Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка 08 вересня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з відповідачем, 26 березня 2010 року. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №12. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з квітня 2016 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Також відповідач надає допомогу на утримання сина не регулярно. На підставі вищезазначеного просить стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 08 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Участі у судових дебатах не приймала, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти, проти розірвання шлюбу заперечував. Участі у судових дебатах не приймав, про місце. дату та час судового засідання сповіщений належним чином. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2010 року. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №12. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с.5/, який проживає разом з позивачкою. Як вбачається зі ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Враховуюче вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сім*я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26 березня 2010 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №12. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, починаючи з 08 вересня 2016 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Що стосується позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно частин 1, 3\~ст. 87 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до\~ст.87 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Позивачкою не надано договір про надання юридичних послуг з адвокатом, також не надано суду квитанції про оплату юридичних послуг у розмірі 200,00 грн., що є підставою для відмови позивачу у вимозі про стягнення витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги у звязку з ненаданням позивачем належним та допустимих доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 551,20 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави та судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь позивачки [PERSON]

Outcome: partial