Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати договори купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , та договір купівлі-продажу гаражного боксу № 1 (літ. А), розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладені 10.01.2014 між нею та [PERSON] дійсними; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , та гараж № 1 (літ. А), розташований за адресою: [ADDRESS] ; виключити із складу спадкового майна після померлого [INFO] [PERSON] квартиру [ADDRESS] , та гараж № 1 (літ. А), розташований за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що 10.01.2014 між нею та [PERSON] укладені спірні договори. Грошові кошти, за які були придбані квартира та гаражний бокс належали їй на праві особистої приватної власності Квартира [ADDRESS] належала продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.1994 № 1-3122. Договір зареєстровано 02.11.1994 Запорізьким міжміський бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер №36855. Гаражний бокс належав продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.07.2008, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.06.2008 № 268/10. Свідоцтво зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.07.2008. Нотаріально спірні договори не укладались з причини перебування сторін у той час в скрутному матеріальному становищі (відсутності грошових коштів з метою посвідчення правочину). На підтвердження укладення вищевказаних договорів, а також на підтвердження того факту, що продавець отримав від неї грошові сопіти в рахунок продажу квартири та гаражного боксу, між ними були складені письмові документи, які власноруч підписані сторонами у присутності свідків - [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] 10.01.2014 сторони спірних договорів домовились про всі істотні умови договорів, що підтверджується укладенням письмових договорів, сплатою нею у повному обсязі грошових коштів за придбання гаражного боксу та квартири, передачею їй ключів від цього майна та оригіналів правовстановлюючих документів. 18.06.2009 позивач зареєструвалась у квартирі, а після укладення письмових договорів постійно в ній проживає, сплачує комунальні платежі, зробила в ній ремонт, веде господарство. Будь-яких речей сторонніх осіб ані у квартирі, ані у гаражному боксі не має. Нотаріально посвідчити спірні договори їх сторони не встигли, оскільки [PERSON] [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідачі звернулись із відповідними заявами про отримання спадщини після померлого батька до Запорізької районної державної нотаріальної контори. Спірна квартира та гаражний бокс також ввійшли до складу спадкового майна. З моменту вчинення правочину у простій письмовій формі жодних претензій з боку відповідачів або інших осіб не надходило. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відзиви на позов не надали. Треті особи [PERSON] та Запорізька районна державна нотаріальна контора пояснення щодо позову не надали. Ухвалою від 20.01.2021 позовна заява була залишена без руху, а позивачці був визначений строк для усунення її недоліків. У визначений судом строк недоліки позовної заяви були усунуті. Ухвалою від 26.02.2021 відкрите провадження у справі, яка була призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. У підготовчому засіданні на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд постановив відмовити у прийнятті визнання позову відповідачами, оскільки такі визнання суперечать вимогам ст. 182, 657 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до яких спірні договори підлягають нотаріальному посвідченню, а право власності державній реєстрації. Ухвалою від 13.04.2021 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Пояснила, що її дід [PERSON] від посвідчення спірних договорів не ухилявся, але за станом здоров`я не міг з`явитись до нотаріуса. Представник позивачки - адвокат Ящук О.В. у судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що позивачка є його донькою, а [PERSON] - батьком. Йому відомо, що в січні 2014 року його батько [PERSON] продав їй спірні квартиру та гараж, оскільки йому були потрібні гроші на лікування. Гроші донька передавала батьку в його присутності. Оформити договори у нотаріуса не змогли, оскільки батько помер. Донька проживає у спірній квартирі з літа 2009 року і по теперішній час та зареєстрована у ній. Весь цей час користується гаражем. Батько виписався зі спірної квартири та проживав у нього. [PERSON] спонукав його донько укласти з ним письмові договори, які він планував нотаріально посвідчити після одужання. Спірне майно після смерті батька увійшло до спадкової маси. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що позивачка є його племінницею. В 2014 році його батько [PERSON] продав племінниці квартиру та гараж. Гроші передавались у його присутності. Спірні договори не були посвідчені нотаріально, бот батько помер. Представник відповідачів - адвокат Малахова Г.О. позов визнала. Третя особа [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що він є чоловіком позивачки. За спірними договорами позивачка придбала у діда спірне майно за власні кошти. Після укладення шлюбу з позивачкою він проживає у спірній квартирі. Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.01.2014, укладеному між [PERSON] та позивачкою [PERSON] , [PERSON] зобов`язався передати у власність позивачці квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а остання зобов`язалась прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Позивачка [PERSON] передала [PERSON] за продаж вказаної квартири до підписання договору 468\~000 гривень, що засвідчено підписами відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Право власності на спірну квартиру [PERSON] набув на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.1994 реєстровий № 1-3122, що підтверджується вказаним договором. Згідно з договором купівлі-продажу гаражного боксу від 10.01.2014, укладеному між [PERSON] та позивачкою [PERSON] , [PERSON] зобов`язався передати у власність позивачці гаражний бокс № 1 (літ. А), який розташований за адресою: [ADDRESS] , а остання зобов`язалась прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Позивачка [PERSON] передала [PERSON] за продаж вказаного майна до підписання договору 52\~650 гривень, що засвідчено підписами відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Право власності на спірний гараж [PERSON] набув на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.06.2008 № 268/10, що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 16.07.2008 серії [NUMBER] , витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.07.2008 № 19698535. У заяві третьої особи [PERSON] від 10.01.2014 зазначено, що він надав свою згоду дружині [PERSON] на купівлю вищевказаного нерухомого майна, стверджуючи, що грошові кошти є її особистою власністю і не є спільними коштами подружжя. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2014. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. В частині третій статті 640 ЦК зазначено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Але, згідно з частиною другою статті 220 ЦК, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд встановив, що відбулось повне виконання спірних договорів, що підтверджується наступним. Позивачка проживає у спірній квартирі, що підтверджується копією її паспорта громадянина України, та поясненнями учасників справи. Користується спірним гаражем, що підтверджується поясненнями учасників справи. Має правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Вказані обставини свідчать про те, що спірне майно було їй передане [PERSON] . Факт передачі позивачкою грошових коштів за спірне майно у повному обсязі підтверджуються спірними договорами, в яких вказані факти засвідчені підписами свідків, якими були відповідачі. Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 665/2266/16-ц. Позивачка [PERSON] стверджує, що від нотаріального посвідчення спірних договорів ухилились обидві сторони через скрутне матеріальне становище. Після чого сторона договорів - [PERSON] помер. Але, як було зазначено вище, ухилення від нотаріального посвідчення правочинів через скрутне матеріальне становище не є підставою для визнання правочину дійсним. Не є такою підставою і хвороба сторони правочину, оскільки доказів цієї обставини суду не надано. Крім цього, нотаріальне посвідчення спірних правочинів відповідно до ст. 41 «Про нотаріат» можливо було вчинити і за місцем проживання [PERSON] . При цьому суд погоджується з тим, що можливість нотаріально посвідчити спірні правочини в теперішній час втрачена через смерть сторони правочину [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку про недоведеність факту ухилення сторін спірних договорів від їх нотаріального посвідчення та порушення прав позивачки, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивачку.

Outcome: dismissed