Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 93, 9 кв.м., житловою 56, 50 кв.м.,відповідно за [PERSON] визнати право власності на 3/4 частки даного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці [PERSON], за [PERSON] - право власності на 1/4 частку будинковолодіння, що належить йому як члену колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 травня 2015 року померла [PERSON], після якої залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2, 9676 га та 0, 3373 га, які розташовані на території Богданівської сільської ради Підволочиського району. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 травня 1992 року виконкомом Богданівської сільської ради Підволочиського району на підставі рішення виконкому Богданівської сільської ради Підволочиського району № 3 від 22 квітня 1992 року жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Богданівка по вул. Шевченка № 60 Підволочиського району дійсно належить колгоспному двору, що складається із 4-ох членів, головою якого є [PERSON]. Разом з нею станом на 1991 рік проживали [PERSON] зять, [PERSON] внук та [PERSON] дочка. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Богданівської сільської ради Підволочиського району 08 листопада 2011 року, зареєстрований в реєстрі № 105, згідно якого все належне їй майно вона заповіла [PERSON] Володимировичу.28 липня 2016 року приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] заведено спадкову справу за № 90/2016, та видано [PERSON] два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які зареєстровано в реєстрі за № 732 та № 733 на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,проте, при зверненні до нотаріуса із проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у відповідності до свідоцтва про право власності на жилий будинок спірне будинковолодіння належить колгоспному двору, що складається із 4-ох членів. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Оскільки чинним законодавством власність колгоспного двору не передбачена, правовстановлюючий документ на імя спадкодавця на належні їй частки у майні відсутній, а тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене майно видане бути не може, що унеможливлює позивачів визнати за собою право власності у позасудовому порядку, чим порушено їх права. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, подали заяву, згідно якої просять змінити позовні вимоги, визнати за [PERSON] право власності на 8/12 часток - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 93, 9 кв.м., житловою 56, 50 кв.м, зокрема: на 3/12 частки, що належить йому як члену колгоспного двору, на 1/12 частку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 13 квітня 2011 року та 4/12 частки за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 15 травня 2015 року; за [PERSON]визнати право власності на 4/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 93, 9 кв.м., житловою 56, 50 кв.м , зокрема: на 3/12 частки, що належить йому як члену колгоспного двору та на 1/12 частку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 13 квітня 2011 року. Обґрунтовуючи змінені позовні вимоги позивачі вказують на те, що відповідно до довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 02 серпня 2017 року № 623 по документах архівного фонду «Богданівська сільська рада» у по господарських книгах с. Богданівка станом на 1991 рік значиться господарство [PERSON], разом з нею проживали [PERSON] зять, [PERSON] внук та [PERSON] дочка. 13 квітня 2011 року [PERSON] померла, після її смерті залишилось спадкове майно, а саме ? частка в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району, що належить їй як члену колгоспного двору, виходячи із рівності членів колгоспного двору. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] мама, [PERSON] чоловік та [PERSON] син, які спадщину прийняли, оскільки відповідно до архівної довідки Підволочиської РДА № 649 від 04 серпня 2017 року проживали у даному господарстві. У звязку з тим, що при зверненні з позовом при поділі майна між спадкоємцями не була врахована частка [PERSON], просять взяти зазначену обставину до уваги та задовольнити змінені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги позивачів визнає та просить справу розглянути у його відсутності. Судом, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої 21 березня 2017 року Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації та технічної документації житловий будинок з надвірними будівлями № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 93, 9 кв.м., житловою 56, 50 кв.м. належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 30 травня 1992 року згідно рішення виконкому Богданівської сільської ради народних депутатів № 3 від 22 квітня 1992 року. Як убачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 травня 1992 року виконкомом Богданівської сільської ради Підволочиського району на підставі рішення виконкому Богданівської сільської ради Підволочиського району № 3 від 22 квітня 1992 року жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Богданівка по вул. Шевченка № 60 Підволочиського району дійсно належить колгоспному двору, що складається із 4-ох членів, головою якого є [PERSON]. Згідно довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 02 серпня 2017 року № 623 по документах архівного фонду «Богданівська сільська рада» у по господарських книгах с. Богданівка станом на 1991 рік значиться господарство [PERSON], разом з нею проживали [PERSON] зять, [PERSON] внук та [PERSON] дочка. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, у відповідності до даних положень [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/4 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області. 13 квітня 2011 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 120960, виданим 13 квітня 2011 року Богданівською сільською радою Підволочиського району. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є мати померлої - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР № 884148, виданим 19 травня 1965 року у с. Богданівка Підволочиського району, чоловік - [PERSON], (свідоцтво про одруження серії ІІ-АБ № 779412) , та син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ИД № 301007, виданим 30 серпня 1980 року, які спадщину прийняли, оскільки, як убачається з архівної довідки Підволочиської РДА № 649 від 04 серпня 2017 року, по документах архівного фонду «Богданівська сільська рада» у погосподарських книгах с. Богданівка станом на 2011 рік значиться господарство [PERSON], разом з якою проживали [PERSON] зять, [PERSON] внук. 15 травня 2015 року померла [PERSON], про що 18 травня 2015 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області було зроблено відповідний актовий запис за № 9. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно 4/12 частки житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, з яких ? належна їй як члкну колгоспного двору, 1/12 успадкована після смерті дочки [PERSON], померлої 13 квітня 2011 року) та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2, 9676 га та 0, 3373 га, які розташовані на території Богданівської сільської ради Підволочиського району. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Богданівської сільської ради Підволочиського району 08 листопада 2011 року, зареєстрований в реєстрі № 105, згідно якого все належне їй майно вона заповіла [PERSON]. Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв, за його заявою до майна [PERSON], яка померла 15 травня 2015 року заведено спадкову справу за № 90/2016, а також видано [PERSON] два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які зареєстровано в реєстрі за № 732 та № 733 на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 9676 га та 0, 3373 га, розташовані на території Богданівської сільської ради Підволочиського району, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44604773 від 28 липня 2016 року та свідоцтвами про право на спадщину за заповітом НВХ 473244, НВХ 473243. Згідно листа-розяснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 107/01-16 02 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, що залишився після смерті [PERSON], однак йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у відповідності до свідоцтва про право власності на жилий будинок спірне будинковолодіння належить колгоспному двору, що складається із 4-ох членів, а отже розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів. Оскільки чинним законодавством власність колгоспного двору не передбачена, правовстановлюючий документ на імя спадкодавця на належні їй частки у майні відсутній, а тому у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене майно видане бути не може, питання визначення власності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (Спадкоємця) згідно листа Міністерства юстиції України № 1932/319 від 21 лютого 2005 року повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є членами колгоспного двору, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, а тому мають право власності у розмірі по ? (3/12) частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, виходячи з рівності часток усіх членів двору, проте не можуть у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їм майна. Крім того, позивач [PERSON] є спадкоємцем щодо 1/12 частки житлового будинку за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 13 квітня 2011 року, та щодо 4/12 частки житлового будинку за заповітом після смерті бабці [PERSON], яка померла 15 травня 2015 року, а позивач [PERSON] є спадкоємцем щодо 1/12 частки житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла 13 квітня 2011 року, проте у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на належні спадкодавцям частки житлового будинку, та належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством, не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину та узаконити належні їм права. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом . Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення шляхом визнання: за [PERSON] права власності на 8/12 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області,загальною площею 93, 9 кв.м., житловою 56, 50 кв.м, з яких: 3/12 частки, що належить йому як члену колгоспного двору, 1/12 частку в порядку спадкування за законом після смерті мами [PERSON], яка померла 13 квітня 2011 року та 4/12 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 15 травня 2015 року; за [PERSON] права власності на 4/12 (1/3) частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 60 по вул. Шевченка в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 93, 9 кв.м., житловою 56, 50 кв.м, з яких: ? (3/12) частки, що належить йому як члену колгоспного двору, 1/12 частку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 13 квітня 2011 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved