Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. В позовній заяві посилаються на те, що згідно договору довічного утримання від 28.10.2015 [PERSON] набула квартиру у власність від своєї бабусі- Томіло Л.І., яка зареєстрована у вказаній квартирі зі своїми синами [PERSON] та [PERSON], який є відповідачем по справі та не проживає у вказаній квартирі з 2005 року. У зв'язку з реєстрацією відповідача в квартирі, не має можливості скористатись правом на вільне володіння, користування та розпорядження належним на праві власності майном зазначеною квартирою. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачі не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором довічного утримання від 28.10.2015 (а.с.10-11). Згідно довідки КП «ЖЕО №4» Кіровоградської міської ради у зазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON] (а.с.9) Крім того, зазначений факт підтверджується актом від 11.12.2017 засвідченим КП «ЖЕО №4» Кіровоградської міської ради в присутності свідків про те, що відповідач дійсно не проживає за вказаною адресою, особистих речей відповідача в даній квартирі не виявлено. Оскільки в квартирі зареєстрований відповідач, позивач [PERSON] не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду, в тому числі про втрату права користування жилим приміщенням. За таких обставин, у суду відсутні повноваження щодо скасування реєстрації місця проживання відповідача. На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України,

Outcome: approved