Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.11.1986 року. Від вказаного шлюбу діти повнолітні, однак розірвати шлюб за спільною заявою подружжя у відділі РАЦС не бажає відповідач. Свої вимоги мотивує тим, що останнім часом сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб та сім'ю, у звязку з чим часто виникали суперечки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. В позові просила постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачем шлюбу. В судове засідання позивачка не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, а також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а саме розміщенням оголошення на офіційному сайті Ємільчинського районного суду Житомирської області, причини неявки суду невідомі. З-за таких обставин, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.11.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ТП № 144645. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї. За таких обставин суд приходить до висновку, що любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються та проживають окремо. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. В поданій до суду заяві позивачка повідомила, що бажає залишити шлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору. В частині стягнення витрат на правову допомогу (адвокатські послуги) слід відмовити позивачці, оскільки вони підтверджені неналежним доказом. На підставі викладеного,

Outcome: partial