Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 07 квітня 2001 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований в смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №7. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне життя не склалось, оскільки у них різні характери та погляди на життя, через що часто виникають сварки та скандали, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, з 2007 року вони з [PERSON] фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, і з того часу стали чужими людьми один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 07 квітня 2001 року в смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №7, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на примирення не згідна, просить задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, на примирення не погоджувався, не заперечував щодо задоволення позову, просив змінити прізвище позивачки на її дошлюбне. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07 квітня 2001 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований в [ADDRESS], актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER], виданого 07.04.2001 року в [ADDRESS]. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER], виданого 19.12.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стануНадвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №177. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці [PERSON] шлюбне прізвище «[PERSON]». У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, розірванням шлюбу не порушуються особисті та майнові права сторін та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved