Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю разом з [PERSON]. В обгртунвання заявлених позовних вимог посилалася на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі та проживають в [INFO]. З лютого 2010 року з ними однією сімєю проживала [PERSON], яка померла 01 січня 2017 року. Вони займалися придбанням продуктів для неї, прибиралися у квартирі, прали білизну та виконували по проханню померлої інші роботи. Також померла віддала свою пенсійну картку [PERSON] для отримання пенсії та оплати комунальних послуг, іноді вона залишалася в неї ночувати. Здебільшого померла приходила і залишалася ночувати в їх квартирі. Оскільки пенсії померлій не вистачало, вони витрачали свої гроші для задоволення потреб [PERSON], замінила в її квартирі газову колонку, ванну та унітаз, поклеїли шпалери. Похованням [PERSON] займалися також вони, оскільки інших родичів в неї не було. Померла говорила про те, що після її смерті квартира [ADDRESS], яка належала їй на праві власності, залишиться їм, однак заповіт так і не було складно. Просили встановити факт проживання їх однією сімєю з [PERSON], померлою 07 січня 2017 року. Позивачі у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснили, що вони утримували [PERSON], щоб у подальшому отримати її квартиру. Однак, якщо би не було у померлої квартири, вони також би допомагали їй. Вони разом святкували свята, померла ночувала в них у квартирі, ввечері уходила до себе для написання пісень, а потім поверталася до них. Зазначили, що вони хотіли укласти договір довічного утримання, але не встигли цього зробити. Просили задовольнити позовні вимоги, оскільки вони доглядали за померлою, були їй як опікуни. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала та пояснила, що зібраними по справі доказами не підтверджується той факт, що позивачі з померлою проживали однією сімєю та вели разом побут. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони живуть в одному будинку разом з позивачами. Померла [PERSON] останні 5 років проживала в квартирі разом з родиною [PERSON], постійно знаходилася в них вдома. Позивачі доглядали за померлою, годували її, купували їй ліки, в них були дружні відносини. Зазначили, що їм невідомо про те, чи ходила [PERSON] до себе додому, чи вели позивачі спільний побут та бюджет з померлою. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 січня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 973850, виданим 09 січня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8). За даними Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори від 05 вересня 2017 року, спадкова справа щодо майна померлої 07 січня 2017 року [PERSON], відсутня. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини,судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Тобто основною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Разом з тим, під час судового розгляду справи судом не підтвердився факт проживання позивачів [PERSON] та [PERSON] з померлою [PERSON] протягом п'яти років. Так, з пояснень свідків вбачається, що позивачі доглядали за померлою, допомагали їй по господарству, що жодним чином не підтверджує факт сумісного проживання, ведення господарства та наявності загального бюджету. Наявність у позивачів квитанцій про оплату комунальних послуг по квартирі [ADDRESS], в якій проживала померла [PERSON], чеків про придбання ліків та документів на придбання побутового проточного газового водонагрівача, підтверджує тільки факт доступу позивачів до квартири померлої та наявності між ними довірливих відносин. Разом з тим, необхідність придбання померлою вказаного водонагрівача спростовує пояснення позивачів в тій частині, що померла [PERSON] останні пять років проживала однією сімєю разом з ними в їх квартирі. Окрім того, квитанції про оплату житлово-комунальних послуг квартири [PERSON] підписані останньою (а.с. 17-41), що дає підстави суду стверджувати про відсутність участі позивачів у спільних витратах. Інших доказів, які б свідчили про факт проживання позивачів з померлою однією сім'єю, ведення спільного господарства, бюджету, суду не надано. Зокрема, у справі відсутні будь-які документальні підтвердження цього. Факт здійснення позивачами догляду за померлою та її поховання, не підтверджує факту ведення ними спільного господарства та спільного бюджету. Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Оскільки у судовому засіданні позивачами не доведено факт їх спільного проживання з померлою [PERSON], ведення спільного господарства, бюджету, не надано суду документів та доказів цього, доказів про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого; заяв, анкет, квитанцій, заповітів, ділової та особистої переписки, з яких би вбачалося, що позивачі проживали разом з померлою, вели з нею спільне господарство, спільний бюджет, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачці [PERSON] не відшкодовується.

Outcome: dismissed