Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10.12.1966 [PERSON] було відведено земельну ділянку в [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. 20.01.1983 було прийнято в експлуатацію домоволодіння в [ADDRESS]. Домоволодіння складалося з будинку (житловою площею 57,05 м2, корисною площею - 83,69 м2), сарая, літньої кухні, вбиральні, колодязя. Пізніше ще було збудовано погріб, веранду і прибудову. В подальшому було змінено адресу домоволодіння з [ADDRESS] на [ADDRESS], що підтверджується довідкою сільської ради. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0634 га (кадастровий номер: [NUMBER]) наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку на якій розташоване дане домоволодіння за тією ж адресою та земельної ділянки площею 0,0700 га наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер: [NUMBER]). Вони звернулися в шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте постановою державного нотаріуса від 30.05.2015 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тієї причини, що не надано правовстановлюючих документів на спірне майно. Тому просили визнати за ними право власності по 1/2 частину спадкового майна: житловий будинок (загальною площею 83,5 м2) з надвірними спорудами розташованими: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0634 га (кадастровий номер: [NUMBER]) розташовану: [ADDRESS] наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку на якій розташоване дане домоволодіння та земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер: [NUMBER]) наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] [PERSON] за кожною. В судове засідання позивачі не з»явились, згідно заяв просили слухати справу у свою відсутність. Відповідач в судове засідання, не з»явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, згідно заяви представник відповідача просив слухати справу у свою відсутність, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 10.12.1966 рішенням № 410 виконкому Крюківщинської сільської ради народних депутатів [PERSON] було відведено земельну ділянку в [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. 20.01.1983 Актом державного прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння виконавчий комітет Києво-Святошинської районної ради народних депутатів Київської області прийняв в експлуатацію домоволодіння в [ADDRESS], що належало батьку позивачів [PERSON]. 27.06.1983 цей акт був затверджений рішенням № 89/2 виконкому Крюківщинської сільської ради народних депутатів. Домоволодіння складалося з будинку (житловою площею 57,05 м2, корисною площею - 83,69 м2), сарая, літньої кухні, вбиральні, колодязя. Пізніше ще було збудовано погріб, веранду і прибудову. Адресу домоволодіння було змінено з [ADDRESS] на [ADDRESS], що підтверджується довідкою сільської ради №820 від 13.06.2012. [INFO] батько позивачів [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.09.2007 серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0634 га (кадастровий номер: [NUMBER]) наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку на якій розташоване дане домоволодіння за тією ж адресою та земельної ділянки площею 0,0700 га наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер: [NUMBER]). Спадкоємцями першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України, були позивачі та їхня мама - [PERSON], відповідачка по справі. Постановою державного нотаріуса від 30.05.2015 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тієї причини, що не надано правовстановлюючих документів на спірне майно. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р, відповідно\~\~до\~\~статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами\~спадкування\~(зі\~\~збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності\~\~на\~\~землю\~\~або\~\~іншим правовстановлюючим документом. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved