Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду, мотивуючи це тим, що 13 жовтня 2013 року померла їхня мати [PERSON], після смерті якої вони прийняли спадщину в рівних долях та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,49 га, розташованої на території Малинівської сільської ради, яку остання успадкувала після смерті чоловіка та батька позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, однак державний акт на право приватної власності на землю при житті не встигла отримати. Позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги, але в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ щодо належності вищевказаної земельної ділянки [PERSON],вони позбавлені можливості оформити свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку, а тому позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове майно матері земельну ділянку. В судове засідання позивачі не зявились, але подали заяви, якими просять справу розглядати без їх участі, позов підтримують повністю. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 жовтня 2013 року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №177449, виданим Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 13 жовтня 2013 року (а.с.8). Після її смерті позивачі прийняли спадщину в рівних долях та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 червня 2015 року, зареєстроване в реєстрі за №380 (а.с.9). Крім того, після смерті [PERSON] залишилась ? частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,49 га, розташованої на території Малинівської сільської ради, яку вона успадкував після смерті чоловіка та батька позивачів [PERSON], померлого 01 березня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №668 (а.с.15). За життя [PERSON] виготовила технічну документацію на належну їй частку вище зазначеної земельної ділянки. Так як вбачається із технічної документації, ? частина земельної ділянки виведена в натурі, тобто створено новий обєкт нерухомості - земельну ділянку з конкретною площею в розмірі 2,2062 га, визначено кадастровий номер земельної ділянки: 3524983400:02:000:1109 (а.с.16-19), однак спадкодавець не встигла за життя здійснити її державну реєстрацію та отримати правовстановлюючий документ на своє імя, тому постановою Петрівської районної державної нотаріальної контори №484/02-31 від 22 вересня 2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.20). Як вбачається з повідомлення Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області №525/01-16 від 21 жовтня 2016 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №40/2014 року, заяву про прийняття спадщини подали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.38). Згідно з постановою приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] №928/01-16 від 18 жовтня 2016 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с.39). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняться внаслідок його смерті і спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного та враховуючи те, що мати позивачів на момент смерті була власницею вищевказаної земельної ділянки, але за життя не встигла належним чином переоформити її на своє імя, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно не має, тому суд вважає, що за позивачами, як спадкоємцями за законом, можливо визнати право власності на спадкове майно матері, а тому позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 16,328,1218, 1261, 1268 ЦК України.

Outcome: approved