Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з указаним позовом, зазначаючи, що позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] брат і сестра. Їхні батьки це позивачка [PERSON] та [PERSON] 25 січня 1994 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. Дружина померлого [PERSON] та його діти позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є його спадкоємцями за законом першої черги. Майном, набутим [PERSON] за час шлюбу із [PERSON], є кооперативна квартира № 8, розташована в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську. 10 лютого 2014 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою правомірно відмовила їм у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 8, розташовану в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську після смерті [PERSON], оскільки з наданих ними нотаріусу документів неможливо встановити належність спірної квартири спадкодавцю [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, зареєстрованого згідно чинного законодавства. Просили визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку зазначеної квартири як на частку в спільному сумісному майні подружжя, та на 1/6 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 25 січня 1994 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 25 січня 1994 року. У судове засідання позивачі, представник відповідача та третя осіб не зявилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно листів, які є в матеріалах справи позивачі та третя особа прохають розглянути справу у їх відсутності, позивачі позов підтримують, третя особа проти позову не заперечує, відповідач поважність причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] брат і сестра. Їхні батьки це позивачка [PERSON] та [PERSON]. 31 травня 2005 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції в Книзі реєстрації зміни імені зроблено актовий запис № 23 про зміну відповідачкою [PERSON] прізвища Трусь на дошлюбне прізвище їхньої матері - Вітюк. [PERSON] з 30 січня 1982 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] 25 січня 1994 року [PERSON] помер, заповіту не залишив. Дружина померлого [PERSON] та його діти позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є його спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] має також право на подружню частку в майні, набутому нею разом із чоловіком [PERSON] під час їх шлюбу за спільні кошти подружжя. Таким майном, набутим [PERSON] за час шлюбу із [PERSON], є кооперативна квартира № 8, розташована в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську. [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу № 30, створення якого затверджено рішенням виконкому Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 12.01.1979 року № 18. Він одержав в ЖБК № 30 двокімнатну квартиру № 8, розташовану в будинку кооперативу № 25 по вулиці Айвазовського у м. Дніпродзержинську. Пайовий внесок за цю квартиру в розмірі 5182,33 крб. повністю був сплачений [PERSON] у 1989 році разом із дружиною [PERSON] за спільні кошти подружжя. І позивач [PERSON], і відповідачка [PERSON] на той час буди дітьми та не приймали і не могли приймати участі у сплаті пайових внесків за кооперативну квартиру. Після смерті [PERSON] у члени ЖБК № 30 була прийнята його дружина позивачка [PERSON] Дружина, син і дочка померлого [PERSON] фактично прийняли спадщину після його смерті у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, бо постійно проживали і були зареєстровані у вищевказаній кооперативній квартирі як до, так і після смерті [PERSON], у тому числі протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, що настала 25.01.1994 року. Позивачі і відповідачка зареєстровані в цьому жилому приміщенні по цей час. Відповідно до п. 113 наказу Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. № 18/5 «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що також діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути «запис у паспорті або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку (квартирі) протягом 6 місяців після смерті спадкодавця». 10 лютого 2014 року приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою правомірно відмовила позивачам у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 8, розташовану в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську після смерті [PERSON], оскільки з наданих ними нотаріусу документів неможливо встановити належність спірної квартири спадкодавцю [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, зареєстрованого згідно чинного законодавства. Із довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», отриманої нотаріусом, вбачається, що на підприємстві відсутні відомості щодо реєстрації права власності на зазначену квартиру. Спірна двокімнатна квартира № 8 загальною площею 44,5 кв. м, житловою 28,9 кв. м розташована в будинку № 25 по вулиці Айвазовського в м. Дніпродзержинську, який належить житлово-будівельному кооперативу № 30. Відповідно до довідки ЖБК № 30 від 17 грудня 2015 року [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу № 30, від якого одержав вищевказану кооперативну квартиру; пайовий внесок за цю квартиру в сумі 5182,23 крб. сплатив повністю у 1989 році. Таким чином, зазначена квартира після повної сплати [PERSON] житлово-будівельному кооперативу № 30 її вартості була спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON] у відповідності до Закону України «Про власність» та ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 28 КЗпШтС України, що діяли на той час. Отже, 1/2 частка цієї квартири є часткою [PERSON] у спільному сумісному майні подружжя, а інша 1/2 частка належала [PERSON] та входить у склад спадкового майна після його смерті. Таким чином, кожний із трьох спадкоємців [PERSON] за законом успадкував по 1/6 частці квартири з розрахунку: 1/2 : 3 = 1/6. Після повної сплати пайових внесків [PERSON] мав право у будь-який час оформити свідоцтво про право власності на нерухоме майно на вищезазначену квартиру, але не встиг за життя належним чином оформити правовстановлюючі документи на свою нерухомість, бо 25 січня 1994 року трагічно загинув. ЖБК № 30 визнавало та визнає право власності [PERSON] на спірне жиле приміщення та підтверджує ту обставину, що ним за життя повністю сплачені кооперативу пайові внески за квартиру. Але оформлення правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру на імя [PERSON] є неможливим через його смерть, а відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця унеможливлює оформлення спадщини після його смерті нотаріусом. Та обставина, що [PERSON] належала спірна квартира на праві власності, підтверджується довідкою ЖБК № 30 від 17.12.2015 року, в який підтверджується членство [PERSON] в ЖБК № 30 та повна сплата ним за життя пайових внесків за свою квартиру у 1989 році. Та обставина, що [PERSON] має право на подружню частку у майні (квартирі), а також що вона є спадкоємицею [PERSON] за законом і має право на частку у спадщині, підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про її шлюб із [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], вищевказаною довідкою ЖБК № 30 від 17.12.2015 року про повну сплату пайових внесків за спірну квартиру у 1989 році, тобто під час її шлюбу із [PERSON] Та обставина, що [PERSON] і [PERSON] є дітьми [PERSON] і його спадкоємцями 1-ї черги за законом, підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], витягами з Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON], про зміну її прізвища з Трусь на Вітюк. Та обставина, що позивачі, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р. вчасно прийняли спадщину після смерті [PERSON], бо постійно проживали в спірній квартирі на час його смерті і були зареєстровані в цьому жилому приміщенні, підтверджується двома довідками ЖБК № 30 від 18 грудня 2015 року про реєстрацію осіб (позивачів, відповідачки, померлого [PERSON]Б.) в кооперативній квартирі, у тому числі і протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Той факт, що позивачі позбавлені можливості в нотаріальному порядку отримати правовстановлюючі документи на спірну квартиру після смерті [PERSON], підтверджується постановою приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.02.2014 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved