Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з цивільним позовом до Білоцерківської міської ради про визнання права на земельну ділянку, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] року помер [PERSON] - батько [PERSON] та чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,0241 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], яку він отримав в дар, відповідно до договору дарування земельної ділянки від 05.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER] та житловий будинок [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишив. Після його смерті, в порядку та строки передбачені ЦК України, позивачі спадщину прийняли, як спадкоємці першої черги, а батько спадкодавця [PERSON], відмовився від прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги у [PERSON] немає. Позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], по 1/2 частині кожна. Разом з тим, нотаріус постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку не зареєстровано відповідно до закону, це підтверджується відсутністю відмітки про перехід права власності на державному акті та довідкою № 29-1027-0.3-1196/2-15 від 02.10.2015 року, виданою відділом Держземагенства у м. Біла Церква Київської області, згідно з якою земельна ділянка перебуває у власності громадянина [PERSON]. Позивачі стверджують, що спадкодавець не встиг належним чином зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, площею 0,0241 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що часто хворів. Позивач [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0241 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; позивач [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0241 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. 02.02.2016 року канцелярією суду зареєстровано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач [PERSON] просила суд визнати за нею право на отримання у власність на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0241 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; позивач [PERSON] просила суд визнати за [PERSON] право на отримання у власність на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0241 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В відкрите судове засідання позивачі не з»явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належно, подали до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просять суд провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач - Білоцерківська міська рада Київської області про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, свого представника в судове засідання не направили, процесуальної зацікавленості у розгляді справи не виявили. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, копію спадкової справи, заведеної щодо майна померлого [PERSON] встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] - батько [PERSON] та чоловік [PERSON], що підтверджується його копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження позивача [PERSON], серії [NUMBER] та копією свідоцтва про одруження позивача [PERSON] та померлого [PERSON], серії [NUMBER]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,0241 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], яку він отримав в дар відповідно до договору дарування земельної ділянки від 05.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER], житловий будинок [ADDRESS] та 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишив. Після його смерті, в порядку та строки передбачені ЦК України, позивачі спадщину прийняли, як спадкоємці першої черги, звернувшись до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, а батько спадкодавця [PERSON], відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується копією його заяви, яка міститься в копії матеріалів спадкової справи. Позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], по 1/2 частині кожна, та на 1/3 частки квартири [ADDRESS] по 1/2 частці кожна, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом. Державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В. постановою за № 2830/02-31 від 18.11.2015 року, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки право [PERSON] на вищенаведену земельну ділянку не зареєстровано відповідно до закону, це підтверджується відсутністю відмітки про перехід права власності на державному акті та довідкою №29-1027-0.3-1196/2-15 від 02.10.2015 року, виданою відділом Держземагенства у м. Біла Церква Київської області, згідно з якою земельна ділянка перебуває у власності громадянина [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, після померлого [PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Спадкодавець [PERSON] за життя не встиг належним чином зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, площею 0,0241 га, що розташована за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вулиця 1-ша Коцюбинського, 20-20а, в зв'язку з тим, що часто хворів. Названа обставина підтверджується копіями виписок із історії хвороби стаціонарного хворого № 12256, № 4064. Крім того, в матеріалах справи містяться копія з історії хвороби № 602310/970 та копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 13998, дата виписки - 30.10.2013 року. [PERSON] мав наступний діагноз: діабетична ангіопатія нижніх кінцівок 4 ступеня. Гангрена лівої стопи. Сахарний діабет, тип 2, тяжка форма, стадія субкомпенсації. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічне захворювання 2 степеня. Діабетична нефропатія. Анемія. Таким чином, суд враховує, що спадкодавець тяжко хворів та об'єктивно не мав можливості зареєструвати своє право на земельну ділянку, площею 0,0241 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є позивачі. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод, прийняття спадщини. Загальні підстави виникнення права власності на земельну ділянку встановлені статтею 125 Земельного кодексу України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на цю ділянку та його державної реєстрації. В зв'язку з відсутністю державної реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку, площею 0,0241 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], оформити через органи нотаріату право на спадщину позивачам за законом не вбачається можливим, однак, судом встановлено, що спадкодавець за життя набув право на зазначену земельну ділянку, і тому є правові підстави для задоволення позову. Таким чином, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved