Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивачка 13.04.2021 р. звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідачка зареєстрована у належному їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом будинковолодінні [ADDRESS] . Відповідачка з 2018 р. не проживає у будинку позивачки, проживає за межами України, точне місце її перебування невідоме. Оскільки відповідачка залишилася зареєстрованою у належному позивачці будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідачку такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Челій-Пушкар О.І. подала заяву, в якій просила розглянути справу у відсутності сторони позивача, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що позивачка є власником будинковолодіння [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2018 р. (а.с.6). Право власності позивачки на будинковолодіння зареєстроване 24.10.2018 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-8). У спірному будинковолодінні зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка не є членом сім`ї позивачки, що підтверджується довідкою радника міського голови Римика В. (а.с.9). Відповідачка тривалий час не проживає у будинку позивачки, перебуває за межами України, точне місце її перебування невідоме. При цьому відповідачка не знялася з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що порушує права та інтереси позивачки як власника житла. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16, яка згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом встановлено, що реєстрація відповідачки, яка не є членом сім`ї позивачки, у належному позивачці будинковолодінні порушує право власності останньої, створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном. З огляду на встановлені судом обставини, на які позивачка посилалася як на підставу своїх вимог, що підтверджені письмовими доказами, які визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми у їх сукупності, - суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення. З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідачки слід стягнути у користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. (а.с.5). На підставі наведеного, відповідно до ст.391 ЦК України,

Outcome: approved