Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] Спадкоємцями майна померлого є батьки [PERSON] і [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємці звернулися до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І. із заявами. За життя [PERSON] було придбано у кредит автомобіль «Mazda 3» д.н. [NUMBER], право керування яким було надано [PERSON] Позивачі звернулися до [PERSON] з проханням повернути автомобіль, оскільки у зв'язку зі смертю довірителя довіреність припинила свою дію. Проте автомобіль [PERSON] повернутий не був, а навпаки 23.12.2014 року був переоформлений на свого батька [PERSON], й автомобілю було присвоєно новий д.н. [NUMBER]. Позивачі вважають, що дії [PERSON] та [PERSON] є незаконними та порушують їх права. Позивачі просять витребувати з незаконного володіння [PERSON] автомобіль «Mazda 3» д.н. [NUMBER] (новий д.н. [NUMBER]). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з тих же підстав, просили позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують і просять задовольнити, а справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні з позовом не погодилась, просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєва В.І. в судове засідання не з'явилася, надала до суду лист про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 16.12.2014 року, актовий запис №304 (т.1 а.с.14-копія свідоцтва). Спадкоємцями після померлого за законом є його батьки [PERSON] і [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON], а за заповітом - [PERSON], які звернулися у встановленому законом порядку з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І, що підтверджується листом приватного нотаріуса від 12.11.2015 року за №381/02-14 (т.2 а.с.128, т.1 а.с.25-28-копії заяв про прийняття спадщини від 22.12.2014 року). 25.03.2011 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» (т.2 а.с.226-232) та [PERSON] було укладено кредитний договір №1/1106943, відповідно до якого банк видав [PERSON] кредит в сумі 91 670 гривень на купівлю транспортного засобу «Mazda 3». Як вбачається з листа ПАТ «Креді Агріколь Банк» №77/11-498 від 28.09.2011 року [PERSON] було повністю погашено заборгованість за вищевказаним кредитним договором (т.2 а.с.224). Отже, за життя [PERSON] було придбано автомобіль «Mazda 3» д.н. [NUMBER], 2011 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER], який був зареєстрований на його ім'я (т.2 а.с.221 зв, 222-копія облікової картки про реєстрацію та витягу з пошукової системи УДАІ). Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], з 2010 року вона з [PERSON] проживали однією сім'єю, автомобіль «Mazda 3» було придбано у кредит, вони вдвох сплачували кошти за нього протягом року. Автомобілем користувалась [PERSON] на підставі виданої [PERSON] довіреності. 23.12.2014 року після смерті [PERSON] [PERSON] на підставі виданої ним генеральної довіреності, яка у відповідності до ст.1008 ЦК України припинила свою дію, продала автомобіль [PERSON], що підтверджується довідкою-рахунком ПП «ОК ДЕ-ЛАЙН» (а.с.т.1 225). [PERSON] автомобіль було поставлено на облік у ВРЕР-1 УДАІ в м. Києві та зареєстровано на своє ім'я (т.1 а.с.205-225), після перереєстрації державний номер автомобіля змінився на [NUMBER]. Позивачі просять витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіль «Mazda 3» д.н. [NUMBER] (новий д.н. [NUMBER]). При цьому вони посилаються на те, що [PERSON] не мала права продати автомобіль у зв'язку із припиненням довіреності внаслідок смерті довірителя. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За приписами ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначається, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 26 постанови від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. Оскільки відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 \\ЦК, переходить до спадкоємців власника. Недійсність правочину, на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі. Позивачі є спадкоємцями майна померлого, до яких перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А тому позивачі мають право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК України, у випадку порушення за життя права власності спадкодавця. Судом встановлено, що за життя [PERSON] за своїм волевиявленням передав права володіння спірним автомобілем [PERSON] і не звертався до суду з позовом про витребування майна, а тому автомобіль не вибув з його володіння поза його волею. Ці обставини фактично підтвердили в судовому засіданні сторони. Відповідач став власником автомобіля вже після смерті [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеному з [PERSON], яка діяла за довіреністю від імені [PERSON] Позивачі, як спадкоємці, в судовому порядку договір купівлі-продажу не оспорюють. Власниками спірного автомобіля у розумінні положень чинного законодавства позивачі не є. За змістом ст. 388 ЦК України право на витребування майна від добросовісного набувача може мати місце за умови, що майно вибуло з володіння саме власника поза його волею. З огляду на викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений і не підлягає задоволенню. На підставі наведенного, ст.ст.387, 388, 1218 ЦК України,

Outcome: dismissed