Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивачка 11.04.2019року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 11.03.2013року було розірвано. За час даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2013року стягнуто з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у неї виникли обставини, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме у неї погіршилось матеріальне становище у зв`язку із збільшенням розміру витрат на утримання сина та збільшенням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, у зв`язку із збільшенням цін на продукти харчування, на непродовольчі товари (засоби гігієни, медикаменти), на послуги (житлово-комунальні, транспортні, послуги зв`язку, закладів культури, освіти, охорони здоров`я та інші) її витрати на задоволення щомісячних потреб дитини збільшились, а відтак матеріальне становище погіршилось. З огляду на наведене, просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2013 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не має можливості сплачувати суму аліментів у заявленому в позовних вимогах розмірі, оскільки його матеріальний стан також погіршився у зв`язку із зміною сімейного стану, а саме: він одружився повторно і від даного шлюбу народилося двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що отримує дохід у розмірі мінімальної заробітної плати. З огляду на наведене, просить суд позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони з 14.07.2006року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2013року було розірвано. Від даного шлюбу в них народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2013 року у цивільній справі №448/298/13-ц з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вищевказані обставини сторонами не оспорюють ся та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2013року у справі про розірвання шлюбу; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2013року у справі про стягнення аліментів; довідкою про склад сім`ї позивача [PERSON] №201 від 13.03.2019року; копією свідоцтва про народження [PERSON] . Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеної статті вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, з часу ухвалення вищевказаного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2013 року погіршилось матеріальне становище одержувача аліментів - позивача [PERSON] . На думку суду, такі зміни зумовлені, зокрема, збільшенням розміру витрат на утримання та виховання дитини, про що свідчить збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019рік» дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить 2118 гривень. Беручи до уваги наведені обставини, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що у зв`язку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина витрат позивачки на утримання себе та членів своєї сім`ї, суд вважає, що з моменту винесення судового рішення, яким призначено аліменти, погіршилося матеріальне становище позивачки, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 500 гривень щомісячно,є недостатніми для утримання дитини, тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Разом із цим, суд враховує і те, що з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2013 року змінився сімейний стан платника аліментів - відповідача [PERSON] , а саме: відповідач 21.10.2013року одружився повторно - зареєстрував шлюб з [PERSON] , і у даному шлюбі у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які також перебувають на утриманні відповідача. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] ; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] ; довідкою про склад сім`ї [PERSON] , виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №325 від 18.04.2019року. При цьому, згідно довідки про доходи, виданої ФОП [PERSON] вих№04/06-1 від 04.07.2019року відповідач [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 01.03.2017року за основним місцем роботи та займає посаду водія, посадовий оклад становить 4173гривень, заробітна плата за шість місяців склала 25038 гривень. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні не встановлено достатності заробітку (доходу) відповідача, як платника аліментів, для присудження йому мінімального рекомендованого розміру аліментів, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач є працездатним, має постійне місце праці, його дохід (заробітна плата) носить регулярний характер, проте має на утриманні двох інших неповнолітніх дітей, беручи до уваги розмір заробітку (доходу) відповідача та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи також із того, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, а також враховуючи розмір аліментів який погоджувався сплачувати відповідач, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та визначити відповідачу [PERSON] , аліменти на утримання його сина [PERSON] в розмірі 1100 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial