Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення 20'855,68 грн. боргу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 січня 2013 року відповідачка позичила у неї 20'000 грн. про що склала розписку. Позивачка зазначає, що неодноразово зверталась до відповідачки з вимогами про повернення коштів, однак та їх ігнорує. Також звертає увагу на те, що оскільки [PERSON] є боржником, котрий прострочив виконання грошового зобов'язання то вона має право на повернення боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 140 грн., а також трьох процентів річних від простроченої суми боргу, тобто 715 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Як вбачається з розписки від 21 січня 2013 року відповідачка позичила в позивачки 20'000 грн. Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позивальника. (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Таким чином суд приходить до переконання, що, відповідно до ст. 1046 ЦК України, сторони спору уклали договір позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За правилами частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Строку виконання зобов'язання за вказаним вище договором позики у ньому не вказано, а тому [PERSON] має право вимагати його виконання у будь - який час. Такі вимоги позивачка пред'явила до відповідачки шляхом надсилання на її адресу вимоги від 21 лютого 2013 року, однак, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] боргу не погасила. Відтак, за даних обставин суд вважає, що на момент пред'явлення позову у відповідача перед позивачем існувало та продовжує існувати прострочене зобов'язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачкою розрахунку від 18 грудня 2013 року вбачається, що · індекс інфляції від суми боргу у 20'000 грн. за період з 01 травня 2013 року по 01 листопада 2013 року становить 140 грн., · 3% річних від тієї ж суми за період від 21 січня 2013 року по 31 березня 2014 року становить - 715,68 грн. Отож факт наявності у відповідача простроченого зобов'язання перед позивачем є порушенням його прав, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] зазначеної суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від суми боргу. Також, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачки в користь позивачки слід стягнути 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved