Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 27 липня 2018 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що [INFO] помер їхній дід, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,489 га, яка розташована в [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Логвинської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначені спадкові земельні ділянки та житловий будинок, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивачі в позовних вимогах просили суд розглядати справу без їхньої участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,489 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,239 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,489 га, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.27) та право на земельну частку (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.28). Позивачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є внуками померлого [PERSON], що стверджено письмовими доказами в матеріалах справи (а.с.9-22). Відповідач [PERSON], [INFO], є внуком померлого [PERSON] та рідним братом позивача [PERSON]. Приватний нотаріус [PERSON] надав до суду спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки та житловий будинок не видавались. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змогли у зв'язку з тим, що державний акт та сертифікат на спадкові земельні ділянки та правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно (а.с.31), тому позивачі змушені звернутись до суду. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.08.2018 року, на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], право власності зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved