Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивачка 19 листопада 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вступила в шлюб з відповідачем, 18 серпня 2012 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №323. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, внаслідок чого виникали конфлікти. Відповідач не надавав допомоги в ведені домашнього господарства, в догляді за дитиною та в її вихованні, матеріально сім'ю не утримував. Крім того, відповідача вів себе грубо та не поважно по відношенню до позивачки та її батьків. З січня 2015 року сторони проживають окремо, припинено ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливі, так як втрачено почуття кохання, поваги, дружби, тому просив шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Дитина після розлучення буде проживати з позивачкою. В попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, надала письмову заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В попереднє судове засідання відповідач не з'явився, надав письмову заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив задовольнити. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18 серпня 2012 року, який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №323 /а.с.7/. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Встановлено також, що з січня 2015 року сторони проживають окремо, припинено ведення спільного господарства, шлюбі відносини. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, внаслідок чого виникали конфлікти. Відповідач не надавав допомоги в ведені домашнього господарства, в догляді за дитиною та в її вихованні, матеріально сім'ю не утримував. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, , а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved