Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому, з усіма уточненнями, просять стягнути солідарно з Департаменту управління міського господарства Ужгородської міської ради та Комунального підприємства «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 8» заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а саме: - [PERSON] просить стягнути заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 81 480,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн.; а також понесені судові витрати у розмірі 1054,00 грн.; - [PERSON] - матеріальну шкоду у розмірі 27 472,80 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.; а також понесені судові витрати у розмірі 515,00 грн.; - [PERSON] - матеріальну шкоду у розмірі 12 720,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.; а також понесені судові витрати у розмірі 458,80 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 червня 2013 року внаслідок падіння дерева у дворі будинків [ADDRESS] [ADDRESS] пошкоджено належні їм автомобілі, внаслідок чого їм було спричинено матеріальну та моральну шкоду. На думку позивачів, Департамент неналежно виконував свої повноваження, а саме не реагував на звернення балансоутримувача щодо необхідності видалення дерева та не надав ордер на його видалення, а КП «ЖРЕР № 8», як балансоутримувач, не вчиняв необхідних та своєчасних заходів для належного догляду за зеленими насадженнями та для утримання прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , а відтак мають солідарно нести відповідальність по відшкодуванню завданої шкоди. Моральна шкода позивачів полягає у моральних переживаннях, поганому самопочутті, у порушенні звичного ритму життя та планів, у незручностях, пов`язаних з перебуванням транспортних засобів на вимушеному ремонті. 25.12.2013 - Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області (далі - судом) відкрито провадження по справі. 22.01.2014 - судом залучено до участі у справі КП «ЖРЕР № 8» в якості співвідповідача. 19.02.2014 - судом ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на користь [PERSON] 81 480,00 грн. спричиненої матеріальної шкоди, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1044,20 грн. Стягнуто з Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на користь [PERSON] 27 472,80 грн. спричиненої матеріальної шкоди, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 504,40 грн. Стягнуто з Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на користь [PERSON] 12 720,00 грн. спричиненої матеріальної шкоди, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 458,40 грн. судових витрат. 14.04.2014 - Апеляційним судом Закарпатської області за наслідками розгляду апеляційної скарги Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради постановлено ухвалу, якою рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 19.02.2014 залишено без змін. 05.05.2014 - Апеляційним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалі апеляційного суду від 14.04.2014, допущеної в написанні по батькові одного з позивачів. 13.06.2014 - Департаментом міського господарства на виконання Ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 14.04.2014 виплачено: [PERSON] 29 977,20 грн. згідно з виконавчим листом № 308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 28 (№ 63115221) від 29.07.2014; [PERSON] 4046,89 грн. згідно з виконавчим листом № 308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 34 (№ 63154610) від 31.07.2014; [PERSON] 11 131,51 грн. згідно з виконавчим листом № 308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 35 (№ 63174531) від 01.08.2014; [PERSON] 14 501,40 грн. згідно з виконавчим листом № 308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 32 (№ 63142582) від 30.07.2014; [PERSON] 50 000,00 грн. згідно з виконавчим листом № 308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 31 (№ 63136398) від 30.07.2014; [PERSON] 20 022,80 грн. згідно з виконавчим листом № 308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 28/1 (№ 63117920) від 29.07.2014. 29.10.2014 - Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за наслідками розгляду касаційної скарги Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради - рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2014 та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 14.04.2014 - скасовано; справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Суд касаційної інстанції у своїй ухвалі вказав, що не звернув увагу та не надав оцінки запереченням Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради Закарпатської області про відсутність їх вини у спричиненні позивачам шкоди, що зелений фонд утримується балансоутримувачем або власником, а Департамент не є ані балансоутримувачем, ані власником зелених насаджень на території, де відбулося падіння дерева. Окрім того, судом було залишено поза увагою той факт, що рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.07.2012 № 217, яким встановлено, що відповідальність за утримання зелених насаджень прибудинкових територій покладається на житлово-експлуатаційні підприємства, є чинним у встановленому законом порядку не скасовано. Також, судом першої інстанції залишено поза увагою, що затвердження Акту № 161 від 31.10.2012 по обстеженню зелених насаджень, що підлягають видаленню (кронуванню) Ужгородської міської ради Закарпатської області є підставою для вчинення вказаних в акті дій балансоутримувачем КП «ЖРЕР № 8», проте останній таких дій не вчинив, у зв`язку з чим не виконав свої повноваження. Відповідно до ч. 5 ст. 411 ЦПК України, висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. 26.03.2015 - Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачів у судове засідання. 21.07.2016 - Апеляційним судом Закарпатської області за наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON] постановлено ухвалу, якою скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2015; справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. 15.11.2016 - Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачів у судове засідання. 06.12.2016 - Апеляційним судом Закарпатської області за наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON] постановлено ухвалу, якою скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2016; справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. 02.10.2019 - Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про зупинення провадження по справі до вирішення питання про відвід судді. 13.11.2019 - Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід судді. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи був завчасно і належним чином повідомлений. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи була завчасно і належним чином повідомлена. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи був завчасно і належним чином повідомлений. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Департаменту управління міського господарства Ужгородської міської ради (далі - Департамент) з`явився, надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях проти позову. Просив відмовити у задоволенні позову. У поданих запереченнях проти позовних вимог, Департамент вказує на відсутність їх вини у спричиненні позивачам шкоди, зокрема з тих підстав, що зелений фонд утримується балансоутримувачем або власником, а Департамент не є ані балансоутримувачем, ані власником зелених насаджень на території, де відбулося падіння дерева. Рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.07.2012 №217, яким встановлено, що відповідальність за утримання зелених насаджень прибудинкових територій покладається на житлово-експлуатаційні підприємства, є чинним у встановленому законом порядку не скасовано. Окрім того, зауважує, що позивач [PERSON] є користувачем, а не власником транспортного засобу «Skoda Octavia Tour 1.9 TDI», номерний знак « [NUMBER] » (право власності належить гр. [PERSON] ). Згідно з наданою позивачу довіреністю, єдине майнове право, котрим він наділений це укладення договору про відшкодування заподіяної шкоди в разі ДТП. Однак, в даному випадку, автомобіль отримав пошкодження під час стоянки, а не ДТП (згідно з визначенням п. 1.10 Правил дорожнього руху). З огляду на наведене, оскільки позивач [PERSON] не має права, навіть розпоряджатися згаданим автомобілем, права заявляти вимогу про відшкодування йому шкоди не має. А тому, заявлені ним вимоги підлягають залишенню без задоволення в повному обсязі. Окрім наведеного, вказує на порушення позивачами правил дорожнього руху, оскільки, припаркувавши свої транспортні засоби в місці, не відведеному для тривалої стоянки автомобілів, та самостійно обравши місце під деревом, зазнали матеріальної шкоди внаслідок порушення правил дорожнього руху та своєї необачності, а тому, в даному випадку вина господарюючих суб`єктів відсутня. При цьому, посилається на Постанову Вищого господарського суду України від 13.09.2016 по справі № 910/30089/15. У судове засідання представник відповідача Комунального підприємства «Житловий ремонтно-експлуатаційний район № 8» з`явився, надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях проти позову. Просив відмовити у задоволенні позову. У своїх запереченнях проти позовних вимог, КП «ЖРЕР № 8» вказує, що позовні вимоги є безпідставними, зокрема з тих підстав, що КП «ЖРЕР № 8» не мало права та повноважень щодо здійснення видалення та кронування дерева, яке впало на автомобілі позивачів, а відтак не може нести відповідальність по відшкодуванню завданої їм шкоди. В даному випадку, компетентними органами місцевого самоврядування - Ужгородською міською радою не було визначено вказані положення у посадовій інструкції Директора підприємства житлового господарства та не передбачено у нормативних актах про формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд на прибудинкових територіях і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, директор КП «ЖРЕР № 8» [PERSON] не міг та не мав право виконати обов`язки по видаленню та кронуванню зелених насаджень на території ввіреного йому підприємства, оскільки це не входило до його службових обов`язків. Саме в діях Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради вбачаються ознаки дій і бездіяльності, що призвели до матеріальної і моральної шкоди позивачів. Окрім того, посилається на Постанову від 20.01.2014 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013070030002499 за ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України, та встановлені в ній фактичні обставини, в якій констатовано відсутність вини директора «ЖРЕР № 8» у спричиненні матеріальної і моральної шкоди позивачів. Окрім того, посилаючись на висновки Верховного Суду, зроблені у постанові від 04.09.2019 по справі № 200/22129/16-ц, зауважив, що до обов`язку підприємств, які надають послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, не входить слідкування за станом зелених насаджень. Також, представник КП «ЖРЕР № 8» наголосив, що, наразі предмет спору у вказаній справі відсутній, оскільки Департаментом управління міського господарства Ужгородської міської ради завдана позивачам шкода відшкодована у повному обсязі. З огляду на що, просив закрити провадження по справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, 19 червня 2013 року внаслідок падіння дерева у дворі будинків [ADDRESS] [ADDRESS] було пошкоджено автомобілі: «Skoda Octavia Tour 1.9 TDI», номерний знак « [NUMBER] »; «Daewoo Matiz 0.8І», номерний знак « [NUMBER] »; «ГАЗ-2705», номерний знак « [NUMBER] ». Відповідно до Акту від 19.06.13, складеного КП ЖРЕР № 8, комісією в складі гол.інженера КП «ЖРЕР № 8» [PERSON] , майстрів [PERSON] , [PERSON] складено акт про те, що 19.06.13 близько 19:30 год. в дворі буд. №78-74 по вул. Грушевського впала стара величезна верба (високий стовбур) на автомашини в кількості 4 шт., які належать мешканцям буд. [ADDRESS] та [ADDRESS] , а саме: [PERSON] ( [PERSON] , стального кольору, 2008 р., ДНЗ [NUMBER] ), [PERSON] (Део-Матіс, голубого кольору, 2003 р., ДНЗ [NUMBER] ), [PERSON] (ГАЗ-2705, білого кольору, ДНЗ [NUMBER] ), [PERSON] (Мерседес 124-Е, ДНЗ [NUMBER] ). У примітці до вказаного акту вказано, що КП «ЖРЕР № 8» письмово неодноразово звертався в Департамент міського господарства про аварійні дерева мікрорайону КП «ЖРЕР № 8», в тому числі і по [ADDRESS] Як встановлено судом, позивач [PERSON] користується транспортним засобом «Skoda Octavia Tour 1.9 TDI», номерний знак « [NUMBER] » на підставі Довіреності від 11.03.2010, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Мойсюк-Торохтіною І.І., зареєстрованої в реєстрі за № 238 ВММ №502455. Згідно з Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САА 425592, виданим Ужгородським ВРЕР ВДАІ ГУМВС України в Закарпатській області, транспортний засіб «Skoda Octavia Tour 1.9 TDI», номерний знак « [NUMBER] », належить гр. [PERSON] . Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються: фототаблицею № 1, а також Звітом № 08/07/13 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, затвердженим ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ», відповідно до якого матеріальні збитки, завдані власнику ТЗ внаслідок його пошкодження з урахуванням ПДВ («Skoda Octavia Tour 1.9 TDI», номерний знак « [NUMBER] ») складають 85 763,64 грн. Як встановлено судом, позивачу [PERSON] транспортний засіб «Daewoo Matiz 0.8І», номерний знак « [NUMBER] » належить на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданим РЕВ Ужгородського МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області. Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються: фототаблицею № 2; Звітом № 07/07/13 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, затвердженим ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» відповідно до якого матеріальні збитки, завдані власнику ТЗ (гр. [PERSON] ) внаслідок його пошкодження з урахуванням ПДВ («Daewoo Matiz 0.8І», номерний знак « [NUMBER] ») складають 35 029,55 грн.; Актом виконаних робіт (послуг) № 76 від 07.12.2013 відповідно до якого загальна вартість виконаних робіт по ремонту автомобіля склав 25 254,80 грн. Факт заподіяння моральної шкоди підтверджується Довідкою № 572 від 02.07.2013, виданою Ужгородською міською поліклінікою, [PERSON] в період з 20.06.13-25.06.13 відповідно до якої вона знаходилася під наглядом лікувального закладу (судинно-неврологічного УМП) з діагнозом ситуаційна реакція, вегето-судинна дистонія. Як встановлено судом, позивачу [PERSON] транспортний засіб «ГАЗ-2705», номерний знак « [NUMBER] » належить на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданим Ужгородським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області. Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються: фототаблицею № 3; Звітом № 25/07/13 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, затвердженим ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» відповідно до якого матеріальні збитки, завдані власнику ТЗ (гр. [PERSON] ) внаслідок його пошкодження з урахуванням ПДВ («ГАЗ-2705», номерний знак « [NUMBER] ») складають 9 852,70 грн. Витрати на проведення ремонтних робіт по відновленню автомобіля підтверджуються: Накладною № 398 від 12.12.2013, Рахунок-заказом №99 від 12.12.2013, Розрахунковими квитанціями, копії яких наявні в матеріалах справи. Судом також встановлено, що сторонами не оспорюється розмір завданих матеріальних збитків. З наявних у матеріалах справи: Висновків по зверненню гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 26.06.2013, затвердженим Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області; Заяви гр. [PERSON] від 25.10.2013; Листа Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області за вих. №35/40469 від 03.12.13, Постанови про закриття кримінального провадження від 20.01.2014 - судом встановлено, що за вказаним фактом проводилося досудове розслідування, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12013070030002499 від 10.07.2013 за фактом службової недбалості, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях директора КП «ЖРЕР-8» гр. [PERSON] та посадових осіб Ужгородської міської ради складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. Судом також встановлено наступне. Згідно з Розпорядженням міського голови № 217 від 25.07.2012 «Про утримання зелених насаджень прибудинкових територій», з метою забезпечення належного утримання зелених насаджень прибудинкових територій міста відповідальність за утримання дерев, клумб, зелених майданчиків прибудинкових територій покладено на житлово-експлуатаційні підприємства. Усі роботи по ремонту зелених насаджень на територіях, закріплених за підприємствами, проводити силами і коштами цих підприємств, або на договірних засадах спеціалізованими підприємствами. Згідно з Рішенням ІІ сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 23.11.2010 № 23, затверджено типову форму статуту комунального підприємства Ужгородської міської ради згідно з додатком 1 та типову форму контракту, який укладається з керівником комунального підприємства Ужгородської міської ради згідно з додатком 2. Як встановлено судом з Контракту з керівником підприємства, що є у власності міста Ужгорода від 19.11.2010, Додаткової Угоди № 1 до нього, Розпорядження Міського голови № 423 від 17.11.11, Посадової інструкції Директора підприємства житлового господарства, [PERSON] обіймав посаду директора КП «ЖРЕР № 8» в період 19.11.2010-18.11.2014. Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 135 від 20.04.11 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді», визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідно закріплених районів такі підприємства - КП «ЖРЕР № 8» - район № 6 . Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 11 від 18.01.12 «Про обслуговування житлового фонду», встановлено, що до складу прибудинкової території багатоквартирних житлових будинків входять: мощення навколо житлового будинку; смуга вздовж стін житлового будинку, проїзди, тротуар та смуга вздовж фасаду без входів, яка забезпечує проїзд пожежних машин; майданчики, які розраховані на обслуговування мешканців тільки цього будинку, зокрема для відпочинку біля входів в житловий будинок, дитячі та спортивні майданчики, а також озеленені території, пішохідні доріжки, що з`єднують вказані майданчики між собою; газони, квітники, клумби; майданчики для господарських споруд та будівель, що розраховані для обслуговування мешканців тільки цього будинку; майданчик для паркування автомобілів, в`їзди та виїзди з підземних гаражів. Згідно з Додатком до рішення виконкому від 18.01.12 № 11 «Схема розподілу житлового фонду на райони», до району № 6 відноситься, зокрема, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Згідно з Листом КП «ЖРЕР № 8» за вих. № 175 від 03.05.2012, адресованим Директору Департаменту міського господарства, мешканці будинку [ADDRESS] з приводу зрізання дерев у межах прибудинкової території (за будинком) до підприємства не зверталися. Після комісійного обстеження, сухих та аварійних дерев, які би потребували зрізки, за будинком [ADDRESS] не виявлено. Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 480 від 19.12.12 «Про погодження акту проведення первинної технічної інвентаризації», погоджено акт проведення первинної технічної інвентаризації прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків, що знаходяться на обслуговуванні житлово-експлуатаційних підприємств міста. Так, згідно з вказаним актом, прибудинкові території по [ADDRESS] [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ) знаходяться на обслуговуванні КП «ЖРЕР № 8». Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 431 від 16.11.11 «Про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-експлуатаційними підприємствами м. Ужгорода» та доданих до нього Додатків, на прибудинкових територіях двірник виконує догляд за зеленими насадженнями у весняно-осінній період. Таким чином, судом встановлено, що КП «ЖРЕР № 8» є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, зокрема по [ADDRESS] (де відбулося падіння дерева) та несе відповідальність за утримання дерев на таких. Розпорядження міського голови № 217 від 25.07.2012 «Про утримання зелених насаджень прибудинкових територій» є чинним, у встановленому законом порядку не скасовано. Судом також встановлено, що КП «ЖРЕР № 8» зверталося із відповідними Листами за вих. № 140 від 05.04.2011, № 531 від 06.09.2011, № 86 від 20.03.2012, № 197 від 17.05.2012, №237 від 19.06.2012, № 107 від 15.11.2012, на адресу начальника ГУМГ, в.о. начальника управління житлового господарства, директора Департаменту міського господарства, начальника відділу благоустрою, в яких просило посприяти у вирішенні проблеми по зрізанню аварійних, напівсухих та сухих дерев, які знаходяться на території підприємства, зокрема по [ADDRESS] дворі)- 1 старої сухої верби, яка загрожує життю людей та є ймовірність пошкодження автотранспорту. Щодо наявних у матеріалах справи: Листа Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради №М-1241/24-07 від 18.03.2013; Листа КП «ЖРЕР № 8» за вих. № 090 від 28.03.2013; Листа Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради № М-12н1/24-07 від 2.04.13; Листа Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради №М-156/01-8 від 11.04.12; Заяви від 21.11.2012 гр. [PERSON] - то такі стосуються проведення робіт по зрізу двох дерев (алича) за адресою: [ADDRESS] ). Вказаними доказами спростовуються твердження представника відповідача щодо відсутності повноважень на видалення та кронування дерев. Згідно з розділом 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила) з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. При цьому під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі) (п. 9.1.11 Правил). Згідно з Актом № 161 обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 31.10.2012, затвердженим Директором ДМГ, на внутріквартальній території КП «ЖРЕР № 8» підлягають видаленню зелені насадження, зокрема, верба, віком 30-35 років, діаметр стовбура - 65, у кількості - 1 штука, підлягає кронуванню; примітки: Грушевського, 76-78; крона розгалужена, пристигле. Зобов`язано внутріквартальну територію КП «ЖРЕР № 8» надати погодження на проведення робіт. Роботи провести за власний кошт житлово-експлуатаційної організації із залученням спецтехніки. Згідно з п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» від 01.08.2006 № 1045, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку. Затвердження вищевказаного Акту Ужгородської міської ради Закарпатської області є підставою для вчинення вказаних в акті дій балансоутримувачем КП «ЖРЕР № 8», проте останній таких дій не вчинив, у зв`язку з чим не виконав свої повноваження. Згідно з Листом Закарпатського обласного центру з гідрометеорології за вих. №26-50/930 від 25.06.2013, за даними спостережень авіаметеорологічної станції Ужгород (цивільна), 19 червня 2013 року в м. Ужгород в період з 19:00 до 20:00 за к.ч. були такі погодні умови: спостерігалася ясна сонячна погода; температура повітря сягала 29 градусів тепла; вітер північно-східний, швидкість вітру 3 м/с; опадів не було; атмосферний тиск 752 мм; вологість повітря 48%; атмосферних явищ не було. Відтак, спростовується можливість падіння дерева на автомобілі позивачів внаслідок несприятливих погодних умов. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON] , представник Департаменту посилався на те, що позивач не є власником пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia Tour 1.9 TDI», номерний знак « [NUMBER] », а тому не має право на відшкодування завданої шкоди. Вказані заперечення не є обґрунтованими з наступних підстав. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03.12.2014 у справі № 6-183цс14. Чинне законодавство не встановлює обов`язку укладання між власником та користувачем транспортного засобу письмових договорів або передання довіреності на таке користування, а отже [PERSON] , який правомірно користується автомобілем «Skoda Octavia Tour 1.9 TDI», номерний знак « [NUMBER] », має право на відшкодування заподіяних пошкодженням автомобіля збитків. Вказане відповідає правовому висновку, висловленому у Постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 554/2432/15-ц. Щодо посилань представника відповідача на порушення позивачами правил дорожнього руху (далі - ПДР), то такі є незмістовними, представником не вказується, які саме норми ПДР було порушено та чим вони підтверджуються. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження наведеного, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення/постанови про притягнення до адміністративної відповідальності/схеми огляду місця події представником відповідача не надано. З огляду на що, на даний момент встановити наявність порушення ПДР позивачами не надається можливим. Окрім того, ПДР України не визначають поняття «тривалої стоянки», наявне тільки визначення поняття «стоянки» під яким розуміється припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу. Пунктом 15 ПДР України врегульовано правила зупинки і стоянки транспортного засобу, дія яких не пов`язана з часом чи тривалістю такої стоянки. З огляду на наведене, доводи представника відповідача про те, що шкода позивачам була заподіяна внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху в частині порядку паркування не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами, а відтак не приймаються судом до уваги. Щодо наданих представником відповідача Рішень Апеляційного суду Закарпатської області від 30.09.2009 та Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2009, то такі не доводять та не спростовують обставин, що відносяться до предмету доказування по даній справі, відтак не відповідають вимогам належності, достатності, достовірності, та не приймаються судом до уваги. За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої вказаної статті, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно з п. 9 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Положеннями ст. 25, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Відповідно до п. 3.2 Правил, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Пунктом 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідальність за шкоду, завдану позивачам падінням дерева несе саме КП «ЖРЕР № 8». В ході розгляду справи Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради доведено належними і допустимими доказами, що шкоду позивачам завдано не з її вини. З огляду на що, відповідальність по відшкодуванню такої на нього покладена бути не може. Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, здійснив всі необхідні дії, визначені законодавством, які передбачені для видалення зелених насаджень. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіяні. Так як належне позивачам майно (транспортні засоби) було пошкоджено, що завдало їм душевних страждань, а також спричинило значні вимушені зміни та незручності в житті позивачів, порушили їх звичний ритм життя, змусили позивачів докладати додаткових зусиль для організації свого життя, та водночас враховуючи співмірність моральної шкоди із заподіяною позивачам майновою шкодою, суд вважає, що з урахуванням принципів розумності і справедливості слід визначити моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі, то у його задоволенні слід відмовити з огляду на наступне. Як встановлено судом, Департаментом міського господарства дійсно виплачено: [PERSON] 29 977,20 грн. згідно з виконавчим листом №308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 28 (№63115221) від 29.07.2014; [PERSON] 4046,89 грн. згідно з виконавчим листом №308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 34 (№63154610) від 31.07.2014; [PERSON] 11 131,51 грн. згідно з виконавчим листом №308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 35 (№63174531) від 01.08.2014; [PERSON] 14 501,40 грн. згідно з виконавчим листом №308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 32 (№63142582) від 30.07.2014; [PERSON] 50 000,00 грн. згідно з виконавчим листом №308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 31 (№63136398) від 30.07.2014; [PERSON] 20 022,80 грн. згідно з виконавчим листом №308/22492/13-ц від 13.06.14, що підтверджується копією Меморіального ордеру № 28/1 (№63117920) від 29.07.2014. Вказані виплати здійснено Департаментом міського господарства не у добровільному порядку, а на виконання Ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 14.04.2014, якою залишено в силі рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 19.02.2014 про стягнення вказаних коштів. Як вже зазначалося вище, 29.10.2014 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за наслідками розгляду касаційної скарги Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради - рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2014 та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 14.04.2014 - скасовано; справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відтак, за наявності випадків, передбачених ч. 2 ст. 444 ЦПК України, Департамент міського господарства може мати право на поворот виконання рішення. З огляду на наведене, твердження представника відповідача про відсутність предмета спору не знаходить свого підтвердження. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача КП «ЖРЕР № 8» слід стягнути: на користь [PERSON] 81 480,00 грн. спричиненої матеріальної шкоди, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1044,20 грн. судових витрат; на користь [PERSON] 27 472,80 грн. спричиненої матеріальної шкоди, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 504,40 грн. судових витрат; на користь [PERSON] 12 720,00 грн. спричиненої матеріальної шкоди, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 458,40 грн. судових витрат. У задоволенні позовних вимог до Департаменту управління міського господарства Ужгородської міської ради слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial