overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача, де прохають - встановити факт, яким визнати, що померла [INFO] року [PERSON] при житті набула право власності на належні ій житловий будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]; - визнати за ними по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями та по ? частині земельної ділянки площею 0,40 гектарів в межах згідно з планом, з них 0,1500 га. для ведення особистого підсобного господарства та 0,2500 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, права на які посвідчені Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 036173 від 11.02.1998 року, що розташовані за адресою: [ADDRESS], як за спадкоємицею за законом після померлої [INFO] року баби [PERSON]. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засіданні не з'явився, будучи належним чином усвідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, в зв'язку з чим у справі постановлене заочне рішення. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що після померлої [INFO] року [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається із - земельної ділянки площею 0,40 гектарів в межах згідно з планом, з них 0,1500 га. для ведення особистого підсобного господарства та 0,2500 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, права на які посвідчені Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 036173 від 11.02.1998 року; - житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 23.09.2013 року. Згідно довідки Новосанжарської районної державної нотаріальної контори №30/01-16 від 15.01.2014 року, після [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа за №604/2008 від 14.10.2008 року, із заявою про прийняття спадщини [PERSON], третя особа у справі. Згідно поданої заяви від 13.12.2013 року, [PERSON] відмовляється від спадщини на користь доньок, позивачів у справі. Оформити свої спадкові права позивачі не мають можливості, так як відсутній кадастровий номер на земельну ділянку та правовстановлюючі документи на будинок, що підтверджується листом нотаріуса.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача, де прохають - встановити юридичний факт, яким визнати, що вони є двоюрідними онуками [PERSON], який помер [INFO]; - визнати за ними право власності по ? частині земельної частки (паю), розміром 4,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості),вартість земельної частки(паю) становить вісімнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень, місце знаходження земельної частки (паю) в с. Маячка Новосанжарського району, Полтавської області, право на земельну частку(пай) посвідчені сертифікатом серії ПЛ № 008305, як за спадкоємцями за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Позивачі, їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засіданні не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачів, їх представника,показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що після померлого [INFO] [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), розміром 4,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості),вартість земельної частки (паю) становить вісімнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень, місце знаходження земельної частки (паю) в с. Маячка Новосанжарського району, Полтавської області, право на земельну частку(пай) посвідчене сертифікатом серії ПЛ № 008305. Згідно довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори №32/01-16 від 16.01.2014 року, після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. Те, що позивачі [PERSON] і [PERSON] є двоюрідними онуками померлого[INFO] [PERSON], підтвердили, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], щодо достовірності показань яких, у суду сумнівів не виникає. Оформити свої спадкові права позивачі не мають можливості, так як відсутні документи, що підтверджують родинні зв'язки, а також втрачений сертифікат на право на земельну частку(пай),що підтверджується оголошенням у місцевій газет «Світлиця».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом по 1/2 частині кожному на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], посилаючись на те, що вищевказаний житловий будинок їм посвідчив заповітом батько [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті позивачі прийняли спадщину, а тому просять поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Шклинскої сільської ради, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 06.11.2003 року, який було посвідчено секретарем Шклинської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №102 видно, що він житловий будинок з господарськими будівлями та інше майно заповів в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5) Довідкою Шклинської сільської ради від 20.05.2014 року №204 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] посвідчувався сільською радою, спадкоємці вступили у фактичне володіння майном шляхом догляду за будинком (а.с.8). Документами про родинні відносини стверджується, що спадкодавець [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-11). З спадкової справи після померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після його смерті, прийняли заповідану їм спадщину, інших спадкоємців немає. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] стверджується, що його було побудовано з дотриманням відповідних будівельних норм. Отже, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли заповідану їм спадщину, а тому слід визнати право власності [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкуванню за заповітом по 1/2 частині кожному на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. В заявах до суду позивачі від стягнення судових витрат з відповідача Шклинської сільської ради відмовилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки, розташовані на території Ремчицької сільської ради Сарненського району, передані у власність [PERSON], який помер 04 травня 2005 року, спадщину після смерті якого прийняв [PERSON], для ведення особистого селянського господарства площею 2,07 га. згідно розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №28 від 25 січня 2005 року, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №057532, про що зареєстровано в книзі записів реєстрації права власності на землю за №758, вартістю 39836,90 грн. за [PERSON], [INFO], право власності за законом на земельну ділянку площею 0,54 га.; [PERSON], [INFO], право власності за законом на земельну ділянку площею 1,53 га., після смерті [PERSON], який помер 29 листопада 2015 року, який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], який помер 04 травня 2005 року. Позивач [PERSON] згідно заяви позов підтримав повністю, просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] згідно заяви позов підтримав повністю, просить позовні вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів вбачається, що земельна ділянка, площею 2,07 га., розташована на території Ремчицької сільської ради Сарненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства згідно розпорядження Сарненської районної державної адміністрації №28 від 25 січня 2005 року належала [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть 1-ГЮ №000411 [PERSON] помер 04 травня 2005 року Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №101475 [PERSON] померла 09 жовтня 2010 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №183679 [PERSON] помер 29 листопада 2015 року. Згідно відповіді Відділу у Сарненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області вартість земельної частки (паю) бувшого КСП «Колос» з урахуванням коефіцієнтів індексації та враховуючи середній розмір паю по господарству 2,92 умовних кадастрових гектарів становить 39836,902 грн. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що [INFO] їхня баба [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0, 7200 га, яка розташована в урочищі «Копана дорога» Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 28.12.2000 року остання на випадок своєї смерті зробила заповіт, яким заповіла їм дану земельну ділянку в рівних долях. Реалізовуючи своє право на спадщину вони 20.06.2019 року звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на дане майно. Проте, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні та рекомендував звернутися до суду. Позивачі в судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви, у яких вони просили справу розглядати без їх участі, позов підтримують, просили його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заяви, в якій він просили справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачів [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,7200 га, яка розташована в урочищі «Копана дорога» Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано -Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 28.12.2000 року остання на випадок своєї смерті зробила заповіт, яким заповіла дану земельну ділянку позивачам в рівних долях. Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON] , які б заявили про свої спадкові права на дане спадкове майно, немає. Перелічені вище обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть (а.с.11), копією державного акту (а.с. 12), копією заповіту (а.с.13), довідкою виданою Радчанською сільською радою 15.02.2018 року № 211. За таких обставин, позивачам належить право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Проте, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.06.2019 року та рекомендував звернутися до суду. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного, відповідно до ст. 331, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів з проханням встановити факт права власності [PERSON], який помер 03.07.2014 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 136 по вул. Центральна в с. М. Вербче Сарненського району Рівненської області; та визнати за [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 03.07.2014 року, право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №136 по вул. Центральна в с. М. Вербче Сарненського району Рівненської області. Позивачі в судове засідання подали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідачі згідно заяви просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнали. В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку № 5, розташованого за адресою: м. Каховка, вул. Щемилівська. Відповідачі перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, проте з травня 2017 року не проживають та не з'являються там. За вказаних обставин [PERSON] та [PERSON] вважають, що [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житлом. Відзиву на позов не надходило. В судовому засіданні позивачі на задоволенні позову наполягали з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися вдруге, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від них не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідачів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підтсві свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 04 квітня 2017 року державним нотаріусом Каховської міськоїдержавної нотаріальної контори (а.с.4, 5) є власниками будинку № 5, розташованого за адресою: м. Каховка, вул.Щемилівська. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [INFO], проте за даною адресою не проживають з травня 2017 року. Підтверджуються вказані обставини записами в будинковій книзі (а.с. 8-11), довідкою старшого кварталу (а.с. 7), показами, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Суд визнає доведеним факт обмеження права власності [PERSON] та [PERSON] перебуванням відповідачів на реєстраційному обліку місця проживання за адресою житла позивачів. Суд вважає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають в належному позивачам будинку без поважних причин понад один рік це є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування цим житлом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до суду, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що позивачі є власниками вищезазначеного житлового будинку. Відповідач є батьком позивачів та не проживає з 2003 року у вказаному будинку але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є таким, що втратив право користування житлом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали заявлений позов з підстав, викладених у ньому та просили його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі, які є дочками відповідача, є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку від 10.11.2010 року та отримали будинок в дар від відповідача. Відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеному будинку з 19.12.1990 року. З акту КП «ВЖРЕП №1» від 02.09.2014 року вбачається, що [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] не проживає з 2003 року, власних його речей в будинку не має. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належному позивачам на праві власності житловому будинку по [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивачів в рівних частках судовий збір, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до суду до відповідачки, в якому просять визнати право власності на пральну машину вартістю 4000 грн., телевізор «Лібертон», вартістю 5000 грн., морозильну камеру, вартістю 2500 грн., фарбу у відрі дві штуки, вартістю 500 грн., фен для сушіння волосся марки «Філіпс» вартістю 3000 грн., а [PERSON] на мікрохвильову піч марки «Зелмер», вартістю 1500 грн., виключивши таке майно з акту опису та арешту від 22.04.2015 року. В обґрунтування позову, покликаються на те, що на виконання рішень суду в частині відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди потерпілим , державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції [PERSON] 22.04.2015 року описала та наклала арешт на вказане майно, що знаходиться за місцем їхнього проживання. Вказане майно не належить [PERSON], оскільки вона проживала у позивачів, була одинокою матірю, отримувала мізерні доходи і фактично разом з дочкою перебувала на їх утриманні, окрім їжі придбати собі щось не мала можливості, а після засудження покинула помешкання, залишивши свою дочку. Місце знаходження відповідачки невідоме. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті, змісту відповідають, викладеному у позовній заяві, яку просили задоволити. Не заперечили відносно проведення заочного розгляду справи. Разом з тим, [PERSON] будучи допитаною в якості свідка дала суду покази про те, що відповідачка до арештованих речей не має жодного відношення, так як телевізор вона [PERSON] взяла в кредит, про що є відповідний договір, фен для сушіння волосся купила сім років тому, на той час відповідачці було 12 років, і вона не могла здійснювати такі покупки, як і морозильну камеру, пральну машинку вона взяла у користування в [PERSON]. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, не повідомивши причин, хоча повістка їй була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved