Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], в інтересах яких діє представник [PERSON], звернулись до суду із позовною заявою, де просять суд ухвалити рішення, яким усунути їм перешкоди у користуванні квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування вказаними житловим приміщенням. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони являються співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05 травня 2017 року. На час укладення договору купівлі продажу у зазначеній квартирі були зареєстровані донька попередньої власниці [PERSON], та син останньої [PERSON], які фактично тривалий час не проживали за вищевказаною адресою, та на даний час залишаються там зареєстрованими. Позивачі зазначають, що [PERSON] та [PERSON] родичами та членами сімї їм не доводяться. Наявність реєстрації у належній [PERSON] та [PERSON] квартирі сторонніх осіб створює перешкоди у розпорядженні власністю, у звязку із чим позивачі і вимушені звернутись до суду. Позивачі, [PERSON] та [PERSON]. в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не надали до суду пояснень про причини неявки. Представник позивачів, [PERSON] та [PERSON] [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не надали до суду пояснень про причини неявки. Представник третьої особи, Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а також на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається із договору купівлі-продажу від 05 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 792, [PERSON] та [PERSON], на праві приватної власності належить по ? частці квартири [ADDRESS]. Вказаний факт підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №86490347 від 05 травня 2017 року. Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи Відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради за вих..№3132/27 та №3133/01-27 від 19 липня 2017 року, а також довідки ОСББ №35 за вих. №17 від 16 червня 2017 року, відповідачі, [PERSON] (наймач), [INFO], та [PERSON] (син наймача), [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. З [PERSON] про не проживання особи за місцем реєстрації ОСББ №35 від 07 червня 2017 року, засвідченого свідками [PERSON] та [PERSON], та підписаного головою ОСББ №35 [PERSON], вбачається, що за адресою: квартира [ADDRESS] [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], фактично не проживають з 01 серпня 2012 року. Згідно із частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 150 Житлового кодексу УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до частини 1 статті 386 власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами внаслідок наявності їхньої реєстрації у помешканні, власниками якого є позивачі, порушено право останніх на володіння та розпорядження своїм майном; [PERSON] та [PERSON], будучи зареєстрованими у квартирі, власниками якої є позивачі, порушують їх права та законні інтереси, в зазначеному домоволодінні не проживають. Згідно зі статтею 163 Житлового кодексу УРСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Так, відповідно до частини 1 статті 71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Так, в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON], зареєстровані в [INFO], власниками якої є позивачі, однак у вказаному приміщенні не проживають з 2012 року. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачами втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки вони відсутні у вказаній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не являються родичами та членами сімї [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, приймаючи до уваги доведений в судовому засіданні факт непроживання відповідачів, [PERSON] та [PERSON] в помешканні, власниками якого є позивачі, понад шість місяців без поважних причин, а також ті обставини, що реєстрація відповідачів перешкоджає позивачам, як співвласникам домоволодіння, в повній мірі користуватися та розпоряджатися належними їм правами в зазначеній квартирі, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved