Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку та на її утримання в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку відповідача. В підтвердження позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що з 31 липня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Анну, [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та її, як дружини, в добровільному порядку не надає, а тому звертається до суду. В поданій до судового засідання заяві позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, а також просить справу розглянути у її відсутності і задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання подав заяву, в якій також просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає і згідний сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, а розгляд провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 31 липня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №139579, проте на даний час разом не проживають. Від спільного проживання є донька Анна, [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ № 263717 (копія додається), довідкою Дунаєвецької міської ради Хмельницької області №147 від 25.10. 2016 року. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, оскільки сама утримує доньку, на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, лише отримує незначну соціальну допомогу, якої недостатньо для її існування та утримання дитини. Відповідач [PERSON] ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років, що зокрема виявляється в тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дочки та дружини. Відповідач працює різноробочим в ЗПТ « Солобковецький завод продовольчих товарів», має постійний дохід, тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дочки та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, що не заперечує в поданій заяві. У відповідності до ст.ст.180,\~182,\~184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.79,\~80,\~84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином позовні вимоги є обґрунтовані, тому суд позов задовольняє. Згідно з п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved