Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись із позовом до [PERSON] та його колишньої дружини - [PERSON], в якому просили стягнути з відповідачів солідарно на їх користь суму боргу у розмірі 130800 грн. та стягнути солідарно судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилались на те, що 28.02.2005 р. [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON], за договором купівлі-продажу придбав квартиру [ADDRESS], яка перебуває в іпотеці ПАТ «Правекс- Банк». Рішенням суду вказана квартира була розподілена між [PERSON] та [PERSON] в порядку розподілу майна подружжя. Позивачі також вказали, що квартиру подружжя набули на належні саме їм кошти, оскільки [PERSON] у 2005р. взяв кредит на суму 18000 дол. США для купівлі квартири, а 25.02.2005р. між [PERSON], який помер, [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було підписано договір про надання щомісячної допомоги по погашенню кредиту за квартиру. Згідно умов вказаного договору, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своєчасно повинні були надавати [PERSON] грошові кошти для погашення кредиту у банку, що оформлюється письмовими розписками про отримання грошей власноруч [PERSON] із умов повернення наданих грошових коштів за першою вимогою позичальників. Починаючи з лютого 2005 р. по вересень 2008р. вони надали відповідачам, які на той час перебували у шлюбі, грошові кошти в сумі 130800 грн. для оформлення договору купівлі-продажу квартири. Позивачі вважають, що позичальник зобов*язаний повернути грошові кошти відповідно до вимог ст.1049 ЦК України, а оскільки на той час він перебував у шлюбі, то договір, укладений в інтересах сім*ї створює обов*язки для другого подружжя, що передбачено ч.4 ст.65 СК України. В судовому засіданні представник позивачів підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та вказала, що поява договору та боргових розписок ще під час розгляду справи про поділ майна викликанка небажанням [PERSON] визнавати за нею право власності на частину квартири. Також, відповідач [PERSON] вказала, що їй під час шлюбу з [PERSON] про наявність договору та боргових розписок нічого відомо не було. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.02.2005 року між відповідачем [PERSON] та близькими родичами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір про надання щомісячної допомоги по погашенню кредиту за квартиру. З вказаного договору вбачається, що батьки та брат надають щомісячно [PERSON] грошові кошти для погашення необхідних сум взятого споживчого кредиту у банку АКБ «Правекс- Банк» на купівлю квартири [ADDRESS] з умовою повернення наданих грошових коштів за першою вимогою позичальників. Надання грошових сум оформлюється письмовими розписками про отримання грошей власноруч [PERSON]. Згідно наданих до суду розписок, написаних власноруч [PERSON], про що він не заперечував в судовому засіданні, ним за період з лютого 2005 року по вересень 2008 року були отримані від позивачів в борг для погашення кредиту в АКБ «Правекс- Банк» грошові кошти в розмірі еквівалент 16350 дол. США, що згідно офіційно курсу НБУ станом на 02.12.2013р. становить 130800 грн.. Вказані грошові кошти він зобов*язався повернути згідно договору від 25.02.2005 року - за першою вимогою позичальників. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позико) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, тобто на розписці повинні бути підписи сторін -учасників угоди. Виходячи з викладеного вище, а також враховуючи факт визнання позову відповідачем [PERSON], суд вважає ,що позов в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] суми боргу за договором підлягає задоволенню. Вимоги позивачів про солідарне стягнення суми боргу з [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 вказаного Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи містяться розписки за період з лютого 2005 року по вересень 2008 року, які не посвідчують отримання відповідачкою [PERSON] грошових коштів в борг для погашення крудиту в АКБ «Правекс банк». Вказані розписки написані та підписані тільки [PERSON], підпису [PERSON] в цих розписках немає. Посилання позивачів на те, що [PERSON] зі згоди колишньої дружини - [PERSON] підписав договір про надання щомісячної допомоги по погашенню кредиту за квартиру, а також надав власноруч написані розписки своїм родичам, позивачам по справі, і в цей час діяв і від імені колишньої дружини та в інтересах сім'ї, тому необхідно стягнути ці кошти солідарно і з відповідача [PERSON], судом не приймаються, оскільки як в самому договорі так і в розписках відсутній підпис [PERSON]. Крім того, письмової згоди відповідач [PERSON] на укладання такого договору і від свого імені, матеріали справи не містять. Також, доказів передання грошових коштів саме відповідачу [PERSON] та доказів того, що саме вказані 16350 дол. США передано АКБ «Правекс-Банк» за кредитним договором, який укладено між банком та [PERSON] не надано до суду.

Outcome: partial