Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18.11.2020р звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що 04 листопада 2019 року вона стала співвласником Ѕ (6/12) частки житлового будинку [ADDRESS] . Співвласником цього будинку є також й [PERSON] , відповідачка у справі, якій належить 1/2 (6/12) частин житлового будинку. Зазначає, що фактично ці половини є двома відокремленими квартирами одноповерхового житлового будинку. Так, вказує, що до її ( [PERSON] ) половини належать: частина будинку садибного типу А-1, яка складається із 4-х жилих кімнат, коридору, ванної, кухні та тамбуру. Загальна площа цієї частини 69,6кв.м, житлова - 50,7. Крім того, до неї відносяться прибудова «А1-1», прибудова «а», навіс «Б», сарай «В», погріб «п/д», убиральня «Д», навіс «У», огорожа № 1, огорожа № 5, огорожа № 6, огорожа № 8, ворота № 2, вимощення І. Співвласниця іншої 1/2 частки будинку, часто знаходиться на заробітках і за місцем мешкання відсутня, технічну документацію на свою половину в повній мірі не оформила через брак часу та коштів. Без її згоди та у відсутність правильно оформленої технічної документації, вона ( [PERSON] ) не може здійснювати деякі операції з належною їй ( [PERSON] ) половиною, наприклад зняти з реєстрації родичів, вирішувати питання із газом, водою та інші, що заважає реалізації в повному обсязі прав як власника, які захищені законом, а поділити будівлю у позасудовому порядку не можливо, оскільки відсутня належним чином оформлена технічна документація з боку відповідачки, а оформити її вона ( [PERSON] ) не має можливості. Просить виділити їй ( [PERSON] ) у власність Ѕ частку спільного майна - будинку [ADDRESS] , а саме: частину будинку садибного типу А-1, яка складається із 4-х жилих кімнат, коридору, ванної, кухні та тамбуру, загальною площею 69,6кв.м, житловою - 50,7, прибудови «А1-1», прибудови «а», навісу «Б», сараю «В», погріба «п/д», убиральні «Д», навісу «У», огорожі №1, огорожі №5, огорожі №6, огорожі №8, ворот №2, вимощення І, відповідно до технічного паспорту КП «БТІ» від 21.09.2020р; припинити право спільної часткової власності на вищезазначений будинок. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу у їх відсутність, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідачка [PERSON] ,\~якапро дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причини неявки. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надавала. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування позивачки та її представника, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені\~статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей\~317,\~319 ЦК України\~передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності №б/н, виданого 21.09.1993р органом приватизації радгоспу «Ясногорівський» позивачка [PERSON] є власником 1/12 частки житлового будинку [ADDRESS] (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №184932207 від 16.10.2019р), а на підставі Договору дарування 5/12 часток житлового будинку, посвідченого 04.11.2019р приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Баженовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі №2986, позивачка [PERSON] є власником 5/12 частки зазначеного вище житлового будинку. Також, встановлено, що Ѕ частки спірного будинку належить відповідачці [PERSON] (1/6 частка - на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.06.1998 органом приватизації радгоспу «Ясногорівський за розпорядженням №102 від 20.09.1993; 1/12 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2003р, посвідченого державним нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори Соловйовою С.С., зареєстровано в реєстрі за №3251; 3/12 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2003р, посвідченого державним нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори Соловйовою С.С., зареєстровано в реєстрі за №3250). Статтею 355 ЦК України\~передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з нормами ч.1\~ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог\~ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, з моменту набуття позивачкою та відповідачкою права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Частиною 1\~ст.364 ЦК України\~встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у\~постанові №7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених статей\~358\~та\~364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна, виданого 21.09.2020р КП «Бюро технічної інвентаризації» Краматорської міської ради, 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , складається з частини будинку садибного типу А-1, яка складається із 4-х жилих кімнат: кімната №1, прощею 4,4 кв.м.; кімната №2, площею 3,4 кв.м.; кімната №3, площею 10,0 кв.м.; кімната №4 площею 19,1 кв.м.; кімната №5, площею 12,7 кв.м.; кімната №6, площею 8,9 кв.м.; кімната №7, площею 7,0 кв.м., кімната №8, площею 4,1 кв.м., загальною площею 69,6 кв.м, житловою - 50,7 кв.м.; навісу «Б», сараю «В», погріба «п/д», убиральні «Д», навісу «У», огорожі №№ 1,2,5,6, вимощення І. Вказана частина за технічними показниками є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі, тобто відповідає вимогам ст.183 ЦК України. Згідно з ч.3\~ст.364 ЦК України\~у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином,\~з урахуванням\~викладеного,\~суд вважає\~необхідним позовні\~вимоги задовольнити\~та виділити\~позивачці в\~натурі 1/2 частку спільного майна буд. [ADDRESS] , а саме: частину будинку садибного типу А-1, яка складається із 4-х жилих кімнат: кімната №1, прощею 4,4 кв.м.; кімната №2, площею 3,4 кв.м.; кімната №3, площею 10,0 кв.м.; кімната №4 площею 19,1 кв.м.; кімната №5, площею 12,7 кв.м.; кімната №6, площею 8,9 кв.м.; кімната №7, площею 7,0 кв.м., кімната №8, площею 4,1 кв.м., загальною площею 69,6 кв.м, житловою - 50,7 кв.м.; навісу «Б», сараю «В», погріба «п/д», убиральні «Д», навісу «У», огорожі №№ 1,2,5,6, вимощення І, та припинити право спільної часткової власності на вищевказаний будинок.

Outcome: approved