Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, на підтвердження чого зазначила, що з 24 липня 2005 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №90. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Так, позивачка вказала, що спільне життя з самого початку складалось нормально, але з часом відносини почали погіршуватись. Між сторонами почали виникати суперечки та сварки, під час яких вони не могли досягти згоди, в сім'ї не було поступок та взаєморозуміння. Крім того, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків та збереження сім'ї, не виконував сімейні обов'язки як батька та чоловіка, матеріально не забезпечував сім'ю. Все це призвело до того, що в липні 2016 року сторони припинили шлюбні стосунки та спільне проживання, сім'я фактично розпалась. А тому просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, оскільки сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 24 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, про що було зроблено відповідний актовий запис №90, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO],. що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, примирення неможливе, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердила в поданій заяві. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою були понесені витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 08.09.2016 року. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved