Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.04.2014 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.09.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 697. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час сім'я фактично розпалась, оскільки вони не зійшлися характерами. Проживають окремо один від одного. Шлюб існує формально. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримала, наполягає на його задоволенні, просила розірвати шлюб з відповідачем, та відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Судові витрати просила віднести на її рахунок. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе слухати справу у відсутність позивача. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні, позов визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування позову та визнання позову відповідачем, ті обставини, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сім'я зруйнувалася остаточно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, п.п. 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16 зі змінами № 3 від 30.03.2007 року, ст. 51 Конституції України відповідно до яких, сім'я охороняється державою та при ухваленні рішення про розірвання шлюбу суд з'ясовує всі обставини справи та приймає заходи до примирення подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки стосунки між подружжям суперечать їх інтересам. Збереження сім'ї стало недоцільним, оскільки подружжя проживає окремо один від одного. Отже, слід розірвати шлюб. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачка довела обставини, на які вона посилається, а саме факт недоцільності спільного проживання з відповідачем та факт неможливості збереження сім'ї. Таким чином позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову і розірвання шлюбу. Оскільки позов задоволений в повному обсязі, та враховуючи думку позивача, то суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає за можливе сплачені судові витрати в розмірі 243 гривень 60 копійок судового збору, віднести на рахунок позивача і з відповідача не стягувати. На підставі зазначеного, ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України; п .п. 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16; ст. 51 Конституції України і

Outcome: approved