Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка 17 липня 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 28 квітня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину,\~сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин після народження дитини в 2013 році, а також, наголошуючи на тому, що причиною розпаду родини є різні погляди на життя та обов'язки, у зв'язку з чим виникали сварки, що призвело до того, що вони стали чужими людьми. Зазначила, що збереження сім'ї не можливе. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем та у зв'язку з крутним матеріальним становищем та необхідністю дбати про дитину стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини заробітної плати щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Про день час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно актового запису № 114, складеного 28 квітня 2012 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.11). Від шлюбу мають малолітню дитину\~- сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою (а.с.4,10). Позивач та відповідач втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Мешкають окремо з 2013 року, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин. При таких обставинах, суд вважає, що сім'я сторін існує формально і розпалася остаточно, примирення сторін є не можливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Також, згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 Сімейного Кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1,2\~ст.183 Сімейного Кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2\~ст.182 Сімейного Кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання малолітньої дитини в судовому порядку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною, тому що відповідач, будучи батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що в силу\~ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 487,20 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. за вимоги немайнового характеру на користь позивачки, який нею було сплачено при подачі позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved