Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 12 серпня 2016 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вона зазначила, що [INFO] померла її матір - [PERSON], яка проживала в с.Качалівка, Краснокутського району Харківської області. За життя матір позивачки успадкувала право власності на земельну ділянку, площею 3,1730 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, яка залишилася після смерті чоловіка - [PERSON], проте належним чином її не оформила, оскільки не зверталася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Матір позивачки за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачці. Після її смерті відкрилася спадщина,на майно, що складається із земельної ділянки площею 3,1730 га, розташованої на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, на підставі державного акту на право власності на земльну ділянку серії [NUMBER], який був зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 010669900170, успадкована після смерті чоловіка проте належним чином на оформлена. Позивачка має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємицею за заповітом, в зв'язку з чим звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. 0В нотаріальному порядку позивачка отримати спадщину на земельну ділянку не може, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу. У відкрите судове засідання позивачка та її представник не прибули, проте через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та прохали їх задовольнити. Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області у відкрите судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], «[PERSON]», уклала шлюб із «[PERSON]», після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» ( мовою оригіналу). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 03 грудня 2012 року, виконавчим комітетом Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, [PERSON], померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається із земельної ділянки площею 3,1730 га., розташовану на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який був зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 010669900170. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Факт, того що позивачка являється донькою померлої [PERSON], підтверджується наступними відомостями, а саме: Свідоцтвом про народження позивачки ( повторним) серії [NUMBER] виданого Петровским с/Сов. Софиевского района Днепропетровской области, де в графі мати зазначено - «[PERSON]» ( мовою оригіналу). Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області від 17 квітня 2013 року, прізвище позивачки до державної реєстрації шлюбу - [PERSON], після укладення шлюбу «[PERSON]». Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області від 17 квітня 2013 року, прізвище позивачки до державної реєстрації шлюбу - [PERSON], після укладення шлюбу «[PERSON]». Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (повторного), серії [NUMBER] від 26 серпня 2003 року, гр. «[PERSON]», після укладання шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]». Як вбачається із дублікату заповіту виданого Качалівською сільською радою Краснокутського району Харківської області [PERSON] усе своє майно заповіла - [PERSON], заповіт складено 15 листопада 2012 року та зареєстровано в реєстрі за №82. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб (спадкоємців ). Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає, що позивачка [PERSON], як спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], має право на земельну ділянку, відповідно до чинного законодавства, оскільки вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити в зв`язку з тим, що відсутність оригіналу право установчого документу позбавляє позивача можливості нотаріального посвідчення переходу права до нього від спадкодавця. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved