Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до територіальної громади с.Боршна Прилуцького району Чернігівської області в особі Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування. Свої уточнені позовні вимоги мотивують тим, що після смерті [PERSON], який помер 12 вересня 2015 року, який був їх батьком та чоловіком, відповідно, відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с.Боршна, вул.Набережна, буд.1-А. За життя 12 березня 2013 року [PERSON] заповів даний житловий будинок [PERSON] Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом на належну їй частку спадкового майна, що залишилася після смерті чоловіка. Проте, в оформленні спадщини було відмовлено, в зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує належність цього майна спадкодавцеві, оскільки у Свідоцтві про право власності на даний житловий будинок відсутній підпис та печатка органу, який видав дане свідоцтво. Оскільки позивачі позбавлені можливості успадкувати даний житловий будинок, та враховуючи, що позивач [PERSON], не бажає відмовлятися від обов»язкової частки в спадщині, яка залишилася після смерті чоловіка, а під час написання заяви про відмову помилялася щодо обставин, що мають істотне значення, тому позивачами і подано до суду позов про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, проте згідно заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При вирішенні справи просила суд врахувати, що під час написання заяви про відмову від прийняття спадщини за законом на належну їй частку спадкового майна, в зв»язку з похилим віком та переживаннями, в зв»зку із смертю чоловіка, помилялася щодо обставин вчинених дій. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, проте згідно заяви просив справу розглядати без його участі. Щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до копії заповіту від 12 березня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №5 та посвідченого секретарем виконкому Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, [PERSON], мешканець с.Боршна, Прилуцького району Чернігівської області, вул..Набережна, буд.1-А, заповів належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с.Боршна, вул..Набережна, буд.1-А, Прилуцького району Чернігівської області [PERSON], [INFO] (а.с.48). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 12 вересня 2015 року, про що виконавчим комітетом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за №20. Місце смерті Чернігівська область, с.Боршна (а.с.43). Згідно довідки Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 20 квітня 2018 року за №694/01-16, встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 12 вересня 2015 року, заведено спадкову справу №426/2015. Спадкоємицею, яка подала заяву про прийняття спадщини є дочка спадкодавця [PERSON]. Спадкоємицею, яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом є дружина спадкодавця [PERSON] (а.с.30-31, 40-42). При цьому, судом встановлено, що згідно довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 16 травня 2018 року за №952, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Чернігівська обл., Прилуцький район, с.Боршна, вул..Набережна, буд.1-А, зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва №366 на право власності на житловий будинок від 10 грудня 2001 року (а.с.36). Крім того, судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23 травня 2008 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Чернігівська обл., Прилуцький район, с.Боршна, вул.Набережна, буд.1-А, не зареєстровано. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При цьому, ст.1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). Згідно п.25 постанови Пленума Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК. Зокрема, ч.1 ст.229 ЦК України, передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Зокрема, згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с.Боршна, вул.Набережна, буд.1-А, який за життя належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва №366 на право власності на житловий будинок від 10 грудня 2001 року, та враховуючи, що за життя останній заповів даний будинок [PERSON], а [PERSON] як непрацездатна вдова померлого, у відповідності до ст.1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту, має право на половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом (обов»язкова частка), проте, при написанні заяви про відмову від обов»язкової частки помилялася щодо обставин вчинених дій, тому позов про визнання права власності на частки житлового будинку підлягає задоволенню.

Outcome: approved