Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права на приватизацію, посилаючись на те, ними було подано заяву до органу приватизації державного житлового фонду Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про безоплатну приватизацію квартири [ADDRESS] . Проте 03.10.2018 позивачами отримано лист від органу приватизації державного житлового фонду Оболонської РДА, яким було повідомлено про неможливість проведення приватизації з підстав некоректного складення заяви та подачі необхідних документів не в повному обсязі. Після усунення недоліків, вказаних у листі, позивачі повторно звернулись до органу приватизації із заявою про безоплатну приватизацію квартири. Однак, листом органу приватизації державного житлового фонду Оболонської РДА від 10.01.2019 було також відмовлено у приватизації, оскільки заяву оформлено неналежним чином, та у поданому пакеті відсутній документ, що підтверджує зміну у договорі найму квартири, також відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї, та технічний паспорт на квартиру містить суттєві відмінності у плані та технічній характеристиці квартири. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач безпідставно відмовив позивачам у приватизації житла, просять суд визнати виза [PERSON] , [PERSON] право на приватизацію квартири [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивачів адвокат Сафіна Ф.Ф. подала до суду заяву про розгляд справи її його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Представник відповідача органу приватизації житлового фонду Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , [INFO] , уродженки сел. Мала Салтанівка, Васильківського р-ну Київської обл.(а.с. 30,31). Згідно ордеру на право зайняття службового приміщення №2901 від 12.02.1990, виданого на підставі рішення виконкому Мінської районної Ради народних депутатів від 29.01.1990, [PERSON] отримала службове приміщення на період роботи на сім`ю із 3 осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19, зворот). Розпорядженням Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації від 15.01.2008 №18 сім`ї у кількості 3 осіб: [PERSON] , 1954 року народження, [PERSON] , 1977 року народження та [PERSON] , 1983 року народження надано окрему двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 26). На підставі вказаного рішення Оболонською РДА [PERSON] з родиною на 3-х осіб видано ордер на жиле приміщення серія Б №008782 від 28.01.2008, за яким вона отримала право на зайняття житлового приміщення, а саме: квартири [ADDRESS] (а.с. 18, зворот). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 29). Відповідно до розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №397 від 10.08.2018 [PERSON] (склад сім`ї якого: він, брат [PERSON] ) наймачем жилого приміщення - двокімнатної квартири [ADDRESS] . Вказаним розпорядженням внесено зміни до відповідного договору найму (а.с. 20). 05.09.2018 [PERSON] звернувся до органу приватизації державного житлового фонду Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про безоплатну приватизацію квартири з наданням необхідного переліку документів, про що свідчить Опис документів, що надано до ЦНАП (а.с. 16). Проте у листі органу приватизації державного житлового фонду Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.10.2018 за №335-в вказано, що в поданій [PERSON] заяві про приватизацію невірно вказана адреса, некоректно визначено представника по дорученню, не подано засвідченого належним чином документа, який підтверджує виключення з числа службових вказаної квартири, не надано засвідченого належним чином копії відповідного розпорядження, рішення про зміну наймача, або витягу з них, який підтверджує зміну в договорі найму квартири, а також відсутні копії документів, видані органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї. Також, вказано, що до Органу приватизації було подано технічний паспорт, в якому є суттєві відмінності даних в плані квартири та технічній характеристиці квартири (а.с. 24, зворот). Після усунення виявлених недоліків зазначених в листі від 03.10.2018, [PERSON] та [PERSON] повторно звернулись до органу приватизації Оболонського району в м. Києві з заявою про безоплатну приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с. 15). Листом органу приватизації державного житлового фонду Оболонської РДА від 10.01.2019 за №379-в заявникам було також відмовлено у приватизації, оскільки у довіреності від [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом КМНО Ємельяновою К.В., невірно вказано назву вулиці місця реєстрації довірителя. Також в поданому пакеті документів відсутня інформація стосовно місця реєстрації з грудня 1992 року по 06 квітня 1995 року, тому орган приватизації не має можливості перевірити реєстрацію місця проживання у вказаний період. Також, до органу приватизації не подано відповідних довідок з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду за період з 1992 по 06 квітня 1995 року (а.с. 25, зворот). Стосовно місця реєстрації [PERSON] (період з грудня 1992 року по 06 квітня 1995 року) та [PERSON] (період з грудня 1992 року до 23 липня 1999 року), то позивачі були вписані до картки реєстрації їх матері [PERSON] , як малолітні діти. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] станом на 27.06.2018 зареєстровані [PERSON] , [INFO] - дата реєстрації 06.04.1995р.; [PERSON] , [INFO] - дата реєстрації 23.07.1999 року (а.с. 27). Із пояснень позивачів убачається, що до 1990 року вони проживали разом зі своєю матір`ю та батьком [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу між батьками, їх мати [PERSON] разом з малолітніми дітьми виписались із вказаної квартири у 1990 році. Після виписки з вказаної квартири вони проживали тимчасово у гуртожитку з матір`ю декілька днів. Далі [PERSON] з родиною на 3-х осіб (вона, 2 сини) по місцю її роботи «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району була видана службова квартира, де вони проживали разом з матір`ю та по місцю проживання навчались. Вказані пояснення підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] . Довідка, видана 12.04.2019 ПАТ «Державний ощадний банк», містить відомості про те, що [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , не скористались правом на приватизацію житла (а.с. 34). За приписами частини 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частинами 3, 5 ст. 9 ЖК Української PCP визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об`єктів приватизації, як це встановлено ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», належать квартири в багатоповерхових будинках, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках (де мешкають два і більше наймачів), які використовуються громадянами на умовах найму. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюються на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяці з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, в зв`язку з чим позов [PERSON] , [PERSON] підлягає задоволенню

Outcome: approved