Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просять визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вулиця Нова, будинок 5, смт Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, за кожним по 1/3 частині, а саме: по 1/12 частині як за спадкоємцями за законом після померлого 04 січня 1993 року [PERSON] та по 1/4 частині як за членами колишнього колгоспного двору. Свої вимоги мотивували тим, що вказаний вище будинок відносився до господарств колгоспний двір, головою колгоспного двору був [PERSON], який помер 04 січня 1993 року, а членами колгоспного двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому кожному з них належало по ј частині в будинковолодінні. Після смерті [PERSON] спадщину за законом успадкували його діти - [PERSON], [PERSON] та дружина - [PERSON] В зв'язку із тим, що у свідоцтві на право власності на вказане домоволодіння, що видано на імя спадкодавця як голови колгоспного двору, не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, позивачі не мають можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, а тому вимушені звернутися з позовом до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не зявилися, надали повноваження на представлення їх інтересів своєму представнику [PERSON] (а.с. 9-12). Представник позивачів [PERSON] в підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі ( а.с. 62 ). Відповідач - територіальна громада смт Михайло-Коцюбинське в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в підготовче засідання свого представника на забезпечила, надавши через канцелярію суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с. 61). Третя особа: Чернігівська районна державна нотаріальна контора в підготовче засідання свого представника не забезпечила, надавши лист про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с.52). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 27 січня 1989 року виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради народних депутатів № 7 від 17 січня 1989 року та зареєстрованого в Міжміському бюро технічної інвентаризації 10 лютого 1989 року за реєстровим № 4, житловий будинок по вул. Новій, 5, в смт Михайло-Коцюбинське Чернігівського району, Чернігівської області, належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується копією указаного свідоцтва (а.с. 28). Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано за [PERSON], як за головою колгоспного двору, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки. Відповідно до довідки виконкому [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №259 від 16.03.2018, станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору - по вул. Нова,5 в смт.М.Коцюбинське був [PERSON], а членами колгоспного двору були: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Земельна ділянка, площею 0,15 га за вказаною адресою, значиться за [PERSON], який помер 04.01.1993, про що свідчить довідка виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №262 від 19.03.2018 (а.с. 31,32). Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по ј частині. Згідно записів у копії свідоцтва про смерть [PERSON] ІІ-ЕЛ № 476854 [PERSON] помер 04 січня 1993 року (а.с. 23). На день смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав [INFO]. Разом з ним були зареєстровані: його дружина [PERSON], [INFO], доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та онука [PERSON], [INFO] ( а.с. 29). Родинні відносини спадкодавця [PERSON] з позивачами [PERSON] та [PERSON] як батька та доньок підверджуються копіями свідоцтв про народження позивачів [PERSON] VІІ-УР № 1379907 виданого 20.03.1970 року та [PERSON] І-ЕЛ № 408893, виданого 11.11.1976 року ( а.с. 25, 26). Копією свідоцтва про одруження [PERSON] І-ЕЛ № 023417, виданого 04.09.1999 року, підтверджується зміна дошлюбного прізвища позивача [PERSON] з «Григорович» на «Даценко» ( а.с. 26). Як вбачається із копії про одруження [PERSON] VІІІ-УР № 668911, виданого 30.08.1969 року, [PERSON] перебував у шлюбі з позивачем по справі - [PERSON]ю Григорівною ( а.с. 24). Відповідно до копії спадкової справи № 638/1996, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с. 52-55), заведеної після померлого 04.01.1993 року [PERSON], спадщину за законом прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - позивачі по справі, які, відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редак.1963 року) є спадкоємцями першої черги за законом. До спадкового майна після смерті 04.01.1993 [PERSON] належить, зокрема, і 1/4 частка житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Нова, 5, в смт Михайло-Коцюбинське Чернігівського району, Чернігівської області. Таким чином, після смерті [PERSON], до [PERSON], [PERSON], [PERSON], як до спадкоємців першої черги за законом, перейшла 1/4 частка спірного домоволодіння, тобто, кожному по 1/12 частині і вони стали мати кожний по 1/3 частині спірного домоволодіння, а саме, на 1/12 частину як спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] та на 1/4 частину - як колишні члени колгоспного двору. 15 березня 2018 року позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок в звязку з тим, що в документі про право власності зазначено лише голову «колгоспного двору», а інформація про інших членів «колгоспного двору» відсутня, про що державним нотаріусом винесено постанову ( а.с.27). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON]Є, відкрилась до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, тому, виходячи з Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України та постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року, до даних правовідносин застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Outcome: approved