Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в м. Київ у віці 91 років померла [PERSON], про що 16.03.2015 року складено відповідний актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16.03.2015 року виконавчим комітетом Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаській області. Довідка Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаській області від 11.06.2015 року №227 підтверджує, що дійсно [INFO] померла громадянка [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцями за законом першої черги є сини [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцями за заповітом є сини [PERSON] та [PERSON], а також онука [PERSON]. За життя мати позивачів [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 27 травня 2011 року секретарем виконкому Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №59. Даним заповітом спадкодавець заповіла земельну ділянку згідно належного їй державного акту серії [NUMBER] синові [PERSON], та земельну ділянку згідно належного їй державного акту серії [NUMBER] синові [PERSON] та онуці [PERSON] в рівних долях. Після смерті [PERSON] сторони звернулись з відповідними заявами про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №211 за 2015 рік, номер у Спадковому реєстрі 57606483, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40748322 від 23.06.2016 року та заявою про прийняття спадщини від 11.09.2015 року, яку здано на пошту 11.09.2015 року. 11.09.2015 року [PERSON] подала до Маньківської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на користь дядька, сина померлої [PERSON].. [PERSON] звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на заповідане майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4402 га., в адміністративних межах Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серії [NUMBER] від 28.10.2003 року та на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4402 га., в адміністративних межах Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серії [NUMBER] від 28.10.2003 року. На заяву отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2016 року. Даною постановою позивача повідомлено, що дійсно за його заявою від 23.06.2015 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа №211 за 2015 рік. Нотаріусом перевірено наявність, чинність та належність заповіту та спадкового майна. Підтверджено, що дійсно 11.09.2015 року [PERSON] було подано заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на користь дядька, а сина померлої [PERSON]. Разом з тим, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (земельні ділянки), належні покійній. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно пункту 2 глави 8 розділу І Порядку, дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства, організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене. Як вказано у постанові нотаріуса, юридичний аналіз правовстановлюючих документів виявив невідповідність даних щодо власника земельних ділянок, а саме у державних актах серії [NUMBER] та серії [NUMBER] власником вказано [PERSON], потім зроблено виправлення прізвища на [PERSON]. Постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не було пред'явлено оформлені належним чином правовстановлюючі документи на земельні ділянки, як це вимагає п.2 гл.8 розділу І Порядку, дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства, організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. [PERSON] звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на заповідане майно: на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4402 га., в адміністративних межах Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серії [NUMBER] від 28.10.2003 року. На заяву отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину від 18.02.2016 року з аналогічних підстав - оскільки спадкоємцем не було пред'явлено оформлені належним чином правовстановлюючі документи на земельні ділянки, як це вимагає п.2 гл.8 розділу І Порядку, дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства, організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене. У зв'язку з тим, що відповідно до ст.47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, у позивачів-спадкоємців немає іншої можливості оформити право власності на майно, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Виправити вже скоєні неправильні виправлення немає можливості, адже факт виправлення вже має місце, і фактично документи є пошкодженими, і для вчинення нотаріальних дій не приймаються. Разом з тим, нотаріусом перевірено всю повноту суб'єктного та об'єктного складу для оформлення спадщини, тобто факти того, що дійсно є спадкове майно, яке спадкодавцем заповідано саме позивачам. Однак, у зв'язку з пошкодженням документів на майно, немає можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник. - [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак згідно письмовоїзаяви просять справу розглядати у їх відсутності та підтримують позовні вимоги. Представник Кищенецької сільської ради, в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] в м. Київ у віці 91 років померла [PERSON], про що 16.03.2015 складено відповідний актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16.03.2015 виконавчим комітетом Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаській області(а.с.12). Згідно довідки Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаській області від 11.06.2015 року №227 підтверджується, що дійсно [INFO] померла громадянка [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] і що спадкоємцями за законом першої черги є сини [PERSON] та [PERSON], а спадкоємцями за заповітом є сини [PERSON] та [PERSON], а також онука [PERSON] (а.с.13). Судом також встановлено, що за життя мати позивачів [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 27.05.2011 секретарем виконкому Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №59, згідно якого спадкодавець заповіла земельну ділянку згідно належного їй державного акту серії [NUMBER] синові [PERSON], та земельну ділянку згідно належного їй державного акту серії [NUMBER] синові [PERSON] та онуці [PERSON] в рівних долях(а.с.14). В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] позивачі звернулись з відповідними заявами про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу №211 за 2015 рік, номер у Спадковому реєстрі 57606483, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40748322 від 23.06.2016 та заявою про прийняття спадщини від 11.09.2015, яку здано на пошту 11.09.2015 (а.с.15-17). Також встановлено, що 11.09.2015 [PERSON] подала до Маньківської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на користь дядька, сина померлої [PERSON], що підтверджується інформацією, наданої державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., вказаною в постановах про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.01.2016 та від 18.02.2016 (а.с.20-23). [PERSON] звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на заповідане майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4402 га., в адміністративних межах Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серії [NUMBER] від 28.10.2003 та на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4402 га., в адміністративних межах Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серії [NUMBER] від 28.10.2003 і на дану заяву отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2016 згідно якої повідомлено, що дійсно за його заявою від 23.06.2015 про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа №211 за 2015 рік і відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (земельні ділянки), належні покійній, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно пункту 2 глави 8 розділу І Порядку, дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства, організації чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене. Як вказано у постанові нотаріуса, юридичний аналіз правовстановлюючих документів виявив невідповідність даних щодо власника земельних ділянок, а саме у державних актах серії [NUMBER] та серії [NUMBER] власником вказано [PERSON], потім зроблено виправлення прізвища на [PERSON]. Позивач [PERSON] також звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на заповідане майно: на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4402 га., в адміністративних межах Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, згідно державного акту серії [NUMBER] від 28.10.2003. На заяву отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину від 18.02.2016 з аналогічних підстав. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 нього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на моменті відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від є її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, тому позов позивачів підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved