Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання ідеальних часток у квартирі, визнання права власності по 1/3 частини квартири, зазначивши в позовній заяві, що 14.03.1994р. позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], приватизували квартиру №8, буд. №38 по бул. Вінтера в м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №961/257-714 БП від 14.03.1994р., виданому адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу, державної корпорації «Запоріжжятрансформатор». Квартира належала їм на праві спільної сумісної власності, що також підтверджується копією технічного паспорту та копією свідоцтва про право власності на житло. Згідно зі ст.112 ЦК України (в ред.1963р.), який діяв на момент приватизації, та ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», частки співвласників приватизованого житла визнаються рівними, тобто 1:3=1/3. Таким чином кожному з співвласників належало по 1/3 частині спірної квартири. Ринкова вартість квартири, згідно Звіту про експертну грошову оцінку ФОП «[PERSON]Ф.» від 17.12.2015р., складає 110475грн., а 2/3 частини квартири 73650грн. 16.11.2001р. [PERSON] померла. Після її смерті, 19.04.2004р., позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири №8 по бул. Вінтера, буд №38 в м. Запоріжжя, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 11.11.2015р. В серпні 2015р. позивачі втратили всі документи на квартиру, їх розшук позитивних наслідків не дав. В звязку з чим, вони були вимушені були дати оголошення в газеті «Запорізька Січ», про втрату правовстановлюючих документів на квартиру. З приводу відновлення правовстановлюючих документів, а саме отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло №961/257-714 БП від 14.03.1994р., виданого адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу державної корпорації «Запоріжтрансформатор», позивачі зверталися до ПАТ «Запоріжтрансформатор», але в своєму листі від 15.09.2015р. №1/1-91-92 їм відповіли, що на теперішній час підприємство не відноситься до державного підприємства, та не виконує функції органу приватизації. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру, позивачі не мають можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Посилаючись на вказані обставини просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, просив вирішити справу на розсуд суду. 3-тя особа ПАТ «Запоріжтрансформатор» в судове засідання представник не зявився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановленому законом порядку, поважних причин неявки суду не повідомив, тому суд, у відповідності до ст.168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в їх відсутності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 14.03.1994р. позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], приватизували квартиру №8, буд.№38 по бул. Вінтера в м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №961/257-714 БП від 14.03.1994р., виданому адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу, державної корпорації «Запоріжжятрансформатор». Квартира належала їм на праві спільної сумісної власності, що також підтверджується копією технічного паспорту та копією свідоцтва про право власності на житло. 16.11.2001р. померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті, 19.04.2004р., позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири №8 по бул. Вінтера, буд №38 в м. Запоріжжя, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 11.11.2015р. В серпні 2015р. позивачі втратили всі документи на квартиру, їх розшук позитивних наслідків не дав. В звязку з чим, вони були вимушені були дати оголошення в газеті «Запорізька Січ», про втрату правовстановлюючих документів на квартиру. З приводу відновлення правовстановлюючих документів, а саме отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло№961/257-714 БП від 14.03.1994р. виданого адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу державної корпорації «Запоріжтрансформатор» позивачі зверталися до ПАТ «Запоріжтрансформатор», але в своєму листі від 15.09.2015р. №1/1-91-92 їм відповіли, що на теперішній час підприємство не відноситься до державного підприємства, та не виконує функції органу приватизації. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру, позивачі не мають можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Судом встановлено, що позивачі не мають можливості у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спірну квартиру, про що свідчить відповідна відповідь ПАТ «Запоріжтрансформатор», від 15.09.2015р. якою позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житло. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадок за заповітом після смерті [PERSON], у вигляді 1/3 частки квартири №8 буд. №38 по бул. Вінтера в м. Запоріжжя., що підтверджується копією дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] 19.04.2004р. Р.№3-316 та відповідним чином зареєструвала, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Якщо позивачам відмовлено у видачі оригіналу свідоцтва про право власності на житло, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення прав власності. Факт належності позивачам квартири, на яку позивачі просять визнати за ними право власності по 1/3 частині кожному, підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №961/257-714 БП від 14.03.1994р., виданим адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу, державної корпорації «Запоріжжятрансформатор», де їм зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності, що також підтверджується копією технічного паспорту та копією свідоцтва про право власності на житло. У відповідності до вимог ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У відповідності до вимог п.5 ч.1 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-1V від 01.07.2004р. (зі змінами та доповненнями), державна реєстрація прав проводиться зокрема на підставі рішень судів, то набрали законної сили. У відповідності до вимог п.п.10 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011р. №703, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно зокрема є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Відповідно до ст.16 ЦК України, захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст.16 ЦК України, є визнання права. Матеріалами справи підтверджено, що позивачі не мають можливості у позасудовому порядку оформити свої речові права. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявні передбачені законом підстави для визнання за позивачами права власності по 1/3 частині квартири кожному за адресою: м. Запоріжжя, бул. Вінтера буд. №38 кв.№8.

Outcome: approved