Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Тернопільської міської ради, ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсною приватизацію 59/100 частки квартири за [ADDRESS] на ім'я [PERSON], визнання недійними п. 1 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.06.2012 за №938 Про передачу у власність [PERSON] 59/100 частин квартири за [ADDRESS], заг. пл. 47,1 к в.м.; розпорядження ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 14.06.2012 року за №44498 »Про передачу у спільну часткову власність [PERSON] квартири за [ADDRESS]», свідоцтва про право власності на 59/100 частин квартири, виданого на ім'я [PERSON] від 14.06.2012 року та договору дарування від 29 липня 2013 року за №536, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] 59/100 частин спірної квартири. В обґрунтування вимог вказують, що з березня 1996 року на підставі ордера від 18.03.1996 року проживають у кімнаті за [ADDRESS]. Сусідня кімната за [ADDRESS] була надана для проживання [PERSON] На підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.06.2012 за №938 та розпорядження ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 14.06.2012 року за №44498, [PERSON] приватизував 59/100 частин квартири за [ADDRESS] та отримав свідоцтво про право власності від 14.06.2012 року. 29 липня 2013 року відповідач [PERSON] подарував 59/100 частин спірної квартири [PERSON] Вважають, що вищевказані рішення, свідоцтво та договір дарування є незаконними, оскільки без їх згоди кімнату за [ADDRESS] об'єднано з кімнатою [ADDRESS] в квартиру за [ADDRESS]. Вони не надавали згоди на передачу кімнати у гуртожитку за [ADDRESS], де вони проживання, у спільну часткову власність та на приватизацію [PERSON] 59/100 спірної квартири. Крім того, відповідач [PERSON] з 2002 року не проживав у кімнаті за [ADDRESS], а тому не мав права на приватизацію. Посилаючись на наведене, вважають, що вказаними діями відповідачів порушено їх право на приватизацію кімнати за [ADDRESS] та просять позов задовольнити. В судовому засіданні позивачі та їх адвоката позов підтримали повністю, зіславшись на вимоги викладені у заяві. Відповідач [PERSON] заперечив щодо задоволення позовних вимог та вказав, що на підстав ордера від 1994 року був вселений у кімнату за [ADDRESS], де і проживав по 2012 рік. Мешканцями кімнат за [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS] було здійснено перепланування кухні, яка перебувала у їх спільному користуванні, встановлено перегородки у спільних блоках та об'єднано кімнату [ADDRESS] з кімнатою [ADDRESS] в блочну систему, яка існує і на сьогодні. У спільному користуванні двох кімнат є коридор, кухня та санвузол. У 2012 році за заявами мешканців даних кімнат, у тому числі позивачів, рішенням Тернопільської міської ради було погоджено здійснене перепланування та внесено зміни в інвентарну справу. Вказаною приватизацію не порушено права позивачів, оскільки він приватизував лише площу кімнати за [ADDRESS], в якій постійно проживав, інші приміщення залишись у спільному користуванні. Посилаючись на наведене, просив у задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що будь-яких перешкод у користуванні коридором, кухнею та санвузлом позивачам не чинить. Згідно договору дарування нею прийнято в дар лише 59/100 частин квартири за [ADDRESS], тобто лише одну кімнату у спірній квартирі пл.17,8 кв.м. та кладовку пл.1,1 кв.м. Представник Тернопільської міської ради позов не визнав та у його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що оскаржувані рішення міської ради та БТІ є законними, а тому підстав для їх скасування виходячи зі доводів позову не має. Представник БТІ позов не визнав та пояснив, що розпорядження органу БТІ є законним. [PERSON] приватизував займану ним кімнату пл. 17,8 кв. у квартирі за [ADDRESS]. Площа приватизованого житла розрахована згідно вимог Закону, відповідно до площ жилих кімнат та додаткових приміщень. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що згідно ордеру від 18 березня 1996 року, виданого управління охорони здоров'я міського виконавчого комітету Тернопільської міської ради, [PERSON] разом з сім'єю з трьох чоловік надано право на вселення у кімнату за [ADDRESS]. З 1996 року по даний час позивачі проживають у даній кімнату гуртожитку, що підтверджується довідкою ПП «Наш Дім» від 17.09.2014 року . З довідки ТВБВ 10019/017 від 14 березня 2013 року за №376 вбачається, що у списки для приватизації кімнати за [ADDRESS] включені позивачі по справі. Житлові чеки не використанні. Згідно ордеру, вданого управління охорони здоров'я міського виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 02 листопада 1994 року , [PERSON] з сім'єю з трьох чоловік надано право на вселення у кімнату за [ADDRESS]. З довідки ТВБВ 10019/017 від 02 вересня 2011 року за №146 вбачається, що у списки для приватизації кімнати за [ADDRESS] включений [PERSON] Житлові чеки не використанні. 5 грудня 2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], звернулись до УЖКГ щодо погодження здійсненого перепланування за адресою по [ADDRESS] по розподілу кухні та встановленню перегородки у спільних блоках кімнат [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS], внаслідок якого загальна площа зменшилась на 0.5 кв.м., Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за [ADDRESS] від 25 січня 2012 року «Про розгляд заяв відповідача та позивачів щодо погодження проведеного перепланування гуртожитку», вирішено погодити здійснене перепланування кухні, яка перебувала у спільному користуванні мешканців кімнат [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS]. ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» та КЖЕП «Житловик» доручено внести зміни в інвентарну справу будинку згідно п. 1 рішення. З інвентаризаційної справи на квартири за [ADDRESS],[ADDRESS] по [ADDRESS] вбачається, що внаслідок здійсненого та погодженого перепланування кімнат [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS] утворилось два блоки (квартири) за [ADDRESS] та [ADDRESS]. У квартирі за [ADDRESS] є дві житлові кімнати пл. 11,9 та 17,8 кв.м., кухня -5,3 кв.м., коридок- 5,7 кв.м., кладова -0,4 кв.м.душова -1.1. кв.м, туалет- 1.1. кв.м. умивальник -0,8 кв.м. кладова- 0, 4 кв.м. У лютому 2012 року [PERSON] звернуся до органу приватизації із заявою про передачу в приватну власність житлового приміщення у гуртожитку. Згідно довідки ПП «Наш дім « за №1321 від 25.07.2013 року встановлено, що у кімнаті за [ADDRESS] з 1993 року зареєстрований та проживає [PERSON] З довідки про склад сім'ї наймача житлового блоку (секції) гуртожитку від 23.02.2012 року вбачається, що житловий блок (секція) [ADDRESS], [ADDRESS] займають два наймачі: кімнату [ADDRESS], пл. 17,8 кв.м. займає [PERSON], а кімнату за [ADDRESS] пл. 13,1 кв.м. займає [PERSON] , у спільному користуванні перебуває кухня, ванна, вбиральня, коридор, умивальник, кладова. З акту обстеження житлових умов [PERSON] від 23.02.2012 року вбачається, що [PERSON] займає одну кімнату пл. 17, 8 кв.м., яка розміщена на першому поверсі в блоці, у спільному користування перебуває кухня та санвузол. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №938 від 06.06.2012 року вирішено передати у власність [PERSON] 59/100 частин квартири за [ADDRESS], заг. пл. 47,1 к в.м. в гуртожитку по [ADDRESS]. З розрахунку площі квартири при наявності двох наймачів затвердженого розпорядженням від 14.06.2012 року за №44498 вбачається, що [PERSON] відповідно до площ жилих кімнат та додаткових приміщень здійснено відповідний розрахунок площі квартири. Визначено ідеальну частку у розмірі 59/100, загальну та житлову площу, яка підлягає безоплатній передачі [PERSON] згідно займаної площі. Розпорядженням ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за №44498 від 14.06.2012 року задоволено клопотання [PERSON] та передано [PERSON] у спільну часткову власність квартиру, в якій він мешкає, по [ADDRESS]. З технічного паспорту на 59/100 частин квартири за [ADDRESS] виданого на ім'я [PERSON] вбачається, що квартира за [ADDRESS] складається з двох кімнат пл. 17,8 та 11, 3 кв.м., кухні -5.4 кв.м., душової -1,1 кв.м. вбиральні -1,1 кв.м. коридора -6,5 кв.м., умивальника -0,8 кв.м., вбудованої шафи-0, 2 кв.м. [PERSON] приватизовано кімнату пл. 17.8 кв.м., кладову- 1,1 кв.м., у спільному користуванні перебуває кухня, душова, вбиральня, коридор, умивальник, вбудована шафа. З свідоцтва про право власності на житло, виданого ТОВ « Міське бюро технічної інвентаризації» від 14.06.2012 року вбачається, що [PERSON] приватизував 59/100 частин квартири за [ADDRESS]. 29 липня 2013 року [PERSON] подарував [PERSON] 59/100 частин квартири по [ADDRESS], а саме, одну кімнату пл. 17,8 кв.м., кладову- 1,1 кв.м.; у спільному користування - коридок, кухня, душова, умивальник, вбиральня, коридор, вбудована шафа, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу від 29 липня 2013 року та зареєстрованого а реєстрі за №536. Згідно витягу з протоколу за №7 від 19.04.2013 року засідання міської комісії із забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків встановлено, що [PERSON] звертався до органу приватизації щодо надання дозволу на приватизацію квартири за [ADDRESS] та на засіданні комісії рекомендовано виконавчому комітету передати у власність [PERSON] займане жиле приміщення. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Порядок організації проведення приватизації та оформлення права власності встановлені ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якою передбачено, зокрема, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд . Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 8 цього Закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Відповідно до вимог п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюють згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла. При відсутності інвентаризаційних матеріалів або невідповідності їх інформації фактичному стану, що викликано проведенням ремонту чи реконструкцією будинку (гуртожитку), при необхідності уточнення даних для приватизації (у тому числі нумерації кімнат у гуртожитку) підприємство (організація) по обслуговуванню житла відновлює інвентаризаційні матеріали через бюро технічної інвентаризації. Встановлено, що 02 листопада 1994 року [PERSON] видано ордер на право зайняття з сім'єю у складі трьох чоловік кімнати за [ADDRESS], пл.17,8 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS]. Згідно довідки ПП «Наш дім « за №1321 від 25.07.2013 року встановлено, що у кімнаті за [ADDRESS] з 1993 року по 2012 рік був зареєстрований та проживав [PERSON] Кімнату за [ADDRESS] з 1996 року займала сім'я позивачів. З метою поліпшення житлових умов мешканцями кімнат за [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS] здійсненого перепланування кімнат [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS]. Зокрема, здійснено перепланування кухні, яка перебувала у спільному користуванні мешканців кімнат [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS] та встановлено перегородки у спільних блоках, внаслідок чого утворилось два блоки (квартири) за [ADDRESS] та [ADDRESS]. Вказане перепланування було погоджено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради. Згідно інвентаризаційної справи у квартирі за [ADDRESS] є дві житлові кімнати пл. 11,9 та 17,8 кв.м., кухня -5,3 кв.м., коридор- 5,7 кв.м., кладова -0,4 кв.м., душова -1.1. кв.м, туалет- 1.1. кв.м. умивальник -0,8 кв.м. кладова- 0, 4 кв.м. У лютому 2012 року [PERSON] звернуся до органу приватизації із заявою про передачу в приватну власність займаного ним житлового приміщення у гуртожитку. Таким чином, суд, вважає, що приватизація [PERSON] 59/100 частин квартири за [ADDRESS] була проведена на законних підставах, розрахунок площі житла, що приватизувалось, проведений належним чином та затверджений розпорядженням ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації « за №44498 від 14.06.2012 року. Судом не встановлено, а позивачами не доведено порушення відповідачами їх прав на приватизацію кімнати за [ADDRESS], яку вони займають з 1996 року. Позивачі не позбавлені права на приватизацію займаного житлового приміщення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Тернопільської міської ради, ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійними приватизації 59/100 частин квартири, п. 1 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №938 від 06.06.2012 року, розпорядження ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за №44498 від 14.06.2012 року, свідоцтва про право власності та договору дарування слід відмовити. Суд не приймає до уваги доводи позивачі про те, приватизація [PERSON] 59/100 частин квартири за [ADDRESS] здійснена без їх згоди, оскільки в силу ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» такої згоди не потрібно. Позивачі не є членами сім'ї [PERSON] та не займали кімнату за [ADDRESS] . Доводи позивачів про те, що [PERSON] у спірній кімнаті не проживав з 2002 року, а тому не мав права на її приватизацію є безпідставними, оскільки права позивачів у даному випадку не порушенні. Позивачі не представили суду доказів на право користування та проживання у кімнаті за [ADDRESS], відтак не набули права на приватизацію кімнати за [ADDRESS]. Безпідставними також є посилання позивачів на те, що приватизація [PERSON] кімнати за [ADDRESS] у гуртожитку у спільну часткову власність порушить їх право на розпорядження належною їм кімнатою у разі приватизації, оскільки в силу вимог ст. 361 ЦК України співвласник спільної часткової власності має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності . Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 червня 2012 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 59/100 частин квартири за [ADDRESS], зокрема, кімната п.17,8 кв.м. та кладова- пл.1.1 кв.м., у спільному користуванні кухня, коридор, вбиральня, душова, умивальник та ніші приміщення. Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України) Посилання позивачів на порушення відповідачами їх права на приватизацію кімнати за [ADDRESS] є безпідставними, оскільки в судовому засідання встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] звертався до органу приватизації щодо надання дозволу на приватизацію квартири за [ADDRESS] та 19 квітня 2013 року на засіданні комісії рекомендовано виконавчому комітету передати у власність [PERSON] займане жиле приміщення. На даний час кімната за [ADDRESS], яку займають позивачі не приватизована. Крім того, в результаті здійсненого перепланування кімнат за [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS], внаслідок якого загальна площа зменшилась на 0.5 кв.м. та утворено блок квартири за [ADDRESS] та [ADDRESS], площа кімнати, яку займали позивачі та на приватизацію якої вони набули право, не змінилась .

Outcome: dismissed