Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до Маріупольської міської ради, в якому просили розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ними та відповідачем 12 червня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 583, зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр земельного кадастру» 10.08.2009 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 12 червня 2009 року між ними та Маріупольською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець - Маріупольська міська рада згідно рішення від 23.12.2008 року № 5/26-4869 надає, а орендарі приймають у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1313 га, кадастровий номер 1412300000:03:005:0001, розташовану по вулиці Карпинського, 80 в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області. Договір укладено терміном на 10 років до 23 грудня 2018 року. 25.11.2009 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування 67/200 частин нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі, за яким власником зазначеної нерухомості став [PERSON]. 16 травня 2011 року помер [PERSON]. [PERSON] є його сином і спадкоємцем. 27.12.2011 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування 67/200 частини нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі, за яким власником зазначеної нерухомості став [PERSON]. 23.04.2013 року [PERSON] продав 16/200 частини нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі Михайлюк [PERSON] та Приватному підприємству «Бастіон-плюс» в особі директора [PERSON], а 32/200 частини - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] належить лише 19/200 частини нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі. Усі орендарі за договором оренди земельної ділянки від 12.06.2009 року розпорядились своєї власністю щодо нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі і не є власниками цього майна, що є підставою для його розірвання. Щороку вони отримують податкове повідомлення-рішення або претензію про сплату орендної плати. Проте вони не є користувачами земельної ділянки, за яку згідно спірному договору вони повинні сплачувати податки. При зверненні до Маріупольської міської ради їм рекомендували звернутись до Центру адміністративних послуг «Діалог» для вирішення цього питання, де в свою чергу їм розяснили, що всім сторонам договору і тим особам, які є власниками будівлі на час звернення, потрібно зявитись до Центру, надати відповідні документи і заяви. Однак зробити це є не можливим. 21.04.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Маріупольської міської ради із заявою про припинення строку оренди земельної ділянки по вул. Карпинського 80 в м.Маріуполі та надання її в оренду [PERSON] Також до цієї заяви були додані нотаріально посвідчені заяви про відмову від права користування земельною ділянкою по вул. Карпинського 80 в м. Маріуполі у звязку із переходом права власності на 67/200 частини нежитлової будівлі до [PERSON] Маріупольська міська рада знову повідомила, що для вирішення питання всім орендарям земельної ділянки необхідно у встановленому законом порядку звернутись до Центру адміністративних послуг «Діалог» Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради з клопотанням щодо поділу земельної ділянки. При зверненні до Центру їм знову повідомили, що потрібні всі правовстановлюючі документи всіх власників на нежитлову будівлю і всі власники особисто. Однак вони не мають документів інших власників і не мають повноважень діяти від їх імені з цього питання. Самостійно вирішити це питання вони позбавлені можливості. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності у присутності їх представника [PERSON], в яких зазначили, що підтримують свої позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON], яка діє на підставі довіреностей, [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] та просить їх задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили, що підтримують свої позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради, який діє на підставі довіреності, [PERSON], заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню та договір оренди підлягає розірванню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2009 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Маріупольською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого орендодавець - Маріупольська міська рада, відповідач у справі, згідно рішення від 23.12.2008 року № 5/26-4869 надає, а орендарі - позивачі приймають у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1313 га, кадастровий номер 1412300000:03:005:0001, яка розташована по вулиці Карпинського, 80 в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області. Цільове призначення - для експлуатації та обслуговування адміністративно-комерційного будинку за адресою: м. Маріуполь, по вулиці Карпинського 80. Договір укладено терміном на 10 років до 23 грудня 2018 року та посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 12.06.2009 року за реєстр. № 583 та зареєстровано у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр земельного кадастру» 10.08.2009 року. (а.с. 9-10). Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. 25.11.2009 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування 67/200 частин нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстр. № 1717, за яким власником вказаної частини нерухомості став [PERSON]. (а.с. 11-12). 16 травня 2011 року помер [PERSON]. (а.с. 13). 27.12.2011 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування 67/200 частини нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 27.12.2011 року за реєстр. № 2774, за яким власником вказаної частини нерухомості став [PERSON]. (а.с.14-15). Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2013 року [PERSON] за договором купівлі-продажу від 19.04.2013 року № 625 продав 16/200 частин нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі Михайлюк [PERSON] та Приватному підприємству «Бастіон-плюс» в особі директора [PERSON], а також за договором купівлі-продажу від 23.04.2013 року за № 646 продав 32/200 частини тієї ж нежитлової будівлі [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, [PERSON] належить лише 19/200 частини нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі. (а.с. 16,17). Усі орендарі за договором оренди земельної ділянки від 12.06.2009 року розпорядились своєї власністю щодо нежитлової будівлі № 80 по вулиці Карпинського в місті Маріуполі і не є власниками цього майна. Судом встановлено, що позивачі неодноразово звертались до Маріупольської міської ради із заявами про припинення строку оренди земельної ділянки по вул. Карпинського 80 в м. Маріуполі шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.06.2009 року. У ході листування позивачів з Маріупольською міською радою їм було розяснено їх право звернутись до Центру адміністративних послуг «Діалог» для вирішення цього питання, при зверненні до якого їм повідомили, що всім сторонам договору і тим особам, які є власниками будівлі на час звернення, потрібно зявитись до Центру, надати відповідні документи і заяви. Проте визначити і самостійно встановити, знайти хто є власником часток будівлі, позивачі не змогли у звязку із великою кількістю власників будівлі, а тому зібрати всіх власників попередніх та дійсних вони не змогли, у звязку із чим їм було відмовлено у прийнятті заяви про припинення дії договору у Центрі «Діалог». Крім того, щороку позивачі отримують податкові зобовязання про сплату орендної плати. Так, останнє надійшло 30.03.2015 року [PERSON] про заборгованість за орендну плату у розмірі 18651,79 грн., 05.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] на суму податкового зобовязання з орендної плати у розмірі 12670,71 грн. (а.с. 18, 19). Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ч.1 ст. 123, 124 ЗК України надання та передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями. Статтями 31, 32 Закону України «Про оренду землі» встановлені підстави припинення договору оренди. Відповідно до ст. 31 Закону, договір оренди землі припиняється в разі: набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Відповідно до частини 3 статті 31 цього Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 1 статті 32 цього Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Так, відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Згідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, п. 3 ст. 377 ЦК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пунктом 11.4.2 спірного договору оренди земельної ділянки передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами і підлягають задоволенню.

Outcome: approved