Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачі звернулись до Жовтоводського міського суду із позовом та просять постановити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою квартирою № 68, будинок № 49 по бульв. Свободи в м. Жовті Води в Дніпропетровській області. В позовній заяві посилалась на те, що [PERSON], на праві приватної спільної часткової власності належить 3/4 частки спірної квартири, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97389499 від 15.09.2017 року. [PERSON], на підставі договору дарування частини квартири від 11.04.2003 р., на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частки спірної квартири, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97390207 від 15.09.2017 року. В зазначеному вище житловому приміщенні окрім зазначених осіб, [PERSON], зареєстровані дружина - [PERSON] та син - [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї. У 2005 році відповідач [PERSON] забрав свої речі та виїхав з квартири. Із зазначеного часу і до сьогоднішнього дня він в квартирі не проживає, інтересу до власності не проявляє, заходів по збереженню власності не приймає, комунальні платежі не сплачує. Факт того, що відповідач [PERSON] вже протягом дванадцяти років без поважних причин не проживає у спірному житлі можуть підтвердити свідки, які є сусідами. Окрім того, зазначений факт також підтверджується складеним актом про не проживання особи за місцем реєстрації. Реєстрація проживання відповідача на даний час створює [PERSON], перешкоди у користуванні квартирою, оскільки він позбавлений можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним мені майном; позбавлений можливості оформити житлову субсидію, на яку маю право, так як при обчисленні субсидії враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, а відсутність відповідача позбавляє мене можливості надати інформацію про їх доходи. Позивачі в судове засідання не зявились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Представник позивачів за договором про надання правової допомоги № 11 від 08.09.2017 року звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове в судові засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Направив суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 22 серпня 2000 року [PERSON] за договором купівлі-продажу зареєстрованим Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» придбав житлову квартиру [ADDRESS] (а.с.9). Рішенням Жовтоводського міського суду від 21 лютого 2003 року договір купівлі продажу спірної квартири від 22.08.2000 року зареєстрований Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» був визнаний дійсним; та за [PERSON] визнано право власності на житлову квартиру [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до договору дарування від 11 квітня 2003 року [PERSON] подарував [PERSON] ? частину належної йому на праві власності житлової квартири [ADDRESS] (а.с.11). Таким чином [PERSON], на праві приватної спільної часткової власності належить 3/4 частки спірної квартири, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97389499 від 15.09.2017 року, (а.с.13), а [PERSON], на підставі договору дарування частини квартири від 11.04.2003 р., на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частки спірної квартири, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97390207 від 15.09.2017 року (а.с.12). Відповідно до довідки про склад сімї від 07.08.2017 року виданої Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Жовтоводської міської ради в спірному житловому приміщенні зареєстрованими значаться: [PERSON], його дружина [PERSON], [PERSON] [INFO] (а.с. 16). Факт того, що відповідач [PERSON] вже протягом дванадцяти років без поважних причин не проживає у спірному житлі підтверджується актом від 21.09.2017 року про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним в присутності сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та посвідченим начальником ЖРЕУ «НОВА» (а.с.17). Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] посилається на те, що відповідач в спірній квартирі не мешкають, а він позбавлений можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою в тому числі оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Також суд враховує заяву відповідача [PERSON] про визнання позову та приймає її, оскільки таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У звязку з вище наведеним позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою, є обґрунтованими та підлягає задоволенню. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір»,ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON], судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (а.с.2). З урахуванням наведеного,

Outcome: approved