Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, за участю третьої особи - [PERSON] про скасування арешту з майна, накладеного постановою Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№49021797 від 08.12.2015 р., постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№45837723 від 30.01.2015 р., постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-6/33826428 від 08.04.2013 р., постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції б/н від 05.12.2008 р., постановою Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ АА№168258 від 01.06.2010 р., постановою Київського ВДВС Одеського МУЮ ВП№20142136 від 05.07.2010 р. Позивачі у судове засідання не зявився, надали до суду заяву, в якій справу просили розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] [PERSON]», як кредитором та [PERSON], як позичальником 11 вересня 2006 року укладено кредитний договір № 014/0054/74/65200, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 60\~000 доларів США. На забезпечення виконання умов зазначеного договору про надання кредитної лінії між сторонами укладено договір іпотеки від 15.09.2006 р., посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Відповідно до умов даного договору предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. В подальшому право вимоги за вказаними договорами відступлено Публічному акціонерному товариству «Юнекс Банк», яке відступило своє право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Стандарт [PERSON]», яке в свою чергу відступило право вимоги [PERSON], відповідно до договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 31.10.2016 р., посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№№ 2075, 2079, 2083 відповідно. Судом також встановлено, що між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] [PERSON]», як кредитором та [PERSON], як позичальником 30 серпня 2006 року укладено кредитний договір № 014/0054/74/64346, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 166\~000 доларів США. На забезпечення виконання умов наведеного кредитного договору між сторонами укладено договір іпотеки від 05.09.2006 р., посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за р.№ 3227. Відповідно до умов даного договору предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. В подальшому право вимоги за вказаними договорами відступлено Публічному акціонерному товариству «Юнекс Банк», яке відступило своє право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Стандарт [PERSON]», яке в свою чергу відступило право вимоги [PERSON], відповідно до договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28.10.2016 р., посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№№ 2051, 2057, 2063 відповідно. На теперішній час між позивачами та [PERSON] досягнуто згоди щодо добровільного продажу зазначених предметів іпотеки, проте у звязку з накладеними на них арештів такий продаж є неможливим. Відтак, постановою Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№49021797 від 08.12.2015 р., постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№45837723 від 30.01.2015 р., постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-6/33826428 від 08.04.2013 р., постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції б/н від 05.12.2008 р., постановою Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ АА№168258 від 01.06.2010 р., постановою Київського ВДВС Одеського МУЮ ВП№20142136 від 05.07.2010 р. накладено арешти на все нерухоме майно, що належить [PERSON] Крім цього, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2008 р. у справі № 2-5546 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Аналогічні положення містяться і в ст. 3 Закону України «Про іпотеку», згідно якої іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. У відповідності до ч. 5. ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незакінченого виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення спірного майна з-під арешту, оскільки такий арешт унеможливлює задоволення вимог іпотекодержателя, чим порушені права позивачів та вищевказані норми законодавства. На підставі викладеного, враховуючи, що вимоги інших кредиторів в будь-якому випадку не можуть буди задоволені, оскільки пріоритетне право на задоволення вимог за рахунок предметів іпотеки мають позивачі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved