Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, про встановлення факту родинних відносин про визначення додаткового строку для прийняття спадщини . В позові вказували, що [INFO] помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок площею 1,6437 га та 1,6438 га. (державний акт на право власності на земельну ділянку на першу з них оформлено на ім»я батька, а державний акт на право власності на земельну ділянку оформлено на ім»я померлої в 2003 році мами [PERSON]), що розташовані на території Вашківецької міської Ради Вижницького району Чернівецької області. Зазначали, що батько на час смерті матері проживав разом з нею, він згідно чинного законодавства вважається таким, що прийняв спадщину, що констатовано в постанові нотаріуса від 20.10.2015 року за 1047/02-31. Спадкоємців 1 -ої (першої) черги по закону крім них немає. Але в деяких документах батька є різниця в записах. Так по всіх документах прізвище, ім»я та по батькові значиться «[PERSON]», тільки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] прізвище, ім»я батька вказано правильно, але по батькові вказано неправильно, а саме «[PERSON]». В свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого Волоківською сільською радою Вашківського району Чернівецької області 12.03.1953 року (реєстр № 3), в графі «батько» вказано «[PERSON]». Той факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а вони є його дочками можуть підтвердити представники Вашківецької міської Ради. Смерть батьків завдали їм великої моральної травми, психологічного стресу, вони важко це переживали і не могли думати про майнові права стосовно спадкового майна. По цій причині у них загострились їх давні хвороби, адже сама ([PERSON].) незадовго до смерті мами перенесла важку операцію, тому часто хворіла. А [PERSON] в самому кінці закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини знаходилась на лікуванні, про що свідчить довідка Чернівецької міської поліклініки. Крім того вказували, що є юридично неграмотними особами і були переконані, що той факт, що вони рідними дочками померлого батька дає підстави вважатись такими, що прийняли спадщину, тому з перерахованих причин несвоєчасно звернулись до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори [PERSON] 20 жовтня 2015 року винесла постанову № 1047/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Просили постановити рішення, яким встановити факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж оособою, а вони, [PERSON] та [PERSON] є його рідними дочками, а він їх рідним батьком, а також просять визначити їм додатковий строк - 1(один) місяць для прийняття спадщини - майна померлого батька [PERSON] - земельних ділянок площею 1,6437 га. та 1,6438 га. що розташовані на території Вашківецької міської Ради Вижницького району Чернівецької області. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка діє також від імені [PERSON] та її представник заявлений позов підтримали, послалися на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник Вашківецької сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, годину та місце розгляду справи, від нього надійшла письмова заява, в якій проти задоволення позову не заперечує і просить розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши доводи позивачів та її представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає, до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, серія [NUMBER] від 30.09.2015 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 1,6438 га., яка знаходиться на території Вашківецької міської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Як вбачається з довідки Вашківецької міської ради за №1929 від 20.10.2015 року на день смерті [PERSON] разом з нею проживали та були зареєстровані чоловік [PERSON]. Таким чином після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON], який проживав з нею на день її смерті в житловому будинку по [ADDRESS] [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, серія [NUMBER] від 09.01.2011 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Позивачі є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи та довідкою Вашківецької міської ради №417 від 12.10.2015 року. Відомостей про коло спадкоємців міська рада не має. Крім того документах, що необхідно пред»явити нотаріусу для прийняття спадщини прізвище, ім»я та по батькові спадкодавця, значиться «[PERSON]», в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] прізвище, ім»я вказано правильно, але по батькові вказано неправильно, а саме «[PERSON]». В свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого Волоківською сільською радою Вашківського району Чернівецької області 12.03.1953 року (реєстр № 3), в графі «батько» вказано «[PERSON]». Той факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, підтверджується довідкою Вашківецької міської ради від 31.12.01.2016 року. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином суд, приходить до висновку про задоволення заявлених позивачами вимог щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] є однією тією ж особою та батьком [PERSON] та [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1047/02-03 винесеної державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області від 20 жовтня 2015 року позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки , вони у встановлений законом строки не подали заяв про прийняття спадщини та у зв»язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи , що посвідчують право власності [PERSON]. Згідно з положеннями ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доводи позивача [PERSON] про те, що вона не змогла в установлений законом шестимісячний строк звернутися з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв'язку із тим, що з 24.06.2011 року по 15.07.2011 року проходила курс лікування у невропатолога Чернівецької поліклініки 2 , підтверджується наданими нею доказами, зокрема довідкою Чернівецької поліклініки №2 від 07.10.2015 року. Таким чином суд вважає, що позивач [PERSON] з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що в період перебігу строку для прийняття спадщини, хворіла та перебувала на лікуванні, це підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Що стосується вимоги позивачки [PERSON] про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Слід зауважити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно довідки міської поліклініки від 11.11.2015 року [PERSON] в період з 02.02.2004 року по 13.02.2004 року перебувала на амбулаторному лікуванні в невропатолога міської поліклініки за №2. Як встановлено судом [PERSON] помер [INFO] . Шестимісячний строк для прийняття спадщини та звернення з заявою до нотаріуса, настав 08 липня 2011 року, однак позивач [PERSON] та її представник не надали суду належні та допустимі докази про причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], а довідка міської поліклініки від 11.11.2015 року, про те, що [PERSON] в період з 02.02.2004 року по 13.02.2004 року перебувала на амбулаторному лікуванні в невропатолога міської поліклініки за №2, не може бути належним доказом , оскільки не підтверджує поважність пропуску прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач [PERSON] не надала переконливих доказів щодо наявності причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. За наведених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] в частині визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] за безпідставністю. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: partial