Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка 13 лютого 2015 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісяця, в розмірі 1 / 3 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Відповідачу надсилалася тричі за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач в судове засідання не з'явився, з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Шлюб між відповідачем та позивачкою зареєстрований 12 грудня 2003 року, що підтверджується копією довідки Дарницького відділу РАГС м. Києва ( а. с. 2 ). В шлюбі у позивачки та відповідача[INFO] року народивсясин [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 4 ). 20 листопада 2012 року шлюб між відповідачем та позивачкою розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а. с. 3 ). Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї - довідкою по формі № 3 від 08 травня 2015 року за № 463 та довідкою про зазначення місця проживання дитини № 464 від 08 травня 2015 року ( а. с. 30, 31 ). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 1 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду із запереченнями щодо позовних вимог не звертався. Таким чином, враховуючи надані суду докази, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісяця, в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 11 квітня 2024 року, в решті позовних вимог - відмовити. При задоволенні позовних вимог з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial