Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка [PERSON] 14.01.1987 року вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем [PERSON]. На час вступу в шлюб у позивачки [PERSON] вже була дочка [PERSON], 1982 року народження. Від шлюбу з відповідачем у 1988 році народилась дочка [PERSON] 25.09.2007 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем було розірвано. На час реєстрації шлюбу як позивачка, так і відповідач [PERSON] являлися членами рибколгоспу ім. ХХ з'їзду КПРС м.Ржищів. В 1988 році відповідачу як члену колгоспу зборами уповноважених колгоспників колгоспу ім. Дімітрова с. Півці була виділена земельна ділянка в розмірі 0,15 га в [ADDRESS] під будівництво і ведення підсобного господарства . Будівництво будинку розпочалося в 1986 році після попереднього винесення рішення правління колгоспу ім. Дімітрова. В той час дане господарство відносилось до категорії колгоспного двору. В 1990 році будинок був побудований і згідно господарської книги села був занесений в розряд колгоспних дворів, тобто позивачі і відповідач стали співвласниками по 1/4 частині будинку. В 1992 році за спільною згодою між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] будинок був оформлений на господаря сім'ї - відповідача [PERSON] Діти на той момент були неповнолітніми. Будь-яких спорів по розподілу будинку у сторін до 2014 року не було. В 2004 році відповідач фактично створив нову сім'ю і виїхав з будинку в Канівський район і завірив позивачів, що будинок залишає сім'ї і претендувати на нього не буде. Позивачі по справі продовжували проживати в цьому будинку, провели значні роботи, а саме: замінили вікна, двері, стелі, стічні жолоби, викопали криницю, провели в будинок воду, поставили новий газовий котел і новий газовий лічильник. На весні 2014 року відповідач приїхав та повідомив, що буде ділити будинок. Оскільки відповідач не визнає права власності на частину спірного будинку, позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, тая як наявність суб'єктивного права власників на спірний будинок піддається сумніву відповідачем. Крім того, за господарством рахується земельна ділянка площею 0,15 га, яка на даний час не приватизована. Позивачі вважають, що мають право на користування земельною ділянкою в розмірі 1/4 кожному, що становить 0,0375 га відповідно. В позовній заяві позивачі просять визнати за ними право власності на майно, а саме: по 1/4 частині будинку [ADDRESS] за кожною; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину будинку [ADDRESS]; визнати за ними право користування по 1/4 частині земельної ділянки, що становить по 0,0375 га, розташованої за адресою [ADDRESS] за кожною; визнати за [PERSON] право користування 1/4 частиною земельної ділянки, що становить 0, 0375 га, розташованої за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив, що згоден отримати від позивачів компенсацію за 1/2 частину спірного будинку, а не 1/4 частину. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, та зазначив, що даний будинок взагалі не відноситься до колгоспного двору, оскільки свідоцтво про право власності на даний будинок було видане в 1993 році. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, пояснення свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази,

Outcome: approved