Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із даною позовною заявою та просили визнати за ними по право власності по ? частині кожному на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] - [PERSON]. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивачі зазначили, що [INFO] померла їхня мати - [PERSON], якій вищезазначене нерухоме майно належало на праві власності та відповідно до заповіту померла заповіла зазначене майно позивачам в рівних частках. Позивачі звернулись для оформлення спадщини після смерті [PERSON] до державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказаний будинок їм було відмовлено у зв'язку відсутністю необхідних правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач Григорівська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, надав заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їхнього представника, та проти задоволення позову не заперечує. Третя особа, КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації», в судове засідання свого представника не направила, просила справу розглянути справу у відсутності представника БТІ. Суд вислухавши позивачів, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідно до заповіту складеного [PERSON] померла заповіла все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не перебувало і взагалі все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона за законом матиме права вона [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, що підтверджується заповітом від 13 травня 1999, посвідченим секретарем виконкому Григорівської сільської ради. Згідно запису в обліковій картці об'єкта погосподарського обліку власником домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до довідки виданої Григорівською сільською радою від 01.07.2015 року № 160, свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] сільською радою не видавалось. З довідки виданої 24.09.2015 року № 689 КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності не зареєстрований., інвентаризація житлового будинку 1960 року побудови проводилась 06.07.2015 року, відхилень або порушень будівельних норм при обстеженні виявлено не було. Житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] згідно схеми земельної ділянки збудовано без порушень санітарних норм відносно межі земельної ділянки, що підтверджується довідкою виданою 07.09.2015 року № 446 Обухівським міжрайонним управлінням ГУ ДСЕС в Київській області Держсанепідемслужби України. Як вбачається з архівної довідки від 02.09.2015 року № 06-05/11, по документах архівного фонду «Обухівська районна рада», у списках, що додаються до рішення виконкому Обухівської районної ради народних депутатів від 19.11.1991 року № 368 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки мешканців сіл Обухівського району» під № 278 значиться [PERSON], [ADDRESS], зазначене також підтверджується копією вказаного рішення ( а.с.31-33). Державний нотаріус Обухівської районної державної нотаріальної контори своїм листом від 29 травня 2014 року № 580/01-16 відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкоємцями не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно ( а.с.35). Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачі є належними спадкоємцями майна за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON], померлої [INFO] і вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи, до майна померлої [PERSON] Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як видно із матеріалів справи, первинна реєстрація спадкового житлового будинку була проведена у відповідності із діючим на той час законодавством. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин ), надає визначення термінів, які вживаються у цьому законі. Зокрема, в цій статті визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових права на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно із діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином з викладених вище обставин вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], є об'єктом спадкування та входить до спадкової маси. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, такими є позивачі по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що вони є належними спадкоємцями на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], а їх звернення до суду є правомірним. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved