Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, який ними був в подальшому уточнений, яким вони просять визнати в порядку спадкування за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], яка належала спадкодавцю, [PERSON] в порядку спадкування 1/4 частки, що належала [PERSON] та 1/4 частки, що належала [PERSON]. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON], чоловік та батько позивачів. Після його смерті відкрилась спадщина на частину домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] прийняв спадщину на частку у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]) фактичним шляхом, оскільки на момент смерті мешкав з нею. Позивачі зазначають, що вказане домоволодіння належить [PERSON] у зв'язку з тим, що 1/4 частки належала йому особисто, а 1/4 частки належала його померлій матері, після смерті якої він фактично прийняв спадщину, проживаючи з нею на момент смерті. 23 вересня 2016 року нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори позивачам було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1 / 2 частину домоволодіння. Однак виданим свідоцтвом не було охоплено 1/2 частину вказаного домоволодіння, яка належала [PERSON] в порядку спадкування після смерті його сестер [PERSON] та [PERSON], оскільки після їх смерті [PERSON] фактичним шляхом прийняв спадщину. Позивачі в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року належав на праві приватної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], по 1 / 4 частці кожному, що підтверджується копією довідки КП «ХМБТІ» та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, видане Виконавчим комітетом Червонозаводської ради депутатів трудящих Червонозаводське Райжилуправління 01.12.1961 року. [PERSON] та [PERSON] мали сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24.07.1954 року. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.28). [PERSON] помер [INFO], що копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.26). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15.05.2012 року відділом РАЦС адміністрації Златоустовського міського округу Челябінської області (а.с.27). Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] від шлюбу з [PERSON] мав двох дітей: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.10, 14, 18). Після смерті [PERSON] Першою Харківською нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 344/2016. На підставі особистих заяв [PERSON], [PERSON] та [PERSON], державним нотаріусом Першої ХДНК Христенко Н.Л. 23.09.2016 року були видані свідоцтва на спадщину за законом на 1 / 2 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], що належала [PERSON] наступним чином: 1 / 4 частки особисто спадкодавцю, а 1 / 4 належала його матері [PERSON], померлій [INFO] (а.с. 41, 42, 43). Після цього, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом на іншу частину домоволодіння, яка залишилась після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки [PERSON] фактичним шляхом прийняв спадщину після їх смерті. На вказані заяви, Першою Харківською нотаріальною конторою позивачам було надано відповіді, в яких роз'яснено необхідність звернення до нотаріальних контор за місцем заведення спадкових справ, а саме до Третьої Харківської державної нотаріальної контори - після смерті [PERSON] та до нотаріальної контори, можливо, розташованої у Російській федерації за місцем реєстрації [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В позовній заяві позивачі посилаються на те, що померлі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами [PERSON], в той же час, доказів на підтвердження родинних зв'язків між ними матеріали справи не місять. Відповідного клопотання сторонами заявлено не було. Крім того, відповідачем у справі зазначено [PERSON], яка надала заяву про визнання позову. В той же час, в позовній заяві не зазначено чому вказана особа є відповідачем у справі. З наданих самою [PERSON] документів вбачається, що вона є донькою померлої [PERSON], однак будь-яких доказів того, що вона є її єдиною спадкоємицею матеріали справи не містять. Також слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження відсутності спадкоємців після смерті [PERSON]. При цьому, з копії свідоцтва про її смерть вбачається, що вона померла на території Російської Федерації. Про необхідність отримання вказаної інформації зазначав нотаріус, якому позивачами були подані заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину, однак ні нотаріусу, ні суду необхідну інформацію надано не було, відповідного клопотання не заявлено. В позові зазначено, що померлий [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В той же час, з наданої суду копії Будинкової книги на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на момент смерті не проживали за вищевказаною адресою. Більше того, посилання позивачів на те, що на момент смерті [PERSON], [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном, є безпідставним, оскільки вона померла у 2012 році, тобто через п'ять років після смерті самого [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. В той же час, таких позовних вимог заявлено не було. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову за його недоведеності. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати на користь позивачів не стягуються, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними.

Outcome: dismissed