Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2014 року по грудень 2015 року в сумі 26650 гривень 75 коп. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 вересня 2011 року зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Проте відповідач з квітня 2012 року припинив сплачувати аліменти, в зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментах, яка станом на 30.11.2015 року становить 26474 гривні 85 коп. Посилаючись на положення ст. 196 СК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 03 лютого 2016 року позов [PERSON] було задоволено повністю. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 26 лютого 2016 року заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 03 лютого 2016 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів було скасоване і призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні під час судового розгляду позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та просив зменшити розмір пені з урахуванням його матеріального та сімейного стану. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 вересня 2011 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.08.2011 року і до повноліття дитини. Відповідач останнім часом не сплачував аліменти і його заборгованість станом на 30.11.2015 року становить 26474,85 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, складеним державним виконавцем відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції у Київській області. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 17 жовтня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] було стягнуто 20000 гривень пені за прострочення по сплаті аліментів за період з 01.04.2012 року по 01.07.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 2 ст. 196 СК України). Відповідно до роз'яснень викладених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки /пені/ настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком та відсутні відомості, що він за період виникнення заборгованості приймав міри до пошуків роботи, чи були перешкоди щодо працевлаштування, чи мав він тимчасову непрацездатність. Натомість, відповідач надав суду докази про свій сімейний стан, а саме, що він одружений та від шлюбу має дитину сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ПАТ «Богуславська сільгосптехніка» №73 від 03.03.2016 року заробітна плата [PERSON] за січень 2016 року становила 4517,30 гривень (до виплати 3636,43 гривень). Загальний борг перед позивачкою па аліментах та пені за прострочення сплати аліментів становить 46474,85 гривень. Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника [PERSON] загальний розмір відрахувань може становити до сімдесяти відсотків. Тому в даному випадку суттєво погіршується матеріальне забезпечення другої дитини відповідача сина [PERSON], [INFO]. Вищевказані обставини щодо сімейного та матеріального стану відповідача є підставою для зменшення розміру неустойки згідно ч. 2 ст. 196 СК України. Позивачка правильно визначила розмір пені в сумі 26650,75 гривень, оскільки розрахунок проведений, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати за період з 01.07.2014 року до 01.12.2015 року, розміри якої підсумовані за кожен із прострочених платежів та визначена її загальна сума. З урахуванням сімейного та матеріального стану відповідача суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 50 відсотків та визначити її в сумі 13325, 38 гривень. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial