Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначили, що 01 листопада 1998 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить земельна ділянка загальною площею 2,0600 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3223187200:04:005:0003 , розташована на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області. При зверненні позивачів до нотаріальної контори отримали відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки в зв'язку з тим, що державний акт виданий з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: видача державного акта на право власності на земельну ділянку відбулася після смерті власника. Враховуючи вищевикладене просять позовні вимоги задовольнити та визнати за ними право на здійснення реєстраційних дій, пов'язаних з державною реєстрацією земельних ділянок в порядку спадкування в відповідних частинах. Позивачі в судове засідання не зявилися, їх представник [PERSON] подав до суду заяву в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності та просив позов задовольнити в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 19 липня 2004 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області було винесено розпорядження №439 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право приватної власності на землю громадянам для заміни виданих їм земельних сертифікатів в межах [PERSON] сілької ради Обухівського району Київської області».(а.с.17). 09 грудня 2005 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області було винесено розпорядження №820 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право на земельну ділянку частку (пай) громадянам в кількості 334 особи на території [PERSON] сільської ради Обухівського району(а.с.23). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка загальною площею 2,0600 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3223187200:04:005:0003 , розташована на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області. Спадкоємцями [PERSON] є дочка [PERSON] та син [PERSON], які до дня смерті були зареєстровані та проживали з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою №56 виданою виконкомом [PERSON] сільської ради 09 березня 2017 року. (а.с.13). Судом встановлено, що позивачі, у встановлений законом строк, звернулись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їм було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у зв'язку з тим, що державний акт виданий з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: видача державного акта на право власності на земельну ділянку відбулося після смерті власника.(а.с.42). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом і його звернення до суду є правомірним. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. У п. 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що у випадку, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Як встановлено судом, спадкодавець не набув права власності на спірну земельну ділянку, але розпочав процедуру приватизації, отже позивачі будучи єдиними спадкоємцями за законом мають право в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на нерухоме майно в частках визначених відповідно до спадкової справи, а саме земельну ділянку загальною площею 2,0600 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3223187200:04:005:0003, розташована на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved