Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 09 червня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Хустському районному відділі ДРАЦСу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ за актовим записом № 92. У шлюбі у них народилося четверо дітей - син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем у них не склалися. Він не цікавиться здоров`ям та матеріальним забезпеченням дітей. Неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні та вихованні матері, оскільки відповідач нехтує своїм батьківським обов`язком, у добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає та не займається їх вихованням. На даний час позивачка ніде не працює, оскільки найменший син не досяг трьохрічного віку і найбільше потребує материнської турботи. Тому ніяких інших доходів вона не має. Відповідач на життя заробляє, виїжджаючи на заробітки за кордон. Він працездатний, інших дітей, дружини та родичів, яких зобов`язаний утримувати - не має, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2000 грн. на кожного щомісячно до досягнення ними повнолітнього віку, а також на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який уклали 09 червня 2011 року. За час спільного проживання з відповідачем у них народилося четверо дітей - син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-8). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. Неповнолітні діти проживають разом з [PERSON] та перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає та зовсім про них не цікавиться. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач працює по найму та виїжджає за межі країни на заробітки, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача, слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вимог ч. 4 ст. 84 СК України, слід зазначити, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище самих дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та молодим за віком, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд також вважає, що відповідач має можливість сплачувати грошову допомогу дружині до досягення молодшою дитиною 3-річного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial