Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що [INFO] померла їхня тітка [PERSON], якій належало згідно свідоцтва про право власності будинковолодіння [ADDRESS]. Дане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору, в якому на момент вступу в дію Закону України «Про власність» проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У зв»язку з цим усі стали співвласниками будинковолодіння в рівних долях, тобто їм належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 частині, як членам колгоспного двору. 01.02.1984р. [PERSON] при житті склала заповіт, згідно якого після її смерті, все належне їй майно заповідає позивачу [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, тому згідно зазначеного заповіту [PERSON] є спадкоємцем її 1/6 частини спірного будинковолодіння. Літом 200р. відповідачі [PERSON], а весною 2011р. [PERSON] вибули з господарства У встановленому законом порядку не витребували належну їм частку майна, тому втратили право на її вимогу. У зв»язку з цим їх, позивачів, частки збільшились і склали по 5/18 кожного. Однак в тисменицькій нотаріальній конторі йому, позивачу, [PERSON] відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому що будинковолодіння є колгоспним двором і співвласниками є всі члени двору, тому неможливо встановити спадкову масу. Просили визнати за [PERSON] право власності на 8/18 часток будинковлодіння, з підстав належності 5/18 часток на праві спільної сумісної власності та 3/18 частки- в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], за [PERSON] та [PERSON] право власності на 5/18 часток за кожним, на праві спільної сумісної власності. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали, просили його задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла тітка позивачів [PERSON], якій належало на праві власності згідно свідоцтва про право власності від 22.04.1989р., виданого Тязівською сільською радою, будинковолодіння [ADDRESS].(а.с.13). Однак дане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору, в якому на момент вступу в дію Закону України «Про власність» проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У зв»язку з цим останні стали співвласниками будинковолодіння в рівних долях, тобто їм належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 частині, як членам колгоспного двору. За життя [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено 01.02.1984р. секретарем виконавчого комітету Тязівської сільської ради та внесено в реєстр за №3, згідно якого спадкоємцем всього належного покійній майна являється позивач [PERSON](а.с.18). Даний заповіт не змінювався та не відмінявся. Позивач [PERSON] спадщину прийняв у встановленому законом порядку, тому йому належить право власності на 8/18 часток спірного будинковолодіння з підстав належності 5/18 частини- на праві спільної сумісної власності та 3/18- в порядку спадкування за заповітом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у 2000р. та 2011р. вибули з господарства, у встановленому законом порядку не витребували належну їм частку майна, тому втратили право на її вимогу. Таким чином, позивачам [PERSON] та [PERSON] належить кожному право власності на 5/18 частин будинковолодіння на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору. У зв»язку з тим, що спірне будинковолодіння належить колгоспному двору і частки його співвласників не визначені, тому Тисменицька районна державна нотаріальна контора не видає свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 534, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 386, 392, 1217, 1222, 1223, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved