Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

позивачі звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління юстиції у м. Києві, служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Мотивував свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] залишилося спадкове майно яке складається з квартири [ADDRESS], загальною площею 45.9 кв.м., жилою площею 14.3 кв.м. Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік померлої - [PERSON], дочка [PERSON], мати [PERSON]. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття ним та його дочкою спадщини. [PERSON] відмовилася від спадщини на користь своєї онуки [PERSON], про що в матеріалах спадкової справи міститься відповідна заява. Позивач не може оформити спадщину у встановленому законом порядку, оскільки померла отримала свідоцтво про право власності на квартиру, однак не встигла її зареєструвати у встановленому законом порядку, а тому права позивача є порушеними. З посиланням на зазначені обставини та обґрунтування позову, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним - [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [PERSON], а також визнати за неповнолітньою [PERSON] право власності на 2/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [PERSON] Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність. Просила позовні вимоги задовольнити повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача надіслав до суду клопотання слухати справу у його відсутність. Проти задоволення вимог заперечував, оскільки ввжав, що Київська міська рада не порушувала права позивача та особи в інтересах якої діє позивач. Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору не заперечували проти задоволення позовних вимог, вважаючи такі обґрунтованими та доведеними. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів спадкової справи № 6/2014, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON], вбачається, що остання померла [INFO] у віці 41 рік про що 29 числа березня місяця 2014 року складено відповідний актовий запис № 5605. Матеріалами спадкової справи № 6/2014, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] доводиться, що після її смерті спадкоємцями першої черги за законом є чоловік померлої - [PERSON], дочка померлої - [PERSON], мати померлої - [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] від прийняття спадщини після померлої доньки - [PERSON] відмовилася на користь доньки померлої - [PERSON] З матеріалів спадкової справи № 6/2014, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємці у встановлений законом строк звернулися із заявами про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] їм було відмовлено на підставі відсутності правовстановлюючого документу. З матеріалів свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] вбачається, що останнє було видане 18.04.2014 року та не зареєстроване у встановленому законом порядку в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто з дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлені підстави для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Судом встановлено, що померла у встановлений законом спосіб набула право власності на квартиру [ADDRESS], однак не встигла таке право зареєструвати, а позивач який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки у спосіб та строки, встановлені законом, висловили свій намір набути зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом, як спадкоємці першої черги. Відповідно до ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, зо належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в момент його смерті. З матеріалів довідки форми № 3 за № 605 від 16.07.2014 року виданої за підписом начальника ЖЕК фірма Квартет вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON](власник квартири, яка проживала до 08.04.2014 року), [PERSON](чоловік), [PERSON](дочка). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він у встановлені строки подав заяву про відмову від неї. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, суд вважає переконливо доведеним факт того, що [PERSON] та [PERSON] успадкувала за померлою [PERSON], з якою постійно проживали, 1/3 та відповідно 2/3 квартири [ADDRESS]. При цьому визначаючи частку неповнолітньої [PERSON], суд бере до уваги ту обставину, що спадкоємець [PERSON] відмовилась від свої частки спадкового майна саме на користь [PERSON] На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов категоричного висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved