Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову позивачі вказали, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , яке видано виконавчим комітетом Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, за актовим записом за № 7. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,5200 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4000:02:007:0015 посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 140 574. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] та прийняли спадщину після її смерті шляхом звернення до нотаріальної контори з усними заявами про прийняття спадщини. Позивачі оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не можуть, оскільки у них відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, також нотаріус пояснив позивачам, що вони не зможуть оформити спадкові права у нотаріуса, тому що в Державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка в написанні прізвища власника, а саме в Державному акті зазначено» [PERSON] », а вірно « [PERSON] », дані обставини унеможливлюють можливість позивачів в оформленні їх спадкових прав у нотаріуса, а тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом та просять суд: Встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 140 574 виданий Сквирською районною державною адміністрацією 06.10.2004 року належить [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,5200 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4000:02:007:0015 посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №140 574, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,5200 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4000:02:007:0015 посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 140 574, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,5200 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4000:02:007:0015 посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 140 574, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі в судове засідання не з`явились, до канцелярії суду надійшли заяви позивачів, в яких вони просять суд ухвалити рішення в їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.19,20,21). Представник відповідача Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, позов визнає (а.с. 23). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , яке видано виконавчим комітетом Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, за актовим записом за № 7 (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,5200 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322 408 4000:02:007:0015 посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №140574 (а.с.14). Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачі, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] та прийняли спадщину після її смерті шляхом звернення до нотаріальної контори з усними заявами про прийняття спадщини, що підтверджується копією довідки №175, яка видана Малоєрчиківською сільською радою Сквирського району Київської області 24.10.2019 року (а.с.11). Позивачі оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не можуть, оскільки у них відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, також нотаріус пояснив позивачам, що вони не зможуть оформити спадкові права у нотаріуса, тому що в державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка в написанні прізвища власника, а саме в державному акті зазначено» [PERSON] », а вірно « [PERSON] », дані обставини унеможливлюють можливість позивачів в оформленні їх спадкових прав через нотаріуса, тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачі є спадкоємцями за законом, та прийняли спадкове майно після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з тим, що в державному акті на право власності невірно зазначено прізвище власника, а саме в державному акті зазначено « [PERSON] », хоча правильне прізвище власника « [PERSON] », що підтверджується матеріалами справи, а саме: Довідкою Малоєрчиківської сільської ради № 175, копією Свідоцтва про смерть [PERSON] та ніким не оспорюється, цей юридичний факт суд встановлює на підстави вимог ст. 315 ч. 2 ЦПК України, а саме суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачі після смерті матері - [PERSON] прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, проте оформити спадщину належним чином не мають можливості, оскільки в них відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а з копії цього документу вбачається, що в ньому не вірно зазначено прізвище власника, що унеможливлює прийняття спадщини у нотаріуса, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачі не мають можливості та який підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved