Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.12.2005 року. Вказує, що у шлюбі у них народився син [PERSON]. На даний час син проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, а вона самостійно не може забезпечити потреби сина. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], року народження, розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги визнав. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частини його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.12.2005 року у відділі РАЦС Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6) Відповідач [PERSON] є батьком, а позивачка [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER].(а.с.7). Згідно довідки виданої виконкомом Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області №323 від 18.02.2019 року, виданій [PERSON] вбачається, що на її утриманні перебуває син [PERSON], [INFO].(а.с.8). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав. З огляду на вищевикладене розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина до досягнення ним повноліття, суд вважає аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved