Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вимогами про визнання недійсним договору іпотеки від 20 березня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 623, через його невідповідність діючому цивільному законодавству. В судовому засіданні представник позивачів вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач - приватний нотаріус Київського районного нотаріального округу [PERSON], у вирішені справи поклався на думку суду. Представник відповідача - комерційного банку, заперечував проти вимог позову, вважаючи їх без підставними. Треті особи в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину, є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Крім того, якщо одна із сторін заперечує дійсність правочину на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Вимоги до іпотеки визначені положеннями Закону України «Про іпотеку», при цьому положеннями ст.38 визначені положення щодо умов та порядку реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. У відповідності до положень ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. При цьому, положення ст.ст.30 та 41 Конституції України гарантують недоторканість житла та неможливості протиправного позбавлення права власності, яке є непорушним. Як вбачається з положень постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 6.11.2009 року, згідно з положеннями ст.ст.4,10, 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно дот Конституції України та Цивільного Кодексу, в тому числі, моральним засадам суспільства. У відповідності до договору іпотеки між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] та [PERSON] від 20 березня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 623, положеннями п.6.4 передбачене, у разі порушення боргового зобов'язання, здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Предметом іпотеки визначені земельна ділянка по [ADDRESS] та розташований на ній будинок площею 365,9 кв.м., в тому числі житловою площею 159,1 кв.м. Правочин був укладений на забезпечення вимоги відповідача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/0001/81/2089 від 12 грудня 2006 року між банківською установою та позивачами по зазначеній цивільній справі. У відповідності до виконавчого напису третьої особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 15 березня 2013 року, за реєстровим № 1943, запропоновано звернення стягнення на нерухомість позивачів - земельну ділянку по [ADDRESS] та розташований на ній будинок площею 365,9 кв.м., в тому числі житловою площею 159,1 кв.м. Разом з тим, рішення про звернення стягнення на майно (земельну ділянку та розташований на ній будинок) позивачів було прийнято Васильківським міськрайонним судом ще 3 серпня 2011 року по цивільній справі № 2-1417/11. Таким чином, суд вважає, що зазначення в умовах правочину - договору іпотеки положень про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса суперечить Конституції України. Підстав для визнання недійсним всього договору іпотеки суд не вбачає. Ухвалюючи відповідне судове рішення, суд також враховує певну пропозицію з цього правового питання за аналогічними цивільними справами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. На підставі викладеного,

Outcome: partial