Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач, іноземне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮМАШІП», надалі також іменоване як ТОВ «ЛЮМАШІП», звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], за участі третьої особи Одеської регіональної філії Інспекції з підготовки та дипломування моряків, про позбавлення звання капітана далекого плавання, вилучення диплома та припинення дії підтвердження до диплома. В обґрунтування позову позивач зазначав, що між ТОВ «ЛЮМАШІП» та відповідачем [PERSON] був укладений контракт строком на чотири місяці, згідно з яким відповідач з 08.01.2012 по 08.05.2012 рр. перебував на посаді судна LPG LUKE. Позивач стверджує, що 17.04.2012 року відповідач [PERSON] виконував свої обовязки капітана судна в стані алкогольного спяніння, під час спілкування з посадовцями порту Гавани його поведінка була неадекватною та від нього розповсюджувався запах алкоголю. У своїй позовній заяві позивач стверджує, що свідками цього були чотири члена екіпажу, але у процесі розгляду справи щодо допиту вказаних осіб суду не було заявлено клопотання. На думку представника позивача, доказами перебування відповідача 17 квітня 2012 року у стані алкогольного спяніння при виконанні ним обовязків капітана судна є запис у судовому журналі судна LPG LUKE, вчинений капітаном [PERSON], який замінив відповідача, капітана [PERSON], про перебування останнього у стані алкогольного спяніння, матеріалами електронного листуванням між офісами позивача та керівника робіт із забезпечення робіт «Мамбіса Хавана Ейдженсі» [PERSON] [PERSON], заявою, що складена членами екіпажу вказаного судна від 19.04.2012 року, заявами капітана судна від 10.03.2016 року та старшого механіка від 03.06.2016 року. Представник позивача просив суд вирішити спірні правовідносини щодо фіксуванням капітаном судна В.[PERSON] перебування іншого капітана судна відповідача [PERSON] у стані алкогольного спяніння в порядку ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосувавши закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходити із загальних засад законодавства (аналогія права). При цьому заявляючи позовні вимоги про вилучення диплома та припинення дії підтвердження до диплома, позивач посилається як на підставу своїх вимог на Порядок припинення дії підтверджень дипломів та позачергової перевірки компетентності осіб командного складу морських суден, що затверджений наказом Міністерства транспорту України від 28.08.2003 року №672, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2003 року за №798/8119, та на Положення про систему управління безпекою судноплавства на морському і річковому транспорті, що затверджене наказом Міністерства транспорту України від 20.11.2003 року №904, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від19 грудня 2003 року за №1193/8514. Представник позивача у судових засіданнях позов підтримав та просив його задовольнити, з викладених у позові підстав. В судових засіданнях представник відповідача заявлені позивачем вимоги не визнав з наведених у письмових запереченнях проти позову підстав, просив у задоволенні позову відмовити, зазначав, що викладена у позові інформація не відповідає дійсності, що надані позивачем докази є неналежними та недопустимими, що судновласник (позивач) навмисно здійснив заміну капітана не дочекавшись закінчення контракту з відповідачем у звязку з закінченням ліцензії відповідача, що цей позов заявлений у звязку з несплатою винагороди за контрактом з боку позивача, представник відповідача послався, що відсутні жодні підстави для позбавлення відповідача звання капітана. У судовому засіданні представник відповідача посилався на недоведеність позовних вимог належними доказами. Зазначав що матеріали справи не містять жодних доказів перебування відповідача у стані алкогольного спяніння, що відповідали би вимогам ЦПК України щодо належності та допустимості, зазначалов про відсутність письмових доказів, джерелом яких є незалежна від ТОВ «ЛЮМАШІП» особа, як то рапорти службовців порту Гавани, інших посадових осіб, представників влади держави порту, підтверджень притягнення відповідача за нібито допущені ним порушення до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності. Також представник відповідача звернув увагу на відсутність медичного персоналу або незалежних свідків на борту судна 17 квітня 2012 року, який міг би засвідчити перебування відповідача у стані алкогольного спяніння. Третя особа, Одеська регіональна філія Інспекції з підготовки та дипломування моряків, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, направила у судове засідання свого представника, який дав пояснення по суті спору. Представник Одеської регіональної філії Інспекції з підготовки та дипломування моряків заявив, що не вбачає у спірній ситуації, що склалася, підстав для вживання санкцій про які позивач просить суд, зокрема згідно Порядку припинення дії підтверджень дипломів та позачергової перевірки компетентності осіб командного складу морських суден, що затверджений наказом Міністерства транспорту України від 28.08.2003 року №672, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2003 року за №798/8119 та інших нормативно-правових актів. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Доказування у цивільному судочинстві ґрунтується на засадах змагальності та диспозитивності. Так, з наданих суду доказів, пояснень сторін по справі, судом встановлені наступні обставини справи. Позивач ТОВ «ЛЮМАШІП» та відповідач [PERSON] 08 січня 2012 року уклали договір найму моряка строком на чотири місяці, відповідно до умов якого відповідач бере на себе зобовязання виконувати обовязки капітана судна LPG LUKE до 08 травня 2012 року (підтверджується копією договору найму моряка від 08.01.2012 року). 17 квітня 2012 року обовязки капітана судна LPG LUKE взяв на себе [PERSON], що був направлений судновласником на заміну відповідача [PERSON] (підтверджується поясненнями відповідача та копією роздруківки електронного листування від 17.04.2012 року). Тобто судом встановлено факт виконання відповідачем [PERSON] обовязків капітана судна LPG LUKE з 08 січня 2012 року по 17 квітня 2012 року. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оцінюючі надані судові стороною позивача докази на підтвердження перебування 17 квітня 2012 року відповідача у стані алкогольного спяніння при виконанні ним обовязків капітана судна, суд зазначає, що стороною позивача не надано жодного обєктивного, належного та допустимого доказу. Як убачається з перекладу сторінки судового журналу судна LPG LUKE від 17.04.2012 року, на ній є запис від 8 години про те, що капітан [PERSON] перебував у стані алкогольного спяніння та його було звільнено від управління судном. Під цим записом є підпис капітана В.[PERSON], однак підпис відповідача відсутній. Жодного запису про те, що відповідач відмовився від підпису немає, однак під наступним записом від 9 години 30 хвилин про передачу управління судном капітану В.[PERSON] від капітана [PERSON], є підпис обох осіб. У письмових поясненнях представник позивача зазначає, що «широкі повноваження не виключають право капітана судна встановлювати наявність ознак алкогольного спяніння» та «находячись в стані алкогольного спяніння капітан [PERSON] безперечно порушив норми законодавства України». Згідно ст. 49 Кодексу торговельного мореплавства України (КТМ України) до екіпажу судна входять капітан, інші особи командного складу і суднова команда. До командного складу судна, крім капітана, належать: помічники капітана, суднові механіки, електромеханіки, радіоспеціалісти, судновий лікар, боцман. До командного складу судновласник може віднести інших суднових спеціалістів. Суднова команда складається з осіб, які виконують службові обов'язки на судні та не належать до командного складу судна. Тобто Кодексом торговельного мореплавства України встановлено, що на судні може бути лише один капітан. Таким чином посилання представника позивача на те, що капітан В.[PERSON] зафіксував перебування в стані алкогольного спяніння відповідачем, капітаном [PERSON] не заслуговують на увагу, так як наявність на судні одночасно двох капітанів не передбачена законодавчо. До того ж суду не надано жодного доказу наявності у члена екіпажу судна повноважень встановлювати факти перебування капітана судна у стані алкогольного спяніння. Крім того судовим журналом, що був наданий представником позивача в судове засідання та перекладом сторінки судового журналу від 17.04.2012 року та поясненнями сторони відповідача підтверджується, що запис про передачу повноважень капітана судна відбувся о 9 годині 30 хвилині, під записом є підписи капітана [PERSON] та капітана В.[PERSON], що свідчить про добровільну передачу повноважень капітана, однак запис про перебування відповідача у стані алкогольного спяніння був вчинений за півтори години до цього В.[PERSON], якому ще не було передано повноважень капітана. Згідно ч.ч. 2-5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Згідно ч. 5 ст. 130 КУпАП керування річковими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі ста пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років, або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб. Суду не надано жодних доказів того, що стосовно відповідача було порушено провадження за порушення ним законодавства, перебування у стані алкогольного спяніння саме під час керування судном. У матеріалах справи немає жодного підтвердження притягнення відповідача до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності. Суд звертає увагу, що надані стороною позивача документи на підтвердження перебування відповідача у стані алкогольного спяніння під час управління судном видані особами, що безпосередньо повязані з позивачем (підпорядковані позивачеві) або самим позивачем. Жодний документ не складений сторонніми незалежними особами, або за їх участі. Стосовно допиту свідків, на яких посилається позивач у позові, не було заявлено клопотання стороною позивача, що позбавляє суд можливості надати оцінку їхнім показам. Такий вид доказів як покази свідків, що передбачений ст. 57 ЦПК України, взагалі не використовувався стороною позивача. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що будь-яких обєктивних, належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів суду всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України позивачем не подано, тому твердження позову щодо перебування відповідача у стані алкогольного спяніння слід вважати недоведеними. Враховуючи викладене вище суд вважає позовні вимоги недоведеними і не вбачає передбачених законодавством підстав для їх задоволення. Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які би свідчили про наявність факту керування відповідачем судном в стані алкогольного спяніння представником позивача не надано та вони відсутні в матеріалах справи. Підстав передбачених ст. 61 ЦПК України для звільнення від доказування судом не виявлено. Крім того, суд зазначає, що твердження відповідача у письмових запереченнях щодо запланованої його заміни іншим капітаном раніше строку закінчення контракту підтверджується наданим представником позивача перекладом електронного листа ТОВ «ЛЮМАШІП» від 17.04.2012 року та тим фактом, що вранці 17 квітня 2012 року новий капітан В.[PERSON] вже був на борту судна. Щодо притягнення відповідача [PERSON] до відповідальності, скарг у компетентні органи з боку позивача ТОВ «ЛЮМАШІП», проведення розрахунків за контрактом, утримань з винагороди за дострокове припинення виконання обовязків за контрактом, представник позивача пояснень не надав. Таким чином суд прийшов до висновку, що відповідачем [PERSON] було припинено виконання зобовязань за договором найму моряка не з власної вини, а за рішенням судновласника ТОВ «ЛЮМАШІП», що було заплановано раніше. Згідно п. 2 Порядку припинення дії підтверджень дипломів та позачергової перевірки компетентності осіб командного складу морських суден, що затверджений наказом Міністерства транспорту України від 28.08.2003 року №672, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2003 року за №798/8119 (надалі Порядок), на який посилається представник позивача, Порядок установлює процедуру припинення дії підтвердження диплома та проведення позачергової перевірки компетентності осіб командного складу морських суден у разі: - виявлення причетності особи командного складу до морського аварійного випадку; - виявлення некомпетентності особи командного складу, дії або бездіяльність якої становили пряму загрозу безпеці людей, майну на морі або морському довкіллю; - виявлення явної невідповідності знань або навичок особи командного складу судна займаній посаді; - невиконання особою командного складу законних вимог уповноважених посадових осіб, унаслідок чого могла скластися або склалася загроза безпеці людей, майну на морі або морському довкіллю. При цьому позивач не посилається ані на причетність відповідача до аварійного випадку, некомпетентність або невідповідність відповідача займаній посаді, невиконання законних вимог посадових осіб, на цьому наголошував і опитаній в залі суду представник третьої особи. Згідно ст. 51 КТМ України до зайняття посад капітана та інших осіб командного складу допускаються особи, які мають відповідні звання, встановлені Положенням про звання осіб командного складу морських суден та порядок їх присвоєння, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Присвоєння звань засвідчується видачею дипломів або кваліфікаційних свідоцтв після успішного складання іспитів у державній кваліфікаційній комісії. Позбавлення звання і вилучення диплома або кваліфікаційного свідоцтва допускається тільки за рішенням суду. Відповідно до п.п. 3-6 Порядку, припинення дії підтвердження диплома або проведення позачергової перевірки компетентності осіб командного складу морських суден здійснюються Інспекцією на підставі письмового повідомлення Міністерства транспорту України, Державного департаменту морського і річкового транспорту, Головної державної інспекції з безпеки судноплавства або відповідної посадової особи органу виконавчої влади (далі - державний орган). Письмове повідомлення від судновласника, компанії, яка надає послуги з працевлаштування моряків, або іншої юридичної особи надсилається на розгляд до державного органу. Відповідно до пункту 2 цього Порядку державний орган направляє письмове повідомлення з доданням копії відповідного акту розслідування та усіма матеріалами справи до Інспекції, яка передає їх на розгляд Державним кваліфікаційним комісіям Інспекції (далі - ДКК). Таким чином згідно вищевказаного Порядку саме до компетенції Інспекції з підготовки та дипломування моряків відноситься розгляд питань порушених судновласниками або іншими юридичними особами та припинення дії підтвердження диплома або проведення позачергової перевірки компетентності осіб командного складу морських суден. В матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо звернення позивача як судновласника або інших осіб до Інспекції або інших державних органів України згідно вищевказаного Порядку з ініціюванням питання припинення дії підтвердження диплома відповідача [PERSON], також в матеріалах справи відсутній акт розслідування, наявність якого передбачена вищевказаним Порядком. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed