Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 25 в будинку № 54 по пр.50-річчя Перемоги в м.Мелітополі Запорізької області, вказуючи, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON], який був зареєстрований 27 жовтня 2000 року Мелітопольським міським відділом запису актів громадянського стану Запорізької області. В 2003 році вони з відповідачем отримали квартиру за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, 54 кв. 25. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради за № 274/7 від 25.12.2008 року, виключено зі списку службового житла КП «ВЖРЄУ» однокімнатну квартиру № 25 у житловому будинку № 54 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області, житловою площею 17,3 кв.м., в якій мешкає [PERSON] складом сімї 3 особи, відпрацював більш 10 років. 04.07.2008 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу між ними з відповідачем було в добровільному порядку проведено розподіл майна, та вона разом із донькою залишилась мешкати у вищевказаній квартирі. Відповідач в свою чергу забрав належне йому майно та переїхав мешкати до своїх батьків. В 2009 році вона звернулась до суду з позовом про визнання відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В свою чергу відповідач - [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про вселення до вказаної квартири. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22 жовтня 2009 року в задоволенні її позову було відмовлено. Зустрічний позов відповідача - [PERSON] про вселення задоволений в повному обсязі, на підставі того, що [PERSON] не проживав у зазначеній квартирі з поважних причин, а саме доглядав за хворими батьками, а вона змінила замок на вхідних дверях та у відповідача - [PERSON] не було можливості потрапити до квартири. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 грудня 2009 року вищезазначене рішення суду залишено без змін. Відповідно до постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 05.05.2010 року, рішення суду про вселення [PERSON] в квартиру № 25 у житловому будинку № 54 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області, виконане в повному обсязі, та з того часу ніхто не чинить перешкоди у користуванні [PERSON] вищезазначеною квартирою. Проте відповідач - [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, однак так і не став мешкати у ній. Крім того, батьки відповідача померли у 2009 році. На теперішній час у відповідача нова сімя, з якою він мешкає у м. Мелітополь, точна адреса їй невідома. Відповідач, [PERSON], вже 8 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має і, взагалі квартирою він не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, то вони з донькою змушені сплачувати все самі. Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинить. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються понад 6 місяців без поважних причин. У звязку з чим, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивачка не зявилася, від її представника, [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та його відсутності та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Письмових заперечень від відповідача не надходило, але в судовому засіданні, що відбулося 16.06.2017 року, відповідач зазначив, що хоча він і не проживає з родиною вже більше 8 років, але має право проживати на спірній житловій площі, оскільки саме він отримував для родини дану квартиру у користування, коли працював на підприємстві. В судове засідання представник третьої особи не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи інтереси малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 27.10.2000 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 816, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.47). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЖС № 036324(а.с.48). 04.02.2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ЖС № 056687(а.с.49). Позивачка з дитиною з 2003 року зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], пр. 50-річчя Перемоги, 54 кв. 25, відповідач [PERSON] з 2008 року за зазначеною адресою не проживає, що підтверджується довідкою КП «Житломасив» від 28.03.2017 року (а.с.9). Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 25.12.2008 року № 274/7, виключено зі списку службового житла КП «ВЖРЕУ» однокімнатну квартиру № 25 у житловому будинку № 54 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області житловою площею 17,3 м2, в якій мешкає [PERSON] складом сім'ї 3 особи, відпрацював більш 10 років (а.с.51). Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.10.2009 року в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про вселення задоволено. Вселено [PERSON] в квартиру № 25 будинку № 54 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 грудня 2009 року вищезазначене рішення суду залишено без змін. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.10.2009 року набрало законної сили 16.12.2009 року (а.с.58). Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження виданого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області [PERSON] 05.05.2010 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4834/09 виданого 07.03.2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про вселення [PERSON] в квартиру № 25 будинку № 54 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області закінчено згідно акту державного виконавця від 28.04.2010 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.10.2009 року виконано в повному обсязі (а.с.59). Однак, відповідач [PERSON] з 2008 року за вказаною адресою не проживає, про що свідчить довідка КП «Житломасив» від 28.03.2017 року (а.с.9). Даний факт не заперечується і самім відповідачем. В силу того, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає, це перешкоджає позивачці в повній мірі користуватися вказаною квартирою. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позивачами надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 2009 року без поважної причини не проживає за місцем реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає за зареєстрованою адресою проживання: в квартирі №25 в будинку № 54 по пр. 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області, більше 8 років, а тому, він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved