Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Середино-Будської міської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, на земельні ділянки загальною площею 5,29 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чернацької сільської ради Середино-Будського району Сумської області. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] в с.Верхня Сироватка Сумського району Сумської області померла її мати, [PERSON] , після смерті якої залишись спадкове майно, у виді земельної ділянки. Заповіт від імені померлої не складався і не посвідчувався, єдиною спадкоємицею за законом є позивачка. З метою оформлення спадщини [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса, проте останній відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через подання документів, які не відповідають вимогам ч.3 ст.47 Закону України «Про нотаріат», а саме, не визнання зміни кадастрових номерів на земельні ділянки. Оскільки наразі неможливо належним чином оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Позивачка, [PERSON] , у підготовче засідання не з`явилась, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач, Середино-Будська міська рада, свого представника до залу суду не направив, однак надіслав до суду заяву, згідно з якою просить суд розглянути справу за відсутності його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [INFO] в с.Верхня Сироватка Сумського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області від 26.03.2015 /а.с.8/. Після смерті останньої залишилось спадкове майно, а саме, земельні ділянки загальною площею 5,29 га, розташовані на території Чернацької сільської ради Середино-Будського району, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери земельних ділянок 592448760002:002:0954, 592448760002:001:0402, 592448760002:002:0825, 592448760002:002:0420, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №008527, виданого на підставі розпорядження голови Середино-Будської районної державної адміністрації №274 від 17.11.2003 головою Середино-Будської районної державної адміністрації від 10.02.2004 /а.с.9/. Як зазначає позивачка, вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чернацькою сільською радою від 03.03.1969, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є рідною донькою померлої [PERSON] /а.с.6, 7/. З постанови державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори №1532/02-31 від 18.12.2020 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON] , на належні останній земельні ділянки, розташовані на території Чернацької сільської ради Середино-Будського району Сумської області, з кадастровими номерами 5924487600:02:001:1499, 5924487600:02:001:1500, 5924487600:02:001:1501, оскільки спадкоємицею не було надано витяги з Державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки /а.с.13, 14/. З копії довідок відділу Держгеокадастру у Сумській області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.11.2016 №142, №143, №144 вбачається, що згідно даний Державного земельного кадастру та витягу з Державного земельного кадастру кадастрові номери земельних ділянок 5924487600:02:001:1499, 5924487600:02:001:1500, 5924487600:02:001:1501 на ім`я [PERSON] є чинними, а кадастрові номери 5924487600:02:002:0954, 592448760002:002:0420, 592448760002:002:0825, вказані в державному акті вважати недійсними /а.с.10-12/. Оскільки позивачка не має змоги належним чином оформити правовстановлюючі документи на земельні ділянки у зв`язку зі смертю їх власниці, [PERSON] , остання вимушена звернутись до суду із даним позовом. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до вимог ст.1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦКУкраїни спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно приписів ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно ч.3 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що право власності на земельні ділянки, які належала померлій [PERSON] , виникло у позивачки на законних підставах і ніким не оспорюється, тому будь-яких перешкод для визнання за [PERSON] права власності на дане спадкове майно судом не встановлено та позовні вимоги підлягають задоволенню. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, проаналізувавши норми чинного законодавства, та враховуючи те, що на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує як єдина спадкоємиця за заповітом на визнання за нею права власності на майно у порядку спадкування після померлої [PERSON] , а також те, що правовстановлюючі документи на вказане майно неможливо оформити належним чином, суд дійшов висновку про необхідність захистити право позивачки шляхом його визнання. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved