Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: шлюб, зареєстрований 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 31 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвати; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 2200 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 06 червня 2009 року, в якому в них в подальшому народилось двоє дітей, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки, зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Крім того, відповідач відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний. У зв`язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами позивачки згоден. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області про що зроблено актовий запис №31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с.9); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 10). Згідно довідки Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області №2768/02-10 від 02 вересня 2021 року до складу сім`ї позивачки [PERSON] входять її діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до довідки ТОВ «Торговий Дім-Мустанг» №2522 від 14 вересня 2021 року, відповідач працює у ТОВ «Торговий Дім-Мустанг» з 23 листопада 2018 року по теперішній час на посаді начальника АЗС та отримує заробітну плату. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] існує лише формально та може бути розірвано, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Суд звертає увагу також на зміни в законодавстві України, що набрали чинності 09 липня 2017 року, та які мають на меті покращити захист права дітей на належне утримання (аліменти). Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно ч. 2 ст. 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений сторонами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Враховуючи викладене вище, наведені сторонами обставини, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 02 вересня 2021 року (а.с.2). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 02 вересня 2021 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року в розмірі 2270 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 908 гривень 00 копійок. Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного, 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved