Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та просять визнати за ними право власності на спадкове майно по ? частині земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:03:001:0848, площею 5,8600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 09 червня 2014 року. В обґрунтування позову зазначили, що 09.06.2014 р. помер [PERSON], який є батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:03:001:0848, площею 5,8600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької. Спадщину після смерті [PERSON] вони прийняли своєчасно та належним чином. Коли звернулись до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їм було відмовлено у звязку з тим, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на вищезазначену земельну ділянку. Оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку змоги не мають, тому і звернулись до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивачів [PERSON] до суду не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду надала заяву від 16.01.2018 р. про розгляд справи за її відсутності. Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився. До суду від відповідача надійшла заява № 2135/02-01-26 від 06.12.2017 р. про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус [PERSON], в судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.07.2011 р., посвідченого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1072, [PERSON] отримав у спадщину земельну ділянку № 621 площею 5,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької, яка за життя належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 012294, виданого на підставі розпорядження Запорізької райдержадміністрації Запорізької області від 08.08.2000 р. № 407. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №\~012294, [PERSON] дійсно належала земельна ділянка № 621 площею 5,86\~га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 298386, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області 10.06.2014 р., [PERSON] помер 09.06.2014 р. З копії спадкової справи вбачається, що заповіту [PERSON] не залишив. Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 0874454, виданого Долинським сільським бюро ЗАГС Запорізького району Запорізької області від 15.02.1967\~р., [PERSON] є батьком [PERSON] позивача у справі. Заявою від 09.06.2014 р. [PERSON] прийняв спадщину за законом як спадкоємець першої черги. Відповідно до свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР № 221853, виданого Долинським сільським бюро ЗАГС Запорізького району Запорізької області від 06.11.1965\~р., [PERSON] є чоловіком [PERSON] позивача у справі. Згідно відповіді № 8867-04-09/3 від 16.12.2016 р. Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований [PERSON], [INFO] (помер 06.06.2014 р.). Разом з ним на момент смерті були зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Постановою № 11/02-31 від 12.01.2017 р. приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки нотаріусу не біло надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Постановою № 585/02-31 від 08.11.2017 р. приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки нотаріусу не біло надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. З розяснень, викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» вбачається, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Та обставина, що [PERSON] за життя не встиг на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.07.2011 р., посвідченого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1072, здійснити державну реєстрацію речового права на земельну ділянку на своє імя, отримати державний акт, не може свідчити про те, що не відбувся перехід до нього права на цю земельну ділянку. За приписами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки [PERSON] за життя на законних підставах успадкував спірну земельну ділянку, на переконання суду вона увійшла до спадкової маси після його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність державної реєстрації спадкової земельної ділянки перешкоджає реалізації спадкових прав позивачів, у позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved