Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, а саме, просять визнати за ними право власності на 1/4 частку, по 1/12 частці кожному, житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 167,3 кв. м., житловою площею 77,6 кв. м., розташованого в с. Шляхтинці по вул. Польова, 8 Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому 25 січня 2016 року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що після смерті їх чоловіка та батька, відкрилась спадщина за законом на дану частку житлового будинку. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок. У судове засідання позивачі не зявилися, подавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, подано суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, однак надіслано суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. 25 січня 2016 року помер чоловік та батько позивачів [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 199609, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №05. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 167,3 кв. м., житловою площею 77,6 кв. м., розташованого в с. Шляхтинці по вул. Польова, 8 Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 03 липня 2016 року № 339. До спадкоємців першої черги по закону належать позивачі: [PERSON] дружина померлого, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І - ИД №344845, зареєстроване 17 липня 1982 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №7; [PERSON] син померлого, що стверджується свідоцтвом про народження серія II - ИД №367306, зареєстроване 15 вересня 1983 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №25; [PERSON] дочка померлого, що стверджується свідоцтвом про народження серія II - ИД №395646, зареєстроване 21 серпня 1984 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №35. 03 червня 2016 року на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Шляхтинці, вул. Польова, 8, Тернопільського району, Тернопільської області Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації був виготовлений технічний паспорт. Статтею 1270 Цивільного кодексу України передбачено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] проживала разом із спадкодавцем в одному житловому будинку, зареєстрована в ньому і проживає по сьогоднішній день, та нею 24 травня 2016 року в Тернопільську районну державну нотаріальну контору подана заява про прийняття спадщини, спадкова справа № 563. В силу ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивачі [PERSON], [PERSON], вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем в одному житловому будинку на час відкриття спадщини, зареєстровані в ньому і проживають по сьогоднішній день, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 грудня 2016 року №738. Однак, отримати в Тернопільській райдержнотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не можуть, із-за відсутності правовстановлюючих документів на ім'я померлого [PERSON], зокрема, свідоцтва про право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Шляхтинці, вул. Польова, 8, Тернопільського району, Тернопільської області, та [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, тобто померлим [PERSON] не проведена державна реєстрація житлового будинку в бюро технічної інвентаризації. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачів, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачами права власності на 1/4 частку, по 1/12 частці кожному, житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 167,3 кв. м., житловою площею 77,6 кв. м., розташованого в с. Шляхтинці по вул. Польова, 8 Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті 25 січня 2016 року [PERSON].

Outcome: approved