Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку набувальної давності, в якому просили суд визнати за ними право власності по 1/2 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,013 га, кадастровий номер 6325456200:00:002:0043 та визнати за ними право власності по 1/2 частини земельної ділянкидля будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,150 га, кадастровий номер 6325456200:00:002:0042, які знаходяться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41 та належали [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР №061417 та на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР №061419 відповідно. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 17 серпня 2007 року вони за Договором купівлі-продажу отримали у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41.Вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 1630 кв. м., яка передана у приватну власність. Згідно з п.19 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 серпня 2007 року сторони дійшли домовленості, що договір купівлі-продажу земельної ділянки буде укладено терміном до 17 лютого 2008 року. Крім того, у тому ж п.19 Договору вказано, що на момент укладення Договору купівлі-продажу 17 серпня 2007 року земельна ділянка оформлена на імя померлої, [PERSON]. До сьогоднішнього дня між Позивачами та Відповідачем не укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, на якій знаходиться придбаний житловий будинок. Позивачі вказують, що вже більше 10 років добросовісно володіють земельними ділянками розміром 1630 кв. м., на яких розташований придбаний ними житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41, відкрито, безперервно, добросовісно користується нерухомим майном, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, і визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважають за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за ними право власності на земельні ділянки розміром 1630 кв. м., на яких розташований придбаний ними житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41 в порядку набувальної давності. Позивачі в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити (а.с. 23, 24). Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с. 22). Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 серпня 2007 року Позивачі, [PERSON] та [PERSON] за Договором купівлі-продажу отримали у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41 (а.с. 13). Вказаний будинок Позивачі придбали у Відповідача, [PERSON]. Останній будинок належав на праві власності на підставі Договору довічного утримання, посвідченого Чугуївською державною нотаріально конторою Харківської області 18 грудня 2004 року. Житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41 заходиться на земельній ділянці розміром 1630 кв. м., яка передана у приватну власність. Згідно з п.19 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 серпня 2007 року сторони дійшли домовленості, що договір купівлі-продажу земельної ділянки буде укладено терміном до 17 лютого 2008 року. Крім того, у тому ж п.19 Договору вказано, що на момент укладення Договору купівлі-продажу 17 серпня 2007 року земельна ділянка оформлена на імя померлої, [PERSON]. До сьогоднішнього дня між Позивачами та Відповідачем не укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, на якій знаходиться придбаний житловий будинок. Вказана земельна ділянка складається із двох частин, а саме: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,150 га, кадастровий номер 6325456200:00:002:0042, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР №061419 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,013 га, кадастровий номер 6325456200:00:002:0043, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР №061417 (а.с. 15, 16). [PERSON] померла 17 листопада 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №049712, виданим Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 12). Право власності на майно після її смерті перейшло до Відповідача, [PERSON]. Будинок перейшов на підставі Договору довічного утримання, а земельну ділянку під будинком вона отримала у спадщину, так як являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON]. Однак, Відповідач не оформила належним чином права на землю, на якій розташований будинок. Позивачі починаючи з 2007 року фактично, добросовісно відкрито, безперервно володіють та користуються земельними ділянками розміром 1630 кв. м., на яких розташований придбаний ними житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41. Позивачі фактично відкрито та безперервно володіють цим нерухомим майном, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено зазначеним Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно частини 4 зазначеної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 1 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року, п. 8 цих положень встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давністю поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до п.6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», для набуття права власності на нерухоме майно перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність субєктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обовязків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. При вирішенні спорів, повязаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: - право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5: Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Відповідач, [PERSON], є спадкоємцем [PERSON] та не заперечує щодо визнання за Позивачем права власності на вказану земельну ділянку в порядку набувальної давності. Враховуючи викладене та беручи до уваги, що Позивачі вже більше 10 років добросовісно володіють земельними ділянками розміром 1630 кв. м., на яких розташований придбаний ними житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41, відкрито, безперервно, добросовісно користується нерухомим майном, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, і визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за Позивачами право власності на земельні ділянки розміром 1630 кв. м., на яких розташований придбаний ними житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Новопокровка, вул. Пушкіна, буд.41, в порядку набувальної давності. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, відповідно до

Outcome: approved