Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивачка 30.06.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про продовження стягнення аліментів на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною 23 років. Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2011 року (справа №2/1522/9334/11), відповідач сплачував аліменти на утримання [PERSON], 03.07.1998 р.н, щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 08.07.2011 року, і до досягнення донькою повноліття, тобто до 03.07.2016 року. Станом на 06.06.2016 року [PERSON] навчається в Одеській державній академії будівництва та архітектури на факультеті економіки та управління будівництва , на першому курсі денної бюджетної форми навчання. Зазначене підтверджується довідкою вищевказаного навчального закладу від 06.06.2016 року №060123/5968. У зв'язку з навчанням сина, позивач потребує матеріальної допомоги, тому змушена звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання зявилась представник позивачки [PERSON], яка підтримала позов та просила його задовольнити і зазначила, що син сторін вже навчається на другому курсі. У судове засідання з'явився відповідача, при цьому зазначив, що він згоден продовжувати платити аліменти і позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову з таких причин. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 31.01.1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2011 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2011 року стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачу позову, тобто з 08.07.2011 року, і до досягнення донькою повноліття, тобто до 03.07.2016 року. Згідно довідки від 06.06.2016 року №060123/5968 (а.с. 8) син навчається [PERSON], [INFO] [PERSON] навчається в Одеській державній академії будівництва та архітектури на факультеті економіки та управління будівництва, на першому курсі денної бюджетної форми навчання. Станом на час розгляду справи він є студентом 2 курсу навчання. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз'яснено судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У зв'язку з досягненням сином повноліття відповідач припинив виплачувати аліменти. Враховуючи звернення матері повнолітнього сина за позовом про стягнення аліментів, беручи до уваги продовження сином навчання на денній формі навчання, і у зв'язку з цим вона потребує допомоги, суд вважає можливим стягнути аліменти щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання. При ухваленні рішення судом враховані матеріальне становище дитини, позивачки, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. У зв'язку з цим судом встановлено, що можливості відповідача щодо сплати аліментів є достатніми для сплати аліментів у повному обсязі заявлених позовних вимог. Судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.06.2016 року (тобто від дня пред'явлення позову до суду) і до закінчення [PERSON] навчання - по вересень 2019 року включно, а в іншій частині позову відмовити оскільки досягнення [PERSON] років наступає пізніше ніж закінчення терміну навчання.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551, 20 грн. \~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial