Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 12 А по вулиці Пшеничній в м. Кам`янське, Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.03.1993 року вона є власником будинку № 12 А по вулиці Пшеничній в м. Кам`янське. За вказаною адресою крім позивачки зареєстрований також відповідач [PERSON], який є її сином. Відповідач не проживає в зазначеному будинку з 2013 року, виїхав з будинку та повідомив, що переїжджає на постійне місце проживання до Російської Федерації, влаштувався на роботу, адреса його мешкання позивачу не відома. Позивачка мешкає у вказаному будинку одна, вона є пенсіонером за віком та не має можливості на невелику пенсію сплачувати комунальні послуги у повному обсязі, а реєстрація відповідача у будинку позбавляє можливості отримати субсидію на сплату житлово-комунальних послуг. Відповідач не проживає в будинку позивача з 2013 року, не сплачує комунальні послуги, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, чим створює для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, тому [PERSON] вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлений позов, пояснила, що відповідач добровільно залишив спірний будинок багато років тому, у будинку немає будь-яких речей відповідача, він не намагався вселитись та проживати у будинку; факт реєстрації у будинку відповідача створює для неї як власника перешкоди у користуванні будинком, пов`язані з оплатою комунальних послуг; в наданій суду письмовій заяві просить задовольнити позовні вимоги, закінчити розгляд справи без її участі, просить суд про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач ухиляється від явки до суду, наслідки ухвалення заочного рішення зрозумілі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, наведені позивачем, зазначили, що дійсно відповідач не проживає в будинку з 2013 року, в будинку мешкає позивачка; про наявність перешкод з боку позивача для проживання відповідача у будинку, спроби його вселитись свідкам не відомо. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.03.1993 року (арк.с. 9) позивачу на праві власності належить будинок № 12 А по вулиці Пшеничній в м. Кам`янське. Згідно довідки голови квартального комітету (арк.с. 10) в зазначеному будинку, крім позивачки, зареєстрований відповідач [PERSON], який, як вбачається з акту про непроживання від 08.08.2018 року (арк.с. 11) відповідач в зазначеному будинку фактично не проживає з 2013 року, не сплачує комунальні послуги, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, чим створює для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Факт непроживання відповідача у спірному будинку підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 319, 391 Цивільного кодексу України, позивач як власник вищезазначеного будинку має право розпорядження своєю власністю на свій розсуд: продати, подарувати, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.\~2\~ст.\~405\~ЦК України\~член сім'ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім'ї\~без поважних\~причин понад\~один рік,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ним і\~власником житла\~або законом. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved