Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, який в ході судового розгляду справи уточнили, та остаточно просили скасувати реєстраційне посвідчення на гараж від 11.11.1997р. Серії КММ № 002092, видане на ім'я [PERSON], визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 25.09.2007р. № 3-2045, видане [PERSON] на гараж площею 15,5 кв.м. на [ADDRESS], визнати недійсним договір дарування вказаного гаражу відповідачу [PERSON] від 20.11.2007р., посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], скасувавши реєстрації права власності на такий за [PERSON] Позов мотивує тим, що будинок [ADDRESS] належить до комунальної власності та перебуває на балансі ЛКП «№ 500». Спірний гараж площею 15,5 кв.м. розташований на прибудинковій території вказаного будинку. Починаючи з 1959р., вказаний гараж знаходився на праві оренди в [PERSON] На підставі рішення ВК Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова від 08.08.1978р. № 428 [PERSON] надано дозвіл на експлуатацію гаража, розташованого на подвір'ї будинку [ADDRESS]. У зазначеному рішенні на [PERSON] не покладалось жодних додаткових обов'язків щодо погодження його прав на вказаний гараж чи реєстрації його у відповідних органах. Зі смертю останнього дозвіл на експлуатацію спірного гаража втратив чинність. У зв'язку з цим не вважає реєстраційне посвідчення на гараж від 11.11.1997р. Серії КММ № 002092, видане на ім'я [PERSON], правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на нього, внаслідок чого укладення на його підставі будь-яких правочинів є незаконним. А тому свідоцтво про право на спадщину від 25.09.2007р., видане на ім'я [PERSON], договір дарування гаражу відповідачу [PERSON] від 20.11.2007р. повинні бути визнані недійсними із скасуванням реєстрації права власності на спірний гараж за [PERSON], після чого користування ним повинно здійснюватися за згодою усіх співвласників квартир у будинку. У судовому засіданні позивач та одночасно представник позивачів [PERSON] позов підтримала із аналогічних викладеним у позовній заяві та уточненнях до неї підстав. Відповідач та її представник, третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечили, пояснивши, що відповідачем не доведено незаконність оспорюваних нею правочинів. Реєстраційне посвідчення на гараж від 11.11.1997р. Серії КММ № 002092 видане [PERSON] на підставі рішення ВК Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова від 08.08.1978р. № 428, яким надано дозвіл на експлуатацію гаража, розташованого на подвір'ї будинку [ADDRESS], що відповідає вимогам чинних на час виникнення спірних правовідносин Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом ДКУ по ЖКГ від 13.12.1995р. № 56, згідно яких реєстрація права власності здійснюється на підставі акту прийняття об'єкта в експлуатацію, затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування (п.9 додатку № 1 до Правил). Крім того, просили застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності, пропущений позивачем, що є самостійною додатковою підставою відмови у позові. Представник третьої особи ВК ЛМР Попович Я.Д. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки позивачами не доведено підстав для визнання недійсними оспорюваних договору, свідоцтва про право на спадщину, реєстраційного посвідчення. Представник третьої особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Іващук О.М. у судовому засіданні при вирішенні спору поклалась на розсуд суду, пояснивши, що вважає реєстраційне посвідчення на гараж від 11.11.1997р. Серії КММ № 002092 правовстановлюючим документом, який дає право на укладення будь-яких правочинів щодо спірного нерухомого майна. Представник третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився, у скерованому на адресу суду листі просив розглядати справу у його відсутності. З врахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що стверджується матеріалами інвентаризаційної справи на гараж на [ADDRESS], власником спірного гаражу площею 15,5 кв.м. є позивач на підставі договору дарування від 20.11.2007р., укладеного із [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] Як вбачається зі спадкової справи після смерті [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.09.2007р. № 3-2045 [PERSON] набув права власності на спірний гараж після смерті [PERSON] як дружини [PERSON], яка на момент смерті проживала із ним та фактично прийняла спадщину після його смерті. Право власності спадкодавця [PERSON] на спірний гараж підтверджується реєстраційним посвідченням на гараж від 11.11.1997р. Серії КММ № 002092, виданим на підставі рішення ВК Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова від 08.08.1978р. № 428, яким [PERSON] надано дозвіл на експлуатацію гаража, розташованого на подвір'ї будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що реєстраційне посвідчення на гараж від 11.11.1997р. Серії КММ № 002092, видане на ім'я [PERSON], не є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на нього, внаслідок чого укладення на його підставі наступних правочинів було незаконним. Однак вказаний висновок є надуманим та не ґрунтуються на жодних правових нормах. Так само недоведеною є обставина щодо незаконності реєстрації права власності на спірний гараж за спадкодавцем [PERSON] на підставі рішення ВК Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова від 08.08.1978р. № 428, яким [PERSON] було надано дозвіл на експлуатацію вказаного гаража, що відповідало вимогам чинних на час виникнення спірних правовідносин (на час реєстрації права власності) Правилам державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом ДКУ по ЖКГ від 13.12.1995р. № 56, згідно яких реєстрація права власності здійснюється на підставі акту прийняття об'єкта в експлуатацію, затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування (п.9 додатку № 1 до Правил). Крім того, позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, що встановлений ст. 257 ЦК України (ст. 71 ЦК України в ред. 1963р.), що є самостійною підставою для відмови у позові, однак оскільки позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог суд відмовляє у позові у зв'язку з його безпідставністю.

Outcome: dismissed