Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визначення часток у нерухомому майні. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що вона, перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] За час подружнього життя в них народився син - [PERSON] , [INFO] Зазначає, що рішенням Чернівецької міської ради від 30.04.2015 року №1593 їм трьом було передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0507 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (копія рішення додається, оригінал знаходиться в архіві Чернівецької міської ради). В подальшому реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції 12.06.2015 року видано свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку серія [NUMBER] та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕКА 949545. В подальшому управлінням Держземагенства у м. Чернівці 25.02.2015 року зареєстровано дану земельну ділянку та надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Вказує на те, що 17.09.2017 року [PERSON] оформив заповіт, в яком все своє майно заповідав сину - [PERSON] Зазначає, що після перетину державного кордону [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Внесення актового запису про смерть відбулось в [PERSON] з подальшим апостелюванням та перекладом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на вказану вище земельну ділянку та була заведена спадкова справа. Вказує на те, що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. було винесено 08.04.2019 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яке буде об`єктом спадкування. Зазначає, що між ними було досягнуто згоди щодо визначення рівності в частках на власність на земельну ділянку площею 0,0507 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] відповідно до положень ст. 357 ЦК України, тобто по 1/3 ідеальної частки за кожним із співвласників, так як ми користувались земельною ділянкою сумісно, про що ніхто з співвласників не заперечував. Договір про поділ майна, що є нашою спільною сумісною власністю ними укладено не було, а на сьогоднішній день у них відсутня можливість його укласти. Просить визначити, що частка кожного з співвласників земельної ділянки площею 0,0507 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [INFO] , (зареєстрованої у [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] (зареєстрованого у [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] , який помер [INFO] становить 1/3 ідеальної частки кожного. А також просить припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0507 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] М.І. в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та не заперечує проти задоволення даного позову. Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.09.1994 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Чернівці від 02.09.1994 року актовий запис № 1386. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 08.12.1995 року [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що згідно витягу із рішення Чернівецької міської ради від 30.04.2015 року №1593 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0507 га дня обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 12.06.2015 року серія [NUMBER] та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕКА [NUMBER] на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 0,0507 га дня обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно заповіу серії НМІ [NUMBER] від 27.09.2017 року [PERSON] заповів все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належити і на що він за законом матиме право, в тому числі грошові вклади заповів сину [PERSON] [INFO] . Судом встановлено, що згідно з апостелюванням та перекладом витягу з актового запису про смерть №19 частина ІІ серія В [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в Дзевіо, провінції Верони, Італійська республіка. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 54387750 від 06.12.2018 року було відкрито спадкову справу. Судом встановлено, що нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. було винесено 08.04.2019 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яке буде об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до статті 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з частиною 4 статті 86 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до статті 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно з ч.3, 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Крім того, відповідно до пункту «г» частини 1 статті 87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Згідно із положеннями статті 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Згідно із частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 Постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Так, відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Нормами частин 1 та 2 статті 370 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких умов, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у нерухомому майні. На підставі викладеного,

Outcome: approved