Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом,в якому зазначили, що [INFO] р. [PERSON] народила доньку [PERSON]. Батьком вказаної дитини являється [PERSON]. 12.08.1998 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. За час спільного життя Відповідач вів аморальний образ життя, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, вихованням своєї дитини не займався. Позивачі фінансово залежали від батьків [PERSON]. До офіційного розірвання шлюбу Відповідач взагалі не цікавився життям своєї доньки та не підтримував її матеріально. В зв'язку зі скрутним матеріальним становищем [PERSON] звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів з Відповідача. 07.12.2004 року, згідно рішення суду, Відповідач повинен сплачувати на користь своєї доньки до досягнення нею повноліття щомісячно 150 гривень. Однак, за всі роки Відповідач сплатив лише 600 гривень. На час подання позову до суду Відповідач винен аліментів на суму 19050 гривень. 24.10.2006 року, згідно рішення суду, шлюб [PERSON] та Відповідача було розірвано. Позивачі залишились жити у батьків [PERSON]. Відповідач, починаючи з 2004 року, проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Позивачі просять суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачі позов підтримали на підставах, зазначений у позові. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином викликався до суду шляхом направлення повісток за місцем його реєстрації і шляхом надання оголошення у пресі. Причина неявки суду не відома. З заявами, які б перешкоджали розгляду справи, відповідач до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Представник органу опіки та піклування і прокурор з позовом погодились. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, зі згоди позивачів і на підставі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що [INFO] р. [PERSON] народила доньку [PERSON]. Батьком вказаної дитини являється [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження. 12.08.1998 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Ще за час спільного життя Відповідач вів аморальний образ життя, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, вихованням своєї дитини не займався. Позивачі фінансово залежали від батьків [PERSON]. До офіційного розірвання шлюбу Відповідач взагалі не цікавився життям своєї доньки та не підтримував її матеріально. В зв'язку зі скрутним матеріальним становищем [PERSON] звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів з Відповідача. 07.12.2004 року, згідно рішення суду, Відповідач повинен сплачувати на користь своєї доньки до досягнення нею повноліття щомісячно 150 гривень. Однак, за всі роки Відповідач сплатив лише 600 гривень. На час подання позову до суду Відповідач має заборгованість на суму 19050 гривень 24.10.2006 року шлюб між [PERSON] і відповідачем розірвано. [PERSON] залишилась жити з донькою у своїх батьків. Відповідач, починаючи з 2004 року, проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, що підтверджено Довідкою та характеристикою зі школи. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON] Додатково дитина займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах. Ці заняття потрібні неповнолітній доньці, вона відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини прикладаються всі зусилля та можливості. Відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Тобто, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач погрожує позивачам фізичною розправою, ( позивачами надано суду копії CMC повідомлень, які надходили з погрозами від Відповідача на телефон доньки). Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьків батьківських прав, зокрема те, що батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Зазначені фактори розцінюються як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст..8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, приймаючи до уваги викладене, зважаючи на систематичне свідоме і злісне ухилення батька від виконання батьківських обов'язків, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Орган опіки та піклування у своєму Висновку від 18.11.2015 р. зазначив про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON].

Outcome: approved