overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 14 липня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 690. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені у зв`язку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини, неодноразові спроби зберегти сім`ю бажаного результату не дали. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. До початку судового засідання позивачка подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 690 (а.с.4). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати, на примиренні не наполягає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 18.06.2010 році в Комунарському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 322. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] .. Позивачка в позові зазначила, що у зв`язку з втратою почуття любові та взаємної поваги, подальше подружнє життя не можливе, сторони мають різні погляди на життя. Спору щодо майна подружжя придбаного за час шлюбу не має, наміру продовжувати шлюб сторони не мають, спільне господарство не ведеться. Позивачка просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивачка подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідач до початку судового засідання, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 2010 року в Комунарському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 322 (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 23.08.20080 році у відділі актів громадського стану. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] .. Позивачка в позові зазначила, що одруження виявилося невдалим. Останні роки постійно виникали сварки, так як були різні поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки були припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивачка подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач до початку судового засідання, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.08.2008 році в Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 500 (а.с.4, 25). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 26). Спільне життя між подружжям не склалося через різним поглядом на спільне життя та ведення господарство. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вони зареєструвала шлюб 18 грудня 1998 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 771. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Фактично з 2005 року між подружжям припинені шлюбні стосунки, саме з цього періоду спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна відсутній. Збереження шлюбу не можливе, оскільки між сторонами повністю втрачені почуття любові один до одного. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позову наполягає та просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки у судове засідання не повідомив, відзив на позов не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 грудня 1998 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 18.12.1998р., актовий запис № 771 (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуттів: взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Шлюбні відносини фактично припинені з 2005 року, спільного господарства сторони не ведуть, почуття любові та поваги було втрачено, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вони зареєструвала шлюб 22.06.2018 року у Вільнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 80. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинились. Були втрачені всі почуття любові та розуміння, що є поважною причиною для розірвання шлюбу и подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позову наполягає та просила шлюб розірвати. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки у судове засідання не повідомив, відзив на позов не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до вимог статті 24\~СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55\~СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.06.2018 року Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 80 (а.с. 7) Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуттів любові та розуміння. Шлюбні відносини фактично припинені з червня 2018 року, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Спору про розподіл сумісного майна у сторін немає. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка вказує, що 26 жовтня 2004 року\~померла\~її мати [PERSON] Дем»янівна. \~\~ Після\~смерті\~ матері залишився\~спадок у\~вигляді житлового будинку, який розташований в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області. В даний\~ час\~вона\~звернулась\~до нотаріальної контори\~з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини.\~ Вона являється спадкоємцем за законом, але своєчасно не звернулась до нотаріуса, тому просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити, обгрунтовуючи його тим, що своєчасно не звернулась до нотаріуса, оскільки вона хворіє, що завадило їй подати у відповідності до ч.2 ст.1269 ЦК України особисто заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. /а.с.18) Відповідачі заперечень по справі не мають та просили розглянути справу у їх відсутність, що підтверджується їх заявами (а.с.19-21). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. 26 жовтня 2004 року\~померла\~ [PERSON] Дем»янівна, про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.7/. До дня своєї смерті вона проживала в [INFO], що підтверджується довідкою Зеленогірської селищної ради Любашівського району. Згідно свідоцтва про право оособистої власності на домоволодіння після смерті [PERSON] залишився в спадщину житловий будинок, який розташований в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області, вул.. Заводська,16 /а.с.12/. Позивачка являється спадкоємцем за законом, що підтверджується іі свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. \~ Згідно ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців, однак позивачка пропустила встановлений строк. Згідно пояснень в заяві, вона своєчасно не могла звернутися до нотаріуса, оскільки хворіла,що підтвердила довідкою з лікарні, що завадило, у відповідності до ч.2 ст.1269 ЦК України, особисто подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради Любашівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 26.07.2014 р.\~померла\~її рідна сестра\~ [PERSON]. \~\~ Після\~смерті сестри\~залишився\~спадок у\~вигляді земельної ділянки. В даний\~час\~вона\~звернулась до\~нотаріальної\~контори\~для оформлення\~права\~на спадщину, але їй було відмовлено.\~ Вона являється спадкоємцем за заповітом, але своєчасно не звернулась до нотаріуса, тому просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити, обгрунтовуючи тим, що своєчасно не звернулась до нотаріуса, оскільки вона пенсійного віку, хворіє та важкий фінансовий стан завадив їй подати у відповідності до ч.2 ст.1269 ЦК України особисто заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. /а.с. 15/ Відповідач [PERSON] сільська рада Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується заявою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. 26.07.2014 р.\~померла\~[PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.7/. До дня своєї смерті вона проживала в [INFO], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Любашівського району. Згідно державного акту після смерті [PERSON] залишилася в спадщину земельна ділянка розміром 0,25 га /а.с.6/. Позивачка являється спадкоємцем за заповітом /а.с.5/. \~\~ Як видно\~з\~заповіту, посвідченого [PERSON] сільською радою Любашівського\~району\~ Одеської області, [PERSON] заповіла\~належне їй\~на день\~смерті майно\~позивачці по\~справі. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців, однак позивач пропустив встановлений строк. Згідно пояснень в заяві, позивач своєчасно не міг звернутися до нотаріуса, оскільки він пенсійного віку, хворіє, а також важкий фінансовий стан завадив у відповідності до ч.2 ст.1269 ЦК України особисто подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулась до Любашівського районного суду з позовом до Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що [INFO] померла її бабка - [PERSON]. Після смерті бабки залишився спадок у вигляді земельної ділянки. В даний час вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вона являється спадкоємцем за заповітом, але своєчасно не звернулась до нотаріуса, тому просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити, обгрунтовуючи його тим, що своєчасно не звернулась до нотаріуса, оскільки вона хворіє, що завадило їй подати у відповідності до ч.2 ст.1269 ЦК України особисто заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. /а.с.18) Відповідач: Троїцька сільська рада Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується заявою (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.9/. До дня своєї смерті вона проживала в с. Троїцьке Любашівського району, що підтверджується довідкою Троїцької сільської ради Любашівського району. Згідно державного акту після смерті [PERSON] залишилася в спадщину земельна ділянка розміром 8,90 га /а.с.12/. Позивачка являється спадкоємцем за заповітом /а.с.13/. Як видно з заповіту, посвідченого Троїцькою сільською радою Любашівського району Одеської області, [PERSON] заповіла все, належне їй на день смерті, майно позивачці по справі. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців, однак позивачка пропустила встановлений строк. Згідно пояснень в заяві, вона своєчасно не могла звернутися до нотаріуса, оскільки хворіла,що підтвердила довідкою з лікарні, що завадило, у відповідності до ч.2 ст.1269 ЦК України, особисто подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved