Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 28 січня 2015 року звернулися в суд з позовом до територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В поданій до суду позовній заяві посилалися на те, що кожному з них відповідно до нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу належить частка в розмірі 1/5 частини в праві власності на квартиру [ADDRESS]. Вказували, що іншими співвласниками квартири є [PERSON], [PERSON] та померлий [INFO] їх син [PERSON]. Зазначали, що вони, будучи спадкоємцями першої черги, в 2008 році звернулися до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку звернення з заявою. В подальшому звернулися до Київського районного суду м. Полтави з відповідним позовом, але рішенням суду їм відмовлено у встановленні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що є єдиними спадкоємцями померлого [PERSON], просили суд визнати за ними в порядку спадкування право власності за кожним на 1/10 частку квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі та їх представник повністю підтримали вимоги поданої до суду заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. Інші особи в судове засідання не з'явилися, будучи повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивачів та представника позивачів, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до нотаріально-посвідченого договору міни від 15 грудня 2000 року власниками квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Частки співвласників є рівними, частка кожного складає 1/5. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, заповіту не залишив. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом, Полтавською районною державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 615/2008 за заявою від [PERSON], яка діє як законний представник малолітньої [PERSON], [INFO]. Інших заяв про прийняття чи про відмову від спадщини не надходило, свідоцтва не видавалися (а.с. 29). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON] в силу норм ст. 1268 ЦК України у встановленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] не прийняли. Твердження позивачів про те, що зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини спростовано дослідженими в справі доказами. Судом також враховується і та обставина, що позивачі [PERSON] та [PERSON] не є особами, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому не можуть вважатися такими, що прийняли спадщину. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачі у встановленому законом порядку спадщину після померлого [INFO] не прийняли, правові підстави для визнання за ними права власності за кожним на 1/10 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON] відсутні. Тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачами судові витрати не підлягають їм відшкодуванню.

Outcome: dismissed