Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10012/041 філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», третя особа приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] про припинення порушеного права власності та зобовязання вчинити певні дії. В подальшому позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з уточненим позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10012/041 філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про припинення порушеного права власності та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування свого позову позивачі посилаються на те, що 21 листопада 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Державний [PERSON] України» в особі керуючого філією Старобільського відділення ВАТ «Ощадбанк № 589 [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 947 та договір іпотеки № 2920. Предметом іпотеки є належна позивачам на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відомості щодо обтяження якої внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 21 листопада 2007 року за реєстраційним номером 6071291 та до Державного реєстру Іпотек 04 грудня 2007 року за реєстраційним номером 6158279. 18 вересня 2015 року відповідно до положень частини 5\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~дія договору іпотеки припинилась, у зв'язку з виконанням [PERSON] основного зобов'язання, що підтверджується довідкою відповідача від 09 жовтня 2015 року. 17 листопада 2015 року [PERSON] у відповідності до частини 9 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» направив відповідачу вимогу здійснити дії з державної реєстрації припинення іпотеки, обтяження та зняття заборони відчуження з належної йому квартири, натомість відповідач листом від 03 грудня 2015 року запропонував [PERSON] отримати в установі банку відповідні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, копії документів, необхідних для державної реєстрації прав, для подання їх до органа державної реєстрації прав, нотаріуса. При цьому відповідач посилається на п. 9.4 Договору іпотеки від 21 листопада 2007 року, згідно якого витрати, повязані з укладенням та виконанням Договору іпотеки, здійснюються за рахунок Іпотекодавця. Даний пункт Договору іпотеки регламентує обовязки [PERSON] як позичальника та іпотекодавця, які виконані останнім у повному обсязі. Посилання відповідача на зазначений пункт Договору іпотеки свідчить про намагання перекласти свій обовязок зі сплати адміністративного збору за проведення державної реєстрації прав, регламентований п. 13 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року на [PERSON] Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання. Статтею 593 ЦК України передбачено, що у разі припинення застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлений порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. У відповідності до частини 9 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація припинення обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобовязаний подати протягом пяти робочих днів з дня припинення обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Відповідно до частини 3 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлені наказом Міністерства юстиції України від 17.04.2012 року № 595/5. Згідно п. 13 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013, заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору. У разі, коли заінтересована особа відповідно до закону звільнена від сплати державного мита та/або плати за надання витягу з Державного реєстру прав, документ про сплату державного мита та/або документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, не подаються. Пунктом 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що заявник під час подання заяви про державну реєстрацію предявляє органові державної реєстрації прав, документ, що посвідчує його особу. У разі подання заяви уповноваженою особою така особа предявляє органові державної реєстрації прав, документ, що підтверджує її повноваження. Під час подання заяви шляхом надсилання поштою справжність підпису заявника засвідчується відповідно до\~Закону України «Про нотаріат». У разі подання заяви шляхом надсилання поштою органом державної влади чи органом місцевого самоврядування (їх посадовими особами) підпис заявника скріплюється печаткою відповідного органу (посадової особи). Згідно ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заява про припинення обтяження підписується обтяжувачем. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві. Державна реєстрація іпотеки всіх інших об'єктів нерухомості, відмінних від зазначених у другому реченні\~статті 4 Закону України «Про іпотеку», здійснюється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя. Такими особами, відповідно до\~статті 9 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено державного реєстратора та у випадку, передбаченому цим Законом, нотаріуса як спеціального суб'єкта, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Договір іпотеки № 2920 від 21 листопада 2007 року посвідчений приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], яким на підставі\~ст. 73 Закону України «Про нотаріат»\~накладена заборона відчуження зазначеної в договорі іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 71 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. Як вбачається з положень\~ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. На теперішній час, як обтяжувач з заявою, в передбачений законом строк, на письмову вимогу позивача щодо здійснення дій з державної реєстрації припинення іпотеки, обтяження та зняття заборони відчуження з належної позивачам квартири відповідач не звертався. Зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 15 грудня 2015 та листом ТВБВ № 10012/041 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 03 грудня 2015 року. Статтями 316, 319 та 321 ЦК України встановлено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює відповідно до закону на власний розсуд. Право власності є непорушним і підлягає захисту. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. [PERSON] наявні заборони та записи власники не можуть користуватися належним їм нерухомим майном на власний розсуд, тобто їх право власності є порушеним і підлягає поновленню відповідно до вимог ст.ст. 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Згідно до ст. 16 ЦК України способами захисту порушеного права є припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обовязку в натурі. В силу ст. 391 ЦК України власник майна вправі в судовому порядку вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, надали суду заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги вважав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на заперечення, яки знаходяться в матеріалах справи. Розглянувши позовні вимоги, дослідивши письмові заперечення на позов та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та правовідносини. 21 листопада 2007 року між позивачем [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Державний [PERSON] України» в особі керуючого філією Старобільського відділення ВАТ «Ощадбанк № 589 [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 947. В якості забезпечення вказаного договору, між позивачами та відповідачем було укладеного договір іпотеки № 2920, згідно якого позивачами була передана в іпотеку квартира [ADDRESS]. Відомості про обтяження були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. Згідно довідки ТВБВ № 10012/041 філії-Луганського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» від 09 жовтня 2015 року, 22 вересня 2015 року заборгованість по договору відновлюваної кредитної лінії № 947, була повністю погашена. 17 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до позивача з вимогою про вчинення дій по виключенню відомостей по обтяженню з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. 03 грудня 2015 року, листом відповідача, позивачу [PERSON] в задоволенні вимоги було відмовлено. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Згідно п. 1 ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання. Так як, факт виконання позивачем [PERSON] основного зобовязання підтверджується довідкою відповідача, то договір іпотеки вважається припиненим. Згідно ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. У відповідності до абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заявником є: іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки. Таким чином, обовязок щодо подання заяви про припинення обтяження покладена на іпотекодержателя, відповідача по даній справі. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на встановлені факти та у відповідності до наведених норм діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що відповідають діючому законодавству. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивачів у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ч. 2 ст. 16, п. 1 ч. 1 ст. 593, ст. 391 ЦК України, ст.. 4, п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved