Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-3), та просять постановити рішення яким визнати за кожним з них право власності на 1/4 частку земельної ділянки загальною площею 0.60 га, розташовану на території Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯA №286473 від 13.06.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010551800079, з кадастровим номером земельної ділянки №5121483800:01:002:0053, як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка (батька) [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивують тим, що вони є спадкоємцями за законом після смерті свого чоловіка (батька) [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на усе належне йому на день смерті майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 0.60 га. Спадщину вони, позивачі прийняли своєчасно, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Однак, приватний нотаріус Агбун М.І. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що державний акт був виданий після смерті спадкодавця. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивачі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені\~ належним чином (а.с.32). В позовній заяві зазначили клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Також, кожен окремо: [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог (а.с.80, 81). Позивачі [PERSON] (а.с.11, 12), [PERSON] (а.с.13, 14), які є громадянами Російської Федерації, на електронну пошту суду надіслали кожен окремо власноручно написані заяви про розгляд справи у їх відсутність, та наполягали на задоволенні позовних вимог (а.с.74-75, 76-77). Відповідач Болградська міська рада Одеської області до суду не прибула, про час та місце розгляду справи сповіщалася\~ відповідно до чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.32). Позовні вимоги визнав\~ у повному обсязі, та справу просив\~ розглянути у відсутність представника (а.с.78-79). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення\~позовних\~вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією\~ з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину\~ на\~ нерухоме\~ майно.\~\~ Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що\~ право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим на підставі запису акту про смерть № 28 від 10 червня 2004 року, складеного Залізничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.20). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна також входить і земельна ділянка загальною площею 0.60 га у межах згідно з планом, розташована на території Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯA №286473 від 13.06.2005 року (а.с.22). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером 5121483800:01:002:0053, розташованої на території Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, грошова оцінка земельної ділянки складає: 21753.75 гривень (а.с.25). Спадкоємцями за законом після смерті\~спадкодавця [PERSON] є: - дружина, позивач [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 30.08.1997\~року Відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області на підставі\~ актового запису № 22\~ (а.с.21); - син, позивач [PERSON] , [INFO] (а.с.13-14), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.07.1981 року Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №69 (а.с.15); \~ \~ \~ \~- син, [PERSON] , [INFO] (а.с.11), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 березня 1977 року Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №11 (а.с.12); - донька, [PERSON] , [INFO] (а.с.16-17), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10 липня 1997 року Відділом реєстрації актів громадського стану Болградського району Одеської області на підставі актового запису №83 (а.с.18) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 06 липня 1999 року Відділом ЗАГС Адміністрації м. Норильск, Красноярського краю (а.с.19). На день смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані та фактично проживали в одному домоволодінні зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 626 від 03.06.2006 року Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.55, 84). З матеріалів спадкової справи №520/06, надісланої Одеським державним нотаріальним архівом, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою від 17.08.2006 року до нотаріуса звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про прийняття спадщини після смерті чоловіка (батька) [PERSON] , та їм було видано свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (а.с.38-72). Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку на ім`я позивачів оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця був виданий після його смерті (а.с.40). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно положень ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Приписами ст. 1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивачі, як спадкоємці за законом, вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті чоловіка (батька) [PERSON] . На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачі набули право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 0.60 га у межах згідно з планом, розташовану на території Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Притаких\~обставинах\~суд\~приходить\~до\~висновку\~про\~те,\~що\~вимоги\~позивачів\~про\~визнання\~права\~власності\~на\~земельну\~ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.125, 152 Земельного Кодексу України, ст. ст. 328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved