Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вищевказаним позовом, в якому просили встановити факт проживання на правових підставах у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] ( [INFO] ) з 20.09.1995 року, в тому числі у об`єднаній (перепланованій) кімнаті [ADDRESS] з 23.08.2016 року, [PERSON] ( [INFO] ) - 20.09.1995 року, в тому числі у об`єднаній (перепланованій) кімнаті [ADDRESS] з 23.08.2016 року, [PERSON] ( [INFO] ) у об`єднаній (перепланованій) кімнаті [ADDRESS] з 19.07.2018 року; встановити право користування об`єднаною (перепланованою) кімнатою [ADDRESS] , [PERSON] ( [INFO] ) [PERSON] ( [INFO] ) -23.08.2016 року, [PERSON] ( [INFO] ) з 19.07.2018 року. В обґрунтування вимог позивачі вказали, що вони проживають у кімнаті [ADDRESS]. Дана кімната [ADDRESS] була надана [PERSON] на підставі Розпорядження № 22 від 23 вересня 1988 року виданого Полтавським електромеханічним заводом «Електромотор» для проживання. 20.09.1995 року [PERSON] була прописана (зареєстрована) у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номера кімнати. Дочка [PERSON] - [PERSON] зареєстрована у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номера кімнати з 20.09.1995 року. Постановою сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» від 16.12.2013 року № 17 виділено [PERSON] , проживаючій у кімнаті [ADDRESS] , кімнату площею 9,3 кв.м., розташовану між кухнею та кімнатою [ADDRESS] як доповнення до житлової площі. 23.08.2016 року ПАТ «Електромотор» на підставі протоколу засідання правління № 8 від 23.08.2016 видано [PERSON] та доньці [PERSON] ордер № 69 на зайняття кімнати [ADDRESS] площею 9,2 кв.м. Син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номера кімнати з 19.07.2018 року. Згідно із технічним паспортом по гуртожитку та проведеними переплануваннями (об`єднаннями) кімнат [ADDRESS] , надана для проживання об`єднана кімната загальною площею 31, 80 кв.м., житловою площею 26, 3 кв.м., має номер [ADDRESS]. Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19.02.2019 року даний гуртожиток прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради. Рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 12.07.2019 року залишено житловий комплекс гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію його жилих та допоміжних приміщень. Таким чином, вони мають право на приватизацію займаної ними кімнати, однак оскільки реєстрація місця проживання не містить номера кімнати та ордер на усю займану площу відсутній, реалізувати таке право неможливо. Способом захисту їхніх прав є саме встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням, тому звернулися до суду з позовом. Ухвалою суду від 06 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавської міської ради до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад. Для реалізації права на приватизацію особа має подати до уповноваженого органу всі необхідні документи, які, в тому числі, підтверджують її право користування житловим приміщенням на правових підставах та факт проживання в гуртожитку протягом тривалого часу (більше 5 років). Зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та прохав розглядати справу без участі представника управління (а.с.72-74). Позивачі 23 липня 2020 року звернулися до суду із уточненими позовними вимогами, в яких просили встановити факт проживання на правових підставах у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] ( [INFO] ) з 20.09.1995 року, в тому числі у об`єднаній (перепланованій) кімнаті [ADDRESS] (кімната (3) площею 6,0 кв.м., кімната (5) площею 10,7 кв.м., коридор (1) площею 1,6 кв.м., коридор (4) площею 6,4 кв.м., вбиральня (2) площею 1,5 кв.м.) з 23.08.2016 року, [PERSON] ( [INFO] ) - 20.09.1995 року, в тому числі у об`єднаній (перепланованій) кімнаті [ADDRESS] (кімната (3) площею 6,0 кв.м., кімната (5) площею 10,7 кв.м., коридор (1) площею 1,6 кв.м., коридор (4) площею 6,4 кв.м., вбиральня (2) площею 1,5 кв.м.) з 23.08.2016 року, [PERSON] ( [INFO] ) у об`єднаній (перепланованій) кімнаті [ADDRESS] (кімната (3) площею 6,0 кв.м., кімната (5) площею 10,7 кв.м., коридор (1) площею 1,6 кв.м., коридор (4) площею 6,4 кв.м., вбиральня (2) площею 1,5 кв.м.) з 19.07.2018 року; встановити право користування житловим приміщенням об`єднаною (перепланованою) кімнатою [ADDRESS] (кімната (3) площею 6,0 кв.м., кімната (5) площею 10,7 кв.м., коридор (1) площею 1,6 кв.м., коридор (4) площею 6,4 кв.м., вбиральня (2) площею 1,5 кв.м.) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] ( [INFO] ) [PERSON] ( [INFO] ) -23.08.2016 року, [PERSON] ( [INFO] ) з 19.07.2018 року. В обгрунтуванння зазначено, що рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 23.06.2020 року № 128 на підставі звернення та надання документів, погоджено з виконаним переплануванням та дозволено [PERSON] , користувачу кімнати [ADDRESS] у гуртожитку по [ADDRESS] , зареєструвати як об`єкт нерухомості кімнату [ADDRESS] в гуртожитку по [ADDRESS] в складі приміщень: кімната (3)площею 6,0 кв.м., кімната (5) площею 10,7 кв.м., коридор (1) площею 1,6 кв.м., коридор (4) площею 6,4 кв.м., вбиральня (2) площею 1,5 кв.м. Вони з дати прописки проживають у вказаній кімнаті, а тому набувають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку. Для реалізації цього права, їм необхідно встановити факт проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням. З цих підстав, звернулися до суду з позовом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, до суду надіслали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов прохали задовольнити у повному обсязі (а.с.103-104). Відповідач Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавської міської ради до суду надіслав відзив на уточнені позовну заяву, в якому прохав розглядати справу без участі його представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду (а.с.105-106). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «ЖЕО № 2» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.40), про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2 » Полтавської міської ради належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання представник не направив, про причини неявки суд не повідомив (а.с.97). Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів позову, позивачі не можуть реалізувати своє право на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернулися до суду із відповідним позовом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Також ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Згідно з положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Судом встановлено, що Розпорядження № 22 від 23 вересня 1988 року виданим Полтавським електромеханічним заводом «Електромотор» надано на проживання [PERSON] кімнату [ADDRESS] (а.с.18). 20.09.1995 року [PERSON] була прописана (зареєстрована) у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номера кімнати (а.с.11). Дочка [PERSON] - [PERSON] зареєстрована у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номера кімнати з 20.09.1995 року (а.с.11). Постановою сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» від 16.12.2013 року № 17 виділено [PERSON] , проживаючій у кімнаті [ADDRESS] , кімнату площею 9,3 кв.м., розташовану між кухнею та кімнатою [ADDRESS] як доповнення до житлової площі (а.с.17). 23.08.2016 року ПАТ «Електромотор» на підставі протоколу засідання правління № 8 від 23.08.2016 видано [PERSON] та доньці [PERSON] ордер № 69 на зайняття кімнати [ADDRESS] площею 9,2 кв.м. (а.с.20). Син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] без зазначення номера кімнати з 19.07.2018 року (а.с.11). Згідно із технічним паспортом по гуртожитку та проведеними переплануваннями (об`єднаннями) кімнат [ADDRESS] , надана для проживання об`єднана кімната загальною площею 31, 80 кв.м., житловою площею 26, 3 кв.м., має номер [ADDRESS] (а.с.19). Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19.02.2019 року прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради гуртожиток за адресою: [ADDRESS], залишивши цілісний майновий комплекс у статусі «гуртожиток» (а.с.20). Рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 12.07.2019 року залишено житловий комплекс гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію його жилих та допоміжних приміщень (а.с.21). Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 23.06.2020 року № 128 на підставі звернення та надання документів, погоджено з виконаним переплануванням та дозволено [PERSON] , користувачу кімнати [ADDRESS] у гуртожитку по [ADDRESS] , зареєструвати як об`єкт нерухомості кімнату [ADDRESS] в гуртожитку по [ADDRESS] в складі приміщень: кімната (3)площею 6,0 кв.м., кімната (5) площею 10,7 кв.м., коридор (1) площею 1,6 кв.м., коридор (4) площею 6,4 кв.м., вбиральня (2) площею 1,5 кв.м.(а.с.86). Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з ч.1. ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення . Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів. З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими, що не порушують прав та інтересів відповідача та інших осіб, оскільки позивачі довели, що фактично проживали та були зареєстровані на законних підставах в житловому приміщенні - кімнаті [ADDRESS] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , та маютьє прво користування на законних підставах вказаним житловим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved