Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що син знаходиться на її утриманні, відповідач участі в утриманні сина не приймає, хоча є матеріально забезпеченим, фізично здоровим, інших утриманців не має, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день слухання справи вважається повідомленим. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, заслухавши позивачку, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 18 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.04.2010 року, актовий запис №183. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], виданого 26 жовтня 2010 року Відділом РАЦСу по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №897 від 26 жовтня 2010 року батьком записаний відповідач. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню в розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття сина, починаючи з дати пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача, який визнав позов, що з 01 травня 2017 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1777 гривень , те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., що відповідає 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01 січня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved