Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Розважівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після якого залишилась спадщина у вигляді речей домашнього вжитку, земельних ділянок в [ADDRESS] , що призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства та жилого будинку за тією ж адресою. Все своє майно та все те, на що він мав право на час смерті [PERSON] заповів їм у рівних у рівних долях, склавши 23.12.2009 року заповіт, посвідчений секретарем Розважівської сільської ради. Після смерті [PERSON] , вони, як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину, подавши до Іванківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 03.07.2019 р. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] - жилий будинок в с.Жеревпілля , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Будинок, який належав спадкодавцю, був побудований його силами та коштами у 1968 році, але ніяких правовстановлюючих документів він на нього не оформляв. Право власності на домоволодіння за по господарськими книгами Розважівської сільської ради на даний час оформлене на [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги при спадкуванні за законом після [PERSON] немає, будь-які інші особи спадщину після нього не приймали. Позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті їх батька - [PERSON] , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в рівних частках - по Ѕ частині кожному. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачі звернулися до суду з заявою, в якій просили розглянути справу без їх участі ; позов підтримують . Відповідач, Розважівська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що з позовною заявою [PERSON] , [PERSON] ознайомлені; позов визнають. Просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Позивачі надали суду належні докази спадкоємців за заповітом : копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] ; копії свідоцтв про народження, з яких слідує, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON] ; з копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Розважівської сільської ради 23 грудня 2009 року, за реєстром №48 слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде йому належати на день смерті заповідає: [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови Воробей Т.П. , державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 03 липня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, спадщину прийняла [PERSON] заявою від 13 січня 2012 року. [PERSON] спадщину прийняв заявою від 18 січня 2012 року. Інших спадкоємців немає. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови Воробей Т.П. , державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 03 липня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачами при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved