Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обгрунтування якої зазначила наступне. Так, на підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2012 року [PERSON] виплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. 17.05.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50%. Зважаючи на те, що визначений розмір аліментів за рішенням суду є меншим, ніж встановлений законом, то він є недостатнім для утримання нею дітей. Просила суд змінити розмір аліментів, який стягується відповідно до рішення суду від 28.09.2012 року з [PERSON] на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], збільшивши їх розмір до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу без її участі, вимоги позовної заяви підтримала повністю, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошеннями на офіційній інтернет сторінці Брусилівського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до копій свідоцтв про народження від 27 грудня 2005 року та від 27 квітня 2011 року, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2012 року з відповідача [PERSON],[INFO], стягнуто на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2012 року шлюб, зареєстрований 01 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с. 9). З довідки від 27.11.2018 року № 649 слідує, що до складу сімї позивачки входять дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з матірю і перебувають на її утриманні. (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 вказаної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров'я когось і них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. П. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд при розгляді вимог позивачки про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан позивачки погіршився, оскільки на даний час значно збільшився розмір прожиткового мінімуму, зокрема і дітей віком до 18 років, а також збільшились ціни на продукти харчування, товари та інші послуги, що потребує від позивачки значно більших витрат на утримання дітей, а визначений розмір аліментів не можна вважати достатнім для належного утримання дитини, тому суд вбачає підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей до 1/3 частки з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття . На підставі ст.ст. 182, 192 СК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та

Outcome: approved