Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності за заповітом після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцем майна та прийняли спадщину, однак в позасудовому порядку не можуть її оформити. Позивачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити, при неявці відповідача не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Зборівським відділом державної реєстрації актів цивільного у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 156. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер 6122680800:02:001:0171 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 693698 від 03 серпня 2012 року, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.2614 га (кадастровий номер 6122680800:02:001:0173), що розташована в селі Бзовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 693700 від 03 серпня 2012 року, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.1743 га (кадастровий номер 612268080002:001:0172), що розташована в селі Бзовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 693699 від 03 серпня 2012 року ; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.1564га (кадастровий номер 612268080002:001:0174), що розташована в селі Бзовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 693701 від 03 серпня 2012 року; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,06 га, з них площею 2,6310 га (кадастровий номер 612268080001:001:0068) та площею 0,4342 га (кадастровий номер 612268080001:001:0285), що знаходиться на території Бзовицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024308 від 05 квітня 2006 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,02 га, з них площею 2,6746 га (кадастровий номер 612268080001:001:0069) та площею 0.3462 га (кадастровий номер 612268080001:001:0286), яка знаходиться на території Бзовицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024309 від 05 квітня 2006 року. [PERSON] 05 березня 2009 року склав заповіт, що посвідчено секретарем Бзовицької сільської ради Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 2, згідно якого заповів належне йому на день смерті майно позивачам по справі, які спадщину прийняли. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивачі згідно ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна згідно заповіту і прийняли спадщину, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved