Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння. Заявлений позов обґрунтовували тим, що 18.07.2001 р. помер їх батько і дідусь [PERSON] У звязку з оформленням спадщини їм стало відомо про те, що згідно рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 р. за [PERSON] як головою колгоспного двору визнано право власності на будинковолодіння № 1 по вул. Корнійчука в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області. 15.06.1990 р. Радчанською сільською радою [PERSON] видано свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння. Вартість будинковолодіння на даний час складає 316335 грн. Спірне будинковолодіння належало до колгоспного двору; на момент набрання чинності Законом України «Про власність» (станом на 15.04.1991 р.) у дворі проживали [PERSON] голова двору, його дочка позивачка [PERSON] та внук позивач [PERSON], вони стали співвласниками спірного будинковолодіння у рівних частках, тобто по 1/3 частині. Після смерті 18.07.2001 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину спірного будинковолодіння. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину після смерті батька прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. Інший спадкоємець за законом першої черги її рідний брат [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв і на неї не претендує. Згідно посвідченого 31.08.1993 р. Чукалівською сільською радою заповіту спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є другий брат позивачки [PERSON], який спадщину після смерті батька не прийняв. У звязку з відсутністю правоустановлюючого документу на будинковолодіння, яке належало до колгоспного двору, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому позивачі просили визнати за ними право власності на спірне будинковолодіння, а саме: за [PERSON] на 2/3 частини з підстав належності 1/3 на праві спільної сумісної власності та 1/3 у порядку спадкування за законом після смерті батька, за [PERSON] на 1/3 частину на праві спільної сумісної власності. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, у наданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення у газеті «Галичина» від 24.12.2015 р., у судове засідання не зявився, не повідомив суду про причини неявки. Вислузхавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що предметом спору в справі є право власності на будинковолодіння № 1 по вул. Корнійчука в с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області, вартість якого на даний час складає 316335 грн. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 1991 р. у дворі проживали [PERSON] голова двору, його дочка позивачка [PERSON] та внук позивач [PERSON] Ці троє членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сімєю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили, вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/3 частині. Після смерті 18.07.2001 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину спірного будинковолодіння, яку прийняла позивачка [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. Інший спадкоємець за законом першої черги її рідний брат [PERSON], який є відповідачем у справі, спадщину після смерті батька не прийняв і на неї не претендує. Спадкоємець за заповітом спадкодавця, посвідченим 31.08.1993 р. Чукалівською сільською радою, другий брат позивачки [PERSON], який є відповідачем у справі, спадщину після смерті батька не прийняв. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про смерть (а.с.7), свідоцтвом про право власності, виданим голові колгоспного двору [PERSON] (а.с.10), заповітом, зареєстрованим у Спадковому реєстрі (а.с.18-19), довідками виконкому Чукалівської сільської ради (а.с.20, 21), технічним паспортом на будинковолодіння (а.с.11-15). З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння, яке належало до колгоспного двору, позбавляє позивачку можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на 2/3 частини будинковолодіння з підстав належності 1/3 на праві спільної сумісної власності та 1/3 у порядку спадкування за законом після смерті батька, а за позивачем [PERSON] право власності на 1/3 частину на праві спільної сумісної власності. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.),

Outcome: approved