Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] в червні 2016 року звернулися до Лановецького районного суду з позовною заявою, в якій просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, яке розташоване по [ADDRESS] внаслідок відсутності його за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців. Свої вимоги мотивують тим, що вони є власниками будинковолодіння відповідно до свідоцтв на право власності на житловий будинок, виданих на підставі рішення виконкому Краснолуцької сільської Ради народних депутатів № 19 від 20 червня 1994 року. З 16 січня 1997 року в будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який з червня 2015 року змінив місце проживання і в даному будинку не проживає, конкретне місце його перебування не відоме. Позивач [PERSON]- представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, з'ясував наступні обставини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить позивачам [PERSON] та [PERSON], на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвами на право особистої власності на жилий будинок , виданими на підставі рішення виконкому Краснолуцької сільської Ради народних депутатів № 19 від 20 червня 1994 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] з 16 січня 1997 року, що стверджується копією будинкової книги. Згідно акту обстеження місця проживання від 13 червня 2016 року, складеного депутатом сільської ради в присутності двох сусідів, [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з червня 2015 року, згідно довідок виданих виконкомом Краснолуцької сільської ради № 66 від 22.01.2016 року та № 276 від 13.06.2016 року [PERSON] зареєстрований , але не проживає за адресою [ADDRESS] з червня 2015 року. Факт не проживання відповідача в житловому будинку [ADDRESS] також знайшов своє підтвердження показами свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності даної особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За змістом ч.3 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але більше року не проживає без поважних причин у належному позивачам [PERSON] та [PERSON] житловому будинку [ADDRESS], а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved