Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилаються на те, що 20 червня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з 24/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Пермський, 38. Згідно заповіту останньої вона заповіла усе належне їй майно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У встановлений законом строк позивачі звернулися до приватного нотаріуса з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. При цьому [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь свого чоловіка [PERSON] Постановою приватного нотаріуса позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва в звязку зі зміною частки у праві власності за вказане домоволодіння з 43/100 на 24/100, при цьому перереєстрація права власності спадкодавцем не проводилася. Тому позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на 16/100 частин домоволодіння № 38 по пров. Пермському у м. Дніпропетровську, а [PERSON] на 8/100 частин зазначеного домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 20 червня 2013 року. Від представників позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Представник відповідача [PERSON] районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, 25 вересня 2007 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого остання заповіла все своє майно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному /а.с. 8/. 20 червня 2013 року [PERSON] померла /а.с.7/, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 24/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Пермський, 38, що належало останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с.9/. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2008 року визнано за [PERSON] право приватної власності на новостворене нерухоме майно житловий будинок Е-1, погріб під Е-1, душ Ж, вбиральню 3 у домоволодінні № 38 по пров. Пермському в м. Дніпропетровську /а.с.12-13/ Згідно акту про зміну ідеальних часток від 24 липня 2009 року за [PERSON] рахується 24/100 частин домоволодіння, а за [PERSON] рахується 76/100 частин спірного домоволодіння /а.с.14-15/ Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2010 року розмір часток співвласників у спільній частковій власності на домоволодіння № 38 по пров. Пермському у м. Дніпропетровську змінено на наступні: [PERSON] 24/100 частини, [PERSON] - 76/100 частин. Визнано за [PERSON] право власності на 76/100 частин домоволодіння № 38 по пров. Пермському у м. Дніпропетровську /а.с.18-19/. У встановлений законом строк [PERSON], [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом /а.с.65, 69/. В свою чергу [PERSON] надала до приватного нотаріуса заяву, згідно якої остання відмовилася від належної їй спадщини за заповітом, що залишилася після смерті [PERSON], на користь [PERSON] /а.с. 72/ Постановою приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] від 11 лютого 2014 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину /а.с.11/, оскільки згідно довідки КП «ДМБТІ» за померлою [PERSON] відбулася зміна частки у праві власності на вищевказане майно з 43/100 та 24/100, при цьому перереєстрація права власності не проводилася /а.с.20/. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] відповідно до заповіту від 25 вересня 2007 року, але в звязку з тим, що остання не перереєструвала зміну частки у вищезазначеному майні у відповідних органах державної реєстрації, позивачі позбавлені права на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved