Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що [INFO] помер [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13 лютого 1973 року, виданого на підставі рішення виконкому Гостомельської селищної ради 13 лютого 1973 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Відповідно до правил ст. 529 ЦК України в ред. 1963 року спадкоємцями за законом першої черги були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину відповідно до правил ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року шляхом подачі до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини. Відповідно до правил ст. 553 ЦК України в ред. 1963 року [PERSON] відмовився від спадщини на користь своєї матері [PERSON]. Жоден із спадкоємців не одержав в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтв про право на спадщину. [INFO] помер [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 2/9 частини житлового будинку [ADDRESS] Заповіту [PERSON] не залишив. Відповідно до правил ст. 529 ЦК України в ред. 1963 року спадкоємцями за законом першої черги були: [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину відповідно до правил ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року шляхом подачі до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини. Жоден із спадкоємців не одержав в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтв про право на спадщину. [INFO] померла [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 4/9 частини житлового будинку [ADDRESS] та на земельну ділянку [ADDRESS] Спадщину після смерті [PERSON] прийняли наступні особи: - син [PERSON] відповідно до правил ст. 1269 ЦК України шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини; - онук [PERSON] відповідно до правил ст. ст. 1266, 1269 ЦК України шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини; - рідна сестра, позивач у справі [PERSON], відповідно до правил ч. 3 ст. 1268, 1262 ІДК України. В червні 2017 року [PERSON] звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] не змогла, оскільки як з'ясувалося, вона є спадкоємцем другої черги і право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, вона може одержати лише в судовому порядку. [PERSON], постійно проживала разом із спадкодавцем (рідною сестрою) [PERSON] з 2003 року. [PERSON] не могла жити сама після трагічної загибелі сина [PERSON], який помер [INFO]; хворіла та потребувала стороннього догляду та допомоги. Весь цей час [PERSON] доглядала за сестрою, купувала дорогі ліки, надавала всіляку допомогу своїй сестрі, яка була в безпорадному стані. [PERSON] (син сестри) (далі - Відповідач) з 2011 року постійно проживав в м. Викса Ніжегородської області Російської Федерації. Відповідач умисно ухилявся від надання матері будь-якої допомоги, хоча мав можливість її надання; йому достовірно було відомо про те, що після загибелі сина [PERSON] мати перебувала в безпорадному стані і потребувала підтримки та допомоги саме від свого сина. У зв'язку з вищевикладеним просили суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини, з 2003 року до [INFO]. Усунути від права на спадкування за законом відповідача [PERSON] та надати [PERSON], спадкоємцю другої черги за законом, можливість одержати право на спадкування разом із спадкоємцем за правом представлення [PERSON]. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 4\\18 частин житлового будинку [ADDRESS] та на 1\\2 частину земельної ділянки [ADDRESS] Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 4\\18 частин житлового будинку [ADDRESS] та на 1\\2 частину земельної ділянки [ADDRESS] Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 2\\9 частин житлового будинку [ADDRESS]. В порядку поділу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO], визнати за [PERSON], право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. В порядку поділу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO], визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку [ADDRESS] В судове засідання позивачі не з'явивлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься телефонограма від [PERSON] за змістом якої позов визнав, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13 лютого 1973 року, виданого на підставі рішення виконкому Гостомельської селищної ради 13 лютого 1973 року, що підтверджується вищевказаним свідоцтвом. Заповіту [PERSON] не залишив. Дані обставини підтверджуються спадковою справою № 96 за 1998 рік до майна померлого [INFO] [PERSON]. Відповідно до правил ст. 529 ЦК України в ред. 1963 року спадкоємцями за законом першої черги були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину відповідно до правил ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року шляхом подачі до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини. Відповідно до правил ст. 553 ЦК України в ред. 1963 року [PERSON] відмовився від спадщини на користь своєї матері [PERSON]. Жоден із спадкоємців не одержав в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтв про право на спадщину. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 2/9 частини житлового будинку [ADDRESS] Заповіту [PERSON] не залишив. Дані обставини підтверджуються спадковою справою № 64/2003 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Відповідно до правил ст. 529 ЦК України в ред. 1963 року спадкоємцями за законом першої черги були: [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину відповідно до правил ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року шляхом подачі до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини. Жоден із спадкоємців не одержав в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтв про право на спадщину. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 4/9 частини житлового будинку [ADDRESS] та на земельну ділянку [ADDRESS] [PERSON] володіла земельною ділянкою [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області. Дані обставини підтверджуються спадковою справою № 249/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли наступні особи: - син [PERSON] відповідно до правил ст. 1269 ЦК України шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини; - онук [PERSON] відповідно до правил ст. ст. 1266, 1269 ЦК України шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини; - рідна сестра, позивач у справі [PERSON], відповідно до правил ч. 3 ст. 1268, 1262 ІДК України. В червні 2017 року [PERSON] звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри. Проте Листом Ірпінської міської державної нотаріальної контори № 807/02-14 від 03.07.2017 у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] їй було відмовлено, оскільки вона є спадкоємцем другої черги і право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, вона може одержати лише в судовому порядку. [PERSON], постійно проживала разом із спадкодавцем (рідною сестрою) [PERSON] з 2003 року. [PERSON] не могла жити сама після трагічної загибелі сина [PERSON], який помер [INFO]; хворіла та потребувала стороннього догляду та допомоги. Весь цей час [PERSON] доглядала за сестрою, купувала дорогі ліки, надавала всіляку допомогу своїй сестрі, яка була в безпорадному стані. У відповідності до Акту депутата Гостомельської селищної ради від 30.06.2017 встановлено, що [PERSON], 1959 р.н. з 2005 року і по серпень 2014 року проживала за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] (син сестри) (далі - Відповідач) з 2011 року постійно проживав в м. Викса Ніжегородської області Російської Федерації. Відповідач умисно ухилявся від надання матері будь-якої допомоги, хоча мав можливість її надання; йому достовірно було відомо про те, що після загибелі сина [PERSON] мати перебувала в безпорадному стані і потребувала підтримки та допомоги саме від свого сина. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини, з 2003 року до [INFO], суд задовольняє дану позовну вимогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК ( 435-15 ). Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно ст. 1261 ЦК України передбачено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на позицію, висвітлену у п. 5.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. За змістом абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. На підставі вищевикладеного, з урахуванням доказів, які містяться матеріалах справи та визнання відповідачем позову, суд задовольняє вимогу позивачів про усунунення від права на спадкування за законом відповідача [PERSON] та надання [PERSON], спадкоємцю другої черги за законом, можливості одержати право на спадкування разом із спадкоємцем за правом представлення [PERSON]. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст. 16 Цивільного кодексу України засобом захисту свого права є визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів про визнання права власності знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Положеннями статей 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. З врахуванням вищевикладеного, суд задовольняє вимогу позивачів про поділ спадкового майна в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved