Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із даним позовом та просять визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] матері [PERSON], право власності на 5/6 часток житлового [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS]. Окрім того, визнати за [PERSON] право власності на обов'язкову частку у спадщині після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/6 частку житлового [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що посвідчений 16 березня 2009 року [PERSON] державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області (реєстр № 703). Від прийняття спадщини вона не відмовлялась і прийняла її, подавши відповідну заяву протягом шести місяців з часу відкриття спадщини до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області. Спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку у спадщині, є дочка спадкодавця [PERSON], яка також подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інший спадкоємець, який не прийняв спадщину є [PERSON]. 19.04.2017 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області на ім'я позивачів було видані Свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я померлого. Факт володіння померлою [PERSON] вищезазначеним будинком позивачі підтверджують витягом з погосподарської книги № 1 Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2000 - 2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER]; свідоцтвом про смерть [PERSON]; довідками Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 123 від 05.09.2017, № 154 від 19.10.2016; копією технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] виготовленого 12.05.2017 ТОВ «Регіонземсервіс». Своє право на спадщину позивачі підтверджують свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON]; своїми свідоцтвами про народження та свідоцтвами про укладення шлюбу; копією заповіту, посвідченого 16 березня 2009 року [PERSON] державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області (реєстр № 703); матеріалами спадкової справи № 443 за 2016 рік після смерті [INFO] року [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач ? Світанківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову роз'яснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє її спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, що врегульовано ч.4 ст.174 ЦПК України. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1235, 1241, 1268 ЦК України,

Outcome: approved