Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №4 по вул.Старицького, 28 у м.Харкові. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони зареєстровані та постійно проживають за адресою [INFO]. Разом з ними зареєстрованим і відповідач, колишній чоловік [PERSON] [PERSON]. Вказана квартира не приватизована, особовий рахунок відкритий на імя [PERSON], яка є основним наймачем двох кімнат в комунальній квартирі [ADDRESS]. Ще в грудні 2001 року відповідач виїхав з житлового приміщення, забрав свої речі та з того часу в приміщенні не проживає, не сплачує за комунальні послуги, не бере ніякої участі в утриманні квартири. Зазначають, що не перешкоджали відповідачу проживати у вказаній квартирі, не перешкоджали у доступі до вказаного житла та відповідач виїхав та не проживає без поважних на те причин. Внаслідок того, що відповідач у вказаній квартирі не проживає, однак зареєстрований, позивачі несуть додаткові витрати, повязані з оплатою комунальних послуг. Також вказують, що відповідач фактично весь час проживає разом з іншою жінкою за адресою м.Харків, пр.Ювілейний, 72 А кв. 46. У добровільному порядку відповідач не знявся з місця реєстрації. Позивачі та їх представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, наведених у позові, не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час ті місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивачів та їх представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Київської ради народних депутатів м.Харкова №244-1 від 02.07.1991 року [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення №129795 на приміщення за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімЇ та прописку від 24.03.2017 року №460 у квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою також підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділом ГУДМС УДМС України в Харківській області від 18.04.2017 року. Згідно копії свідоцтва серії І-ВЛ №038355 від 24.01.1996 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 2001 року та по теперішній час. Цей факт підтверджується актом від 24.03.2017 року, складеним за підписом [PERSON], яка мешкає у кВ.№3 по вул..Старицького буд. 28 у м.Харкові, [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS], та [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS]. Крім того, відсутність відповідача [PERSON] за місцем реєстрації місця проживання з 2001 року підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], допитаними в судовому засіданні. Отже, відповідач не користується житловим приміщенням, де він зареєстрований. Не проживає за цією адресою без поважних причин. За \~комунальні послуги не сплачує. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року із наступними змінами, про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратили право користування жилим приміщення (ст.71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сімї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сімї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суду вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Таким чином, виходячи зі змісту вказаних норм Закону, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача, про визнання \~його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою №4 в будинку №28 по вулиці Старицького в м.Харкові, так як останній добровільно без поважної причини залишив вказане приміщення і на час розгляду справи не проживає і ньому більше шести місяців, що відповідно до вимог ст.71 ЖК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Одночасно з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України\~підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору На підставі вищевикладеного, ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved