Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивачка 12.03.2019 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Подружжя має спільних дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти річного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дітей не надає. З урахуванням уточнених вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку до досягнення [PERSON] 6-ти річного віку та на дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2019 року відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засіданні не заявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Підтримала заперечення викладені у відзиві на позовну заяву від 09.09.2019 року, зазначала, що у відповідача на утриманні перебуває його дочка [PERSON] , [INFO] , та непрацездатний батько [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дружину не визнала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день а час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Дослідивши надані докази, судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2008 року, який Краматорського міського суду Донецької області від 06 лютого 2019 року розірвано. Дані обставини учасники справи не оспорювали, тому відповідно до ст. 89 ЦПК України доказуванню не підлягають. Подружжя є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №477, та копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №211. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що з його заробітку здійснюється утримання на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Даний факт підтверджується наданими відповідачем копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька, копією виконавчого листа, виданого 01.08.2005 року Пролетарським районним судом м.Донецька. Проте, наданими суду доказами не підтверджується факт перебування на утриманні відповідача інших осіб, а саме непрацездатного батька [PERSON] , 1951 року народження. Інших належних та допустимих доказів того, що на утриманні у відповідача, окрім його дочки [PERSON] , 2005 року народження, перебувають інші особи, суду не надано. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Також,\~відповідач у\~відзиві посилався\~на той\~факт,\~що він\~з 2018\~року сплачує\~аліменти на\~ [PERSON] \~і [PERSON] ,\~оскільки позивачка\~ [PERSON] \~звернулась до\~суду м.Донецька\~за місцем\~проживання.\~Разом з\~тим,\~суд не\~бере дане\~твердження до\~уваги,\~оскільки відповідачем\~надано докази,\~які видані органом, що створено всупереч законодавства України, оскільки відповідно до п. 1 додатку до розпорядження Кабінету\~Міністрів України\~№ 1275\~від 02\~грудня 2015\~року місто Донецьк Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Також, позивач у судовому засіданні заперечувала факт стягнення на її користь аліментів на дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів, який повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує ч. 2 ст.ст.182,183 СК України, якою визначено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітніх дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на [PERSON] і [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі щодо стягнення з відповідача аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, щомісячно, до повноліття дітей. Що стосується стягнення аліментів на [PERSON] до досягнення [PERSON] 6-ти річного віку, суд враховує наступне. Згідно з наказом АТ «Укрсоцбанк» №1412-П від 11.07.2019 року [PERSON] перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 13.07.2019 року по 12.07.2020 рік, на підставі заяви працівника та медичного висновку №12 від 04.07.2019 року. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відзиві також відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки він не має постійного заробітку та не може матеріально утримувати позивача. Проте, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що він є непрацездатним. Посилання відповідача на те, що він не має постійного заробітку не є підставою вважати, що він неспроможний здійснювати утримання [PERSON] до досягнення [PERSON] , 2014 року народження, 6-ти річного віку. Крім того, суду бере до уваги, той факт що неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача, яка до 12.07.2020 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати через стан здоров`я дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, те що відповідач сплачує аліменти на [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів, з урахуванням того, що судом вирішено позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на двох дітей [PERSON] і [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, а також виходячи з вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на дружину у частковому співвідношенні до його доходу у розмірі 1/7 частини всіх видів доходів. З урахуванням зазначених обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також, ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після\~набрання рішенням\~суду законної\~сили,\~яким з\~відповідача присуджені\~періодичні платежі,\~зміняться обставини,\~що впливають\~на визначені\~розміри платежів,\~їх тривалість\~чи припинення,\~кожна сторона\~має право\~шляхом пред`явлення\~нового позову\~вимагати зміни\~розміру,\~строків платежів\~або звільнення\~від них. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України та ч. 1\~ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивачка 12.03.2019 року звернулась до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 12.03.2019 року. Згідно із ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. (768,40 х2=1536,80)

Outcome: partial