Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду із даним позовом, просить відібрати у [PERSON] її дитину - дочку [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав і передати дитину їй (позивачці), а також просить стягнути із відповідачки аліменти на свою користь в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона являється рідною бабою своєї онуки [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини [NUMBER] виданим 08.06.2010 року відділом РАЦС Богуславського районного управління юстиції, де в графі мати записана її дочка [PERSON] (відповідачка по справі). Дитина [PERSON] народжена її дочкою поза шлюбом і без спільної заяви чоловіка, який вважає себе батьком, зареєстрована відповідно до ч. 1 ст.135 СК України, що підтверджує статус відповідачки, як одинокої матері. З моменту народження і до даного часу її внучка [PERSON] постійно проживає разом з нею, що підтверджується даними будинкової книги. Мати дитини, [PERSON], протягом всього часу спільного проживання постійно залишала дочку на її (позивачки) утримання і впродовж кількох днів не з'являлась додому, а останнім часом вона взагалі почала співмешкати зі стороннім чоловіком та проживає окремо від дитини. Відповідачка не цікавиться життям та розвитком дитини, не забезпечує її матеріально (не купує продуктів, одягу, іграшок, засобів гігієни, тощо), не піклується про здоров'я дочки та її лікування, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для нормального усвідомлення дитиною ролі матері у її вихованні. Такі обставини вказують на свідоме ухилення матір'ю від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, визначених статтею 150 СК України. Через невизначену перспективу особистого життя відповідачки та її небажання брати участь у вихованні і забезпеченні нормального розвитку малолітньої дитини [PERSON], у неї (позивачки) виникли підстави для звернення до суду, як у особи, в сім'ї якої проживає дитина, за захистом прав і законних інтересів своєї внучки. Посилаючись на положення ст.ст. 150, 164, 170, 191 СК України позивачка просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідачка [PERSON] судовому засіданні позов визнала і не заперечувала, щоб її дочка [PERSON] була передана бабі [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що вимоги [PERSON] обґрунтовані на вимогах закону, підтверджені доданими до позовної заяви доказами та пов'язані з захистом прав та інтересів малолітньої [PERSON]. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, представника третьої особи та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] виданим 08.06.2010 року відділом РАЦС Богуславського районного управління юстиції Київської області. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для отримання допомоги №00014810554 від 08 червня 2010 року. В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями сторін і відомостями з будинкової книги, що з моменту народження і до даного часу [PERSON], [INFO], постійно проживає разом з бабою [PERSON] Мати дитини, [PERSON] співмешкає зі стороннім чоловіком та проживає окремо від дитини. Вона не цікавиться життям та розвитком дитини, не забезпечує її матеріально (не купує продуктів, одягу, іграшок, засобів гігієни, тощо), не піклується про здоров'я дочки та її лікування, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для нормального усвідомлення дитиною ролі матері у її вихованні, що в якійсь мірі пов'язано з її психічним станом здоров'я, так як вона являється інвалідом з дитинства третьої групи, оскільки хворіє на легку розумову відсталість. Всі обов'язки по вихованню та утриманню дитини фактично покладені на позивачку [PERSON], що не заперечувала в судовому засіданні відповідачка. Згідно положень ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Пункт другий частини першої ст. 164 СК України передбачає можливість позбавлення батьківських прав в разі, коли батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За вищевказаних обставин та зважаючи на те, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої дочки [PERSON], а саме не займається її вихованням, не піклується про здоров'я дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для нормального усвідомлення дитиною ролі матері у її вихованні, суд приходить до переконання, що необхідно постановити рішення про відібрання дитини у відповідачки без позбавлення її батьківських прав та передати дитину бабі [PERSON], оскільки вона має всі умови для проживання та виховання своєї внучки [PERSON], відсутні медичні протипоказання і вона фактично тривалий час піклувалася про дитину, займалася її вихованням та утримувала дитину. У відповідності до ч. 4 ст. 170 СК України необхідно стягнути із відповідачки на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved