Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

: Позивачка 15 липня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], щомісяця, в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на надані нею суду докази. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом судове засідання, копія ухвали судді якою відповідачу роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстрований 21 жовтня 2006 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з держаним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1953, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 3 ). Відповідно ч. 3 ст. 9 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В шлюбі у позивачки та відповідача 28 жовтня 2008 року народилася дочка [PERSON], яка проживає при позивачці, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 9, 27 ). Сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного з липня 2014 року. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одної, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити собі прізвище [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 1 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Позивачка в позовній заяві зазначає, що станом на день звернення її до суду з даним позовом, відповідач матеріально не утримує їх малолітню дочку, тому просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки, щомісяця, в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття,. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи матеріальний стан позивачки ( а. с 27, 28 ), надані суду докази, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved