Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися з позовною заявою, в якій просять суд визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що після смерті батька позивачів [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина, яка була фактично успадкована їх матір`ю [PERSON] . 04.03.2004 [PERSON] розпорядилася цим майном на власний на розсуд, заповівши своїй дочці [PERSON] , яка зареєструвала на своє ім`я право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.04.2019. [PERSON] протягом останніх шести років свого життя проживала у доньки [PERSON] в [ADDRESS] , яка разом із сестрою [PERSON] , котра також проживає в цьому місті, постійно надавали своїй матері належний догляд та забезпечували всім необхідним за власні кошти. [PERSON] померла [INFO] в будинку дочки [PERSON] за вищезазначеною адресою. Позивачі спільними зусиллями організовували перевезення тіла матері на Батьківщину в Україну для поховання в с. Облітки Радомишльського р-ну Житомирської обл. В силу юридичної необізнаності позивачі не зверталися до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , тому не змогли прийняти спадщину у встановлений термін. Позивачі звертають увагу суду на те, що строки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] були пропущені ними з поважної причини, а саме постійне проживання за межами України. Належним відповідачем вважають [PERSON] , який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] . Ухвалою від 28.05.2021 позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Л.В. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків (т.1 а.с.72). Ухвалою від 22.06.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.08.2021. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивачів та витребувано від приватного нотаріуса Камінської Л.В. копії спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] . Копії ухвали направлено сторонам, а відповідачеві та третій особі, крім того, направлено копії позовної заяви та додані документи на 91 арк. та встановлено строк для подачі до суду відзиву/письмових пояснень (т.1 а.с.113-114). 12.07.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні заявлених вимог повністю посилаючись на те, що позивачі не довели належними та допустимими доказами свої родинні зв`язки з померлим спадкодавцем, поважність причин пропуску шестимісячного строку для подання до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення (т. 1 а.с.120-125). 13.07.2021 через канцелярію суду від приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Камінської Л.В. надійшли письмові пояснення в яких зазначає, що відповідно до ч. 4 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування в справах, які витікають із спадкування» нотаріуси не є заінтересованими особами та не повинні залучатись до участі у справі. Згідно матеріалів спадкової справи №39/2011 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , її спадкоємцем, що прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк є її донька [PERSON] , на ім`я якої померла склала заповіт, яким заповіла все своє майно. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно 23.04.2019. До складу спадкового майна також входить майно [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном у відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. Єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , на день своєї смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Спадкоємці, які бажали прийняти спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , повинні були подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса відповідного нотаріального округу, або ж на день смерті бути зареєстрованим з нею за однією адресою. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті проживала у будинку своєї доньки [PERSON] на території Російської Федерації за адресою: [ADDRESS] . Постійне проживання (а не тривале перебування) за межами України не може бути визнано судом поважною причиною, так як у відповідності до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року (втратила чинність 07.03.2012) заяву можна було надіслати на адресу державної нотаріальної контори поштою протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв її чоловік (спадкоємець першої черги спадкування у відповідності до ст. 1261 ЦК України) [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини 04.11.2019 та яка була зареєстрована нотаріусом, у книзі реєстрації спадкових справ за №887. На підставі цієї заяви нотаріусом, була заведена спадкова справа за №280/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги спадкування у померлої [PERSON] не має (т.1 а.с.134-135). Крім того, 02.08.2021 на адресу суду від відповідача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (т.2 а.с.2-3,4). Ухвалою від 12.08.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 13.09.2021 (т.2 а.с.7), проведення якого відкладено на 12.10.2021 (т. 2 а.с.31). 13.09.2021 надійшла заява представника позивача про приєднання до справи письмових доказів (т.2 а.с.18-20). Від приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.36). 12.10.2021 через канцелярію суду від представника позивачів надійшла заява про приєднання до матеріалів справи доказів надіслання заяви про приєднання письмових доказів поданих до суду 13.09.2021 (т. 2 а.с.37-42). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (т. 2 а.с.43). В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просить суд врахувати факт, що позивачі проживали з матір`ю [PERSON] та на час відкриття спадщини були особами пенсійного віку, тому мали право на обов`язкову частку у спадщині. Нотаріус не встановила коло спадкоємців після смерті [PERSON] , чим порушила права позивачів на прийняття спадщини. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дочками [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.16,24,87-88,89,90,97,98,99,100,101,102,103,104, т. 2 а.с.23,24,25,26). [PERSON] помер [INFO] в м. Радомишль Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [NUMBER] (т. 1 а.с.30). Згідно письмових пояснень приватного нотаріуса Камінської Л.В., у відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №53979256, сформованої Камінською Л.В. приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області 07.11.2018, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не була заведена, тобто з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався (т.1 а.с.134 зворот). [PERSON] померла [INFO] в м. Волгоград, Росія, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [NUMBER] (т.1 а.с.31). Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 39/2011, в матеріалах якої знаходиться дублікат, що має силу оригіналу Заповіту від 04.03.2004, за яким [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON] . Згідно наявної в справі довідки виконкому Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 266 від 11.07.2013, за померлим [PERSON] рахується жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому проживала на день смерті [PERSON] його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом поховання, доглядала, обробляла земельну ділянку, сплачувала платежі. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася 18.05.2011 дочка спадкодавиці [PERSON] , яка згідно довідки виконкому Облітківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, була зареєстрована із своїм чоловіком [PERSON] разом із спадкодавцем. Крім того, в матеріалах спадкової справи №39/2011 знаходяться наступні заяви: - заява від 20.05.2011 сина спадкодавця - [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини після померлої [PERSON] на користь її дочки [PERSON] ; - заява від 29.06.2011 сина спадкодавця - [PERSON] , який зазначив, що спадщину після смерті матері [PERSON] він приймає; - заява від 07.11.2018 сина спадкодавця - [PERSON] , який повідомив, що на час смерті матері він не мав групи інвалідності. Одночасно повідомив, що йому відомо про намір спадкоємиці за заповітом [PERSON] оформити спадщину після смерті матері; - заява від 23.04.2019 [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, серед якого значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі цієї заяви 23.04.2019 дочці спадкодавиці [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] (згідно примітки закреслене « [PERSON] » не читати, дописаному « [PERSON] » вірити), який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] 23.04.2019 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] щодо спадкової земельної ділянки, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 220343 та щодо грошових вкладів, які належали [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, 11.02.2021 до приватного нотаріуса Камінської Л.В. надійшли заяви від [PERSON] , [PERSON] про прийняття спадщини, однак листом нотаріус повідомила останніх, що вони пропустили встановлений законодавством України шестимісячний строк для прийняття спадщини (т.1 а.с.137-188). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть від 14.05.2019 серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , яка являється рідною сестрою позивачів, померла [INFO] в с. Облітки Радомишльського району Житомирської області (т.1 а.с.32). Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу № 280/2019, з якої вбачається, що 04.11.2019 із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини звернувся чоловік померлої - [PERSON] . Відповідно до довідки Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 198 від 08.07.2019, померла [INFO] [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому будинку разом з нею проживав та був зареєстрований на день смерті її чоловік [PERSON] . В матеріалах спадкової справи знаходиться копія Свідоцтва про укладення шлюбу 10.08.1991 між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». 07.11.2019 до приватного нотаріуса Камінської Л.В. звернувся [PERSON] із листом-повідомленням про відкладення видачі свідоцтва на спадщину [PERSON] 06.08.2020 та 18.01.2021 [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] щодо спадкових земельних ділянок (т.1 а.с.199-254). Надаючи оцінку афідевіту від імені [PERSON] (а.с.105-106), [PERSON] (а.с.107-108), суд зазначає, що статтею 76 ЦПК України передбачено три джерела доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи: письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Згідно зі статтею 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. З наданих афідевітів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] підтверджують факт проживання [PERSON] в м. Волгоград, що не заперечується сторонами та встановлення даного факту не є предметом спору в даній справі. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з частиною першою статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в частині першій статті 1241 ЦК України щодо права на обов`язкову частку у спадщині, Верховний Суд у постанові від 26.05.2021 у справі № 159/4322/14-ц зазначив, що непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону (стаття 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). З матеріалів справи встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] досягли пенсійного віку (т.1 а.с.83,84,85,86,91,92,95,96), тому вони є спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 24.01.2020 по справі №192/1663/17 зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 601/1157/19 зроблено правовий висновок про застосування норм статі 1272 ЦК України та вказано, що проживання за межами України не є поважними причинами пропуску встановленого законом строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили йому вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини, та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення такої дії. Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.04.202 у справі № 420/23/18 зазначив, що за фактичних обставин де велика відстань між місцем проживання спадкодавця та спадкоємця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини - не свідчить про поважність пропуску строку. Суд також звертає увагу, що чинним на час відкриття спадщини законодавством України (станом на 03.01.2011) було передбачено прийняття нотаріусами направлених поштою заяв спадкоємців про прийняття спадщини, та заведення на підставі цих заяв спадкової справи (розділ 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 ). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі посилались як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини на юридичну необізнаність, проживання за межами України. Наведені обставини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачі не були позбавлені можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування. Таким чином аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed