Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивачізвернулися до суду з позовом, який згодом уточнили, до [PERSON], виконкому Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання права власності на ј частку домоволодіння в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 16 травня 1992 року виконкомом Урзуфского сільської ради Першотравневого району Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (позивач у справі). Від спільного шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (позивачі у цій справі також). Згідно з адресною картою Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області сім'я [PERSON] в повному складі (з моменту її створення і в подальшому народженні дітей) проживала в [INFO] (Леніна) в с. Урзуф Мангушського (Першотравневого) району Донецької області. Згідно відповіді на адвокатський запит № 765 від 20.12.2017 року, вищевказане домоволодіння значилося за [PERSON], який фактично прийняв спадщину разом зі своєю матір'ю - [PERSON] (згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р) в рівних частках), після смерті батька (чоловіка) - [PERSON], який помер 12.04.1990 року. Вони на момент його смерті проживали разом з ним однією сім'єю і були зареєстровані за однією адресою: Донецька область, Першотравневий (Мангушський) район, с. Урзуф, вул. Леніна (Центральна) буд. № 51 (згідно відомостей книги №3 погосподарського обліку за 1986-1990 рр., довідки № 1680 від 20.12.2017 р). Відповідно до цієї ж довідки буд. №51 по вул. Центральній (Леніна) в с. Урзуф, Мангушського (Першотравневого) району Донецької області розташований на землях комунальної власності, тобто власником земельної ділянки, на сьогоднішній день, є територіальна громада Урзуфскої сільської ради. Спадщина складалася з 1/2 частки вищевказаного житлового будинку, яка розподілялася в рівних частках між ними, тобто по 1/4 частки за кожним. При цьому, позивачі зазначають, що їх чоловік (батько) - [PERSON], фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті свого батька - [PERSON], який помер 12.04.1990 року, тому що звернувся із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини, але не отримав свідоцтво про право на спадщину, оскільки не вимагав його у нотаріуса. Тим не менш, це не позбавляє його права на спадщину після смерті батька. 22 травня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим виконкомом Урзуфскої сільської ради Мангушського (Першотравневого) району Донецької області від 22.05.2017 року, актовий запис № 16 та довідкою про причину смерті. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на 1/4 частку в буд.№ 51 по вул. Центральній (Леніна) в с. Урзуф, Мангушського (Першотравневого) району Донецької області. Спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України) після смерті [PERSON] є позивачі у цій справі: [PERSON] (Яка пережила чоловіка), [PERSON] і [PERSON] (його діти). У грудні 2017 року всі позивачі звернулися до Мангушської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Однак, для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового буд. № 51 по вул. Центральній (Леніна) в с. Урзуф Мангушський (Першотравневого) району Донецької області ними не був наданий жоден документ, що підтверджує право власності на вказане спадкове майно (так як [PERSON] вступив в права спадкування, але не оформив їх), що не відповідає вимогам чинного законодавства. У звязку із неможливістю оформити свої спадкові права у позасудовому порядку позивачі були змушені звернутися до суду та у своїх вимогах просять визнати право власності за кожним із позивачів по 1/12 частки у будинку № 51 (житловою площею 32,6 кв.м., загальною площею - 57, 8 кв.м.) з належними до нього господарськими будівлями, по вул. Центральній (Леніна) в с. Урзуф Мангушського (Першотравневого) району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка (батька) - [PERSON], який помер 22.05.2017 року, що в цілому складає 1/4 частку цього будинку. В судове засідання позивачі не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, однак за участю їх представника. Представниця позивачів [PERSON], що діє на підставі договору, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача виконкому Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області в судове засідання також не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити справу на розсуд суду, згідно чинного законодавства. Відповідно до положень ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази, суд\~встановив наступні фактичні обставини. Позивачі по\~справі [PERSON],\~ [PERSON]\~та [PERSON]\~є \~дружиною та\~дітьми [PERSON],\~[INFO],\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~одруження серії\~І-НО\~№172959\~від 05.09.2002\~року,\~свідоцтвами про\~народження серії\~І-НО\~№ 348294\~від 16.04.1996\~року та\~серії ІХ-НО№267871\~від 05.07.1993\~року,\~копіями їх\~паспортів(а.с.11-18). [PERSON] помер 22.05.2017 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-НО №984843 від 22.05.2017 року(а.с.32). Спірний житловий\~будинок №51\~по вул.\~Центральній (Леніна)\~у с.\~Урзуф Мангушського\~району Донецької\~області,\~згідно довідки\~Урзуфської сільської\~ради №765\~від 20.12.2017\~року,\~розташований на\~землях комунальної\~власності.\~При цьому,\~згідно останнього\~записуу погосподарській книзі дане домоволодіння значилося за [PERSON], оскільки він не звертався до Урзуфської сільської ради із відповідною заявою для надання згоди на розробку землевпорядної документації(а.с.19). Згідно довідки виконкому Урзуфської сільської ради №1681 від 20.12.2017 року та адресної карти на житловий будинок № 51 по вул. Центральній (Леніна) у с. Урзуф Мангушського району Донецької області, у вказаному будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.34-35). Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 51 по вул. Центральній (Леніна) у с. Урзуф Мангушського району Донецької області оформлено також на [PERSON] станом на 23.05.2016 року, при цьому житлова площа будинку складає 32,6 кв.м., загальна площа - 57,8 кв.м. (а.с.27-31). Як вбачається з довідки КП «Першотравневе БТІ» №79 від 01.06.2016 року, домоволодіння № 51 по вул. Центральній (Леніна) у с. Урзуф Мангушського району Донецької області зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю від 22.10.1988 року №107(а.с.106). [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], і який помер 12.04.1990 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 25.01.2018 року та свідоцтвом про смерть виданим повторно серії І-НО №002990 від 25.01.2018 року(а.с.20,26). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 25.10.2017 року встановлено, що домоволодіння № 51 по вул. Центральній (Леніна) у с. Урзуф Мангушського району Донецької області не є самочинним будівництвом, правовий режим використання даної земельної ділянки охоплюється виданим свідоцтвом про право власності на будинок від 22.10.1988 року №107, а тому суд вирішив визнати право власності на домоволодіння № 51 по вул. Центральній (Леніна) у с. Урзуф Мангушського району Донецької області за дружиною померлого [PERSON] [PERSON], а саме на 1/2 частку, як на спільне майно, набуте із чоловіком [PERSON], який помер 12.04.1990 року та на 1/4 частку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 12.04.1990 року. Та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.11.2017 року за [PERSON] зареєстровано 3/4 частки домоволодіння № 51 по вул. Центральній (Леніна) у с. Урзуф Мангушського району Донецької області (а.с.39-44). З наданої до суду копії спадкової справи №64/2017 заведеної до майна померлого [PERSON] 22.05.2017 року встановлено, що до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка пізніше відкликала свою заяву та відмовилася від прийняття спадщини(а.с.152-161). Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 810/02-31 від 08.12.2017 року, №811/02-31 від 08.12.2017 року та № 866/02-31 від 18.12.2017 року, нотаріус Мангушської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку № 51 по вул. Центральній (Леніна) у с. Урзуф Мангушського району Донецької області, з-за відсутності у спадкоємця документу, що підтверджує право власності на спадкове майно(а.с.36-38). В уточненій позовній заяві позивачі змінили відповідача зі [PERSON] на [PERSON], оскільки саме в його власність перейшли 3/4 частки спірного домоволодіння № 51 по вул. Центральній (Леніна) у с. Урзуф Мангушського району Донецької області, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 10.01.2018 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2018 року(а.с.128-130). З роз'яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~вбачається, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України\~якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до\~ст.549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 529 ЦК України\~(1963 р.), не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном прийняв спадщину, оскільки після смерті батька [PERSON] залишився проживати у спадковому житловому будинку.\~ Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в порядку\~ст. 549 ЦК України\~(1963 р.), однак не оформити її, оскільки не отримав свідоцтво про право на спадщину, при цьому за змістом\~ст.560 ЦК УРСР\~отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину, є його правом, а не обовязком. [PERSON] Миколайович помер у 2017 році, тому питання щодо його спадщини регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина та діти (позивачі по справі), які у встановлений законодавством строк звернулися до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини. Мати [PERSON] - [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. До складу\~спадщини,\~як це\~передбачено\~статтею 1218\~ЦК України,\~входять усі\~права та\~обовязки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. І відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину(ч. 3 ст.1296 ЦК України). Частиною 1 статті 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. А в частині 1 статті 1267 зазначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, частка кожного з позивачів складає 1/4 (частка їх батька та чоловіка) / 3=1/12. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, адже позивачі у встановлений законом строк звернулися до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини,\~ та через втрату оригіналу правовстановлюючого документу, позбавлені можливості в позасудовому порядку отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину, а тому підлягає визнанню право власності по 1/12 частки у будинку № 51 (житловою площею 32,6 кв.м., загальною площею - 57, 8 кв.м.) з належними до нього господарськими будівлями, по вул. Центральній (Леніна) в с. Урзуф Мангушського (Першотравневого) району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка (батька) - [PERSON], який помер 22.05.2017 року за кожним: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що в цілому складає 1/4 частку у вказаному будинку. Питання відшкодування судових витрат позивачами не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved