Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.04.2018 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, син [PERSON] - [INFO] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, і останній не приймає участі в утриманні дитини. Син знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має можливість сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі 1900 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки на час розгляду справи відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 18.04.2018 року у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, а/з №115. Від спільного проживання у них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , який відповідно до довідки виконавчого комітету Нанківської сільської ради Хустського району № 274 від 04.06.2019 року, знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін, сина [PERSON] , [INFO] в сумі 1900 /одна тисяча дев`ятсот/ гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 гривень.

Outcome: approved