Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] .Житловий будинок розташований в [ADDRESS] станом на 16.04.1991 р. відносився до колгоспного двору, до складу якого входили: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які мали право на рівну частку кожний, щодо вищевказаного житлового будинку, як члени колгоспного двору. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з 1/3 частини колгоспного двору, який розташований в [ADDRESS] . Спадкоємці, [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживали за однією адресою разом зі спадкодавцем, внаслідок чого, мали право на 1/2 частку спадщини кожний. [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] - сини померлого, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] .Спадщину [PERSON] та [PERSON] прийняли шляхом подачі у встановлений законом строк заяви, щодо прийняття спадщини, за якою нотаріусом була відкрита спадкова справа № 108/2017, та їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розміром 3,0230 га розташовану на території Кілійської міської ради в рівних частках на кожного, а саме по 1/2 частці кожному. Таким чином позивачі [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/4 частини житлового будинку кожний, який відносився до колгоспного двору після смерті спадкодавця [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] має право на 3/4 частини спадщини, які складаються з 1/2 частини - як власника колгоспного двору та 1/4 частини майна після смерті [PERSON] та [PERSON] має право на 1/4 частини майна після смерті [PERSON] . При житті правовстановлюючих документів спадкодавцями та спадкоємцями отримано не було, реєстрація набутих прав проведена належним чином проведена не була. Позивач, [PERSON] , звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлих [PERSON] та [PERSON] та йому приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. було надано роз`яснення за № 101/01-16 від 17.09.2020 року, в якому зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Таким чином нотаріусом, під час звернення позивача до нотаріальної контори, було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, відсутня належна державна реєстрація прав на житловий будинок на спадкодавця, що зі свого боку унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємців в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. Представником позивачів було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу за їх відсутності. Представник Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 386, - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого в м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис № 173, - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] »є батьками рос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 16.08.2013 р., [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.11.1956 р., про що зроблено актовий запис за № 176. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 273, [PERSON] , померла [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 06, [PERSON] , помер [INFO] . Житловий будинок розташований в [ADDRESS] станом на 16.04.1991 р. відносився до колгоспного двору, до складу якого входили: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки КП КМР «БТІ» № 726 від 18.09.2020 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] не зареєстровано. Спадщину [PERSON] та [PERSON] прийняли шляхом подачі у встановлений законом строк заяви, щодо прийняття спадщини, за якою нотаріусом була відкрита спадкова справа № 108/2017, та їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розміром 3,0230 га розташовану на території Кілійської міської ради в рівних частках на кожного, а саме по 1/2 частці кожному, що підтверджено свідоцтвом бланк серія [NUMBER] від 14.07.2020 року, реєстровий номер 549 та свідоцтвом бланк серія НОН 581657 від 14.07.2020 року, реєстровий номер 552. Належна реєстрація спадкових прав була проведена, про що свідчить відповідний витяг про реєстрацію права на нерухоме майно. Розпорядженням Виконавчого комітету Кілійської міської ради № 25/А-2016 від 03.02.2016 р. вулицю [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Центр інженерних досліджень», житловий будинок по [ADDRESS] від 07.09.2020 р. в м. Кілія Кілійського району Одеської області в цілому складається з: житлового будинку - літ. А загальною площею 74,5 кв.м., у тому числі житловою площею 59,3 кв.м., літньої кухні - літ. Б, сараю - літ. В, сараю - літ. Г, гаражу - літ. Е, літньої кухні - літ. Ж, вбиральні - літ. З, огорожі - № 1-2, вимощення - І. Як вбачається з інформаційного листа від 17.09.2020 р. № 101/01-16, приватний нотаріус Богачова Н.М. роз`яснила, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на житловий будинок, за відсутності цих документів, це питання вирішується в судовому порядку. При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів, щодо встановлення факту належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , як членам колгоспного двору - [PERSON] , померлому [INFO] , [PERSON] , померлій [INFO] , [PERSON] , [INFO] та встановлення факту прийняття спадщини в рівних частках [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , померлим [INFO] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

Outcome: approved