Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачка 01.09.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], третя особа Первомайський РСГУДМС України в Харківській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на таке: вона відповідно до ордеру від 01.02.1995 року № 025777 є наймачем квартири № 3 в будинку №25-а на 6 м-ні м. Первомайського Харківської області, в якій по сьогоднішній день зареєстрована та проживає. Крім неї в квартирі зареєстровані з 12.08.1997 року [PERSON] та [PERSON], як квартиранти. Фактично останні в квартирі не проживають більше 17-ти років, їхніх речей в ній немає, житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Користуватися квартирою їм ніхто не забороняв, тому, вона просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням через не проживання в ній без поважних причин понад шість місяців. Позивачка до судового засідання не прибула, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, заперечень проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачів не надала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча судом були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надали, тому, суд розглядає справу заочно на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи до судового засідання не прибув, проте його неявка не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: позивачка [PERSON] є наймачем житлового приміщення за адресою: м. Первомайський Харківської області, 6 м-н., буд. №.25-а, кв.3 і проживає в ньому згідно ордеру № 025777 від 01.02.1995 року, що вбачається з поквартирної картки, ордеру (а.с.10-11) та копії паспорту позивачки (а.с.6). Разом з нею зареєстровані, як квартиранти, але не проживають фактично в ній понад 17 років відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON], що вбачається з акту комісії зі складу працівників ПКП «Жилсервіс» та сусідів позивачки (а.с.9). В квартирі відсутні особисті речі відповідачів, а місце їхнього перебування наразі не відоме, з чого суд робить висновок про фактичне не проживання відповідачів на спірній житловій площі з 2000 року без поважної причини, оскільки квартирою, як житлом, вони не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Так, відповідно до ст.ст. 71-72 ЖК України при тимчасовій відсутності мешканця жиле приміщення за ним зберігається протягом шести місяців. Понад шість місяців житлова площа зберігається у разі відсутності в ній з поважних причин. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі не проживають в спірній квартирі більше шести місяців, в квартирі відсутні їхні речі, що наводить суд на думку про втрату відповідачами інтересу до спірного житла. Беручи до уваги викладене вище, суд доходить висновку, що відповідачі не проживають в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, тому їх можна визнати такими, що втратили право користування квартирою. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved