Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Харківська міська рада, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визначення часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову посилаються на те, що 28 серпня 2012 року Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконкому Харківської міської ради було видано Свідоцтво на право власності на нерухоме майно, а саме квартиру спільного заселення за адресою [ADDRESS] громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] без визначення часток кожного з них у праві спільної сумісної власності. Підставою для видачі вищезазначеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно є Розпорядження відділу приватизації житлового фонду від 28.08.2012 року №1154-Ц2. Свідоцтво зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 10.08.2012 року за реєстровим № П-6-21699, проте у державному реєстрі прав власності не зареєстровано, оскільки сторони не зверталися до державного реєстратора. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , дана квартира розташована на 14 поверсі 14-типоверхового будинку та складається з 3-кімнат житловою площею 39.0 кв.м., загальною площею 70,4 кв.м. На сьогоднішній день, між сторонами по справі, як співвласниками майна (квартири), виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб визначення кожному його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. З моменту набуття права власності на свою частину спірної квартири, відповідач в ній практично не проживав, жодних витрат на її утримання в придатному до використанні стані не ній, комунальні послуги пропорційно своєї частки в нерухомому майні, починаючи з 2012 року не здійснював. Оскільки розмір частки кожного зі сторін даного спору є не визначеним, а спільне володіння та користування майном для сторін є неможливим, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. Ухвала суду від 21 вересня 2020 року позовну заяву\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи Харківська міська рада, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності \~залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. 01 жовтня 2020 року через канцелярію суду від позивачів надійшла заява, на виконання вищевказаної ухвали суду, про усунення відповідних недоліків. Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. 21 грудня 2020 року на електрону пошту суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, які фактично є відзивом на позовну заяву. Відповідач посилається на те, що він навпаки проживав за спірною адресою, та деякий час за цією адресою також, проживала позивач [PERSON] , позивачі [PERSON] та [PERSON] мешкають за іншою адресою. Позивач [PERSON] мешкає з чоловіком у власній квартирі за іншою адресою. Починаючи з 2012 року в спірній квартирі проживав відповідач з дружиною [PERSON] . Всі рахунки за комунальні послуги сплачувалися своєчасно. Після 2017 року відповідач почав сплачувати комунальні послуги пропорційно частки у спільному сумісному майні. Відповідач зазначає, що він не заперечує проти встановлення у судовому порядку розміру часток у приватній спільній сумісній власності, якою є квартира [ADDRESS] , за умови гарантування позивачами сплати своїх боргів за комунальні послуги. 02 лютого 2021 року від позивачів надійшла відповідь на відзив, в якій вони фактично виклали обставини щодо сплати комунальних послуг по спірній квартирі. 08 лютого 2021 року на електрону пошту суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, проте, суд бере їх до уваги, оскільки вони не підписані, ані відповідачем, ані як то зазначено «представником відповідача [PERSON] ». Окрім того, матеріали справи не містять повноважень [PERSON] як представника відповідача. 10 лютого 2021 року на адресу суду надійшли аналогічні заперечення на відповідь на відзив, проте вже з підписом представника відповідача [PERSON] , однак суд не бере їх до уваги, оскільки до заперечень не додані, як то передбачено ст. 62 ЦПК України, документи, які б підвереджували повноваження представника відповідача. Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві та у відповідь на відзив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час, та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник Харківської міської ради та представник КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, та просили прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства України. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.08.2012 року реєстраційний №6-12-317167-Ц2 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.15) Вищевказана спірна квартира була зареєстрована в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 01.10.2012 року за реєстровим №П-6-21699. (з.а.15) Позивачем [PERSON] після укладання шлюбу та відповідно до державної реєстрації шлюбу було змінено прізвище на « [PERSON] ». (а.с.14) Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , вона має наступні технічні характеристики. Квартира посімейного заселення розташована на 14 поверсі 14 поверхової будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 39.0 кв.м, у тому числі 1-а кімната 10,3 кв.м., 2-а кімната 12,8 кв.м, 3-а кімната 15,9 кв.м., кухні площею 8,9 кв.м, вбиральні 1,6 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м. коридору 12,7 кв.м. Квартира обладнана лоджією 8,1; 2,9 кв.м. Загальна площа квартири 70,4 кв.м. Висота приміщень 2,60 м. Загальні відомості про будинок: матеріал зовнішніх стін цегла, матеріал перекриття залізобетон. (а.с.16-17) 30.04.2020\~року позивачами було надіслано пропозицію відповідачу, за адресою: [ADDRESS] , про надання дозволу на здачу в оренду або у разі незгоди пропозиція щодо здійснення розподілу спільного сумісного майна в добровільному порядку, визначивши фактичну частку в спільній сумісній власності, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.185), проте, відповідач на заявлену пропозицію не відповів. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1ст. 368\~ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року(в редакції на час видачі свідоцтва) передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ч. 1\~ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1\~ст. 317 ЦК України). Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч. 1\~ст. 355 ЦК України). Частиною 1,2\~ст. 356 ЦК України, встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ч.4ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Положеннями ч.1, 2 ст. 370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 372\~ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Приписами частин 1 та 2\~статті 372 Цивільного кодексу України\~встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що частки повинні бути розподілені наступним чином: [PERSON] - 1/4 частка; [PERSON] - 1/4 частка; [PERSON] ) - 1/4 частка; [PERSON] - ј частка відповідно до вимог чинного законодавства. Підстав для відступлення від рівності часток при визначенні їх в праві спільної сумісної власності не вбачається, угода про визначення часток між співвласниками не укладена. Доводи відповідача викладені у відзиві на позов зводяться фактично щодо спору по оплаті комунальних послуг, що фактично не впливає на визначення часток у праві спільної сумісної власності. На підставі зазначеного суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. При звернені до суду позивачі у позові просили суд судові віднести за рахунок останніх. На підставі викладеного та

Outcome: approved