На момент смерті [PERSON] з ним разом проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» (а.с. 27). Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , встановлено, що [PERSON] про відмову від спадщини не заявляла, свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка не отримувала. За життя [PERSON] заповіту не склав. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцеві майно та майнові права, а саме: 1/4 частку квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло; 1/3 частку від 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка [PERSON] була прийнята, але не оформлена; 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка [PERSON] була прийнята, але не оформлена; 1/3 частки від 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , яка була прийнята, але не оформлена [PERSON] , а потім прийнята, але не оформлена [PERSON] . Згідно довідки КП «Житлогосп» на момент смерті [PERSON] з нею за однією адресою ніхто не був зареєстрований (а.с. 28). 20 листопада 2018 року [PERSON] , а 19 грудня 2018 року [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак державним нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв, оскільки ними було пропущено передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці, крім позивачів не претендують на спадщину , заяв про відмову від спадщини позивачі не подавали , спадщина не визнана судом відумерлою ,позивачі пропустили строк через юридичну необізнаність, позивачі в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не можуть, тому суд дійшов висновку що можливо надати позивачам додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно заяви представника позивача судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved