overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 14 травня 2011 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №9. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Крім того позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.15). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] 14 травня 2011 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14 травня 2011 року (а.с.4). Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Шлюбні відносини фактично припиненні, позивачка вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачці [PERSON] залишити без змін, тобто «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 15 серпня 2015 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Крім того позивачка у своїй позовній заяві просить суд після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.15). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] 15 серпня 2015 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №32 (а.с.3). Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Шлюбні відносини фактично припиненні, позивач вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.6), який на теперішній час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6,7). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачці [PERSON] змінити на дошлюбне «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 17 липня 1993 року зареєстрували шлюб у Миколаївському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеської області, актовий запис №26. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позов підтримує (а.с.14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив (а.с.13). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] 17 липня 1993 року зареєстрували шлюб у Миколаївському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя. З 2009 року і по теперішній час шлюбні відносини фактично припиненні, вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 липня 1993 року , актовий запис №26 виданого Миколаївським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеської області, шлюб між позивачкою - [PERSON] та [PERSON], укладений 17 липня 1993 року у Миколаївському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеської області (а.с.4). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 2 грудня 1993 року (а.с.6) та неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 6 травня 2004 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки [PERSON] змінити на її дівоче прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 3 липня 2015 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1280. Від шлюбу дітей не має. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Крім того позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.12). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивачки та відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає вимогам ст. 224- 226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та відповідач - [PERSON] 3 липня 2015 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1280, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 16 червня 2017 року (видане повторно) (а.с.5). Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Шлюбні відносини фактично припиненні, позивачка вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки [PERSON] залишити без змін, тобто «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем 10 листопада 2001 року зареєстрували шлюб в М-Олександрівській сільській раді Березівського району Одеської області, актовий запис №4 від 10 листопада 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO]; сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Позивачка має іншого чоловіка. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.10). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причина неявки суду невідома. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивачки та відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224- 226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] 10 листопада 2001 року зареєстрували шлюб в М-Олександрівській сільській раді Березівського району одеської області (а.с.2). Шлюб перший. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникали сварки, які виникали внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя та сімейні відносини. На теперішній час шлюбні відносини припиненні, позивачка має іншу сім`ю, вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO]; сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.3-5). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем 12 березня 2005 року зареєстрували шлюб в А.Іванівській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] [INFO] та дочку - [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Крім того позивачка просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.26). Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду повернулась судова повістка з відміткою «за відмовою адресата від одержання» (а.с.25). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] 12 березня 2005 року зареєстрували шлюб в А.Іванівській сільській раді Миколаївського району Одеської області (а.с.4). Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. З 2013 року шлюбні відносини фактично припиненні, позивачка вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Шлюб розривають вперше. Спільне майно сторони поділили добровільно. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] [INFO] та дочку - [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки [PERSON] залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем 12 серпня 2008 року зареєстрували шлюб в Стрюківській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин з грудня 2012 року припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу позивачка просить її прізвище змінити на дошлюбне «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.25). Відповідач [PERSON] у судове не з'явився, повертаються судові повістки з відміткою за зазначеною адресою не проживає (а.с.19,20). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивачки та відповідачки в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224- 226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивачка -[PERSON] та відповідач - [PERSON] 12 серпня 2008 року зареєстрували шлюб в Стрюківській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя та сімейні відносини. На теперішній час шлюбні відносини з грудня 2012 року припиненні, позивачка вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 серпня 2008 року, актовий запис №01 виданий Стрюківською сільською радою Миколаївського району Одеської області, шлюб між позивачкою - [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON]) та відповідачем - [PERSON] укладений 12 серпня 2008 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 грудня 2008 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачці [PERSON] змінити на її дівоче прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем 15 жовтня 1994 року зареєстрували шлюб в Скосарівській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.13). Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив (а.с.12). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] 15 жовтня 1994 року зареєстрували шлюб в Скосарівській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Шлюбні відносини фактично припиненні, позивачка вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 жовтня 1994 року, актовий запис №8 виданого Скосарівською сільською радою Миколаївського району Одеської області, шлюб між позивачкою - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] укладений 15 жовтня 1994 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 березня 2005 року, актовий запис №02 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.8) та повнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки [PERSON] залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем 16 вересня 2011 року зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Стрюківської сільської раді Миколаївського району Одеської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] 16 вересня 2011 року зареєстрували шлюб в Стрюківській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. З квітня 2012 року шлюбні відносини фактично припиненні, вважають що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Спору про розподіл майна немає. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 вересня 2011 року, актовий запис №07 виданого виконавчим комітетом Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області, шлюб між позивачкою - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] укладений 16 вересня 2011 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2011 року, актовий запис №18 виданого виконавчим комітетом Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки [PERSON] залишити без змін.

Outcome: approved