Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа Голопристанська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер їх син [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить зокрема трикімнатна квартира [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його діти (відповідачі) та батьки (позивачі). Позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідачів. [PERSON] подала до суду позов як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частку квартири. Позов мотивований тим, що перебувала в шлюбі з [PERSON] з 19.05.1984р. За час шлюбу вони придбали трикімнатну квартиру, що є предметом позову [PERSON] та [PERSON] З посиланням на ст.ст. 63,68,70 Сімейного кодексу України, ст.392 ЦК України просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON] уточнили позовні вимоги, які підтримали в судовому засіданні та просили визнати за ними право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] за кожним [PERSON], її представник [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримали в повному обсязі, наполягали на його задоволені, уточнені позовні вимоги [PERSON], [PERSON] визнали. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяву, якою позов [PERSON], [PERSON] визнали частково, в частині визнання за ними права власності по 1/8 частині спірної квартири, позов [PERSON] визнали повністю. Заслухавши позивачів, представників, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позови підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 19.05.1984р. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.11.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З матеріалів справи вбачається, що за час шлюбу подружжям було придбано квартиру [ADDRESS]. Зі змісту заявлених [PERSON] позовних вимог вбачається, що предметом позову є визнання права власності на ідеальну частку подружжя в спільному майні без його реального поділу. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON], як подружжям, за час шлюбу набуто у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яке відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя. На дане майно, відповідно до ст.63 СК України, подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а згідно ч.1 ст.70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При встановлених обставинах позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо позову [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, слід зазначити наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який є сином позивачів [PERSON], [PERSON] та батьком відповідачів [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі на частину квартири [ADDRESS], що належала померлому. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування не можуть через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. З огляду на те, що [PERSON] на час смерті належала 1/2 частина квартири [ADDRESS], право на спадкування його частини мають позивачі та відповідачі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] на 1/8 частину квартири [ADDRESS] на кожного підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved