Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка працює, отримує заробітну плату трохи більшу від мінімальної, якої не достатньо для утримання себе та малолітньої дитини, перебуває у складному матеріальному становищі. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, своє місце роботи та доходи від позивачки приховує. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивачка у судове засідання не з`явилась, але до початку судового засіданні надала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але до початку судового засіданні надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у стосунках, від яких мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05.02.2015р. (а.с.27). Дитина проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою №15 від 11.07.2019 року голови квартального комітету № 84. (а.с.21). Відповідач [PERSON] не приймає належної участі в утриманні сина, матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, має мінливий заробіток, місце роботи та доходи від позивачки приховує. Позивачка працює бухгалтером на ТДВ «Запорізький хлібокомбінат №1», отримує заробітну плату, якої не вистачає на належне утримання себе та малолітньої дитини, яка перебуває на її повному утриманні, тому перебуває у складеному матеріальному становищі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у повному обсязі, у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 12.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Оскільки позивачка згідно діючого законодавства звільнена від сплати судового збору, тому сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. повинна бути стягнена в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved