Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності в ? частці за кожним на квартиру [ADDRESS] та на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS], в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивують тим, що вони є спадкоємцями майна померлого [INFO] року [PERSON], спадщину після померлого прийняли та оформили частину спадкового майна. Оскільки у власності померлого знаходилась квартира [ADDRESS] та житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS], але правовстановлюючі документи на дане майно втрачені, тому оформити майно в нотаріальному порядку вони не мають можливості. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав та просила суд постановити рішення про задоволення позову. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності на адресу суду не надходило, тому суд проводить заочний розгляд справи на підставі ст. 224 ЦПК України, представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями всього майна померлого [INFO] року батька [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи до майна померлого (а.с.54-120) У власності померлого [INFO] року батька [PERSON] знаходились квартира [ADDRESS] та на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS], що підтверджується копіями правовстановлюючих документів на дане майно та матеріалами спадкової справи (а.с. 10, 14-19) Відповідно до Постанов про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.10.2013 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] та на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 12,13). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтядень» від 1 липня 2004 року встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню доДержавного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4-1 цього Закону. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті. Як вбачається з матеріалів спадкової справи та копій правовстановлюючих документів на нерухоме майно належне спадкодавцеві - право власності на квартиру [ADDRESS] та на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS] виникли у [PERSON] у відповідно до чинного на час виникнення таких прав законодавства. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких підстав, суд вважає, що в порядку спадкування за законом необхідно за позивачем визнати за право власності на вищевказану квартиру [ADDRESS] та на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS] оскільки дублікати правовстановлюючих документів позивачі отримати не має можливості, а отже і не має іншої, ніж в судовому порядку, можливості на оформлення спадкових прав на вказане нерухоме майно. Отже, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved