Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання договору позички житлового приміщення поновленим та зобовязання не чинити перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 15.08.2013 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено письмовий договір позички житлового приміщення, відповідно до п.1.1. якого позичкодавець - [PERSON] зобов`язується передати в безоплатне тимчасове користування користувачам - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] на строк 35 місяців, тобто до 15.07.2016. Пунктом 2.1 договору передбачено, що позичкодавець може письмово запропонувати користувачам укласти договір на інших умовах або письмово попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо користувачі після 15.07.2016 не звільнять квартиру, то, за відсутності заперечень позичкодавця протягом одного місяця, тобто до 15.08.2016, цей договір вважається поновленим на такий самий 35-місячний строк. Якщо користувачі не звільнять квартиру і після закінчення строку дії поновленого договору, то, за відсутності заперечень позичкодавця протягом одного місяця, договір знову буде вважатись поновленим на такий самий 35-місячний строк (п.2.2.). 06.09.2013 [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] , та до відповідача перейшли права і обов`язки позичкодавця за договором позички житлового приміщення. Відповідач протягом 15.07.2016 - 15.08.2016 до позивачів із запереченнями стосовно їх проживання у спірній квартирі не звертався, а користувачі квартиру не звільняли, у зв`язку з чим позивачі вважають договір позички житлового приміщення поновленим на новий 35-місячний строк. Відповідач не визнає поновлення вказаного договору позички, вчиняє позивачам перешкоди у користуванні квартирою, звернувшись до суду з вимогою про їх виселення. Позивачі подали до суду уточнену позовну заяву до [PERSON] , в якій просять визнати договір позички житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , укладений 15.08.2013 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] поновленим на строк до 15.05.2022, та зобов`язати [PERSON] не чинити позивачам перешкоди у користуванні квартирою. На обґрунтування уточнених позовних вимог зазначають, що [PERSON] протягом 15.07.2016 - 15.08.2016 та протягом 15.06.2019 - 15.07.2019 не звертався до користувачів із запереченнями відносно їх проживання у спірній квартирі, та користувачі квартиру не звільняли, в зв`язку з чим позивачі вважають договір позички житлового приміщення від 15.908.2013 поновленим на новий 35-місячний строк - до 15.05.2022. Представник позивача [PERSON] - адвокат Чайковська А.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просила задовольнити, та розглянути справу без їх участі, про що зазначили у письмових заявах. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній даних і доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 15.08.2013 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено письмовий договір позички житлового приміщення, за яким позичкодавець зобов`язується передати в безоплатне тимчасове користування користувачам житлове приміщення - квартиру загальною площею 63,1 кв.м., що складається з трьох кімнат, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належить позичкодавцеві на праві власності (п.1.1, п.1.2). При переході права власності на квартиру права та обов`язки позичкодавця за даним договором переходять до нового власника, при цьому укладення нового договору не потребується (п.1.3). Цей договір вважається укладеним 15.08.2013 на строк 35 місяців, тобто терміном до 15.07.2016 (п.2.1). Позичкодавець може письмово запропонувати користувачам укласти договір на інших умовах або письмово попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо користувачі після 15.07.2016 не звільнять квартиру, то, за відсутності заперечень позичкодавця протягом одного місяця (тобто до 15.08.2016), цей договір вважається поновленим та такий самий 35-місячний строк. Аналогічно і надалі, якщо користувачі не звільнять квартиру і після закінчення строку дії поновленого договору, то, за відсутності заперечень позичкодавця протягом одного місяця, договір знову буде вважатися поновленим на такий самий 35-місячний строк (п.2.2) (а.с.6). 06.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого [PERSON] набув право приватної власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.7-9). Відповідно до ч.1 ст. 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування потягом встановленого строку. Відповідно до ч.1 ст. 832 ЦК України позичкодавець має право на відчуження речі, яка передана ним у користування. До набувача переходять права та обов`язки позичкодавця. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що договір позички житлового приміщення від 15.08.2013 укладений відповідно до вимог діючого законодавства, його дійсність сторонами не оспорювалась, зміни до даного договору не вносились. До відповідача відповідно до ч.1 ст. 832 ЦК України та умов договору перейшли права та обов`язки позичкодавця за даним договором. За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Оскільки відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів письмового попередження наймачів про відмову від укладення договору на новий строк та заперечень стосовно поновлення строку дії договору на новий строк, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивачі понесли витрати по сплаті судового збору у розмірі 1280 грн. 00 коп., кожний (а.с.5, 23-25). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивачів витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1280,00 грн., кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved