Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] , [INFO] навчається на денному відділенні магістратури інженерно-технологічного факультету Уманського національного університету садівництва IV рівня акредитації, термін навчання до 30.12.2020 року, навчання платне та становить 26 650 грн. [PERSON] навчається на денній формі навчання, тому не має змоги працювати. Син повністю знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на навчання дитини, позивачка самотужки купує всі необхідні речі для навчання, дає гроші на проїзд, на проживання, забезпечує харчування сина, купує одяг, їй самій важко утримувати сина, заробітної плати позивачки не вистачає, оскільки вона ще утримує дочку, на утримання якої відповідач сплачує аліменти, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд: Стягнути з [PERSON] . [INFO] , жителя [ADDRESS] , аліменти на її користь на навчання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду із заявою про підтримання позовних вимог в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі (а.с.45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить слухати справу без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.57). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не з`явлись та надали суду письмові заяви, Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ч. 3 ст.211 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.13) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.30). Син [PERSON] , [INFO] навчається на денному відділенні магістратури інженерно-технологічного факультету Уманського національного університету садівництва IV рівня акредитації, термін навчання до 30.12.2020 року, що підтверджується копією Довідки №27-13/740 від 22.10.2019 року (а.с.15), навчання платне та становить 26 250 грн., що підтверджується Довідкою №01-10/222 від 20.02.2020 року видана Уманським національним університетом садівництва (а.с.18). [PERSON] навчається на денній формі навчання, тому не має змоги працювати, стипендії не отримує, навчання на платній основі, що підтверджується копією Довідки про доходи №0416/207 видана Уманським національним університетом садівництва (а.с.16). Син повністю знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на навчання дитини, позивачка самотужки купує всі необхідні речі для навчання, дає гроші на проїзд, на проживання, забезпечує харчування сина, купує одяг, їй самій важко утримувати сина, заробітної плати позивачки не вистачає, оскільки вона ще утримує дочку, на утримання якої відповідач сплачує аліменти, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Частиною 1 ст.199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про визнання позовних вимог (а.с.57), тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі, що також не суперечить вимогам ст. 200 ЦПК України Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ст.ст.133,141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved