Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в позові, що з 12 липня 2007 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року шлюб між ними розірваний. За час перебування в шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Син є дитиною інвалідом, діагноз: «Атиповий дитячий аутизм із легкою розумовою відсталістю ЗНМ - II рівня, порушеннями соціального функціонування». Дитина потребує постійного належного догляду, розвитку, навчання, харчування, одягу, лікування та дуже часто хворіє. Це все потребує значних коштів. Враховуючи теперішні умови повсякденного життя, стрімкий ріст цін на всі товари домашнього вжитку та розвитку для дітей, їжу, одяг, ліки, які необхідні дитині, для підтримання її нормального розвитку, навчання, здоров`я, матеріального забезпечення, [PERSON] не вистачає коштів, оскільки вона не може працевлаштуватися, бо змушена постійно доглядати за сином. Відповідач [PERSON] з 01.09.2017 року у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не турбується про його добробут, розвиток, харчування, навчання, виховання. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь позивачки [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн, на дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи і не заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно зі свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , народився [INFO] і його батьками є сторони у справі. Відповідно до посвідчення серії ААГ [NUMBER], [PERSON] , [INFO] , є дитиною інвалідом, його опікуном являється [PERSON] . Згідно заключення ЛКК №107 [PERSON] , [INFO] , хворіє, діагноз: атиповий дитячий аутизм із легкою розумовою відсталістю ЗНМ - II рівня, порушеннями соціального функціонування. В матеріалах справи є індивідуальна програма реабілітації інваліда №737, виписка-епікриз з історії хвороби №1951, виписка із медичної картки стаціонарного хворого №3031, виписка-епікриз з історії хвороби №2664, виписка-епікриз з історії хвороби №244, довідка про отримані реабілітаційні послуги та результати реабілітації, довідка із медичної картки стаціонарного хворого №618/1, якими підтверджується стан [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров`я дитини, а також те, що відповідач фізично здоровий. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial