Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS] Позов мотивовано тим, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1997 року та витягу про державну реєстрацію прав від 03.10.2012 року. У вказаному будинку позивачі проживають разом із своєю невісткою [PERSON] та двома онуками [PERSON], 2003 року народження та [PERSON], 2005 року народження. Також в будинку зареєстрована [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Вже більше 15 років [PERSON] в будинку позивачів не проживає та не з»являється, однак добровільно знятися з реєстраційного обліку відмовляється. Вказана обставина стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 08.08.2018 року, складеним депутатом Нижньо-селищенської сільської ради Ларь В.М. Наведене створює позивачам незручності в користуванні своєю власністю, оскільки вони позбавлені можливості оформити субсидію. Оскільки відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації свого місця проживання у належному позивачам будинку, що заважає позивачам у повній мірі здійснювати повноваження власників, вони змушені звернутися до суду для захисту своїх прав власників житлового будинку. Просили суд постановити рішення про задоволення позовних вимог. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з»явилися. Представник позивачів [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримують і просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - шляхом розміщення оголошення про її виклик в судове засідання на сайті судової влади. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1997 року та витягу про державну реєстрацію прав від 03.10.2012 року (а.с.11-13). У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». З дослідженого в судовому засіданні акту обстеження матеріально-побутових умов від 08.08.2018 року, складеного депутатом Нижньо-селищенської сільської ради вбачається, що [PERSON] в житловому будинку за адресою [ADDRESS] не проживає більше 15 років (а.с.21). З довідки виданої виконкомом Нижньоселищенської сільської ради від 23.07.2018 року №570 вбачається, що [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS] по місцю реєстрації не проживає (а.с.23). Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача у житловому будинку позивача, позбавляє останнього можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що [PERSON], [PERSON] обґрунтовано та правомірно ставлять вимоги до відповідачки, про визнання її такою, що втратила право на користування житлом в їх будинку, так як остання відповідно до ст. 405 ЦК України втратила право на користування жилим приміщенням в будинку позивачів. Враховуючи наведене,

Outcome: approved