Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.04.2012 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Хутірській сільській раді Черкаського району Черкаської області (актовий запис № 03). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя та шлюбні стосунки з відповідачем не склалися. Причина розпаду сім`ї полягає в тому, що сторони мають різні погляди на життя. Також зазначає, що вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Таким чином, вважає, що подальше спільне життя, як подружжя, є неможливим, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам спільної дитини. На підставі викладеного, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 12.04.2012 у Хутірській сільській раді Черкаського району Черкаської області (актовий запис № 03). Ухвалою суду від 26.06.2019 справу прийнято до свого провадження та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 27.04.2012 у Хутірській сільській раді Черкаського району Черкаської області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 03, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.10.2013, сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згоду про місце проживання та виховання дитини між сторонами досягнуто. Майнового спору між сторонами на даний час немає. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вищевикладені обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи і визнаються відповідачем. В даному випадку судом прийнято визнання позову відповідачем, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved