Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем вони проживали у шлюбі, який був зареєстрований 18.02.2006 року. Відповідно до рішення Хустського районного суду від 26.10.2020 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбу неповнолітній син залишився проживати разом з позивачкою і з того часу відповідач перестав турбуватися про матеріальне забезпечення дитини, не приймає участі у вихованні та утриманні сина, не навідує його, не цікавиться здоров`ям та потребами дитини. Утримання неповнолітньої дитини в сьогоднішніх складних економічних умовах, які пов`язані із зростанням цін на продукти харчування, одяг та комунальні послуги змусили її звернутися до суду з даним позовом. Відповідач є молодою та працездатною особою отримує мінливі але регулярні доходи працюючи по найму, а тому вона просить суд стягувати аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі по 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розгляд справи проводити\~ без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, з проханням проводити розгляд справи без його участі та взяти до уваги обставини наведені ним у відзиві на позовні вимоги, які ним також надіслані позивачці. У своєму відзиві на позов, відповідач частково визнає пред`явлені позовні вимоги, а саме стягнення аліментів в розмірі 1300 гривень, що відповідатиме вимогам ст.180 СК України. Крім того, на час розлучення позивачка добре була обізнана про обставини витрати ним усіх зароблених коштів на утримання сім`ї та будівництво будинку та придбання їхнього спільного майна, Однак він до неї жодних претензій з цього приводу не заявляв. З врахуванням наведених обставин просив суд ухвалити рішення про часткове задоволення в позову, визначивши аліменти в розмірі 1300 грн. та стягувати їх з моменту винесення ухвали про відкриття провадження у даній справі. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з поданими письмовими заявами сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 26.10.2020 року. Від даного шлюбу у сторін народився син -\~ [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Наведені обставини стверджені відповідним рішенням Хустського районного суду від 26.10.2020 року та довідкою виданою виконавчим комітетом Хустської міської ради Закарпатської області за №939/02-22 від 21.12.2020 року. Відомостей про неналежне виконання відповідачем зобов`язання по утриманню неповнолітнього сина не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працює, однак за твердженнями позивачки має можливість сплачувати аліменти в розмірі який вона вказала у позовній заяві. Крім цього, судом встановлено з поданих до відзиву доказів, що відповідач дійсно не має постійного місця праці та регулярних і стабільних доходів. Тому, суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав частково, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: partial