Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом про визначення часток в нерухомому майні до відповідача [PERSON] . Посилаються на те, що 19 вересня 2013 року вони та відповідач приватизували квартиру [ADDRESS] згідно розпорядження №49596 від 19 вересня 2013 року органу приватизації. При цьому, Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради посвідчив, що зазначена квартира загальною площею 66,8 кв.м. належить позивачам та відповідачці на праві спільної сумісної власності, про що було видане свідоцтво серії [NUMBER] . Стверджують, що на даний час вони мають намір розпорядитися своїми частками в цьому майні, але не можуть це зробити у нотаріуса через те, що відповідач відмовляється прийти до нотаріуса та укласти договір про визначення часток в спільному сумісному майні у зв`язку з чим вимушені звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на вимоги статей 368, 372 ЦК України, вважають, що спільне майно може бути поділене між сторонами, як співвласниками з визначенням рівних часток у спільній власності. На основі викладеного, просять суд визначити, що розмір часток [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий 1-м відділом ЧМВ УМВС в Чернівецькій області, [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] виданий 04.12.2013 року, Шевченківським РВ УМВС в Чернівецькі області, у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 66,8 кв.м., є рівними і становлять по 1/3 частці у кожної; право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] - припинити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо виділу рівних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру. При цьому, згідно письмового клопотання відповідача [PERSON] , спрямованого до суду 04.02.2021 року, остання зазначає про неможливість визначити частки в спірній квартирі в позасудовий спосіб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2013 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] згідно розпорядження №49596 від 19 вересня 2013 року органу приватизації, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 19.09.2013 року [NUMBER] (а.с.5). Також, згідно вказаного свідоцтва про право власності Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради посвідчив, що зазначена квартира загальною площею 66,8 кв.м. належить позивачам та відповідачці на праві спільної сумісної власності. Факт перебування квартири [ADDRESS] у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12645932 від 12.11.2013 року (а.с.6). Згідно копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.7), вказана квартира належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності. За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Так, згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно вимог ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частиною 1 ст.364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України: спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності. Приписами частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до вимог статті 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, враховуючи ту обставину, що право власності на квартиру [ADDRESS] , належить трьом співвласникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності від 19.09.2013 року [NUMBER] , між співвласниками квартири не був укладений договір щодо визначення розміру часток у спільному сумісному майні, суд вважає, що в даному випадку визначення часток, а саме по 1/3 частці квартири [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про що просять позивачі, відповідатиме вимогам Закону. Також, згідно вимог ч.3 ст.372 ЦК України, враховуючи поділ майна між співвласниками, право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підлягає припиненню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визначити розмір часток співвласників на квартиру [ADDRESS] за співвласниками, а саме по 1/3 частці у кожної, припинивши право спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

Outcome: approved