Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка 13.11.2014 року звернулася до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, у якому зазначила, що 14 червня 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем. За час шлюбу вони придбали житловий будинок загальною площею 57,1 кв.м разом з усіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 09.08.2013 року їх шлюб розірвано. Угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу вони не досягли. Посилаючись на наведені обставини та норми ст.ст.60, 70 СК України щодо рівності часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, позивачка просить суд - визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку разом з господарськими та побутовими спорудами та будівлями, вартістю 148543 грн., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] В судове засідання позивачка та її представник, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи (а.с.70), не з'явилися. Представник позивачки надала до суду заяву від 25.12.2014 року (а.с.71) про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи (а.с.70), в судове засідання 25.12.2014 року не з'явився, надав суду письмову заяву від 25.12.2014 року (а.с.72), у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, та просив суд розгляд справи провести без його участі. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів позову, позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що під час її перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] відповідач набув право власності на житловий будинок загальною площею 57,1 кв.м. з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Миколаївської області, який відповідно до ст.60, ч.1 ст.79 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності у рівних частках, як такий, що набутий ними за час шлюбу. Відповідач позов визнає. Дані, які б суперечили обставинам, наявністю яких обґрунтовано позовні вимоги, а також дані, які б викликали у суду сумніви у добровільності позиції відповідача, у суду відсутні. Також не має у суду відомостей щодо можливості порушення прав, свободи чи інтересів інших осіб, внаслідок визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до в висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст. 60, 61, 68, 70 СК України, ст.ст. 316, 328, 372 ЦК України,

Outcome: approved