Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернувшись в суд у грудні 2020 року з позовом до відповідача [PERSON] , просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 01.03.2016 р. уклала шлюб з [PERSON] , за період якого у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею. Шлюб між ними розірвано 06.06.2018 р. відповідно до рішення Рівненського районного суду від 06.06.2018 р. у справі №570/928/18. Відповідач проживає окремо. З народження сина участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини не бере. Усної згоди щодо надання матеріальної допомоги на виховання та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Всі витрати по матеріальному утриманню дитини несе вона самостійно. Забезпечити належний рівень розвитку та виховання їх дитині самостійно вона не може. Батько дитини добровільно утримувати сина не бажає, хоча має реальну можливість сплачувати аліменти, адже є особою молодого працездатного віку, проблем зі здоров`ям не має, інших утриманців також. Відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн., оскільки відсутні будь-які відомості про наявність у відповідача захворювань, а також відсутні будь-які відомості про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Визначений позивачем розмір аліментів відповідатиме засадам розумності і справедливості. Такий розмір аліментів не є надмірним, а є мінімально необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини. Відповідач є працездатною особою. Їй невідомо чи працює на даний час відповідач. Однозначно він не позбавлений можливості працевлаштуватися, що додатково вказує на можливість відповідача сплачувати такий розмір аліментів. Сума аліментів у вказаному розмірі не є завищеною у нинішній умовах проживання та не є такою, що створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру. Ухвалою Рівненського районного суду від 22.01.2021 р. прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено перше судове засідання на 23.02.2021 р. з викликом учасників. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити. Крім того, позивачка пояснила, що із самого народження дитини відповідач не бере участі в утриманні та вихованні сина. У судовому засіданні 23.02.2021 р. відповідач просив розгляд справи відкласти з метою реалізації ним права на правову допомогу та надання заперечень щодо позову. Також пояснив, що працює охоронцем в ПП «Агрокріс». У судове засідання 09.03.2021 р. не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань, заперечень, відзиву до суду не подано. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вислухавши позивача, її представника, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ). Малолітня дитина проживає та зареєстрована з матір`ю, що підтверджується довідкою №1166/02-13/20, виданою 10.12.2020 р. Білокриницькою сільською радою Рівненського району Рівненської області. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 ЦПК України передбачено, що 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітній син сторін проживає разом з позивачкою. Таким чином, аліменти з відповідача, підлягають стягненню на користь позивачки за її вибором на утримання сина у твердій грошовій сумі. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Враховуючи обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України, те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним, фізично здоровим, може працювати та виконувати обов`язок по утриманню дитини, суд, виходячи із ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», яким установлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;, приходить до висновку, до стягнення підлягають аліменти за рішенням суду у зв`язку з ухиленням відповідача від утримання дитини в добровільному порядку, та достатності його заробітку (доходу), в розмірі по 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.12.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved