Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою у якій прохали суд встановити факт їх постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер 06.02.2006 року, за адресою: [ADDRESS]. Визнати за ними по Ѕ частини земельної ділянку площею 3,60 га, кадастровий номер 6324683500:03:003:0005, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №782517, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 06.02.2006 року В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачі зазначили, що 06.02.2006 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на спірну земельну ділянку, яку вони фактично прийняли, оскільки на час смерті батько проживав з ними за адресою: [ADDRESS]. В передбачений законом строк до нотаріальної контори не зверталися. Однак, на теперішній час звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва їм відмовлено у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючих документів та тим, що відсутні докази прийняття спадщини (а.с.5-8) Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 25.09.2017 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі (а.с.25). Ухвалою Печенізького районного суду від 09.01.2018 року за клопотання позивачки [PERSON] витребувано наступні докази: з Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області та приватного нотаріусу Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] інформацію щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 06.02.20006 року, звернення спадкоємців із заявами про прийняття або відмови від прийняття спадщини. У разі наявності спадкової справи надати суду її копію для огляду в судовому засіданні; з відділу у Печенізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо наявності реєстрації права власності земельної ділянки площею 3,60 га, кадастровий номер 6324683500:03:003:0005, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області. У разі наявності реєстрації права власності надати суду засвідчені копії правовстановлюючих документів, зокрема, державного акту на землю, витягу з поземельної книги, витягу з книги записів, де міститься запис про здійснення реєстрації державного акту на право власності на спірну земельну ділянку; у Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області довідку про місце реєстрації [PERSON], який помер 06.02.2006 року станом на день його смерті (а.с. 47). 26.02.2018 року позивачі подали уточнену позовну заяву, в якій прохали суд встановити факт їх постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер 06.02.2006 року, за адресою: Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. Степна,2\\1. Визнати за ними по Ѕ частини земельної ділянки площею 3,60 га, кадастровий номер 6324683500:03:003:0005, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №782517, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 06.02.2006 року. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачі зазначили, що 06.02.2006 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на спірну земельну ділянку, яку вони фактично прийняли, оскільки на час смерті батька проживали з ним за адресою: Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. Степна,2\\1. В передбачений законом строк до нотаріальної контори не зверталися. Однак, на теперішній час звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва їм відмовлено у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючих документів та тим, що відсутні докази прийняття спадщини (а.с.72-73). Позивачі та їх представник в судове засідання зявилися, уточненні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в уточненій позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. За результатами розгляду справи прохав ухвалити рішення, яке буде відповідати чинному законодавству України ( а.с. 31) Суд, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.02.2006 року помер [PERSON] у віці 43 років, місце смерті: Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] № І-ВЛ № 061095, видане Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області 09.02.2006 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,60 га, кадастровий номер 6324683500:03:003:0005, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №782517, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 343 ( а.с. 60-64). За життя [PERSON] заповіт не склав, тому спадкоємцями на майно померлого за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є його доньки: [PERSON], [INFO] (а.с. 15) та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), [INFO] (а.с.16,17). Місцем реєстрації та проживання [PERSON] на час відкриття спадщини є: Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. Степна,2\\1. Зазначений факт підтверджується: довідкою № 812, виданою виконкомом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області (а.с.22), листом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області № 06 від 22.01.2018 року (а.с.49); випискою з будинкової книги (а.с.50-53); показаннями [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні у якості свідків. Зареєстроване місце проживання позивачів, які є спадкоємцями померлого [PERSON]: [PERSON], [INFO] та [PERSON], на час відкриття спадщини, є: [ADDRESS]. Зазначений факт підтверджується: довідками № 147 та 149, виданими 05.02.2018 року виконкомом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області (а.с. 66,68). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що на час смерті [PERSON], який все своє життя проживав за адресою:[INFO] проживали його доньки: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктами 3.21, 3.22 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Зазначені положення були закріплені в п. 211 Розділу 22 «Видача свідоцтва про право на спадщину» Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20\\5 від 03.03.2004 року (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин). Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі № 24-753\\0\\4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як вище зазначалось, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO].(а.с.22, 49, 50-53). Зареєстроване місце проживання спадкоємців: [PERSON], [INFO] та [PERSON], на час відкриття спадщини, є: [ADDRESS].(а.с. 66,68). Тобто, місце проживання позивачів на день смерті їх батька було зареєстровано не за однією адресою зі спадкодавцем. Доказів щодо наявності у позивачів оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, квитанцій про сплату земельного податку після смерті спадкодавця, тощо, які б підтверджували дії позивачів, як спадкоємців щодо прийняття спадщини відповідно до ч. 2 ст.1268 ЦК України, в порушення вимог ст. 81 ЦПК, не надано. Крім того, суд зазначає, що під час розгляду даної цивільної справи позивачі змінювали позовні вимоги в частині встановлення факту проживання останніх зі спадкодавцем на час його смерті. Так, при подачі первісного позову, позивачі обґрунтовували свої вимоги тим, що вони відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину, оскільки на час смерті спадкодавець проживав разом з ними за їх місцем проживання, тобто в [ADDRESS] (а.с.5-8). А після надходження документів, що були витребуванні судом за клопотанням позивачів, зокрема, листа Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області № 06 від 22.01.2018 року (а.с.49) та доданої до нього виписки з будинкової книги (а.с.50-53), що підтверджують факт зареєстрованого місця проживання спадкодавця на час його смерті, 26.02.2018 року позивачі подали уточнену позовну заяву, в якій прохали суд встановити факт їх постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, не за їх зареєстрованим місцем проживання, а за зареєстрованим місцем проживання померлого: Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. Степна,2\\1 (а.с. 72-73). Зазначені дії позивачів суд розцінює критично та ставить під сумніви наданні ними в судовому засіданні пояснення та пояснення їх представника в обґрунтування уточнених позовних вимог. Показання свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані за клопотанням позивачів, в частині проживання останніх із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті, суд визнає не достатніми доказами, оскільки у своїй сукупності з іншим доказами вони не дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування, зокрема, саме постійного місця проживання, а не перебування позивачів на час смерті [PERSON], як спадкодавця за його адресою проживання. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання позивачів на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON], померлим 06.02.2006 року, за адресою: Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. Степна,2\\1, не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволення. Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналіз викладених вище обставин дає підстави суду стверджувати про ненадання [PERSON] та [PERSON] належних та достатніх доказів про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON], як спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне у задоволені позовних вимог [PERSON], [PERSON] до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, відмовити в повному обсязі. Суд вважає за необхідне розяснити позивачам право на звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку, достатній для прийняття спадщини, поданої в порядку ч.3 ст. 1272 ЦК України Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покласти судовий збір на позивачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed