Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 10.07.2013 р. приблизно о 20 год. 50 хв. [PERSON] побив співмешканець [PERSON] Подія відбулась з того приводу, що відповідач намагався залякати позивачів не користуватись житлом у комунальній квартирі. Відносно відповідача було відкрито кримінальне провадження у зв»язку із нанесенням ним легких тілесних ушкоджень та провадження закрито у зв»язку із закінченням строків давності та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності. Зважаючи на те, що [PERSON] було спричинено шкоду, позивачі просять суд зобов»язати відповідача відшкодувати матеріальні збитки у розмірі 57 000,00 грн. та 1 500,00 грн. немайнової шкоди. В подальшому [PERSON], як позивач та представник [PERSON] уточнила вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 131 715,16 грн., яка складається як з розрахунків витрат на медичне обслуговування так і з витрат у кримінальному провадженні - записи судових засідань (судовий збір), немайнової шкоди, яка витікає з процесуальних рішень у кримінальному провадженні, судових зборів по цивільній справі: направлення телеграм, судових повісток, оголошення в ЗМІ, судовий збір та послуги банку; комунальні послуги з квітня 2013 р. по червень 2016 року; можливої вигоди та немайнової шкоди. На користь [PERSON] стягнути з [PERSON] суму у розмірі 67 974,37 грн., яка складається з витрат на медичне обслуговування, судових зборів у кримінальному провадженні, немайнової шкоди. В судовому засіданні [PERSON], [PERSON] підтримали вимоги, просили задовольнити. [PERSON] про день та час розгляду справи неодноразово та в належним спосіб повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з»являвся, причини неявки не повідомляв. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає. що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 17.11.2015 р. Шевченківським районним судом м. Києва винесено постанову, якою кримінальне провадження за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного до ЄРДР за № 12013110100011238 від 10.07.2013 р. закрито у зв»язку із закінченням строків давності та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності. При цьому судом встановлено, що [PERSON] підозрюється у тому, що 10 липня 2013 року у вечірній час знаходився за адресою свого проживання, а саме в приміщенні комунальної квартири [ADDRESS] і приблизно о 20 год. 30 хв. у вказану комунальну квартиру зайшов сусід [PERSON], між чоловіками виник словесний конфлікт, в ході якого [PERSON]. впритул підійшов до [PERSON] та на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, правою рукою умисно наніс чотири удари в область голови та обличчя, спричинивши [PERSON] тілесне ушкодження у вигляді синця на нижній губі зліва та крововиливу з садном на слизовій оболонці верхноьї губи зліва з переходом н червону кайму, одного синця в області вуха, які відповідно до висновку експерта № 129/1 - від 12 вересня 2013 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Окрім того, як свідчить постанова, 10 липня 2013 р. приблизно о 20 год. 50 хв. [PERSON] викликав працівників поліції та повідомив про подію свою матір - [PERSON] Приблизно о 23 годині на місце події приїхала [PERSON] та запитала про причини побиття її сина. На зауваження [PERSON] [PERSON] щоб він припинив погрожувати їй та її сину останній не відреагував, а навпаки, на грунті раптово виниклих неприязне них відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання , наніс один удар правою рукою в область вуха [PERSON], спричинивши їй тілесне ушкодження у вигляді сінця в завушній ділянці зліва, яке відповідно до висновку експерта № 1294 від 12 липня 2013 року , відноситься до легкого тілесного ушкодження. Як свідчать матеріали справи, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками, у зв»язку із подією. Яка трапилась 10.07.2013 р. [PERSON] поніс витрати на лікування у розмірі 936 грн. 10 коп. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. За положеннями ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Беручи до уваги, що витрати [PERSON] пов»язанні із відновленням здоров»я після побиття, і під час розгляду справи не було встановлено обставин, що такі витати не були пов»язані з діями відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача документально підтверджені витрати у сумі 936,10 грн. на користь [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи, в супереч вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем [PERSON] не було доведено, що після подій, які трапились 10.07.2013 р. нею було понесені витрати пов»язані із відновленням стану, який існував до порушення. Належні докази на їх підтвердження позивачем не надано. Також позивачами не було доведено, що в розумінні положень ЦК України інші витати понесені позивачами як у кримінальному провадженні так і у провадженнях по цивільним справам, в розумінні вимог ЦК України, можуть бути відшкодовані [PERSON] у зв»язку із здійснення ним побиття. З таких же підстав суд вважає за можливе відмовити у задоволені вимог [PERSON] в частині стягнення можливої вигоди, комунальних послуг. З іншого боку відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачам з боку відповідача. Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнали позивачі, зміни, які відбулись в їх житті, , що призвело до негативних наслідків та погіршення самопочуття останніх, його душевної рівноваги та морального стану, а тому вважає за можливе стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., [PERSON] у розмірі 2 000,00 грн. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial