Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнили та обґрунтовували тим, що [INFO] помер [PERSON] , якому за життя на праві приватної власності належала 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] . Його діти [PERSON] та [PERSON] в шестимісячний строк звернулися до Першої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом на майно, однак постановою державного нотаріуса їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що пред`явлений ними правовстановлюючий документ на нерухоме майно оформлений не належним чином, тобто відсутній підпис посадової особи та печатка юридичної особи, які його видавали. [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] . Спадщину прийняла його дружина [PERSON] . За таких обставин, позивачі просять суд: встановити факт належності за життя [PERSON] , померлому [INFO] , правовстановлюючого документу: свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , який належав йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22.08.1981 відділом комунального господарства Криворізької міської ради згідно з рішенням №62 від 06.02.1981; визнати за позивачем право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який належав йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22.08.1981 відділом комунального господарства Криворізької міської ради, згідно з рішенням №62 від 06.02.1981. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягали. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Так,\~судом встановлено,\~що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.121), свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. Співвласником іншої 1/2 частки будинку є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2006. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №229-2012, після смерті [INFO] [PERSON] в шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого [PERSON] та дочка [PERSON] . Більше з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. 30.07.2019 державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що представлений правовстановлюючий документ оформлений неналежним чином, тобто відсутні підпис посадової особи та печатка юридичної особи, які його видавали. Також встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] . Як вбачається з відповіді КП Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №59, [PERSON] дійсно належить 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів №62 від 06.02.1981 та акту прийняття в експлуатацію, затвердженого рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської райради м. Кривого Рогу від 03.04.1981 №158. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] за життя був власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , а відсутність підпису посадової особи та печатки юридичної особи, які його видавали у свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок, не спростовує факту наявності за ним права власності на вищевказане нерухоме майно. За ст. 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно. Пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008р.\~№ 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~\~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 334 ЦК України\~ якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. \~Відповідно до ст.\~14\~Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. У даному випадку позивач прийняв спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також спадкоємцем після смерті [PERSON] був його син [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняла позивач [PERSON] . А тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та визнанню за позивачами права власності по 1/4 частці житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати право власності за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: partial