Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивачі[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання частково недійсним та скасування рішення про передачу у власність земельної ділянки та свідоцтва про право власності на земельну ділянку до відповідачів ЧМР, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позовні вимоги мотивують тим, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності. Належна позивачам квартира знаходиться на другому поверсі двоповерхового будинку, по фасаду якого встановлені дерев'яні сходи, які ведуть до вхідних дверей квартири. Вказують, що внизу облаштовано бетонну сходинкову площадку, яка розміщена впритул до стіни будинку [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту. При цьому, дана конструкція є єдиним проходом до належної позивачам квартири, що розміщена на другому поверсі двоквартирного будинку, вона не є самочинною, а була встановлена на момент їх вселення в квартиру в 1967 році, та через специфіку забудови зазначеного будинку відсутній прохід до неї через перший поверх. Зазначена сходинкова площадка та прохід до неї розміщені на земельній ділянці, що закріплена за житловим будинком № 109, власниками якого є відповідачі. Стверджують, що рішенням 43 сесії VI скликання Чернівецької міської ради № 1076 від 26.12.2013 року відповідачам передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0150 га, кадастровий номер [NUMBER], що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та розташована в [ADDRESS] На підставі зазначеного рішення 24.01.2014 року відповідачам було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,015 га, кадастровий номер [NUMBER], що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована в [ADDRESS] (копія свідоцтва додається). Разом з тим, після отримання свідоцтва про право власності відповідачі попередили позивачів, що мають намір розпочати будівництво на земельній ділянці, яка використовується ними для проходу до помешкання позивачів. З огляду на наведене, позивачі вважають, що передачею у власність відповідачам частини земельної ділянки, яка використовується позивачами для проходу до належної їм квартири, створюються їм перешкоди в користуванні належним ним майном та обмежує їх права як власників житла. Вказують, що статтею 12 Земельного кодексу України передбачені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок. Таким чином, у відповідності до Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями розпоряджатися землями, які перебувають у комунальній власності. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Згідно ч. 3 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Оскільки свідоцтво про право власності на майно, видане на підставі незаконного, на думку позивачів, рішення органу місцевого самоврядування, то воно підлягає скасуванню. Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Також ч.2 цієї статті передбачено, що власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Шляхом реалізації цього права може бути вимога про застосування наслідків його скасування, а саме визнання недійсними інших актів або документів на підставі яких вони були видані. Пунктом 2 статті 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Таким чином, оскільки вищевказане свідоцтво про право власності видане з суттєвими порушеннями, то воно, на думку позивачів, підлягає скасуванню. Також підлягає скасуванню рішення 43 сесії VI скликання Чернівецької міської ради № 1076 від 26.12.2013 року на підставі якого воно було видано. Тому, передача у власність частини земельної ділянки, яка використовується позивачами для доступу до належного їм на праві власності житла, порушує їх права як власників нерухомого майна та обмежує їх в праві користування таким майном, що спонукає позивачів до звернення з зазначеним позовом до суду. На основі викладеного позивачі просять суд: визнати недійсним та скасувати рішення 43 сесії VI скликання Чернівецької міської ради № 1076 від 26.12.2013 року в частині предачі у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельної ділянки площею 15 метрів, кадастровий номер [NUMBER], що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та розташована в [ADDRESS]; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер [NUMBER], індексний номер 16708728, видане 24.01.2014 року, в частині предачі у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельної ділянки площею 15 метрів, кадастровий номер [NUMBER], що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS]; витребувати з Чернівецької міської ради технічну документацію із землеустрою щодо складання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,015 га, кадастровий номер [NUMBER], що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в [ADDRESS] В ході розгляду судом справи, від позивачів надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с.111-112), згідно якої позивачів вказують, що після проведення судової земельно-технічної експертизи виникла необхідність в уточненні позовних вимог в частині розміру земельної ділянки, яка неправомірно передана у власність відповідачам. Таким чином, позивачі просять суд: визнати недійсним та скасувати рішення 43 сесії VI скликання Чернівецької міської ради №1076 від 26.12.2013 року в частині передачі у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельної ділянки площею 0,0008 га, що входить до складу земельної ділянки площею 0,0150 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], та розташована в [ADDRESS], згідно висновку судової земельно-технічної експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» №316 від 29.04.2016 року; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер [NUMBER], індексний номер 16708728, видане 24.01.2014 року, в частині передачі у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельної ділянки площею 0,0008 га, що входить до складу земельної ділянки площею 0,0150 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], та розташована в [ADDRESS], згідно висновку судової земельно-технічної експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» №316 від 29.04.2016 року. Також ухвалою суду від 25.01.2017 року (а.с.180) залучено по даній цивільній справі правонаступників відповідача [PERSON] (який помер [INFO]) - [PERSON] та [PERSON] в якості співвідповідачів по даній цивільній справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Позивач [PERSON], будучи присутньою в ході розгляду судом справи, вказала, що спірну земельну ділянку необхідно повернути у власність міської ради. Вона хоче просто нею користуватись. Також підтвердила те, що вони вчинили свою надбудову на будинку відповідачів. Ствердила, що існує необхідність обслуговувати стіну будинку, з огляду на це сервітут неможливий. Вказала суду, що предметом позову є саме не усунення перешкод, оскільки перешкод у користування проходом позивачам зараз немає, однак в майбутньому перешкоди можуть виникнути. Також ствердила, що даних про те, що відповідачі будуть будуватись на спірній земельній ділянці на даний час у неї також немає. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. Вказала, що на сьогодні відповідачі жодних перешкод позивачам не чинять. Також вказала суду, що частину земельної ділянки, а саме спірну її частину, було відгороджено відповідачами для того, щоб позивачі могли користуватись проходом. Окрім того, Чернівецька міська рада пропонувала позивачам звернутись з приводу встановлення сервітуту, однак останні цього не зробили. Також вказала суду на те, що рішенням Чернівецької міської ради від 25.09.2014 року №1361 було зобов'язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користування оспорюванню земельною ділянкою. Зазначене рішення її довірителями виконується. При цьому, як вбачається з матеріалів справи (а.с.137-139), відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнають. Представник відповідача - Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, однак згідно спрямованих до суду письмових заперечень (а.с.63-66), міська рада вказує на те, що їхнім рішенням №1361 від 25.09.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язано забезпечувати вільний прохід до житлового будинку [ADDRESS] через частину земельної ділянки на [ADDRESS] Також рекомендовано співвласникам житлового будинку [ADDRESS] укласти з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договір земельного сервітуту на право проходу через частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] Таким чином, зважаючи на вищевикладене, просять суд відмовити в задоволенні позову та слухати справу у відсутність їх представника. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що як вбачається з Протоколу огляду доказів за їх місцезнаходженням, зокрема земельної ділянки біля двох будинків [ADDRESS] оглядається частина ділянки, яка є спірною. Сторони не заперечують, що ця ділянка приватизована відповідачами. Через цю спірну ділянку позивачі здійснюють прохід до своєї квартири № 1. Справа розташований паркан, який відгороджує земельну ділянку, яка належить відповідачам і використовується позивачами. Зі слів позивачки паркан був збудований з моменту подачі заяви в суд( біля 2-х років назад). Оглядається вхід в квартиру відповідачів: раніше до 2013 року вхід в квартиру відповідачів здійснювався через земельну ділянку,яка належить відповідачам. В 2013 році земельна ділянка була приватизована, в тому числі і спірна ділянка, яка в притул примикає до підвального приміщення відповідачів. Відповідачка зауважила, що на даху будинку № 109 по вул. Б.Хмельницького позивачами була здійснена надбудова частини веранди та ванної кімнати, які на даний час узаконені. Пунктом 2 рішення 43 сесії VI скликання Чернівецької міської ради за №1076 від 26.12.2013 року затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок, передано фізичним особам земельні ділянки безоплатно у спільну сумісну власність та надано в оренду (додаток 2) (а.с.8). Як вбачається з Додатку 2 до рішення міської ради VI скликання від 26.12.2013 року №1076 (а.с.9), земельну ділянку по [ADDRESS], загальною площею 0,0150 га, юридично закріплена площа 0,0147 га, кадастровий номер [NUMBER], передано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільну сумісну власність. Вказана обставина також підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 16708728 від 24.01.2014 року, згідно якого земельна ділянка по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,015 га, перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Наведене також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №16709129 (а.с.13). Також як вбачається з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13621819 від 19.02.2017 року (а.с.11), квартира [ADDRESS], перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказана обставина також підтверджується копією свідоцтва про право власності від 17.11.2006 року (а.с.12), згідно якого квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Пунктом 31 рішення 55 сесії VI скликання Чернівецької міської ради за №1361 від 25.09.2014 року доповнено пункт 6 додатка 2 до рішення міської ради VI скликання від 26.12.2013 року №1076 «Про передачу безоплатно у власність і надання в оренду земельних ділянок, внесення змін та визнання такими, що втратили чинність окремих пунктів рішень з цих питань» в частині передачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельної ділянки за адресою [ADDRESS], площею 0,0150 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, приміткою такого змісту: «[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] забезпечувати вільний прохід до житлового будинку [ADDRESS] через частину земельної ділянки на [ADDRESS]» (підстава: протокол засідання постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури та будівництва міської ради від 21.12.2011 року). Пунктом 31.1 вказаного рішення ЧМР рекомендовано співвласникам житлового будинку [ADDRESS] укласти з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договір земельного сервітуту на право проходу через частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] (а.с.68). Також, як вбачається з копії Висновку Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 18.07.2013 року №04/01-08/3-05/2569, земельна ділянка площею 0,0150 га, по [ADDRESS], має обмеження, обтяження такого характеру: забезпечувати вільний доступ для обслуговування наявних та будівництва нових інженерних мереж (а.с.82 зворот). Статтею 12 Земельного кодексу України передбачені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок. Таким чином, у відповідності до Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями розпоряджатися землями, які перебувають у комунальній власності. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України у власність земельну ділянку передається на підставі заяви громадянина, у якого ця земельна ділянка знаходиться в користуванні. Згідно ч.2 ст.118 ЗК України рішення органів місцевого самоврядування приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. З огляду на наведене, при прийнятті рішення 43 сесії VI скликання №1076 від 26.12.2013 року в частині передачі у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельної ділянки площею 0,0008 га, що входить до складу земельної ділянки площею 0,0150 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], та розташована в [ADDRESS], Чернівецька міська рада діяла, на думку суду, в межах чинного законодавства, реалізуючи право відповідачів на отримання земельної ділянки у спільну сумісну власність. Зазначені обставини підтверджуються також вищевказаним протоколом огляду виїзного судового засідання від 10.03.2017 року. При цьому, суд враховує і той факт, що [PERSON] була присутньою на засіданнях постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури та будівництва Чернівецької міської ради 21.12.2011 року та 06.06.2012 року (а.с.83) та разом з тим, відмовилась погоджувати зовнішні межі землекористування в натурі (а.с.84 зворот). Згідно ч. 3 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд також враховує рішення 55 сесії VI скликання Чернівецької міської ради за №1361 від 25.09.2014 року, пунктами 31 та 31.1 якого зобов'язано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] забезпечувати вільний прохід до житлового будинку [ADDRESS] через частину земельної ділянки на [ADDRESS] та рекомендовано співвласникам житлового будинку [ADDRESS] укласти з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договір земельного сервітуту на право проходу через частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] (а.с.68), однак як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, позивачі сервітут укладати не бажають. Дотримання відповідачами даного рішення не заперечувалось в судовому засіданні позивачкою та її представником. Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Разом з цим, порушень вимог Закону, якими керуються позивачі, судом не встановлено, а тому рішення 43 сесії VI скликання Чернівецької міської ради №1076 від 26.12.2013 року в частині передачі у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельної ділянки площею 0,0008 га, що входить до складу земельної ділянки площею 0,0150 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], та розташована в [ADDRESS], прийняте в межах Закону. Позивачами не доведено в судовому засіданні, що передача у власність відповідачів спірної земельної ділянки, яка використовується позивачами для проходу до їх житла, порушує права позивачів, як власників нерухомого майна та обмежує позивачів у праві користування таким майном. Посилання ж позивачки та її представника на те, що відповідачі в майбутньому зможуть чинити їм перешкоди в користуванні цією земельною ділянкою, на думку суду, не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Чернівецька міська рада вправі розпоряджатись землями комунальної власності і відповідачі мають право на приватизацію земельної ділянки. Оспорюваним рішенням Чернівецької міської ради не порушуються права позивачів і підстав для його скасування немає. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про його скасування є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видане оспорюване свідоцтво. З огляду на наведене в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed