Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Полтавської міської ради, Полтавську обласну раду, про визнання права спільної часткової власності на 1/3 частку за кожним квартири [ADDRESS], загальною площею 47, 8 кв.м., житловою площею 29, 1 кв.м., яка складається із 1-а кімнати (6) площею 11,7 кв.м., 2-а кімнати (7) площею 17, 4 кв.м., коридору (1) площею 5,3 кв.м., коридору (2) площею 2,4 кв.м., ванної (3) площею 2,5 кв.м., вбиральні (4) площею 0,9 кв.м., кухні (5) площею 6,6 кв.м. В обгрунтування позовних вимог зазначили, що 14 липня 2004 року [PERSON] працюючи майстром техдільниці «Полтаватеплоенерго» отримав ордер № 21 на службову двохкімнатну квартиру № 19 у м.Полтаві по вул.Станіславського, 4а. Разом з ним у вказану квартиру у 2004 році були вселені [PERSON] дружина та [PERSON] син. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 15 грудня 2010 року № 447 вказану квартиру виведено із службових та закріплено як ордерну за [PERSON] із зняттям із квартирного обліку за місцем праці, у зв»язку із десятирічним стажем на підприємстві. Маючи на меті приватизувати квартиру, [PERSON] звернувся до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, на що отримав відповідь про передачу квартири рішенням Полтавської міської ради у власність територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради. Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради рішенням від 28 квітня та 22 вересня 2017 року відмовили у державній реєстрації вказаної квартири за Полтавською міською радою, оскільки відносно ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відкриті виконавчі провадження, а також у зв»язку із відсутність порядку передачі права власності із комунальної в комунальну. У ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відсутній приватизаційний орган, тому оформити за собою право власності позивачі не мають можливості. З цих підстав, звернулися до суду із вказаним позовом, оскільки іншим шляхом, ніж набуття права власності за набувальною давністю свої права захистити не можуть. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, виконавчим комітетом Полтавської міської ради до суду були надані пояснення, в яких зазначено, що правові підстави для задоволення позову відсутні. В матеріалах позову відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт невизнання, оспорення або порушення права користування позивачами спірною квартирою. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Позивачі наділені правом користування квартирою № 19 по вул.Станіславського, 4-А, що виникло саме на підставі права комунальної власності, при чому на сьогоднішній день право комунальної власності не припинено. Враховуючи, що майно не є безхазяйним, має власника, правові підставі для задоволення позову відсутні (а.с.51-53). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, Полтавська обласна рада надала до суду пояснення, в яких зазначила, що відповідач [PERSON] є квартиронаймачем [ADDRESS], а тому він та члени сім»ї наділені правом користування спірною квартирою. Жодних доказів, які б підтверджували факт невизнання, оспорення або порушення права користування позивачами спірною квартирою матеріали справи не містять. Вважають, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.62-63). Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, довірив представництво своїх інтересів представнику [PERSON], який позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з»явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали (а.с.96-97). Представник відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, виконавчого комітету Полтавської міської ради [PERSON] у судовому засіданні надані пояснення, аналогічні викладеним у поясненнях, зазначила, що правові підстави для задоволення позову відсутні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, [PERSON] у судовому засіданні при ухваленні рішення покладалося на розсуд суду. Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 липня 2004 року [PERSON], працюючи майстром техдільниці «Полтаватеплоенерго», на підставі рішення виконкому Полтавської міської ради № 144 від 15 червня 2004 року, отримав ордер № 21 на службову двохкімнатну квартиру № 19 у м.Полтаві по вул.Станіславського, 4а, яка належала ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Разом з ним у вказану квартиру у 2004 році були вселені дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.21). Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 15 грудня 2010 року № 447 «Про заселення жилих приміщень» вказану квартиру виведено із службових квартир ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та закріплено як ордерну з відкриттям особового рахунку та договору найму за [PERSON] відповідно до ст.. 125 абзацу 3 ЖК України, із зняттям із квартирного обліку за місцем праці, у зв»язку із десятирічним стажем на підприємстві (а.с.27). На виконання положень статей 4, 7 ЗУ «Про передачу об»єктів права державної та комунальної власності» відповідно до рішення першого засідання двадцять третьої сесії шостого скликання Полтавської обласної ради «Про приймання-передачу майна спільної власності територіальних сіл, селищ, міст Полтавської області» від 27 червня 2014 року, було вирішено передати безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області вищезазначену квартиру з балансу ПОВКПТГ «Полтаватеплоенерго» у комунальну власність територіальної громади м.Полтави (а.с.30). Рішенням дев»ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 31.01.2017 «Про прийняття квартир у комунальну власність міста Полтава» від ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради в тому числі і двохкімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.28-29). Маючи на меті приватизувати квартиру, [PERSON] звернувся до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», на що отримав відповідь від 03.04.2018 року № ІІІ-429, в якій зазначено, що спірна квартира знята з балансу та на підприємстві не створено приватизаційної комісії та інших органів, уповноважених на прийняття рішення про приватизацію об»єктів житлового фонду, та прийняття рішення про відчуження майна, а саме [ADDRESS], у приватну власність є компетенцією органів місцевого самоврядування (а.с.25). Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради 01.03.2018 року за вих. Ш01-05/01.1-12/146 повідомило [PERSON], що у державній реєстрації вказаної квартири за Полтавською міською радою відмовлено, оскільки відносно ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відкриті виконавчі провадження, у зв»язку з чим зареєстровано запис про обтяження щодо власника нерухомого майна, а також у зв»язку із відсутність порядку передачі права власності із комунальної в комунальну (а.с.27). Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта\~статті 344 ЦК України). У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:\~ - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Оскільки позивачі отримали квартиру [ADDRESS] у користування, тобто вони наділені правом користування вказаною квартирою, вони не є добросовісними набувачами. Підстав, з якими закон пов»язує визнання права власності в порядку ст.344 ЦК України\~немає. Позивачі з 2004 року були обізнані про те, що квартира перебуває у комунальній власності ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а тому безтитульність володіння не доведена. Позивачам відомо про власника квартири, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачами права власності на квартиру за набувальною давністю. З огляду на викладене, в задоволенні позові необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду 29 березня 2018 року по справі № 175/4741/16, провадження № 61-6971св18. \~ \~ \~ \~Судовий збір покладається на позивача, відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed