Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на 1\\4 частину кожній житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], який залишився після смерті [INFO] р. їх матері [PERSON]. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що після смерті [INFO] р. [PERSON], яка є їх матір'ю, відкрилась спадщина у вигляді зазначеного вище будинку. Вони звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак нотаріус відмовив їм, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок на ім'я померлої. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 26.02.2018 р. представника позивачів [PERSON], останній просив проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивачів, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [INFO] р. померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08.12.1993 р. Лосятинською сільською радою Васильківського району Київської області (а.с.7). З огляду свідоцтв про народження позивачів вбачається, що останні є доньками померлої [PERSON], а тому відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги (а.с.8,10,12). В силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зі змісту рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2017 р., ухваленого у справі № 362/3467/16ц (провадження №2/362/234/17) встановлено, що за відповідачем було визнано право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування а законом після померлої [INFO] р. матері [PERSON] ( а.с.123-126 справи 362/3467/16ц. Позивачі також звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 852/93, номер у спадковому реєстрі 87. 21.01.2005 р. позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,07 га, що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с.14). Проте, постановою державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори у Київській області Герасименко Л.Ю. № 63/02-31 від 11.02.2017 р. позивачам було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на вищевказаний будинок за спадкодавцем (а.с. 15). Разом з тим, з технічного паспорта на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 16-20). Крім того, факт належності спірного домоволодіння спадкодавцеві підтверджується архівною довідкою КП Київської облради «Західне бюро технічної інвентаризації» № 955 від 13.11.2014 р., зі змісту якої вбачається, що на момент смерті право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та видано Свідоцтво про право власності від 22.06.1990 р. на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів № 261 від 19.06.1990 р., номер запису 67 (а.с. 54). В свою чергу, відповідно до Архівного витягу Васильківської міської ради Київської області № 215/03-05 від 02.10.2015 р. із рішення Виконавчого комітету Васильківської міської ради № 261 від 19.06.1990 р. на підставі виготовленого технічного паспорта та даних по господарської книги у відповідності до розпорядження Ради Міністрів УРСР від 11.03.1966 р. було вирішено оформити право власності та провести Фастівським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстрацію права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 55). Позивачі позбавлені можливості отримати дублікат казаного правовстановлюючого документу на ім'я покійної матері, що підтверджується листом Гребінківської держнотконтори № 1030.02/14 від 10.12.2014 р. (а.с.51), довідкою Лосятинської сільської ради № 279 від 23.12.2014 р. (а.с.52) та актом про пожежу від 05.01.2013 р. (а.с.53). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності спадкодавцю - [PERSON] спірного житлового будинку та факт втрати правовстановлюючого документа на останній, в зв'язку з чим позивачі не можуть реалізувати своє право на оформлення спадщини, та що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачами права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved