Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про встановлення факту належності право встановлювального документа та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 08 червня 2010 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га, що розташована в межах Привітненької сільської ради Золотоніського р-ну, Черкаської обл. Спадщину після смерті [PERSON] позивачки прийняли, подавши до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] заяви про прийняття спадщини у встановлений законом термін. При житті померла склала заповіт, посвідчивши його в [PERSON] сільській раді 14 березня 2007 року, реєстр. № 32, за яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належний їй житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Привітне по вул. Жовтневої революції, 55, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., заповіла своїй онуці, [PERSON], а земельну частку (пай) Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 037327 заповідала своїй дочці [PERSON], сину [PERSON] та невістці [PERSON] в рівних частинах. Однак при складанні заповіту секретарем Привітненької сільської ради було неправильно записано у заповіт прізвище [PERSON], а саме замість «Біла» - було записано прізвище «Бєла», хоча ім’я й по-батькові вказані вірно. Також аналогічну помилку було допущено при виготовленні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 037327 від 04.12.2003р. було неправильно записано прізвище [PERSON], а саме замість «Біла» - було записано прізвище «Бєлі», хоча ім’я й по-батькові вказані вірно. Ці невідповідності пояснюються різним сприйняттям правил української граматики щодо прізвища, яке раніше писалося на російській мові. Внести зміни у виданий у 2003 році Державний акт на право власності на земельну ділянку в даний час не має можливості, тому позивачі просили суд встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 037327 від 04.12.2003р. [PERSON]. Оскільки рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 31.05.2012р. встановлено факт належності [PERSON] заповіту, посвідченого в [PERSON] сільській раді 14.03.2007 р., реєстр. № 32. Позивачі звернулися до нотаріальної контори для оформлення документів про право на спадщину, але там їм відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній, то на даний час це питання повинно вирішуватися в судовому порядку. Представник позивачів за довіреністю [PERSON] в судове засіданні не з’явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, де підтримала позовні вимоги повністю та наполягали на їх задоволенні з наведених вище підстав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з’явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, де не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ? з даних свідоцтва про смерть серії 1-СР № 128075, виданого [PERSON] сільською радою Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] померла 08.06.2010 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 1; ? з даних заповіту, складеного 14.03.2007 року та посвідченого секретарем Привітненської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 32, вбачається, що [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належний їй житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Привітне по вул. Жовтневої революції, 55, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., заповіла своїй онуці, [PERSON], а земельну частку (пай) Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 037327 заповідала своїй дочці [PERSON], сину [PERSON] та невістці [PERSON] в рівних частинах; ? рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 31.05.2012р. встановлено факт належності [PERSON] заповіту, посвідченого в [PERSON] сільській раді 14.03.2007р., реєстр. № 32; ? з даних державного акту на право приватної власності на землю Серія ЧР № 037327, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 180, виданого 04.12.2003 року, вбачається, що на підставі розпорядження райдержадміністрації від 27 жовтня 2003р. № 537 [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га, що розташована в межах [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області. ? згідно повідомлення № 9-28-0.3-1266/2-14 від 14.10.2014 року, виданого управлінням Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га, що знаходиться в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Золотоніського району станом на 2014 рік становить 136 554,26 грн.; ? з даних постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу від 04.08.2014 року, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 08.06.2010 року, заведена спадкова справа № 8/2010. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,75 га, кадастровий № 7121588800:03:002:0015 та на земельну ділянку площею 0,39 га, кадастровий № 7121588800:03:002:0145, які розташовані на території [PERSON] сільської ради, Золотоніського району Черкаської області на ім’я всіх трьох спадкоємців – відмовити, оскільки правовстановлюючий документ на земельні ділянки відсутній. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті фактично була власником земельної ділянки. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно померлій 08 червня 2010 року [PERSON] та визнання права власності на спадкову земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved