Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що їм та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 26 грудня 1997 року виконавчим комітетом Калинівської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 392 від 24 грудня 1997 року, на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 03.11.1998 року в реєстровій книзі № 5, за реєстровим № 124, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру. [INFO] [PERSON] померла, і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки вищезазначеної квартири. В передбачений законом 6 термін після смерті дружини, [PERSON] звернувся в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право н спадщину за законом на частку квартири було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлій [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в 6-ти місячний термін подали заяви в Калинівську державну нотконтору про відмову від своїх часток у спадщині після смерті матері [PERSON], на користь їхнього батька [PERSON] Тому вони звертаються до суду з даним позовом про визначення часток у спільному сумісному майні. Від позивачів надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність в порядку письмового провадження та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від міського голови м. Калинівка надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника міської ради. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачам та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 26 грудня 1997 року виконавчим комітетом Калинівської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 392 від 24 грудня 1997 року, на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за позивачами [PERSON] в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 03.11.1998 року в реєстровій книзі № 5, за реєстровим № 124, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру. [INFO] [PERSON] померла, і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки вищезазначеної квартири. В передбачений законом 6 термін після смерті дружини, позивач [PERSON] звернувся в Калинівську державну нотконтору з заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право н спадщину за законом на частку квартири позивачу було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлій [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в 6-ти місячний термін подали заяви в Калинівську державну нотконтору про відмову від своїх часток у спадщині після смерті матері [PERSON], на користь їхнього батька - позивача [PERSON] Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частки позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та померлої [PERSON], як співвласників спільної сумісної власності є рівними, так як вони приватизували квартиру, однаково володіли і користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, а тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними, і кожному співвласнику належить по 1/4 частці квартири. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачів є законними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved