Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] ([INFO], ІПН: [NUMBER], [ADDRESS]) звернулась до суду з позовом до [PERSON].([INFO], ІПН: [NUMBER], [ADDRESS])про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO] Рішенням Соснівського районного суду від 07.09.2004 року з [PERSON] на його користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повнолітття, про що було видано відповідний виконавчий лист № 2-5931 від 10.12.2004 року, який знаходився на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Черкаси. На даний час їхня донька [PERSON] досягла повноліття, але знаходиться на її утриманні, оскільки отримує вищу освіту в Черкаському музичному училищі імені С. С. Гулака Артемовського за спеціалізацією фортепіано. Зазначає, що вона не може самостійно забезпечити повноцінне навчання дочки на її утримання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач є особою працездатного віку та відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у звязку з її навчанням в учбовому закладі. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що відповідач [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти на утримання дочки. Зазначив, що батько відповідача є інвалідом 1 групи загального захворювання та потребує постійного догляду, він змушений наймати доглядальницю та купувати батькові щомісячно ліки. Кожен місяць він витрачає приблизно 3500,00грн. Суд, заслухавши пояснення представника позивача за дорученням [PERSON], представника відповідача за дорученням [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO]. В графі батько вказаний «[PERSON]». Відповідно до Довідки № 1003 від 15.03. 2018 , [PERSON] навчається на 3 курсі у Черкаському музичному училищі ім. С. С. Гулака-Артемовського на денній формі навчання за спеціалізацією фортепіано з 01.09.2015 по 30.06.2019. Судом встановлено, що добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, слід керуватися нормами ст. 199 СК України, відповідно до якої обовязок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка чи син. Але, враховуючи те, що дочка [PERSON] є дієздатною, то аліменти мають бути стягнути на її користь, а не на інших осіб, користь, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. У випадку, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України. Судом встановлено, що відповідно до Довідки № 607 від 12.06.2018, [PERSON] працює у Комунальному некомерційному підприємстві «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги з 01.01.2002 року на посаді лікар загальної практики сімейної медицини. Посадовий оклад становить 6000,00грн. та заробітна плата за останніх 6 місяців склала 37497,56 грн., з яких утримано податків в розмірі 7312,01 грн. та аліментів в розмірі 2149,53 грн. Всього відповідачем було отримано заробітної плати в розмірі 28036,02 грн. Відповідач має на утриманні батька [PERSON], [INFO], який згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 542997 має першу групу інвалідності, потребує постійного стороннього догляду , лікування та нагляд невролога та кардіолога. Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, в даному випадку з батька, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків - матір'ю, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виходячи із засадів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, і з урахуванням доходу відповідача, а також, беручи до уваги вимоги ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України і доводи позивача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у 1/8 частці. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, погоджуючись з вимогою позивача про те, що дочка потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, а також те, що обов'язок з утримання повнолітньої дочки , яка продовжує навчання, покладено в рівній мірі на обох батьків, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у 1/8 частці, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення дочкою навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. В задоволенні решти позову слід відмовити, так як вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі ј частини щомісячно належним чином не є обґрунтованими та не доведені суду, чим позивач не виконав свого обов'язку доказування, визначеного ст. ст. 12, 81 ЦПК України. А тому, враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме, про можливість стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь повнолітньої доньки [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частини доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і продовжувати до закінчення нею в Черкаському музичному училищі ім. С. С. Гулака Артемовського, тобто до 30 червня 2019 року. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає, що судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. необхідно стягнути з відповідача [PERSON] в прибуток держави.

Outcome: partial