Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що позивачці на підставі права власності належить будинок [ADDRESS] . В належному їй будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , проте не проживає в будинку з 1999 року, його особисті речі відсутні. Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному будинку призводить до порушення прав позивачки, як власника, зокрема виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що суттєво порушує права власника на володіння, користування та розпорядження приналежним їй майном. Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалася відповідачу за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , однак до суду повернувся конверт з відміткою поштового відправлення про неможливість вручення відправлення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачем до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог\~ст. 178 ЦПК України\~і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8\~ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири №0179 від 11.02.1999/а.с.7/. Згідно довідки голови квартального комітету №35 Мелітопольської міської ради від 22.02.2021, відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , однак ніколи за даною адресою не проживав/а.с.11/. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.\~7\~ЗУ «Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В силу того, що відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але не проживає, позивачка [PERSON] не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає з 1999 року, його особистих речей в будинку не має, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявив бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивачки і перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивачка несе додаткові витрати по утриманню квартири, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved