Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що вони є власниками 1/2 (по 1/4 кожен) частини квартири [ADDRESS]. Власниками іншої частини є відповідачі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Іншого житла позивачі не мають. В квартирі проживає лише відповідач [PERSON], яка перешкоджає позивачам в доступі до квартири, змінила замки, зробила перестановку в місцях загального користування без згоди інших співвласників. Просили виділити їм в натурі частину спільного майна - кімнату площею 13,4 кв.м, в спільній власності залишити місця спільного користування, зобов'язати відповідача [PERSON] повернути місця загального користування в первісний стан, надати дублікати ключів до вхідних дверей квартири, припинити право спільної часткової власності відповідачів на виділену кімнату. Представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі позовні вимоги не визнали. [PERSON] пояснила, що в 2014 році її колишній чоловік добровільно залишив квартиру, забрав свої речі, має інше житло, однак доступ до квартири мав. З'являючись в квартирі, вчиняв неправомірні дії, тому вона змушена була змінити замки. Син має вільний доступ до квартири, буває в ній лише на свята. Вислухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON] по існування неприязних відносин між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо виділу частки із майна, яке знаходиться в спільній власності, оскільки сторони є співвласниками спільного майна і заявлено вимогу про виділення двом із співвласників частини з належної їм частини в спільному майні. Інші вимоги є похідними від вказаної. Вирішуючи питання про те, яка правова норма за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягає застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такою є ст.364 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Сторони є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 19.12.2000 року. Частки сторін не визначено. Згідно технічного паспорту на квартиру, вона складається з двох жилих кімнат, кухні, вбиральні, ванної кімнати, коридору, вбудованої шафи. Квартира знаходиться на 3-му поверсі 5-и поверхового будинку. Предметом доказування в справі про виділення у натурі частки із майна, що є у спільній власності, є перебування майна у спільній власності та технічна можливість виділення належної стороні частки в натурі, тобто її фізичне відокремлення від частки іншого власника (власників). Заявивши вимогу про виділення в натурі частки із спільного майна, яким є квартира в багатоквартирному будинку позивачі не представили доказів можливості такого виділення, крім того, що заявлено вимогу про виділення лише належної їм частки, а не всієї частки, що фактично є вимогою про встановлення порядку користування спільним майном. Враховуючи вказане, суд визнає позовні вимоги необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed