Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про встановлення факту належності та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: місто Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Т. Повстання, 156 на 1/2 частину будинку за [PERSON] після смерті батька, [PERSON], який помер 28.02.1998 року та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку на праві спільної часткової власності, посилаючись на письмову відмову нотаріуса у видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця у зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не оформив своє право власності на спадковий будинок. Позивачі в судове засідання не зявились, подали відповідне клопотання згідно якого позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача, Вилківської міської ради Кілійського району на розгляд справи до суду не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Зважаючи на те, що обидві сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Вивчивши доводи позивачів, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно виписки з рішення № 146 виконкому Вилківської міської ради депутатів трудящих від 05.06.1969 року, договору від 07.07.1969 року про відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва житлового будинку та плану земельного ділянки [PERSON] та [PERSON] відведено на праві безстрокового використання, земельну ділянку по вул. Т. Повстання, 154-а загальною площею 465 кв. м. в місті Вилкове Кілійського району Одеської області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 303878 виданого м. Кілія р/о ЗАГС Кілійського району Одеської області від 24.10.1974 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 24 жовтня 1974 року, актовий запис № 169. /а. с. № 19/ Відповідно свідоцтва про народження серії ЯИ № 475729 виданого Вилківською міськрадою депутатів трудящих [PERSON] народилась 26.08.1959 року , батьками записані [PERSON] та [PERSON]. / а. с. № 20/ Згідно свідоцтва про одруження серії VІІ УР № 292683 виданого м. Одеса Палац одружень, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 27.04.1979 року, актовий запис про одруження № 806. /а. с. № 21/ Факт відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер 28.02.1998 року в м. Ізмаїл Одеської області підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 282987 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області від 03.03.1998. /а. с. № 24/. Відповідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 400/01-16 від 05.05.2014 року, після смерті [PERSON], який помер 28.02.1998 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався. За даними технічної інвентаризації проведеною КП «Кілійське РБТІ та РОН» від 27.03.2013 року житловий будинок, який знаходиться за адресою: місто Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Т. Повстання, 156 та складається в цілому з: літ. «А» - житлового будинку, 1971 року побудови; літ. «Б», «В» - сараю; літ «Г» - вбиральні; № 1-5, І - надвірних споруд, фактично розташований на земельній ділянці площею 579 кв. м., в тому числі під забудовою 172, 2 кв. м. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю . Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Виходячи зі змісту ч.1,2 ст.331 ЦК, ч.1 ст.182 ЦК та п.8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових правна нерухоме майно затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 75, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрацію права власності. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. На момент смерті спадкодавця - [PERSON], який помер 28.02.1998 року, житловий будинок в експлуатацію введений не був, реєстрація права спільної власності на об'єкт нерухомого майна здійснена не була. Факт правомірного володіння подружжям [PERSON] та [PERSON] земельною ділянкою по вул. Т. Повстання, 159 в місті Вилкове Кілійського району Одеської області, відведеної їм для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також факт закінчення будівництва на вказаній земельній ділянці житлового будинку з господарськими будівлями до 1982 року підтверджений належним чином. Як вбачається зі змісту Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - відносини спадкування регулюються правилами відповідного ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] помер 28.02.1998 року, до спадкування майна після його смерті підлягають застосуванню положення ЦК УРСР. З наданих доказів судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, який проживаючи разом зі спадкодавцем вступив у володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Оскільки позивачем [PERSON] було побудовано будинок у шлюбі з [PERSON], відповідно до положень діючої на той час ст. 22 КпШС України, на вказане майно розповсюджуються відповідні положення ст. 112 ЦК УРСР, тобто [PERSON] має право власності на 1/2 частину вказаного будинку як співвласник. Згідно ст. 548 ЦК УРСР (18.07.1963 року), для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Враховуючи відсутність заперечень на позов з боку відповідача, закінчення будівництва до 1982 року, та неприйняття вказаного житлового будинку органом місцевого самоврядування на баланс як безгоспного, беручи до уваги обставини справи та на підставі наявних доказів суд визнає доведеним факт належності спадкодавцю - [PERSON] на момент його смерті права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вул. Т. Повстання, 156 в місті Вилкове Кілійського району Одеської області в спільній власності на вказаний житловий будинок з позивачем [PERSON] Вимоги позивачів є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, вирішення спору по суті не порушує прав та інтересів інших осіб, тому зважаючи на вищезазначене суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved