Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в остаточній редакції якого просять визнати протиправними дії відповідача відносно: 1) стягнення з позивачів заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання у розмірі вищою, ніж встановлено 24.04.2012 року судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області станом на 30.09.2009 року; 2) систематичного приписування безпідставних нарахувань заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання; 3) не виконання відповідачем рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.04.2012 року; 4) намагання співробітників відповідача витребувати персоніфіковані данні у позивачів. Крім того, позивачі просять суд винести окрему ухвалу на проведення прокурорської перевірки КП «Харківські теплові мережі» щодо неправомірного стягнення боргів з населення та систематичних «помилкових» приписок; зобов'язати відповідача провести у відповідність до рішення апеляційного суду від 24.04.2012 року перерахунок по особистому рахунку за адресою: [ADDRESS], та встановити борг станом на 01.10.2009 року у сумі 1875,89 гривень; зобов'язати відповідача зробити перерахунок безпідставно нарахованих сум по особистому рахунку за адресою: [ADDRESS], за грудень 2011 року - 206,70 грн., січень 2012 року - 206,70 грн., червень 2013 року - 206,70 грн., липень 2013 року - 206,70 грн., а всього у сумі 826,80 грн., на яку зменшити суми нарахувань. Також, позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь кожному з позивачів моральну шкоду у розмірі 0,5 мінімальних заробітних плат (573,50 грн.) у зв'язку з нанесеними важкими душевними стражданнями. В обґрунтування позову зазначили, що 24.04.2012 року судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2011 року по справі за позовом КП «ХТМ» про стягнення заборгованості вирішено: «Зменшити стягнення заборгованості за спожиті послуги з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 3540,51 грн. до 1875,89 грн.». Вказане рішення апеляційного суду не було оскаржено відповідачем. Заборгованість в розмірі 1875,89 грн. була сплачена позивачами в повному обсязі. Проте, не зважаючи на рішення суду апеляційної інстанції від 24.04.2012 року, відповідач надіслав на адресу позивачів попередження про необхідність сплати заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання в розмірі 11093,71 грн. Крім того, 26.04.2013 року позивачі отримали від відповідача лист з явними порушеннями чинного законодавства, а саме відповідач просить стягнути з позивачів заборгованість, яка виникла до 01.01.2006 року, тобто з пропуском строків позовної давності. У зв'язку з цим, позивачі вважають вимоги відповідача щодо надання йому персоніфікованих даних позивачів незаконними. Позивачі також зазначили, що у 2007 році вони вирішили встановити лічильники гарячої та холодної води. Для отримання технічної документації, за встановленим на той час діючим законодавством, була необхідність в погашенні усіх боргових зобов'язань, або оформлення договору про реструктуризацію боргу. [PERSON] було сплачено увесь борг за квитанціями. Після цього він отримав довідку з КП «ХТМ» про повну відсутність станом на 01.01.2007 року боргу та передав в організацію, яка оформлювала та встановлювала лічильники. Тому, позивачі були здивовані, дізнавшись про наявність у них заборгованості, яка ніби то виникла станом на 01.01.2007 року. Після цього позивачі намагались звернутись до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи стосовно співробітників КП «ХТМ», які на їх думку, приймали участь у схемі при отриманні шляхом шахрайства коштів на рахунки підприємств, які не мають відношення до КП «ХТМ», однак надсилали рахунки для оплати нібито за послуги теплопостачання і гарячої води, де про причетність до шахрайських дій співробітників КП «ХТМ» може свідчити отримана [PERSON] довідка про відсутність боргу, яку ще в 2007 році було передано до Харківського спеціалізованого підприємства з розробки монтажу та налагодження автоматизованих систем ООО «Служба метрологічного контролю», та те що у строки, передбачені діючим на той час законодавством, не було жодного разу надіслано позивачам вимог про сплату боргу, та не передавались в судові органи жодного разу матеріали для стягнення боргів. 22.05.2013 року позивачі отримали відповідь від відповідача, з якого ідеться, що КП «ХТМ» нібито зверталось до суду 20.09.2002 року, 06.02.2006 року, проте жодного позову, ухвал судів, виконавчого листа на адресу позивачів не надходило, жодних виконавчих дій не проводилось. На гарячу воду у позивачів встановлено в квартирі лічильник, показання якого позивачі вказують в квитанціях. Проте з «Відомості нарахувань та сплат за послуги теплопостачання» свідчить, що КП «ХТМ» помилково нараховано за наступні періоди не за показаннями лічильника, а виходячи з тарифу на кожного співмешканця квартири, якщо у квартирі не встановлено лічильники, а саме: за грудень 2011 року - 206,70 грн., січень 2012 року - 206,70 грн., червень 2013 року - 206,70 грн., липень 2013 року - 206,70 грн., а всього на суму - 826,80 грн. На неприпустимість вказаних помилок судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області було звернено увагу КП «ХТМ», проте не зважаючи на це, відповідач продовжує надсилати на адресу позивачів досудові попередження, чим спричиняють моральні страждання позивачам. Розмір моральної шкоди позивачі оцінюють у розмірі 0,5 мінімальних заробітних плат (573,50 грн.) кожному з них. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Зазначили, що звернулися до суду на підстав закону України «Про захист прав споживачів». Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що Московська філія КП «ХТМ» є структурним підрозділом підприємства, та не є самостійною юридичною особою у зв'язку з чим позов пред'явлено до неналежного відповідача. По-друге, твердження позивачів про те, що за адресою: [ADDRESS] нібито відсутня заборгованість перед КП «ХТМ» за період до 2007 року є безпідставними на підставі наступного. В вересні 2002 року КП «ХТМ» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з серпня 2001 року по серпень 2002 року в сумі 853,48 грн. 26.11.2003 року рішенням №2-39329/03 позовні вимоги КП «ХТМ» були задоволені в повному обсязі, рішення не було оскаржено. В лютому 2006 року КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з січня 2003 року по грудень 2005 року у сумі 3566,15 грн. Рішенням № 2-7141/06 від 20.04.2006 року позовні вимоги КП «ХТМ» були задоволені, рішення не було оскаржено. На підставі вказаних рішень КП «ХТМ» були отримані виконавчі листи, які були передані до виконавчої служби на виконання. Крім того, довідка про відсутність заборгованості за послуги з теплопостачання по особистому рахунку видається підприємством виключно за умов погашення заборгованості в повному обсязі, тому отримати таку довідку [PERSON], як зазначено позивачами, не міг. У грудні 2009 року КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з січня 2006 року по жовтень 2009 року у сумі 5263,11 грн. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2011 року позов задоволено, рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.04.2012 року рішення Московського районного суду м. Харкова змінено, стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість у сумі 1875,89 грн. Представник позивача зазначила, що КП «ХТМ» не ухиляється від виконання зазначеного рішення апеляційного суду Харківської області, оскільки порядок списання заборгованості регулюється Законом України «Про оподаткування підприємств» та Податковим Кодексом України. Порядок списання заборгованості поза межами строку позовної давності по винесених судових рішеннях передбачає обов'язкове звітування про списання заборгованості з посиланням на індивідуальний ідентифікаційний номер боржника для подальшого оподаткування списаних сум. У КП «ХТМ» відсутні індивідуальні ідентифікаційні номери боржників, тому позивачам не одноразово письмово роз'яснювалося про необхідність надати індивідуальний ідентифікаційний номер. Без наявності вказаної інформації, КП «ХТМ» не може здійснити процедуру списання заборгованості всупереч нормам діючого законодавства. Щодо вимог позивачів про стягнення моральної шкоди з відповідача, представник КП «ХТМ» просить відмовити в повному обсязі, оскільки позивачами не доведено факт завдання відповідачем моральних страждань позивачам своїми діями. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають за зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Рішенням Московського районного суду м. Харкова по цивільній справі № 2-2143/2011 р., позов КП «Харківські теплові мережі» до позивачів про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання в розмірі 3540,51 грн. за період з 01.12.2006 року по 30.09.2009 року (а.с. 8). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2012 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2011року змінено. Зменшено стягнення заборгованості за спожиті послуги з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП «ХТМ» з 3540,51 грн. до 1875, 89 грн. (а.с. 9-10) Вказане рішення Апеляційного суду Харківської області набрало законної сили та оскаржено в касаційному порядку КП «ХТМ» не було. Так, з вказаного рішення Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2012 року вбачається, що заборгованість позивачів перед КП «ХТМ» по сплаті послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води станом на час ухвалення рішення з грудня 2006 року по 30.09.2009 року становила 1875,89 грн. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Сума заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 1875,89 грн. була сплачена [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 7453.25.1 від 06.04.2013 року (а.с. 11). Таким чином, позивачі в повному обсязі погасили заборгованість перед КП «ХТМ» за послуги з теплопостачання, яка виникла за період з грудня 2006 року по 30.09.2009 року. 04.04.2013 року позивачам на адресу: [ADDRESS] від відповідача нідіслано попередження про припинення надання послуг теплопостачання № 474/17-2, в якому зазначається про наявність у позивачів заборгованості станом на 01.03.2013 року за послуги з теплопостачання в розмірі 11093,71 грн. та необхідність сплатити вказану заборгованість (а.с.12). Позивачем [PERSON] на вказане попередження КП «ХТМ» направлено 08.04.2013 року відповідь та вимогу про необхідність здійснення КП «ХТМ» перерахунку за період з 01.10.2009 року по 31.03.2013 року (а.с. 13). 24.04.2013 року КП «ХТМ» надано відповідь [PERSON] № Р-148/07-17, в якій КП «ХТМ» зазначає, що для списання заборгованості з особового рахунку квартири [ADDRESS] за рішенням суду, необхідна копія ідентифікаційного коду (а.с. 14). Крім того, позивачам КП «ХТМ» надсилаються досудові повідомлення, в яких зазначається про наявність боргу та необхідність його погашення, а у випадку несплати боргу, КП «ХТМ» буде вимушено звернутися в суд з позовом для стягнення заборгованості з арештом та конфіскацією майна. Таким чином, відповідач КП «ХТМ» рішення Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2012 року належним чином не виконує, перерахунок послуг з теплопостачання позивачам відповідно до вказаного рішення Апеляційного суду не провів, тому суд вважає дії КП «ХТМ» протиправними та такими, що порушують вимоги чинного законодавства України та порушують права позивачів. З огляду на вказане, суд визнає протиправними дії КП «Харківські теплові мережі» щодо стягнення боргів у розмірі вищою, ніж встановлено 24 квітня 2012 року судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області станом на 30.09.2009 року у співмешканців що проживають за адресою: [ADDRESS], систематичне приписування безпідставних нарахувань співробітниками КП «ХТМ», не виконання рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.04.2012 року КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України « Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. На підставі викладеного, суд задовольняє вимоги позивачів в частині зобов'язання відповідача щодо проведення у відповідності до рішення апеляційного суду Харківської області від 24.04.2012 року перерахунку по особистому рахунку за адресою: [ADDRESS], та встановити борг станом на 01.10.2009 року у сумі 1875, 89 грн. Щодо вимог позивачів щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок безпідставно нарахованих сум по особистому рахунку за адресою: [ADDRESS] за послуги з гарячого водопостачання за грудень 2011 року, січень 2012 року, червень 2013 року та липень 2013 року, то суд задовольняє частково вказані вимоги, посилаючись на наступне. Як встановлено судом, позивачами встановлено лічильник на гарячу воду, та ведення розрахунків за послуги холодного і гарячого водопостачання здійснюється на підставі показань засобів обліку з 26.10.2007 року. Відповідно до пункту 10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (надалі - Правила), оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Пунктом 20 Правил передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Як вбачається з відомості нарахувань, яка надана позивачами до матеріалів справи та надіслана на їх адресу листом від відповідача 01.07.2013 року № Р-219/07-17, за грудень 2011 року та січень 2012 року позивачам нараховано за послуги з гарячого водопостачання по нормативам без врахування показань лічильника, в сумі по 206,70 грн. за кожний місяць відповідно (а.с. 21). З вказаним розрахунком суд не погоджується, оскільки відповідно до п. 17 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показання засобів обліку води. Однак, згідно пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Таким чином, відповідач, як суб'єкт господарювання, який надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» та отримує оплату за надані послуги, повинен врахувати показання лічильника споживачів послуг та здійснити перерахунок нарахованої суми заборгованості. На підставі викладеного, суд зобов'язує КП «ХТМ» зробити перерахунок безпідставно нарахованих сум по особистому рахунку позивачів за адресою: [ADDRESS] за послуги з гарячого водопостачання за грудень 2011 року та січень 2012 року. Щодо вимог позивачів про зобов'язання відповідача провести перерахунок безпідставно нарахованих сум по особистому рахунку позивачів за адресою: [ADDRESS] за червень 2013 року та липень 2013 року, то суд відмовляє в задоволенні вказаних вимог, оскільки як вбачається з листа КП «ХТМ» на адресу [PERSON] 01.07.2013 року № Р-219/07-17, відомість нарахувань та оплати за послуги теплопостачання надана з зазначенням фактичних нарахувань з урахуванням проведених перерахунків за період з 01.10.2009 року по 31.05.2013 рік, а нарахування за період з 01.06.2013 року по 31.07.2013 року зазначені, як планові. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого представником відповідача в судовому засіданні за червень та липень 2013 року позивачам був проведений перерахунок за послуги з гарячого водопостачання відповідно до показань лічильника. Щодо тверджень представника відповідача щодо правомірності нарахувань позивачам заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період до 2007 року, на підставі рішень Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2003 року та 20.04.2006 року, то суд не може прийняти вказані твердження представника відповідача. Представником відповідача надано до заперечень проти позову копію рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2003 року по справі № 2-39329/03, яким вирішено стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП «ХТМ» заборгованість в сумі 853,48 грн. Вказане рішення містить відмітку про набрання законної сили. Проте всупереч ст. 10, 60 ЦПК України, відповідачем не надано доказів того, що виконавчі листи по вказаних рішеннях Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2003 року та 20.04.2006 року були передані КП «ХТМ» на виконання до відділу державної виконавчої служби та на теперішній час знаходяться на виконанні. Щодо вимог позивачів про винесення ухвали на проведення прокурорської перевірки КП «ХТМ» щодо неправомірного стягнення боргів та щодо визнання неправомірними дій відповідача з приводу витребування персоніфікованих даних у позивачів, то суд відмовляє в задоволенні вказаних позовних вимог. Так, позивачами в супереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не доведено факт незаконного вимагання відповідачем у них їх персоніфікованих даних. Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Статтею 19 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству. Таким чином, суд роз'яснює позивачам, що вони не позбавлені права особисто звернутися з заявою до прокуратури про проведення прокурорської перевірки, у разі якщо вони вважають, що відповідачем неправомірно проводяться стягнення з них боргів за надані послуги та порушуються їх права, як споживачів послуг з теплопостачання, які надає відповідач. Закон України «Про захист права споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів. Щодо вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Позивачі просять стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 0,5 мінімальних заробітних плат по 573,50 грн. на кожного з позивачів, посилаючись на те, що постійні письмові погрози у вигляді попереджень, досудових повідомлень, та безпідставне вимагання коштів, наносять позивачам значні душевні страждання, принижують їх честь та гідність. Саме цими діями відповідача позивачам була завдана моральна шкода. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує рішення апеляційного суду Харківської області від 24.04.2014 року, продовжує проводити безпідставні нарахування за послуги з теплопостачання без врахування вказаного рішення, не провів перерахунок за послуги з теплопостачання позивачам відповідно до рішення суду апеляційної інстанції від 24.04.2014 року, продовжує надсилати позивачам попередження про припинення надання послуг та досудові вимоги, суд вважає, що позивачі довели той факт, що діями відповідача КП «ХТМ» їм завдано моральної шкоди та погоджується з вищевказаними мотивами такої шкоди. Питання щодо судових витрат вирішується судом з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України. Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України , з відповідача на користь держави належить стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial