Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 75 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Пролетарській у с.Вороново, м.Сєвєродонецька. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилаються на те, що домоволодіння № 75 по вул.Пролетарській у смт.Воронове, м.Сєвєродонецька Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування. 05 травня 2014 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина, а саме житловий будинок № 75 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Пролетарській у смт.Воронове м.Сєвєродонецька Луганської області. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є доньками померлого [PERSON]. Інших спадкоємців за законом першої черги (дітей, дружини, батьків), а також тих що предявили права на спадщину, у [PERSON] не має. Позивачі у строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України подали до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Тому в грудні 2014 року вони звернулися до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок № 75 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Пролетарській у смт.Воронове м.Сєвєродонецька Луганської області після смерті [PERSON]. При дослідженні документів нотаріус виявив, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Вони намагалися відновити втрачений правовстановлюючий документ на житловий будинок, а саме договір дарування, посвідчений 27 січня 1977 року державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 519. Для цього зверталися до КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», але видали лише довідку № 426 від 07 листопада 2014 року, згідно якої станом на 29 грудня 2012 року домоволодіння № 75 по вул.Пролетарській, смт.Воронове, м.Сєвєродонецька зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченому 27 січня 1977 року державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 519. Також вони зверталися до Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, але їх було перенаправлено до державної нотаріальної контори, якою посвідчувався правовстановлюючий документ. Саме тому вони звернулися до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори для отримання дублікату правовстановлюючого документу на житловий будинок № 75 по вул.Пролетарській, смт.Воронове, м.Сєвєродонецька, але їм було відмовлено у цьому та запропоновано звернутися до обласного архіву, так як уся документація 1977 року знаходиться на зберіганні там. Але так як обласний архів знаходиться у м.Луганську, який на даний час у зв'язку з антитерористичною операцією на Донбасі є окупованим містом, туди нажаль не ходять листи, а поїздка туди може бути загрозою життя, тому отримати дублікат правовстановлюючого документа - договору дарування, посвідченому 27 січня 1977 року державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 519, на житловий будинок № 75 по вул.Пролетарській, смт.Воронове, м.Сєвєродонецька, не представляється можливим. У зв'язку з цим державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та запропонував звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування. Тому, на підставі вищевикладеного позивачі були змушені звернутися до суду з даним позовом і просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 75 з господарськими будівлями та спорудами (згідно натуральних розмірів) по вул.Пролетарській у смт.Воронове м.Сєвєродонецька Луганської області, який належав [PERSON], що помер 05 травня 2014 року у смт.Воронове м.Сєвєродонецька Луганської області по 1/2 частці кожній. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату і час судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяві про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться в позові. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позові. В судове засідання представник відповідача [PERSON] селищної ради міста Сєвєродонецька не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнали. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду спраи повідомлений. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Зокрема однією із підстав набуття права власності, є спадкування. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право здійснювати відносно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності являється непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмеження в його здійсненні. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом ... Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.328 Цивільного кодексу України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом ... Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до довідки КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» № 426 від 07 листопада 2014 року домоволодіння № 75 по вул.Пролетарській у смт.Воронове, м.Сєвєродонецька Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 27 січня 1977 року державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 519. Вказанен також підтверджується технічним паспортом на домоволодіння № 75 по вул.Пролетарській у смт.Воронове, м.Сєвєродонецька Луганської області. Відповідно до свідоцтва про смерть 1-ЕД № 409455 [PERSON] помер 05 травня 2014 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ЕД № 364907 [PERSON] є донькою померлого [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-ЕД № 388620 [PERSON] є донькою померлого [PERSON]. Тобто позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. 22 травня 2014 року позивачі подали до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 93416 0029980 2 від 22 травня 2014 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.01.2015 року позивачам відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок № 75 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Пролетарській у смт.Воронове м.Сєвєродонецька Луганської області після смерті [PERSON] оскільки у них відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Відповідно до листа № 6/01-16 від 13 січня 2015 року Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори щодо видачі дублікату правовстановлюючого документу на житловий будинок № 75 по вул.Пролетарській, смт.Воронове, м.Сєвєродонецька, уся документація до 1977 року знаходиться на зберіганні в обласному нотаріальному архіві в м.Луганську, який на даний час у зв'язку з антитерористичною операцією на Донбасі є окупованим містом. Згідно наданих суду матеріалів спадкової справи з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] окрім позивачів ніхто не звертався. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені в позовній заяві [PERSON], [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивачів є обґрунтованими у зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved