Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Посилається на те, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Хустського районного суду від 27 лютого 2014 року. За час проживання у шлюбі у них народилися дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду від 10.12.2015 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини з усіх його доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти в розмірі 500 грн., але ця сума є недостатньою і не може забезпечити утримання дитини, забезпечення здорового харчування, нового одягу та взуття. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 27 лютого 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано./а.с.8/ Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]., що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.12.2003 року, виданим виконкомом Забрідської сільської ради Хустського району Закарпатської області /а.с.6/ та донька [PERSON], [INFO]., що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.07.2005 року, виданим виконкомом Забрідської сільської ради Хустського району Закарпатської області /а.с.7/. Рішенням Хустського районного суду від 10.12.2015 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини з усіх його доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття./а.с.9-10/ Присуджена сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, недостатня для забезпечення нормального функціонування організму дітей, збереження їхнбого здоров'я, набору продуктів харчування, мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних та інших потреб дітей. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку змінився матеріальний стан дітей та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування, різного роду товари та послуги, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно змінити. Виходячи з наведеного та враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача, а також те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей у більшому розмірі, а саме у сумі 1200 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: partial