Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду\~ з позовом в якому вказали, що 30 грудня 2014 року помер їх батько [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне йому майно, до якого зокрема входять земельні ділянки площею 2,7032 га та 2,3887 га, які належали йому на підставі державного акту про право власності на землю. Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON], мати позивачів, оскільки проживала на момент смерті чоловіка разом з ним та фактично вступила у володіння спадковим майном. 03 серпня 2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до якого входять дві земельні ділянки, належні їй за життя на підставі державного акту про право власності на земельні ділянки, площею 2, 4888 га та 2,3887 га і дві земельні ділянки успадковані нею після смерті чоловіка. Заповіту на випадок своєї смерті спадкодавець не залишила, тому спадкування відбулося за законом. Як єдині спадкоємці першої черги заяви про прийняття спадщини подали діти [PERSON] позивачі по справі. але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки їм було відмовлено, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно, а саме, втрачені оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки. Просять позов задовольнити та визнати за ними право власності на земельні ділянки, які розташовані на території [PERSON] сільської ради і входять до спадкового майна [PERSON], за кожним по 1/3 частині Позивачі в судове засідання не зявилися, в позові просили справу розглянути у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ніжинського району в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб 13 січня 1960 року [PERSON] одружився з [PERSON](а.с.24). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 30 грудня 2014 року (а.с.22). Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 633984, [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 5,09119 га, яка складається з двох ділянок площею 2,3887 га та 2,7032 га(а.с.29). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради №322/01-12 від 31.07.2017 року, [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований в [INFO], разом з ним проживала його дружина [PERSON]Г.(а.с.25). Ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином [PERSON], проживаючи на момент смерті спадкодавця разом з ним та прийнявши спадщину фактично, стала власником двох вищезазначених ділянок. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 03 серпня 2015 року (а.с.23). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради №321/01-12 від 31.07.2017 року, [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована в [INFO], одна(а.с.26). Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 633986, [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 4,8775 га, яка складається з двох ділянок площею 2,3887 га та 2,4888 га(а.с.30). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з наданої на запит суду спадкової справи №62/2017, заведеної відносно майна померлої 03.08.2015 року [PERSON], спадщину після смерті матері прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивачі по справі.(а.с.40-47). Позивачі в заяві стверджують, що оригінали державних актів про право власності на земельні ділянки, належні за життя їх батькам [PERSON] та [PERSON] втрачені. На підтвердження цього в матеріалах справи на а.с.27 мається ксерокопія газети «Ніжинський Вісник» від 14 березня 2015 року, в якій розміщено оголошення про втрату зазначених державних актів. Постановами державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 11 квітня 2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, так як відсутні правовстановлюючі документ на вказане спадкове майно (а.с.31-32). Як встановлено судом, [PERSON] звертався до Управління Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області, щодо відновлення втрачених державних актів, але позивачу було відмовлено по причині того, що втрачені оригінали не відновлюються, а видача дублікатів державних актів не передбачена чинним законодавством. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачі вправі в порядку захисту своїх спадкових прав у судовому порядку вимагати визнання за ними права власності на земельні ділянки, які є спадковим майном, тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved