Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування по 1/2 частці кожному на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS], та земельну ділянку площею 4,29, яка знаходиться на території Ступаківської сільської ради, після померлого [INFO] року їхнього батька [PERSON], посилаючись на те, що вони як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину, так як подали відповідну заяву до держнотконтори, але не можуть оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з тим, що вищезазначена частина спадкового майна, яка рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2011 року була визнана за [PERSON], не була за життя останнього належним чином зареєстрована. У судове засідання позивачі не з»явились, надавши заяви про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Ступаківської сільської ради до суду не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності. Позовні вимоги визнає. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (т. 1 а.с. 10) - батько позивачів (т. 1 а.с. 12, 13, 14), після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 4,29 га гідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026853 (т. 1 а.с. 15). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2011 року за [PERSON] було визнано право власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,29 га, яка належала його рідному брату [PERSON] та на житловий будинок [ADDRESS], який належав його матері [PERSON] (т. 1 а.с. 15). Із копії довідки Ступаківської сільської ради вбачається, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] по день його смерті [INFO] року, одиноко. Розмір його присадибної ділянки, яка знаходилась в його користуванні за вищезазначеною адресою становить 0,10 га (т. 1 а.с. 22). Як видно з копії технічного паспорту від 24 березня 2011 року видно, що останній виданий на ім»я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], де зазначено рік забудови будинку 1965 (т. 1 а.с. 25-27). Із листа КП БТІ та довідки відділу Держкомзему в Ічнянському району Чернігівської області вбачається, що вищезазначений будинок та земельна ділянка після 07 квітня 2011 року за померлим [PERSON] не реєструвались. Із листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 23/01-16 від 17.01.2014 року вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався (т. 1 а.с. 36). Копією спадкової справи №2/2012 (т. 2 а.с. 1-136) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] року їхнього батька [PERSON], на підставі яких останнім видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 частці на грошові вклади, нараховану, але не виплачену пенсію та легковий автомобіль (т. 1 а.с. 17, 18). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачі, як спадкоємеці за законом першої черги, прийняли спадщину після померлого [INFO] року їхнього батька [PERSON], так як подали до держнотконтори заяви про прийняття спадщини, однак, не можуть оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з тим, що вищезазначена частина спадкового майна (будинок та земельна ділянка), яка рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2011 року була визнана за [PERSON], не була за життя останнього належним чином зареєстрована, а тому за позивачами необхідно визнати право власності в порядку спадкування по 1/2 частці кожному на вищезазначене спадкове майно. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved