Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника - адвоката [PERSON], звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2019 року, належить квартира за адресою: [ADDRESS]. На дату укладання договору купівлі-продажу, в даній квартирі залишилися зареєстровані колишні власники та їх два сина: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до п.5.2 договору купівлі-продажу, продавці відповідачі по справі, зобовязалися особисто знятися з реєстрації та зняти з реєстрації інших осіб, та звільнити квартиру від належних їм речей, передавши ключі від вхідних дверей квартири покупцю в строк до 23.02.2019 року. Відповідачі звільнили квартиру від належних їм речей, передали ключі від вхідних дверей квартири позивачці, але з реєстрації не знялися та залишаються зареєстрованими в квартирі, яка належить позивачці. В добровільному порядку вирішити дане питання позивач не в змозі, оскільки відповідачі не відповідають на телефонні дзвінки, за місцем реєстрації не зявляються, встановити їх місце перебування не можливо. Позивачка вимушена самостійно сплачувати квартплату та комунальні послуги не тільки за себе, але й за відповідачів, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Оскільки фактичне місце перебування відповідачів позивачці не відомо, тому вона просить розглядати справу за останнім відомим місцем їх реєстрації. Ухвалою суду від 05.03.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження, та призначене підготовче судове засідання, відповідачам наданий строк для надання відзиву на позов (а.с.17). Ухвалою суду від 29.03.2019 підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.30). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, за участі її представника адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.27). Представник позивачки - адвокат [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечують проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с.40). Від третьої особи Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, в особі завідувача сектором [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.39). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, про причину неявки суд не повідомили, заяв або клопотань про відкладання слухання справи та відзиву на позов до суду не надали, до суду повернулися поштові конверти з відповідною відміткою пошти про невручення (а.с.22-25,37,38). Згідно Довідок з Сектора реєстрації, відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] з 18.02.2011 року (а.с.13-16). Отже, останнім відомим місцем реєстрації відповідачів є: [ADDRESS]. Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Таким чином, оскільки місце реєстрації проживання відповідачів не відомо, суд вважає за можливим в порядку ч.9 ст.28 ЦПК України, розглянути справу за останнім відомим зареєстрованим місцем їх проживання у м. Енергодар. У звязку\~з тим,\~що зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів невідоме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] сповіщалися про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.36). В порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином,\~згідно з\~вимогами ст.ст.128\~ЦПК України,\~відповідачі повідомлені\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи належним чином. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив на позов, тому суд, відповідно до ст.280\~ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-8) та позивачка є єдиним власником даної квартири. У квартирі\~за адресою: [ADDRESS], зареєстровані відповідачі по\~справі:\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~що підтверджується\~відповідними довідками\~Сектора реєстрації\~(а.с.9,\~13-16). Відповідно до ст. 30, ст.41 Конституції України\~кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319, ст. 321\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 383 ЦК України\~власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Статтею 386\~ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що відповідачі не є власниками спірної квартири, не несуть обов'язків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишаються зареєстрованими у спірній квартирі, що спричиняє позивачу перешкоди у користуванні належної квартири та порушує її права власника, що має істотне значення. Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав позивача окрім судового, немає. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Конституцією України\~(ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475\\97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги обґрунтовані, оскільки підтверджуються наданими доказами, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved