Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулисяся до суду з вище вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказали, що [INFO] померла їхня мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) у землях, яка перебувала у колективній власності КСП «Роставиця» розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах, посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 29.12.1996 року. Позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Позивачі є спадкоємицями першої черги, окрім них є ще спадкоємець [PERSON], яка теж є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. В серпні 2017 року позивачі дізналися, про те що відповідачка [PERSON] без їхнього відому оформила спадщину на себе, та отримала у Сквирській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), виготовила технічну документацію та здала земельну ділянку в оренду. Позивачі у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки спадщину вона оформила ще 2000 році, а позивачі не вчиняли жодних дій щодо оформлення спадщини.. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яка наявна в матеріалах справи. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) у землях, яка перебувала у колективній власності КСП «Роставиця» розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах, посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 29.12.1996 року. Позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що стверджується довідками №№629,630 від 18.08.2017 року, які видані Шамраївською сільською радою Сквирського району Київської області про те, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, також в матеріалах справи знаходяться нотаріально посвідчені заяви [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те що позивачі постійно користуються майном [PERSON], яка померла [INFO], одже вони прийняли на підставі ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем безпосередньо перед його смертю і не заявили про відмову від неї протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ч.1, 2 ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачі є спадкоємицями першої черги, окрім них є ще спадкоємець [PERSON], яка теж є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. В серпні 2017 року позивачі дізналися, про те що відповідачка [PERSON] без їхнього відому оформила спадщину на себе, та отримала у Сквирській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), виготовила технічну документацію та здала земельну ділянку в оренду. За змістом ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з вимогами ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності зі статтею 548, частинами першою, другою статті 549 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначена в цій статті дія повинна бути вчинена протягом шести місяців з дня відкриття спадщини Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачі просять встановити факт, що [PERSON], [PERSON], прийняти спадщину після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з для відкриття спадщини., та визнати за ними право власності по 1/3 частини кожній земельної ділянки площею 3,175 га, кадастровий номер [NUMBER], призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шамраївської сільської ради. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про прав

Outcome: approved