Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька», виконавчого комітету Донецької міської ради, треті особи [PERSON], Управління житлового господарства Донецької міської ради, Головного управління благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради, Ворошиловська районна у м. Донецьку рада, КП «Донецькфлора», КП «Шляхове ремонтно-будівельне управління», КП зеленого будівництва Ворошиловського району, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на наступне. Позивачці на праві власності на підставі біржового договору купівлі-продажу транспортного засобу від 15.01.2010 року належав легковий автомобіль «Хонда Аккорд» чорного кольору, державний номер [NUMBER]. 22.02.2010 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, син позивачки [PERSON] припаркував належний позивачці автомобіль, яким він керував на підставі довіреності від 16.01.2010 року, біля будинку № 1 по вул. Любавіна в м. Донецьку та пішов до Ворошиловського районного суду м. Донецька. Приблизно через десять хвилин, о 14:30 год. [PERSON] почув звук сигналізації, вийшов на вулицю та побачив, що біля автомобіля лежить дерево, що впало, а автомобіль має серйозні пошкодження. Зазначене дерево, що впало, спричинило автомобілю позивачки наступні ушкодження: розбито заднє скло, розбитий спойлер багажника, маються пошкодження багажника, задньої лівої стійки, лакофарбного покриття, бамперу, номерного знаку, його кріплення, а також інші ушкодження, зазначені в звіті «Про оцінку транспортного засобу» від 18.05.2010 року. Відповідно до вказаного звіту розмір матеріальної шкоди, яка була, спричинена автомобілю «Хонда Аккорд» чорного кольору, державний номер [NUMBER], складає 24717,86 гривень. Позивачка вважає, що матеріальна шкода спричинена її автомобілю внаслідок бездіяльності відповідачів по виконанню своїх обов'язків щодо утримання в належному стані зелених насаджень, оскільки відповідно до п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105 відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: - на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об'єктів. Балансоутримувачем зелених насаджень уздовж вулиці Любавіна в м. Донецьку є КП «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька». Про це свідчить офіційна відповідь головного управління благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради від 01.12.2010 року, а також відповідь Ворошиловської районної в м. Донецьку ради від 02.12.2010 року. Крім того, за змістом п.п. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчого комітету міської ради належать власні повноваження організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Позивачка вважає, що Виконавчим комітетом Донецької міської ради було прямо проігноровано положення зазначеної норми та не здійснено благоустрій поблизу будинку № 1 по вул. Любавіна в м. Донецьку - не вжито дій щодо усунення небезпеки падіння дерев. Саме така бездіяльність призвела до падіння дерева на її автомобіль та спричинила цим матеріальну шкоду. Пошкодження автомобіля та пов'язані з цим пошуки особи, яка повинна відшкодувати шкоду, призвели до погіршення стану здоров'я позивачки, її образу життя, морального та емоційного стану. Вона набагато частіше почала звертатися до лікарів, пити заспокійливі та снодійні засоби. В її родині почалися сварки та непорозуміння. У позивачки на великий відрізок часу, зник майже весь особистий час, упродовж якого, вона мала можливість відпочити та поспілкуватися з друзями та сім'єю. Також з'явилися великі непередбачувані грошові витрати, через що їй довелося займати гроші, що сильно принижувало її честь та гідність, бо протягом усього життя вона повністю сама себе забезпечувала і увесь час намагалась бути самодостатньою. Просила суд тягнути солідарно з КП «СЕЗ Ворошиловського району м. Донецька» та Виконавчого комітету Донецької міської ради на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 24717,86 гривень, моральну шкоду в розмірі 100000 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 6464 гривні. Сторони та їх представники в судове засідання не з'явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Від позивачки, представників КП «СЕЗ Ворошиловського району м. Донецька», Ворошиловської районної у м. Донецьку ради, КП «Донецькфлора», Головного управління благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 46, 50, 87, 103, 112). Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Старшим ДІМ Ворошиловського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 23.02.2013 року винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] про пошкодження автомобіля, із якої вбачається, що 22.02.2010 року о 14 год. 30 хвл. [PERSON], почувши звук сигналізації вийшов на вулицю біля будинку № 1 по вул. Любавіна в м. Донецьку і побачив, що поруч з припаркованим автомобілем лежить дерево, а автомобіль має механічні ушкодження (а.с. 8). Зазначено, що пошкодження спричинено деревом, що впало. Відповідно до повідомлення прокуратури Ворошловського району м. Донецька від 01.04.2010 року зазначена постанова була скасована постановою прокурора від 23.03.2010 року (а.с. 9). Право власності [PERSON] на автомобіль підтверджується біржовим договором купівлі-продажу транспортного засобу від 15.01.2010 року, укладеним на Товарній біржі «АВТО-ІНФОРМ» (а.с. 15) та відповіддю 1-го ВРЕР м. Донецька (а.с. 16). Згідно з вказаною довідкою автомобіль 13.04.2010 року був знятий з обліку власником для подальшої реалізації. Віповідача КП «СЕЗ Ворошиловського району м. Донецька» було повідомлено про проведення огляду автомобіля для фіксації отриманих ушкоджень, про що свідчить повідомлення від 24.02.2010 року (а.с. 17). Разом з тим, зазначене повідомлення не містить дати складення та реєстраційного номеру, дата огляду зазначена - 25.02.2010 року. Балансоутримувачем зелених насаджень уздовж вулиці Любавіна в м. Донецьку є КП «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м Донецька», про що свідчить офіційна відповідь головного управління благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради від 01.12.2010 року (а.с. 18), а також відповідь Ворошиловської районної в м. Донецьку ради від 02.12.2010 року (а.с. 19). Згідно до відповіді з Донецького обласного центру з гідрометеорології №11.24/716 від 02.12.2010 року - 22.02.2010 року в період з 14:00 до 15:00 год. в м. Донецьку був сильний північно-західний вітер (12 м/с), спостерігалось небезпечне явище природи - ожеледиця (а.с. 23). Звітом № 716 про оцінку транспортного засобу від 18.05.2010 року «Про оцінку транспортного засобу», складеним ТОВ «Експерт», встановлено розмір завданої позивачці матеріальної шкоди на момент складання звіту - 24717,86 гривень (а.с. 24-32). У звіті зазначено, що заява [PERSON] про проведення автотоварознавчого дослідження надійшла до експертної установи 25.02.2010 року. Інформацію про проведення огляду та присутність при цьому представника КП «СЕЗ Ворошиловського району м. Донецька» звіт не містить. Судом досліджено матеріал про відмову в порушенні кримінальної справи (ЖРЗПЗ 136 від 22.02.2010 року), який містить постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 31.03.2010 року, винесену ДІМ Ворошиловського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області майором міліції Катькало В.В., та протокол огляду від 22.02.2013 року. В постанові зазначено, що пошкодження автомобіля сталося внаслідок стихійних сил природи, а в протоколі зазначено тільки перелік ушкоджень автомобіля, не вказується взагалі наявність дерева та механізму утворення пошкоджень. Таким чином, інформація щодо спричинення автомобілю пошкоджень внаслідок падіння на нього дерева за обставин, які викладені в позовній заяві, міститься тільки в заяві [PERSON] та в його письмових поясненнях. Згідно з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, підставою для стягнення шкоди є наявність вини (умислу або необережності) особи в причинені шкоди. Згідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 27.03.1992 року № 6 зі змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі,що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, в тому числі представнику позивачки під час розгляду справи було роз'яснено її права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується записом судового засідання. Позивачкою не доведено, а судом не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між деревом, яке начебто лежало поруч з автомобілем позивача, та пошкодженнями, які були спричиненні зазначеному автомобілю. Виходячи з викладеного, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька», виконавчого комітету Донецької міської ради, треті особи [PERSON], Управління житлового господарства Донецької міської ради, Головного управління благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради, Ворошиловська районна у м. Донецьку рада, КП «Донецькфлора», КП «Шляхове ремонтно-будівельне управління», КП зеленого будівництва Ворошиловського району, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди необхідно відмовити. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд приймає до уваги, що випадок із автомобілем позивачки, на який вона посилається, відбувся 22.02.2010 року, а позивачка звернулась до суду за захистом свого порушеного права 01.08.2013 року, тобто зі спливом строку позовної давності. На застосуванні строків позовної давності наполягав представник КП «СЄЗ Ворошиловського району м. Донецька» в судовому засіданні 06.11.2013 року. Разом з тим, суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановив, що позивачкою не доведено порушення відповідачами її прав, а тому суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову саме на цій підставі, а не через пропуск строку позовної давності, хоча представником позивачки, як і самою позивачкою [PERSON] поважних причин щодо пропуску строку позовної давності не зазначено. На підставі ст. ст. 15, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed