Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивачі звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Держави Україна (державний орган Державне казначейство України), Прокуратури Одеської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, в якому просили суд стягнути з держави Україна (державний орган Державне казначейство України) на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 600000 (шістсот тисяч) грн. та на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 600000 (шістсот тисяч) грн.. Позов обґрунтовано тим, що 12.03.2007 року звернення директора ТОВ «Кенжа» - [PERSON] про вимагання позивачами хабара у розмірі 3-4 тисячі доларів США стало причиною відкриття кримінального провадження відносно позивачів №42016160000000473 ЄРДР від 16.06.2016 (колишня кримінальна справа №051200700029). Кримінальне провадження за вищевказаною справою тривало більше десяти років, що спричинило позивачам неабиякі страждання, у звязку з чим вони звернулись до суду по захист свої прав та відшкодування завданої моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник [PERSON] Одеської області в судовому засідання заперечувала проти задоволення позову, з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи сповіщався належним чином, надавав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, у звязку з його безпідставністю. Заслухавши представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачі стверджують, що незаконними діями працівників слідства та прокуратури їм заподіяно моральну шкоду, яка проявилась в душевних переживаннях та муках, занепокоєності, постійному нервуванні, соромі, приниженості, страху, відчаї, постійному знаходженні в депресії. Перебування під вартою та підпискою про невиїзд призвело до порушення життєвого ритму, погіршення відносин з оточуючими, перед якими вони повинні виправдовуватись, що вони не злочинці, а жертви непрофесійності правоохоронних органів. Загальний строк перебування позивачів під слідством становить 10 років 9 місяців 16 днів. З врахуванням положень ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивачами розраховано розмір шкоди у сумі 600000 грн. кожному позивачу. 19.03.2018 до суду надійшов відзив відповідача Державної казначейської служби України. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню як необґрунтовані. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів заподіяння моральної шкоди та її розміру. 04.04.2018 до суду надійшов відзив на позов відповідача [PERSON] Одеської області, згідно з яким вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що під час досудового розслідування не допущено порушень вимог КПК України, усі процесуальні та слідчі дії слідчим проведено згідно чинного законодавства, моральна шкода не обґрунтована, належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження заподіяння шкоди та її розміру позивачем не надано. Підставою для порушення відносно позивачів кримінальної справи 12.03.2007 року було звернення директора ТОВ «Кенжа» [PERSON] про вимагання хабара у розмірі 3-4 тисячі доларів США. По кримінальному провадженню №42016160000000473 ЄРДР від 16.06.2016 (колишня кримінальна справа №051200700029) відносно колишніх працівників податкової міліції ДПІ м. Іллічівська [PERSON] та [PERSON] 28.12.2016 року винесена постанова про закриття кримінального провадження прокурором Одеської області Одабашяном С.С.. До цього Приморському районному суду м. Одеси надано постанову про закриття вказаного провадження 28.12.2016 року, яку виніс старший слідчий другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень прокуратури Одеської області [PERSON] 07.06.2017 року Приморським судом м. Одеси по справі №522/8211/17 винесена ухвала, про задоволення скарги [PERSON] та [PERSON] про закриття кримінального провадження №42016160000000473, постанови [PERSON] та [PERSON] скасовані. У мотивувальній частині вказаної ухвали суд зазначив, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю події злочину. Постановою прокурора Котормус С.П. про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2017 року провадження у вищевказаній справі закрито. Отже, судом встановлено, що в період з 12.03.2007 року по 23.12.2017 року позивачі перебували під слідством, що складає 10 років, 9 місяців, 16 днів. Судом встановлено, що моральна шкода, завдана позивачам, полягає в тому, що внаслідок незаконних дій працівників міліції, прокуратури та суду їм були завдані страждання у вигляді душевних переживань та мук, занепокоєності, постійному нервуванні, соромі, приниженості, страху, відчаї, вони постійно знаходиться в депресії. Перебування під ватрою призвело до порушення життєвого ритму, погіршення відносин з оточуючими, перед якими вони повинні виправдовуватись, що вони не злочинці, а жертви непрофесійності правоохоронних органів. В зв'язку з тривалим перебуванням під слідством вони не могли налаштувати звичайний для себе ритм життя по даний час. Посилання представників відповідачів на ненадання позивачами доказів заподіяння моральної шкоди та її обгрунтуваного розрахунку, не відповідають обставинам справи. Позивачі дійсно більше ніж десять років перебували під слідством та судом, що беззаперечно призвело до порушення їхніх нормальних життєвих зв'язків та звичного ритму життя, чим завдало моральної шкоди. Отже суд дійшов висновку, що незаконне перебування позивачів під слідством та судом, застосування щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вочевидь мали негативні наслідком пов'язані з цим душевні та моральні страждання і переживання, тому наявні підстави для задоволення позову. Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Крім того, п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Кримінальне провадження щодо позивачів було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто в зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, що надає право останньому на відшкодування шкоди. Відповідно до п. 5 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода. Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Ч. 1 ст. 1176 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Аналогічні роз'яснення містяться в п.14 Постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, згідно яких: розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2018 року становить 3723,00 грн. Судом здійснено розрахунок моральної шкоди з врахуванням ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до якого сума шкоди складає за період з 12.03.2007 року по 23.12.2017 року (10 років 9 місяців 16 днів, тобто 129 місяців 1 день) 482 252,60 грн. = 129 місяців х 3723 грн. + 16 днів х 124,1 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Окрім того суд приходить до висновку щодо відшкодування завданих збитків, завданих внаслідок накладення арешту на майно позивачів. Таким чином, суд в межах заявлених вимог дійшов висновку про задоволення позову в сумі 483990,00 грн. кожному з позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial