Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON], яким просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30 листопада 2016 року у Калуському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №443; стягнути з відповідача на її користь судові витрати у виді сплаченого судового збору. В обгрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них народилася одна дитина [PERSON], [INFO], сімейне життя із відповідачем не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, відмінність поглядів на сімейні відносини та обов?язки з ведення спільного господарства. Вважає, що сім?я фактично перестала існувати, перебування в шлюбі носить формальний характер, а тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак попередньо на адресу суду подала письмову заяву, в якій зазначила: «У підготовче та судове засіданні по цивільній справі за моїм позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу я з?явитися не можу за сімейними обставинами. Окрім цього не бажаю зустрічатися з відповідачем навіть у судовому засіданні, бо від спілкування з ним відчуваю сильний психологічний стрес. Прошу такий судовий розгляд моєї справи проводити без моєї участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі, наполягаю на їх задоволенні, теперішнє моє прізвище на дошлюбне не міняти, понесені мною судові витрати в розмірі 704, 80 грн. у виді судового збору, прошу стягнути з відповідача на мою користь. Я категорично заперечую проти надання нам строку для примирення оскільки повністю втратила почуття любові та поваги до відповідача, наш шлюб відновленим бути не може. Я не бажаю бути у такому шлюбі, а оскільки шлюб є союзом добровільним і ніхто проти його волі не може бути до цього примушений, вважаю, що перебування у шлюбі із відповідачем порушить мої права, свободи та інтереси, зокрема й на можливу реалізацію в майбутньому мого права на створення нової повноцінної сім»ї. Також прошу суд при прийнятті судових рішень у даній справі, прийняти до уваги мої посилання зазначені у позові і у цій заяві. Додатково повідомляю суд, що після одруження ми проживали у відповідача в м. Калуші Івано-Франківської області. В період 2015 року відповідач побив мене і мою мати, заподіявши нам тілесні ушкодження, за які був засуджений вироком Бережанського районного суду. Під час нашого спільного проживання він неодноразово вів себе неадекватно і під час таких його нападів страждали я та мої діти. Неодноразово він примушував мене відмовлятись від доньки в суді, обгрунтовуючи це тим, що я була лише інкубатором, а коли я відмовлялась це робити, він наносив мені тілесні ушкодження. Казав, що б?є по голові, бо там синяків не видно. На моє прохання припинити він ще більше збивав мене, було таке враження, що він від цього получає задоволення. Все це відбувалося в присутності дітей, я закривала їх ни не потерпіли від його насильства. Одного вечора він при дітях зробив спробу самогубства у ванній кімнаті, повісився на ремні. Ображав мого сина від першого шлюбу, морально обзивав його та принижував, після чого моя дитина часто при сварках чи стресовому стані лізла під стіл. В лютому 2017 року він кілька днів мене бив, не випускав з будинку, погрожував фізичною розправою над дітьми. Не в силі далі терпіти страждання, я з дітьми (старший син від першого шлюбу 2010 р.н і менша дочка від цього шлюбу 2014 р.н) втекла від відповідача і стала постійно проживати у м.Бережани з сестрою мамою. З того часу ми з відповідачем разом не проживаємо, не спілкуємося, я постійно перебуваю у страху через його погрози фізичного насильства і по цій причині перебувала з дітьми в реабілітаційному центрі. Щодо доказів в підтвердження вказаних мною обставин, то вони є долучені до позову і вважаю, що відповідач не буде заперечувати мого позову й обставин, яким він обґрунтований.У випадку належним чином повідомленого відповідача, за відсутності відповідних заяв з його сторони, не заперечую й клопочу про заочний розгляд моєї справи». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим належним чином про слухання справи, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 22 січня 2019 року вирішено розглядати справу заочно. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи\~ з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено наступне: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 30 листопада 2016 року, який зареєстрований у Калуському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №443, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. У вказаному шлюбі у сторін по справі народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження. З врахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги судом також встановлено, що сторони з лютого 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними повністю припинені, відносини є неприязними, їх шлюб залишається формальністю. Отже, суд прийшов до висновку, що сімя\~сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved