Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2500,00 грн, щомісячно, починаючи з дати подання заяви та на період навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського, до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В обгрунтування позову зазначила, що вона є дочкою відповідача [PERSON] . На даний час вона закінчила перший курс навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я Горбачевського на підставі договору про надання освітньої послуги від 01.09.2019 року. Відповідно до умов договору навчання проводиться за рахунок бюджетних коштів, однак позивачка [PERSON] стипендії не має і час начання становить з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2025 рік. Позивачка оплачує кошти за проживання на оренду житла, оскільки для проживанн їй не надано гуртожитка, на харчування, придбання необхідної лутератури та інших речей для здобуття медичної вищої освіти, оскільки після досягнення її повноліття відповідач не надає жодних коштів на її утримання на час навчання. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, у випадку належного повідомлення сторони відповідача не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з?явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомленим належним чином; відзив на позов не подав, як і не подав жодних заяв по суті справи. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивачка [PERSON] , згідно свідоцтва про народження актовий запис № 31 є дочкою відповідача [PERSON] , крім того згідно з паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 08 вересня 2017 року органом 6111, [PERSON] станом на дату розгляду справи має повних 18 років та є повнолітньою особою. Як вбачається із довідки приватного вищого навчального закладу Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського №05/1-18/361 від 12.03.2020, [PERSON] навчається в даному закладі за спеціальністю «Медицина» на денній формі навчання, стипендія не нараховується, закінчує навчання в червні 2025 рік. Отже, позивачка [PERSON] є дочкою відповідача, а відповідач [PERSON] є її батьком, яка на даний час є повнолітньою і навчається на денній формі навчання у Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського. У зв`язку з чим несе витрати, пов`язані із таким навчанням (оплата за проживання, проїзд до місця навчання і до постійного місця проживання, придбання підручників і продуктів харчування), а тому потребує матеріальної допомоги. Судом також враховується той факт, що другий з батьків мати позивачки, надає в повному обсязі таку допомогу дитині і фактично одноособово несе батьківській обов`язки обох батьків, що є несправедливим стосовно неї. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що повнолітня [PERSON] . не може самостійно себе утримувати, оскільки навчається на денній формі навчання, заявлений позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2020року та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивачка. На підставі наведеного,

Outcome: approved