Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними як\~ спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове нерухоме майно,\~ а саме за кожною право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею - 1,4790 га, кадастровий номер 3220683200:03:004:0401, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони є\~ спадкоємцем за заповітом після смерті їх діда [PERSON], який помер 12.08.1999 року, однак право на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки вони не можуть оформити у нотаріальній конторі тому, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті спадкодавця, коли цивільна правоздатність [PERSON] була припинена внаслідок смерті, і це є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі\~ [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 12.08.1999 року, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть спадкодавця, копіями свідоцтв про народження спадкоємців, копіями свідоцтв про укладення шлюбу та копією заповіту, посвідченого 28 квітня 1999 за № 967 року державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлого [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи № 79/2001 вбачається, що спадкоємцями за заповітом на майно [PERSON], який помер 12.08.1999 року, являється [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, оскільки вони фактично вступили в управління спадковим майном. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 02-31/822 від 06.07.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на\~ земельну ділянку розміром 1,4790 га, що розташована на території Медвинської сільської ради, яка належала [PERSON], який помер 12.08.1999 року, не може бути видане, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 019875 був виданий Медвинською сільською радою Богуславського району Київської області 08.01.2003 року, тобто вже після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, який посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 019875 на імя [PERSON] вбачається, що державний акт був виготовлений на імя спадкодавця вже після його смерті і як наслідок не може бути прийнятий державним нотаріусом як належний правовстановлюючий документ. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3212157292018 від 27.07.2018 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 1,4790 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. Оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не можуть в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючий документ за спадкову земельну ділянку, для захисту прав позивачів на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривень 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved