Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

позивачі звернулися до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним договору поруки, покликаючись на те, що 28 серпня 2007 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Торговий дім «Софі» укладено генеральну угоду №01/к/07, згідно якої було укладено кредитний договір №НКЛ 35/08 від 22 липня 2008 року. 22 липня 2008 року нібито між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №НКЛ 35/08-ДП-1 та з [PERSON] договір поруки №НКЛ 35/08-ДП-3, згідно яких вони поручаються перед банком за виконання зобовязань ТзОВ «Торговий дім «Софі», однак договору поруки вони не підписували. Просять визнати недійсними договори поруки №НКЛ 35/08-ДП-1 від 22 липня 2008 року та №НКЛ 35/08-ДП-3 від 22 липня 2008 року. Позивачі за зустрічним позовом у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять зустрічний позов задовольнити, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. У судове засідання представник відповідача та представник третьої особи не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зустрічну позовну заяву слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що згідно договору поруки №НКЛ 35/08-ДП-1 від 22 липня 2008 року [PERSON] поручився перед ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» за виконання зобовязань ТзОВ «Торговий дім «Софі» за кредитним договором №НКЛ 35/08 від 22 липня 2008 року. /т. 1 а.с. 16/ У відповідності до договору поруки №НКЛ 35/08-ДП-3 від 22 липня 2008 року [PERSON] поручилася перед ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» за виконання зобовязань ТзОВ «Торговий дім «Софі» за кредитним договором №НКЛ 35/08 від 22 липня 2008 року. /т. 1 а.с. 18/ Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №1906 від 17 серпня 2010 року підпис від імені [PERSON], розташований в графі «Поручитель» перед прізвищем «[PERSON]Д.» на договорі поруки № НКЛ 35/08-ДП-1 від 22 липня 2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою, підпис від імені [PERSON], розташований в графі «Поручитель» перед прізвищем «[PERSON]Р.» на договорі поруки № НКЛ 35/08-ДП-3 від 22 липня 2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою /т. 1 а.с. 114-119/ У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну абоприпинення цивільних прав та обов'язків. А також, ч. 3,5 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Враховуючи наведене, суд вважає, що договір поруки № НКЛ 35/08-ДП-1 від 22 липня 2008 року та № НКЛ 35/08-ДП-3 від 22 липня 2008 року слід визнати недійсними, оскільки [PERSON] та [PERSON] не підписували даних договорів, а тому було відсутнє їх волевиявлення щодо укладення таких договорів. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved