Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03.10.2019 року звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому зазначає, що відповідачка [PERSON] , [INFO] є її рідною донькою. 20.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у вказаних осіб народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] помер [INFO] . Мати дітей [PERSON] вироком суду була засуджена і на час пред`явлення позову відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування, а позивач [PERSON] була призначена опікуном. Позивачка зазначає, що малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Посилаючись на ті обставини, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей не надає не опікується їх розвитком та благополуччям, не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток, не займається їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в частині від усіх видів заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/3 частини доходу, щомісячно. Ухвалою суду від 24.12.2019 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви та додатками до неї було направлено на адресу ДУ «Мелітопольської установи виконання покарань № 144» за місцем відбуття покарання. Вказані матеріали відповідачем були отримані 24.01.2020 року, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подала. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідачки не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 20 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №59, про що свідчить копія свідоцтва [NUMBER] від 20.05.2009 року. Відповідно до свідоцтва про народження від 26.05.2011 серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від 23.08.2016 серії [NUMBER] (видане повторно), [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.08.2016 року. Відповідачка [PERSON] , відбуває покарання в ДУ «Мелітопольська установа виконання покарань № 144», що підтверджується довідкою №12/2-1192 від 19.06.2019 року. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №364/5 від 23.08.2019 року малолітній [PERSON] , [INFO] , був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування; малолітньому [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування був наданий на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №364/6 від 23.08.2019 року Розпорядженнями голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №435р та №434р від 18.09.2019 року позивачка, [PERSON] була призначена опікуном над дітьми: [PERSON] та [PERSON] . Крім того, цими розпорядженнями місце проживання дітей було визначено разом з опікуном за адресою: [ADDRESS] . З наведеного встановлено, що малолітні діти, проживають разом з позивачкою [PERSON] , знаходяться на повному її утриманні і вихованні. Водночас відповідачка коштів на утримання малолітніх дітей не надає, перебуває у місцях позбавлення волі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріали справи не містять відомостей про розмір доходу відповідачки [PERSON] стану її здоров`я чи перебуванні на його утриманні інших осіб. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 14 СК України якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. В ст. 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно ст.. 183 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає вимоги заявлені [PERSON] про стягнення аліментів законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно п. 3 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, тож судовий збір належить стягнути з відповідачки.

Outcome: approved