Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивачка 09.01.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, [PERSON] згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 08.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу - [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 6037, є власником домоволодіння по вул. Кременчуцька, 28 с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області. З цього часу в цьому домоволодінні був зареєстрований відповідач, який є її сином. В 2014 році відповідач виїхав зі своєю сім»єю : дружиною [PERSON] та сином [PERSON], [INFO], до іншого населеного пункту, який їй не відомий. По цей час відповідач не проживає в будинку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в будинку не має і взагалі, будинком він не цікавиться. \~ \~ \~ \~ Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сімї відповідачу не чинили. За чотири останніх років відповідач жодного разу вдома не з'явився, не написав листа, не відомо, де він проживає разом із сім»єю.? Факт відсутності за місцем реєстрації відповідача понад один рік можуть підтвердити сусіди : [PERSON], [INFO], постійно проживає [INFO] та [PERSON], 04.03.21941 р.н., постійно проживає [INFO], та складений акт обстеження матеріально-побутових умов депутатом Щербанівської сільської ради, затверджений головою Щербанівської сільської ради 23.10.2018 року. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому виникла необхідність у зверненні з позовом до суду, що передбачено ч. 1 ст.4 ЦПК України, так як кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, чим об'єктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України «...кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.» Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності ( ч.2 ст. 321 ЦК України ). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту моїх порушених прав. Вважає, [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням по вул. Кременчуцька, 28 с. Розсошенці Полтавський район Полтавська області у звязку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення, а тому вона, як власник житла вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Прохала визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком по \~ \~ \~ \~вул. Кременчуцькій, 28 в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача [PERSON], надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де позовні вимоги підтримує, прохає задовольнити та не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку у відсутності відповідача ( а. с. 47 ). Відповідач повторно не з»явився в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за останнім відомим місцем реєстрації, про що маються докази у справі. Від нього не надійшло відзиву на позов, будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 280-281 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які послалась в позові позивачка і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 4 20. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 16, 321, 383 391, 405 ЦК України, так як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved