Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. В обґрунтування позову зазначає, що вона перебувала з [PERSON]. у зареєстрованому шлюбі від шлюбу мають доньку. Шлюб був розірваний за рішенням суду, після чого дитина залишилась проживати разом з нею. Про те відповідач не займається вихованням доньки, не піклується дитиною її духовним і фізичним розвитком, тобто не дбає про доньку . В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги просила суд, позбавити батьківських прав відповідача. Представник третьої особи в судовому засіданні, підтримала висновок опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них народився донька [PERSON] [INFO] . свідоцтво про народження серія [NUMBER] видано 06.10.2012р. (а.с.12). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.11.2010 року між сторонами шлюб розірвано. (а.с.9). 02.04.2019 року Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки. (а.с.10). Згідно характеристики на неповнолітню донька [PERSON] [INFO] ученицю 6-Б класу Южноукраїнської ЗШ № 4. [PERSON] та протягом навчання зарекомендував себе здібною ученицею, ввічливою, товариською. Рухлива, поважає дорослих, стримана, доброзичлива, її матір приймає активну участь у її вихованні. Батько [PERSON] , вихованням дитини не займається за роки навчання у цьому класі жодного разу не з`явився на батьківські збори, не цікавиться життям доньки. (а.с. 15). Відповідно до висновку орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . (а.с. 73-74 ) В судовому засіданні допитувалася за участі психолога та законного представника неповнолітня [PERSON] [INFO] , яка не заперечувала проти позбавлення батьківських прав її батька. Відповідно до Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають або обмежують доступ дитини до культурних та інших духовний цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Так, згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язанні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної, середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 19 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дитини є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved