Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Кривоозерська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. Свої вимоги обґрунтовували тим, що їх мати [PERSON] померла [INFO] . При зверненні до Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] їм було відмовлено, оскільки 06 жовтня 2015 року за реєстровим №855 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я малолітньої доньки померлої [PERSON] , [INFO] . Для підтвердження кола спадкоємців представником малолітньої [PERSON] нотаріусу було надано довідку Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, де вказано, що на час відкриття спадщини [PERSON] проживала сама. Позивачі на час смерті матері були неповнолітніми, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались. Про те, що у спадкодавця на час смерті були інші неповнолітні діти нотаріусу повідомлено не було, тобто цей факт не був встановлений нотаріусом під час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , вказують, що мають обов`язкову частку у всьому спадковому майні. Сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із чим позивачі звернулися до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивачів - адвокат Дулдієр О.А. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. [PERSON] як представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, вказуючи, що сторона позивачів знаючи про факт відкриття спадщини, після спливу років не вчинила жодних юридично значимих дій, направлених на реальне прийняття спадкового майна. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст.1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до приписів ч.ч.1,4 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Разом із цим приписами частин 2-4 ст.1269 ЦК України визначено, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята ст.1268 ЦК України). Положеннями ч.1 ст.1280 ЦК України встановлено, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя ст.1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району миколаївської області 11 червня 2014 року(а.с.10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області Шинкарук Н.І., серії НАР №716480, зареєстрованого в реєстрі №855 (спадкова справа №247/2015 р.) від 06 жовтня 2015 року, [PERSON] отримала у власність після смерті [PERSON] право на земельні частки(паї) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.Куйбишева, с.Луканівка Кривоозерського району Миколаївської області, розміром по 3,90 в умовних кадастрових гектарах(а.с.17). Відповідно до копії спадкової справи №247/2015(а.с.22-38), заведеної Кривоозерською державною нотаріальною конторою Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), до майна померлої [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] , яка діяла від імені малолітньої підопічної [PERSON] , доньки померлої(а.с.23), та їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом(а.с.37). Спадкоємцями за законом першої черги та на підставі ст.1241 ЦК України на спадщину після смерті [PERSON] , крім [PERSON] , є позивач [PERSON] як дитина спадкодавця, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом РАГС Врадіївського районного управління юстиції Миколаївській області 06 вересня 2001 року(а.с.9), та позивач [PERSON] як дитина спадкодавця, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом Луканівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 19 грудня 1997 року(а.с.11), даними свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Врадіївським районним відділом державної режстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) 14 листопада 2020 року(а.с.13). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що проживав разом із [PERSON] якийсь час, вони є батьками спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] .. Після смерті [PERSON] , її похованням займався він, що підтверджується довідкою №696 Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 12 червня 2014 року(а.с.43). Вказував, що його з померлою [PERSON] діти - позивачі по справі - теж мають мати право на частку спадкового майна. Всебічно оцінивши та дослідивши наведені доводи та письмові докази, судом вбачається, що відповідач в особі законного представника- [PERSON] - умисно не повідомила державного нотаріуса про наявність інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тим самим [PERSON] отримала все спадкове майно як спадкоємець першої черги. Згідно положень ч.1 ст.1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до положень ч.2 ст.1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Зміни до свідоцтва про право на спадщину вносяться без визнання попереднього свідоцтва про право на спадщину недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. При цьому, слід враховувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 13 листопада 2019 року (судова справа №758/5329/15, провадження №61-18376св18), згідно якої, передбачений ст.1300 ЦК порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним. Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину в судовому порядку може мати місце у разі, коли відсутня згода спадкоємців на внесення змін до свідоцтва, а також існують інші обставини, що позбавляють можливості внести такі зміни в нотаріальному порядку. При цьому слід зазначити, що при такому способі захисту як внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, відповідач у спірних правовідносинах не позбавляється права на спадкування. Тобто, спір щодо внесення змін до свідоцтва про право на спадщину у позасудовому порядку відповідно до ч.1 ст.1300 ЦК України не врегульовано, у зв`язку з чим позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав як спадкоємців відповідно до положень ч.2 ст.1300 ЦК України. Враховуючи те, що обставини наведені позивачами у позові підтверджені належними та допустимими доказами, їх взаємний зв`язок підтверджує наявність порушених їх прав, інший спосіб захисту відсутній, суд дійшов висновку, що вони підлягають захисту у судовому порядку, а вимоги підлягають задоволенню з вищевикладених підстав. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved