Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка 15 .01. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 09 січня 2010 року по 22 червня 2012 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-СР № 118375). За рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2012 року, місце проживання доньки після розлучення визначено разом з позивачкою. В даний час дитина проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] має намір з травня по серпень 2014 року оздоровити дитину за кордоном, а саме в Туреччині, відпочити з донькою на березі моря, що має неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини. В звязку з тим, що для виїзду за кордон дитині необхідна нотаріально завірена згода її батька, який таку згоду надати відмовляється, виникла необхідність у зверненні до суду з відповідною позовною заявою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач позов не визнав та пояснив, що позивач не зверталась до нього з пропозицією дати відповідний дозвіл, але не проти виїзду дитини для оздоровлення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи в суд не зявився, причин не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до вимог ч. 2, 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження і - припиняється у момент її смерті. Конституція України (ст. 21) зазначає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Права і свободи людини і громадянина закріплені Конституцією України і не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. А тому суд приходить до висновку, що неповнолітня [PERSON], як громадянка України, має такі ж права, як і всі громадяни України, а її батько, не даючи дочці дозвіл на виїзд, фактично обмежує встановлене законом право на вільне пересування та вільний вибір місця проживання. Хоча, відповідно до вимог ст. 33 Конституції України, держава гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. До того ж конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені. Право на свободу пересування в тому числі і неповнолітніх, передбачено і ст. 313 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також суд вважає, що позивач діючи в інтересах неповнолітньої дитини, має право на вивіз її для оздоровлення за кордон без згоди батька [PERSON], [INFO], а також оформлення проїзного документа дитині виходячи виключно з інтересів дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial