Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 08 травня 2019 року звернулась до суду з позовом до Громадської організації «Гарант Освіта» та свої вимоги мотивує тим, що 03.03.2018 року вона була прийнята на роботу до відповідача на посаду головного бухгалтера за сумісництвом. З 23 листопада 2018 року по 28 березня 2019 року знаходилась у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. 07 лютого 2019 року вона народила дитину. 29 березня 2019 року відповідач наказом № 3 від 28 березня 2019 року звільнив її з займаної посади в зв`язку з прийняттям на роботу на посаду головного бухгалтера працівника, який не є сумісником. Копію наказу про звільнення вона отримала 04 квітня 2019 року. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки відповідачем було порушено вимоги ст.184 КЗпП України, оскільки вона має дитину віком до 3 років. Просить поновити її на посаді головного бухгалтера за сумісництвом громадянської організації «Гарант Освіта» та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.03.2019 року по день ухвалення рішення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити. Представник відповідача Гарін В.І. в судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. В поясненнях посилався на постанову КМУ № 245 від 3 квітня 1993 року, відповідно до якої звільнення з роботи за сумісництвом провадиться з підстав, передбачених законодавством, а також у разі прийняття працівника, який не є сумісником, чи обмеження сумісництва у зв`язку з особливими умовами та режимом праці без виплати вихідної допомоги. Зазначив, що у зв`язку з прийняттям на роботу працівника не за сумісництвом дійсно звільнив позивачку. При звільненні всі кошти виплачені в повному обсязі. Ухвалою суду від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 25 червня 2019 року о 09-00 год. Протокольною ухвалою суду від 25.06.2019 року розгляд справи відкладено до 09.08.2019 року у зв`язку з неявкою представника відповідача, витребувано у відповідача довідку про середньоденну заробітну плату головного бухгалтера за сумісництвом [PERSON] , наказу про прийом на роботу головного бухгалтера за сумісництвом [PERSON] 20 червня 2019 року до суду надійшли письмові заперечення голови правління ГО «Гарант освіта» Гаріна В. (а.с.35). 07 серпня 2019 року до суду від представника відповідача надійшли копії витребуваних документів (а.с.42-46). 09.08.2019 року розгляд справи відкладено до 21.08.2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. 21.08.2019 року розгляд справи відкладено до 17 вересня 2019 року у зв`язку з неявкою позивача та його представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії наказу № 3 від 28 лютого 2018 року «про прийняття [PERSON] » позивачку прийнято на посаду головного бухгалтера громадської організації «Гарант Освіта» за сумісництвом на 0,5 ставки з оплатою праці згідно штатного розпису з щомісячною доплатою п`ятдесят відсотків від окладу з 01 березня 2018 року (а.с.46). З наказом позивачка ознайомлена, про що свідчить підпис [PERSON] Відповідно до копії наказу від 30 листопада 2018 року № 14 «Про відміну доплати [PERSON] » головному бухгалтеру за сумісництвом на 0,5 ставки [PERSON] скасовано доплату п`ятдесят відсотків від окладу з 03.12.2018 р. Підстава - прийняття на посаду головного бухгалтера працівника, який не є сумісником (а.с.45). Підпис про ознайомлення з наказом позивачки відсутній. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 01 березня 2019 року Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.9). Як вбачається з копії наказу від 28 березня 2019 року № 3 «Про звільнення [PERSON] » позивачку звільнено з посади головного бухгалтера за сумісництвом на 0,5 ставки з 29 березня 2019 року (а.с.8) В судовому засіданні представник позивача пояснив, що копію наказу [PERSON] отримала 04 квітня 2019 року, що не оспорюється іншою стороною. У відповідь на звернення позивачки до Управління Держпраці у Сумській області щодо можливого порушення законодавства про працю ГО «Гарант Освіта», [PERSON] направлено лист від 23.04.2019 № М-280/17-08/2019/341, відповідно до якого за результатами проведеного інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю ГО «Гарант Освіта» виявлені порушення ч.3 ст.184 КзПП України (а.с.10). Відповідно до положень ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до положень ч. 4 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до положень ст. 5-1 Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно декількох підприємства, установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. Сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом (п. 1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затвердженого спільним наказом Мінпраці, Мін`юсту та Мінфіну від 28.06.93 р. № 43, далі - Положення № 43). Аналізуючи чинне законодавство, суд приходить до висновку, що існує лише одна додаткова підстава для звільнення сумісника - прийняття на роботу іншого працівника, який не є сумісником, тобто для якого ця робота буде основною (п. 8 Положення № 43). У цьому випадку в наказі про прийняття на роботу необхідним є посилання на ст. 7 КЗпП (передбачає можливість установлення законодавством додаткових підстав припинення трудового договору для окремих категорій працівників) та п. 8 Положення № 43. У цьому випадку звільнення сумісника допускається без попередньої згоди профспілкового комітету та попередження за 2 місяці працівника. На працівників-сумісників поширюються норми трудового законодавства стосовно прийняття і звільнення з роботи, установлення неповного робочого часу, надання відпусток тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Таким чином, при звільненні позивачки відповідачем було порушено вимоги ст. 184 Кодексу законів про працю України, оскільки вона має дитину віком до 3 років. Зазначений факт також встановлено управлінням Держпраці у Сумській області, що підтверджується листом від 23 квітня 2019 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Право позивача порушено і підлягає захисту, тому позовна вимога в частині поновлення на роботі підлягає задоволенню. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який вирішує трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу (ч.2 ст. 235 КЗпП України). Відповідно до правил, передбачених Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки № 10 від 05.08.2019 року, виданої громадською організацією «Гарант Освіта», середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 187 грн. 50 коп. (а.с.44). Вказаний доказ в судовому засіданні визнається стороною позивача, розмір середньоденної заробітної плати, зазначений в довідці, не оспорюється. Позивачка була звільнена з 28 березня 2019 року, розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно здійснити з 29 березня 2019 року по 17 вересня 2019 року (117 робочих днів* 187, 50 грн.= 21937,50 грн.). Необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 березня 2019 року по 17 вересня 2019 року, в розмірі 21937 грн. 50 коп., з подальшим відрахуванням з вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору на підставі пп.1 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача. На підставі п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі.

Outcome: approved