Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом. В позовній заяві зазначили, що згідно свідоцтва на право власності на житло від 02.03.2018 року, виданого виконкомом Вовчанської міської ради відповідно до рішення від 22.02.2018 р. № 6.3., йому, [PERSON] та його дружині [PERSON] належить на праві приватної, спільної сумісної власності по ј частки квартири [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] є власником: житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.05.2014 р., посвідченого державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області, спадкова справа № 145/2010, за реєстровим № 623; та Ѕ частки жилого будинку з відповідною часткою надвірних будівель за [ADDRESS] , згідно договору дарування від 01.09.2005 року, посвідченого нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Корнєвою І.Ю., за реєстровим № 2351. У грудні 2020 року, маючи намір здійснити реєстрацію права власності на житло, їм стало відомо, що станом на сьогодні на все належне йому та його дружині, [PERSON] майно накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 241043843 від 20.01.2021 року, на квартиру [ADDRESS] Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), код ЄДРПОУ: 34952393, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 61022, Харківська область, м. Харків, м. Свободи 5, Держпром, 6 під`їзд, 3 поверх та на все інше належне їм майно накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 42490022, виданий 16.10.2014 р., видавник: Дзержинський ВДВС ХМУЮ. Тому, 06.01.2021 року він, [PERSON] , звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) із заявою про зняття арешту з квартири [ADDRESS] та всього належного йому та його дружині майна, у зв`язку з погашенням в повному обсязі виниклої заборгованості та закінченням виконавчого провадження № 42490022 по справі. Однак, відділом ДВС йому було надано письмову відмову від 14.01.2021 р. № ДВ-1. відповідно до якої йому було роз`яснено, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 42490022 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2/617/60/13 виданого Вовчанським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № 490086008 від 10.09.2008 року в розмірі 51165,26 грн. та судових витрат в розмірі 511,65 грн. 16.12.2015 року державним виконавцем відділу було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із заявою стягувана ПАТ «Альфа банк» про закінчення виконавчого провадження ( п.8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції, що діяла на момент винесення Постанови). Відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом МЮУ 12.04.2012 року № 578/5, строк зберігання Журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві відділу становить 3 роки та документи після закінчення строку підлягають знищенню. Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5 (зі змінами), а саме п.п.1,2 Розділу XI строки зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву становлять 3 роки та документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню. У зв`язку з чим, йому було повідомлено, про те що зняти арешт з належного їм з дружиною майна, накладеного відділом ДВС в межах виконавчого провадження № 42490022 не вбачається можливим, та було запропоновано звернутися за вирішенням даного питання до суду з відповідним позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Станом на цей час, всі виконавчі провадження по відношенню до нього, [PERSON] та його дружини [PERSON] завершені, відповідно до чинного законодавства. У зв`язку із зазначеним, позивачі просили зняти арешт з належного їм майна. Позивачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, до суду надали заяви про підтримання позовних вимог, просили їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. До суду надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. В судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З копії свідоцтва на право власності на житло від 02.03.2018 року, виданого виконкомом Вовчанської міської ради відповідно до рішення від 22.02.2018 р. № 6.3., суд вбачає, що квартира [ADDRESS] на праві приватної, спільної сумісної власності належить позивачам по справі та їх дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8) З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.05.2014 р., посвідченого державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області, спадкова справа № 145/2010, за реєстровим № 623, суд вбачає, що [PERSON] отримав спадщину , що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с. 9) З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37353512 від 13.05.2014 р., вбачається, що [PERSON] отримав у спадок кв. [ADDRESS] . (а.с. 10) З копії договору дарування від 01.09.2005 року, посвідченого нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Корнєвою І.Ю., за реєстровим № 2351, вбачається, що [PERSON] отримав у дар Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS] .(а.с. 11) Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за №241043843 від 20.01.2021 року, підтверджено, знаходження майна [PERSON] під арештом.(а.с. 17-22) З листа Шевченківського ВДВС у місті Харкові від 14.01.2021 р. № ДВ-1, суд вбачає, що виконавче провадження № 42490022 на цей час знищено.(а.с. 23) Копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.12.2015 р. ВП № 42490022, підтверджено, що по виконавчому провадженню № 42490022 , в рамках якого було накладено арешт на майно позивачів по справі , 16 грудня 2015 року, провадження закінчено (а.с. 24) Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved