Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними у рівних частках право власності на земельну ділянку площею 2,6696 га на території Кам'янської сільської ради, як за спадкоємцями за законом після смерті батька. Позов мотивують тим, що спадкодавець фактично набув право власності на спірну земельну ділянку за договором міни, однак державний акт на своє ім'я не виготовив. У судовому засіданні позов було підтримано позивачами та їх представником. Вони наполягали, що наведена земельна ділянка відноситься до спадкової маси. Сільський голова звернувся з аналогічним клопотанням, позов визнав. [PERSON] у письмовій заяві до суду визнав, що за договором міни від 09.11.2007 дійсно передав земельну ділянку спадкодавцю [PERSON] у власність. Впросив позов задовольнити. Дослідженим матеріалам відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. 05.04.2013 помер батько позивачів [PERSON] (а.с. 9-10, 15). За життя, відповідно до договору міни, укладеного 09.11.2007 між ним та [PERSON], спадкодавець отримав земельну ділянку площею 2,6696 га на території Кам'янської сільської ради (а.с. 16). Позивачі - єдині спадкоємці першої черги за законом. Громада не порушує питання про відумерлість спадщини у порядку ст. 1277 ЦК України. Згідно із ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва проте, постановою нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку позивачам було відмовлено у зв'язку з відсутністю державного акта на земельну ділянку (а.с. 18). За положеннями ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Воно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] правомірно набув право власності на спірну ділянку. Та обставина, що він не встиг виготовити державний акт на своє ім'я, не може жодним чином обмежувати прав його спадкоємців. З огляду на зміст глави 84 ЦК України та роз'яснень Пленуму ВСУ у Постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23), право позивача на отримання у спадок спірної земельної ділянки встановлюється судом. Ураховуючи усі обставини справи у сукупності, а також те, що Громада і попередній власник не оспорюють право власності спадкодавця, загальні засади цивільного судочинства, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved