Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачі звернулася до суду із позовом до відповідача, при третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку). Посилаються на те, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом першої черги є позивачі, які в жовтні місяці 2000 року подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Нотаріусом в м.Чернівці було заведено спадкову справу № 988/2000 та видані свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру та житловий будинок, який розташований в с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області. За життя, [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу від 22.05.1997 року була придбана земельна ділянка площею 0,60 га розташована на території с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області, яка належала [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 17.03.1997 року. Спадкоємцями померлого [PERSON] є позивачі по справі, яким Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 07.12.2011 року надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини на зазначену земельну ділянку у зв'язку з відсутністю у спадкоємців державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, а також витягу з Поземельної книги, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Тому просять суд визнати право власності на дану земельну ділянку в частинах. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Також суду додав, що на момент придбання даної земельної ділянки основним документом, який свідчив про право власності на неї був договір купівлі-продажу. Позивачі на даний момент не мають змоги оформити спадщину, тому що державний акт на право власності на земельну ділянку на померлу людину не видається. Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позовних вимог, так як на той час коли померлий [PERSON] придбав дану земельну ділянку було передбачено основний документ, а саме договір купівлі-продажу, і на той час не було потреби виготовляти інший державний акт. На даний час дійсно спадкоємці не мають змоги оформити спадщину, так як державний акт на право власності на земельну ділянку на померлу людину не виготовляється. Дана земельна ділянка дійсно є ідентифікована, їй присвоєно кадастровий номер. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З обставин, наведених у позовній заяві судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 22 травня 1997 року [PERSON], продав [PERSON] земельну ділянку площею 0,60 га, яка належала йому на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧВ № 007303 від 17 лютого 1997 року, розташована в с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області ( а.с. 6 - 7 ). [PERSON] помер [INFO] року ( а.с. 8 ). Померлий [PERSON] та позивачка [PERSON] зареєстрували шлюб 15 жовтня 1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 1713 ( а.с. 9 ). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.1962 року батьком позивача [PERSON] є померлий [PERSON] ( а.с. 11 ). 30.10.2010 року державним нотаріусом першої Чернівецької державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу за № 988/2000 до майна померлого [INFO] року [PERSON] та 24.11.2010 року видано свідоцтво про право на спадщину позивачам [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться в с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області. До складу спадщини належить і земельна ділянка, яка розташована на території с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства ( а.с. 12 - 13 ). Відповідно до технічної документації із землеустрою від 26.03.2012 року встановлено межі зовнішні земельної ділянок в натурі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд розміром 0.0985 га, кадастровий номер 7310781100:02:003:0145 та для ведення особистого селянського господарства розміром 0,5045 га, кадастровий номер 7310781100:02:003:0146 та складено кадастрові плани даних ділянок. Ці ділянки в сукупному розмірі складають 0,60 га та розташовані на території с.Луковиця Герцаївського району Чернівецької області( а.с.16 - 32 ) Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів в судовому порядку можуть бути, зокрема, визнання права, а також захист прав та інтересів в інший спосіб. За загальним правилом відповідно до ст.224 Цивільного кодексу Українського PCP ( в редакції 1960 року ), в редакції яка діяла на момент укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до абз.2 п.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» № 15-92 від 26 грудня 1992 року, який діяв на момент придбання спадкодавцями вищезазначених земельних ділянок, договір купівлі-продажу або іншими способами відчужування земельної ділянки посвідчується у нотаріальному порядку і реєструється у сільській, селищній, міській Раді народних депутатів, на території якої розташована земельна ділянка. А відповідно до ст.23 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року ) в редакції чинній на момент купівлі вищезазначеної земельної ділянки право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Однак дію вищезазначеної статті було зупинено в зв'язку із прийняттям Декрету Кабінету міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок». Отже на момент купівлі вищезазначених земельних ділянок право власності на землю посвідчувалося договором купівлі-продажу. Дана земельна ділянка загальною площею 0,60 га є єдиним масивом включала в себе: земельну ділянку №1 для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку №2 для особистого підсобного господарства. Спадкоємцям померлого [PERSON] першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 07.12.2011 року надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини на зазначену земельну ділянку з огляду на відсутність у спадкоємців державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, а також витягу з Поземельної книги, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка і дружини є рівними. Отже частка належного майна [PERSON] у спільному майні подружжя складає 1/2 частини. Виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку та його реєстрацію згідно з діючим законодавством неможливо здійснити на померлу особу. Відтак, отримати свідоцтво про спадщину в нотаріальному порядку спадкоємці не мають можливості, оскільки для отримання свідоцтва про спадщину потрібно подати до нотаріуса витяг з поземельної книги. Однак для отримання витягу з поземельної книги, відповідно до п. 13-3 порядку ведення Поземельної книги затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. N 1021 до заяви додаються такі документи: 1) копія документа, що посвідчує особу, якій надається земельна ділянка у власність або власника земельної ділянки, а у разі подання заяви уповноваженою ними особою - також копія документа, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб; 2) копія реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів - для фізичної особи, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття номера та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ідентифікаційного коду згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податкового номера - для юридичної особи; 3) технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку з позначкою територіального органу Держземагентства про визначення кадастрового номера з рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність (користування) - у разі надання у власність (користування) земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення. Разом з цим, спадкоємцями померлого [PERSON] в ліцензованій організації замовлена та виготовлена технічна документація із землеустрою щодо зазначеної земельної ділянки, відповідно до якої: земельній ділянці площею 0,0985 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд присвоєно кадастровий номер 7310781100:02:003:0145, земельній ділянці площею 0,5045 га для ведення особистого селянського господарства присвоєно кадастровий номер 7310781100:02:003:0146); складено кадастрові плани зазначених земельних ділянок; відновлені зовнішні межі земельних ділянок в натурі. Таким чином, спадкові земельні ділянки повністю ідентифіковані, мають необхідну технічну документацію із землеустрою. Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів статті 1268 Цивільного кодексу України (ст.548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року) прийнята спадщина, до складу якої входять також і зазначені земельні ділянки, належать спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України ( в редакції 2001 року ) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення та до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно до ст.152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved