Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом і, уточнивши його, просять встановити факт належності [PERSON], яка померла 14.03.2001 року земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області площею 2,9526 га, що складається із двох частин: площею 2,5644 га кадастровий номер 3224484000:03:001:0063 та площею 0,3882 га кадастровий номер 3224484000:02:006:0165 та визнати за ними: [PERSON], в порядку спадкової трансмісії, після смерті [PERSON], яка померла 14.03.2001 року; [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області площею 2,9526 га, що складається із двох частин: площею 2,5644 га кадастровий номер 3224484000:03:001:0063 та площею 0,3882 га кадастровий номер 3224484000:02:006:0165 за кожною із них. В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, проте останній подав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позов визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що 14.03.2001 року померла баба позивачки [PERSON]. До дня смерті [PERSON] проживала за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області площею 2,9526 га, що складається із двох частин: площею 2,5644 га кадастровий номер 3224484000:03:001:0063 та площею 0,3882 га кадастровий номер 3224484000:02:006:0165. За життя [PERSON] розпочала процес приватизації земельної ділянки, що підтверджується виданим на її ім'я сертифікатом на земельну частку (пай) серія КВ № 0267598 від 01.12.2000 року та записом № 526 в книзі вдачі сертифікатів. На дату своєї смерті 14.03.2001 року [PERSON] була вдовою. Тому спадщину прийняли спадкоємці 1-ої черги її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проте документально не оформили. 26.12.2015 року [PERSON] помер. Право на спадкування частини спадщини, на яку мав право [PERSON] на підставі ст. 1276. ЦК України перейшло до його дочки позивачки [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 25.07.2015 року за № 335, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного тану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області [PERSON] змінила своє прізвище на «Сухаренко». Відповідно до свідоцтва про шлюб від 28.05.1963 року за № 27, виданого Лучанським сільським ЗАГС Таращанського району Київської області, [PERSON] змінила своє прізвище на «Савченко». Відповідно до довідки № 27 від 22.02.2002 року виданої відділом реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції в Київській області, [PERSON] змінила своє прізвище на «Пустовіт». Від інших осіб заяв про прийняття спадщини не надходило. Спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини від 22.06.2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Таращанського нотаріального округу Київської області [PERSON], відповідно до якого право власності на земельну ділянку в порядку спадкування набуватимуть в рівних частинах всі троє спадкоємців позивачів по даній справі: 1/3 - [PERSON], 1/3 - [PERSON] і 1/3 - [PERSON]. Проте нотаріусом було відмовлено їм у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця - [PERSON], про що отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №629/02-14 від 22.06.2016 року. Факт належності на праві власності померлій [PERSON] зазначеної вище, земельної ділянки, підтверджується матеріалами дослідженими в судовому засіданні, зокрема: сертифікатом на земельну частку (пай) серія КВ № 0267598 від 01.12.2000 року, та записом № 526 в Книзі видачі сертифікатів. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи дані обставини, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved