Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка, 12.05.2017 року, звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 14 червня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шишацького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 16, від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. В позовній заяві позивачка просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через відсутність взаєморозуміння та розбіжності в характерах, постійні конфлікти та суперечки, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена, а коштів на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Позивачка в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених нею у позовній заяві, просила суд задовольнити її позовні вимоги, а справу просила розглянути без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі у разі повторної неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та проживання, причини неявки до суду не відомі, будь-яких клопотань від нього до суду не надходило, в звязку з цим суд, відповідно до норм ст.ст.169, 224 ЦПК України, та за згодою позивачки, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши надані позивачкою докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати, на примирення позивачка категорично не погодилася. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO],, що підтверджується свідоцтвом про його народження, серія І- КЕ № 181718, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шишацького районного управління юстиції у Полтавській області 12 липня 2013 року, актовий запис № 24 від 12.07.2013 року, кожен з них має рівні права щодо його утримання, тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільного сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112,180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved