Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивачка 18.08.2014р. звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь для утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], - аліменти в розмірі ? частки усіх видів доходів відповідача, але не менше прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, підтримала свої позовні вимоги. Відповідач, надавши суду заву про слухання справи за його відсутністю, надав суду письмові пояснення, якими не заперечував щодо предмету позову по суті, проте щодо об'єму позовних вимог, пояснив, що він отримує заробітну плату в розмірі 17000грн. і, оскільки, відповідно до законодавства України аліменти стягуються в розмірі, не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, погоджується сплачувати аліменти саме в такому розмірі, оскільки аліменти у розмірі прожиткового мінімуму не відповідають його доходам. Дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні юридичні факти та відповідні ним правовідносини: - сторони перебувають у шлюбі, що був зареєстрований 04.06.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис №69); - від цього шлюбу [INFO] народилася дитина: [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], вид. 10.05.2012року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №86); - згідно довідки виконкому Жовтневої сільської ради від 04.08.2014р., позивач [PERSON] проживає і зареєстрована у [ADDRESS], разом з нею проживає та зареєстрований, і перебуває на її утриманні - її син [PERSON],[INFO], проте, відповідно до ст.180 СК України, обидва з батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в разі навчання дитини на стаціонарному відділенні вищого закладу - до досягнення дитиною 23-х річного віку. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, але, як вбачається з матеріалів справи, сторони не домовилися про способи утримування дитини, та не представили суду довідки про місце роботи та доходи відповідача. Тому, на підставі ст.ст.182ч.2, 184 та 191 СК України, враховуючи, що суду не надано відомостей про те, що відповідач в змозі утримувати дитину аліментами в розмірі прожиткового мінімуму, що у 2014році складає для дитини до 6-ти років 1032грн., а для працездатних дорослих - 1218грн.; оскільки позивач, на його твердження, має щомісячний дохід у виді заробітної плати в розмірі 1700грн., інших відомостей суду не надано, суд дійшов висновку, що на підставі чинного законодавства України позов підлягає частковому задоволенню: в частині необхідності стягнення аліментів підлягає задоволенню, проте в частині розміру аліментів - необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки для утримання нею дитини - аліменти в розмірі 1 / 4 частини доходів відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно - починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.3ст.88 ЦПК України, необхідно вирішити питання щодо сплати судового збору, який при поданні позову за цією категорією справ не сплачується позивачем, - тому, оскільки позовні вимоги задоволені по суті в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60грн. судового збору.

Outcome: partial