Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка 05.04.2016 року звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач не бажає надавати гроші на утримання дитини, в звязку з чим позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЖД №351197, який проживає з матірю (а.с.14, 15). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утримані. Батько в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. Окрім цього, судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді старшого диспетчера у Національному університеті «Одеська морська академія». Загальна сума доходу за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року становить 11\~975,26 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 334 від 25.03.2016 року (а.с. 16). Також матеріалами справи встановлено, що батько дитини [PERSON] працює на суднах під іноземним прапором на посаді матроса (а.с. 13). В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, суд вважає можливим стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття дитини. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved