Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 квітня 2018 року звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO]. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11 червня 2010 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. В рахунок виконання рішення суду відповідачем щомісячно перераховується 250 гривень. Позивачка працює на посаді начальника Середівського поштового відділення та її заробітна плата становить 3000,18 гривень. Коштів позивачки не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Дитина навчається в школі та для її навчання необхідний одяг, взуття, шкільне приладдя. Також дитина хворіє аденотонзелітом та потребує відповідного лікування та придбання ліків. Крім того, зросла вартість продуктів харчування. Відповідач відмовляється добровільно розділити витрати, повязані з навчанням та лікуванням дитини, посилаючись на те, що він не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину та потребує лікування через хворобу. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просить суд: збільшити розмір аліментів, що стягується з відповідача до 1000,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки, щомісячно по 250,00 гривень. В підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів підтримала повністю, від позовної вимоги щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовилась. Враховуючи те, що до закінчення підготовчого засідання позивачка, користуючись своїм правом, передбаченим п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відмовилась від однієї з позовних вимог, суд вважає за можливе прийняти таку відмову та в цій частині провадження у справі закрити. Відповідач [PERSON], з урахуванням відмови позивачки від однієї з позовних вимог, позов визнав. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] (шлюбне прізвище Павленко) та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 вересня 2009 року (копія свідоцтва про шлюб а.с.9, копія свідоцтва про розірвання шлюбу а.с.11). Сторони є батьками неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO], що встановлено з копії свідоцтва про народження (а.с.10). Дочка проживає з позивачкою, навчається у 5 класі Середівського НВК «ЗОШ І-ІІ ст. дитячий садок», перебуває на диспансерному обліку з діагнозом хронічний аденотонзеліт (довідка про склад сімї - а.с.14, довідка навчального закладу а.с.17, копія запису з медичної картки а.с.18). На даний час позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого має малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про шлюб а.с.13, копія свідоцтва про народження а.с.12, довідка про склад сімї - а.с.14). Позивачка працює на посаді начальника Середівського поштового відділення Київської міської дирекції ПАТ «Укрпошта» та має відповідну заробітну плату, що встановлено з довідки з місця роботи про доходи а.с.16). Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 11 червня 2010 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (копія рішення а.с.15). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов про зміну розміру та способу стягнення аліментів підлягає до задоволення. Судом встановлено, що розмір, аліментів який присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] є недостатнім для належного забезпечення дитини всім необхідним. З часу присудження аліментів змінився сімейний стан позивачки, зокрема вона народила ще одну дитину. Неповнолітня [PERSON] має незадовільний стан здоровя та знаходиться на диспансерному обліку, через що потребує постійного лікування та витрат на придбання ліків. Також розмір присуджених аліментів є меншим, ніж мінімальний розмір визначений законом, а тому розмір аліментів має бути збільшено. Суд вважає за необхідне збільшити розмір та змінити спосіб стягнення аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача до 1000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved