Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивачка 28 січня 2015 року звернулась до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. позивачка зазначила, що дочка є студенткою І курсу ВНЗ «Дніпропетровський національний університет ім..О.Гончара» за денною формою навчання. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % усіх видів його заробітку (доходу). Позивачка у судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує. Позов просить задовольнити у повному обсязі (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №173 (а.с.6). Зареєстрована та проживає [PERSON] разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки від 22.01.2015 року, [PERSON] є студенткою І курсу денного відділення Дніпропетровського національного університету ім..О.Гончара, навчається на бюджетній основі (а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.15, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] [INFO] досягла повноліття, в той час коли позов подано до суду 28 січня 2015 року, а тому право на утримання з боку батька в неї припинено починаючи з дня досягнення нею повноліття. Крім того, суд роз'яснює, що сама [PERSON] або той з батьків, з ким вона проживає, мають право звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів, у зв'язку із продовженням нею навчання, якщо вона у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги. Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази з позиції їх належності, достовірності, допустимості, достатності та сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та недоведеними, тому у задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд дійшов висновку, що судовий збір в сумі 243,60 грн. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed