Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, по якому просять суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 28 774,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 67 940,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 13 588,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивачів суму судового збору, по ? від загальної суми судового збору кожному позивачу відповідно. Позивачі до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Їх представник надав до суду заяву, по якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач, будучи сповіщеною належним чином, про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явилась без поважних причин, заяв чи клопотань до суду не надавала. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою представника позивачів, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов про стягнення боргу задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 10.03.2013 року [PERSON] взяла у [PERSON] в борг суму в розмірі 8 500 дол. США, зі сплатою 5% щомісяця, строком до 01.06.2013 року, що підтверджується копією розписки, наявною в матеріалах справи ( а.с. 10 на обороті). 08.05.2013 року [PERSON] взяла у [PERSON] в борг суду в розмірі 3 600 дол. США, строком до 28.07.2013 року, що підтверджується копією розписки, наявною в матеріалах справи ( а.с. 9 на обороті). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками. Згідно з п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачами в позові зазначено, що в строк на умовах, зазначених в розписках зобов'язання відповідачем виконано не було. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується борговими документами- розписками від 08.05.2013 року та 10.03.2013 року, копії яких наявні в матеріалах справи(а.с.9 та 10 на оборотах). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розписки від 10.03.2013 року, відповідач зобов'язалась виплатити [PERSON] 5 % щомісяця від суми заборгованості, таким чином сума заборгованості становить 13 800 дол. США. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивачів останні були вимушені звернутись до суду з позовом, сплатили судовий збір у розмірі 1103 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивачів. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов'язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved