Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивачка 04.12.2019 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та стягнення моральної шкоди. Свій позов обґрунтовувала тим, що 10.05.2019 р. о 06 год. 00 хв. у с. Братківці Тисменицького району Івано-Франківської області відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Опель» н.з. [NUMBER] , у порушення вимог п. 12.1, 2.10 а) ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу [PERSON] , внаслідок чого автомобіль та огорожа отримали механічні пошкодження; після ДТП відповідач залишив місце пригоди. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2019 р. відповідача визнано винним у вчиненні даної ДТП. Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 31.08.2019 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, становить 7476 грн. Крім того, позивачка вважає, що в результаті ДТП вона перенесла нервовий стрес, оскільки на час наїзду транспортного засобу на її огорожу перебувала вдома, а також душевні переживання у зв`язку з відмовою відповідача добровільно відшкодувати шкоду. Тому моральну шкоду вона оцінює у розмірі трьох прожиткових мінімумів у розмірі 5559 грн. Просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 7476 грн., моральну шкоду у розмірі 5559 грн., кошти за проведення огляду, складання кошторису відновлювальних робіт та оцінки майна у розмірі 2000 грн. та судові витрати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 10 травня 2019 р.приблизно о 06 год. 00 хв. у с. Братківці Тисменицького району Івано-Франківської області відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Опель» н.з. [NUMBER] , порушив вимог п. 12.1, 2.10 а) ПДР України та скоїв наїзд на огорожу будинковолодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] , внаслідок чого автомобіль та огорожа отримали механічні пошкодження; після ДТП відповідач самостійно залишив місце пригоди. Вина відповідача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2019 р., що набрала законної сили (а.с.8). Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна вартість матеріального збитку, заподіяного власнику житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами у [ADDRESS] , пошкодженого у результаті ДТП станом на 31.08.2019 р. становить 7476 грн. (а.с.9). Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з вимогами ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд визначає матеріальну шкоду у зв`язку з пошкодженням з вини відповідача огорожі позивачки у розмірі 7476 грн. З відповідача також слід стягнути на користь позивачки 2000 грн. витрат за проведення огляду, складання кошторису відновлювальних робіт та оцінки майна (а.с.10). У відповідності з вимогами ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода згідно п. 2, 3 ч.2 ст.23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачці завдана моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та у зв`язку із пошкодженням її майна. Виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, глибини душевних страждань позивачки, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 1000 грн., що підлягає стягненню з відповідача. З відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536,80 грн. (768,40 грн. за вимогу про стягнення матеріальної шкоди + 768,40 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди), що підтверджується оригіналами квитанцій (а.с. 5, 21). На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: approved