Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 21, що розташований по вул. Набережній в с. Крути Ніжинського району Чернігівської області з тих підстав, що останній з листопада 2013 року без поважних причин в зазначеному житлі не проживає. В позові зазначили, що [PERSON] є власником 1/2 частини будинку № 21, що розташований по вул. Набережній в с. Крути. Власником другої половини будинку є її мати [PERSON], але у встановленому законом порядку дана частина будинку за нею не оформлена. 28.02.1991 року відповідач був зареєстрований у спірному будинку, згодом [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було розірвано у 2014 році. Фактично з листопада 2013 року в зазначеній квартирі відповідач не проживає, хоча залишається зареєстрованим. На даний час він проживає в с. Крути у своєї співмешканки. Ніяких речей відповідача в будинку немає, знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює позивачам як співвласникам житла перешкоди в користуванні та розпорядженні їх власністю. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинку № 21, що розташований по вул. Набережній в с. Крути Ніжинського району Чернігівської області. Позивачі та їх представник у судове засідання не зявились, надали суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Відповідач в \~судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, суд розглянув справу в його відсутність \~з винесенням заочного рішення. Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що право власності на 1/2 частину будинку № 21 по вул. Набережна в с. Крути зареєстроване на праві спільної часткової власності за [PERSON] (а.с.9). В рішенні Ніжинського міськрайонного суду від 22 жовтня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до Крутівської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначено, що фактичними власниками будинку № 21 по вул. Набережна в с. Крути Ніжинського району були [PERSON] та [PERSON], батьки позивача, як члени колгоспного двору. Чим доводиться, що [PERSON] має право на 1/2 частину спірного будинку (а.с.7). Згідно довідок виконавчого комітету Крутівської сільської ради від 28.02.2017 року за № 124-125, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 28 лютого 1991 року (а.с.10-11). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 квітня 2014 року підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Будинок № 21, що розташований по вул. Набережна в с. Крути Чернігівської області є майном (житлом) позивачів, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї власників житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з ним договору найму житлового будинку також відсутні. Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сімї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України. В позові [PERSON] та [PERSON] стверджували, що відповідач з листопада 2013 року, тобто більше трьох років, не проживає в спірному будинку. \~На підтвердження позивачі надали суду \~акт обстеження будинку в яких значиться, що [PERSON] з листопада 2013 року за місцем реєстрації не проживає, його особисті речі в будинку відсутні (а.с.12). На думку суду позивачі довели той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в с. Крути вул. Набережна, 21, тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень, сплачений при подачі позову.

Outcome: approved