Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в якій просять виселити відповідача [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] [PERSON], [INFO], з будинку № 16 по пров. І. Гонти в м. Житомирі та зобовязати [PERSON] державної міграційної служби України в Житомирській області зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками вказаного домоволодіння, відповідачі не є членами їх родини однак тимчасово зайнявши вказаний будинок не бажає з нього виселятися, чим порушує їх право власності. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали з наведених підстав. Відповідач позов не визнала, посилаючись на те, що у неї немає іншого житла. Представник відповідача [PERSON] державної міграційної служби України в Житомирській області у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник Органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у разі його задоволення будуть порушені житлові права неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку № 16 по провулку Івана Гонти у м. Житомирі, що підтвердилось свідоцтвами про право на спадщину за законом від 14.10.2013 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 13-20). У даному будинку зареєстрована та проживає відповідач [PERSON] разом з своїм неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], яка прописалася там в 2002 році, за згодою попереднього власника [PERSON] Вказані обставини підтвердились копією будинкової книги (а. с. 25-29) та не заперечувались сторонами у судовому засіданні. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Главою 32 ЦК України вастановлені випадки коли особа має право на користування чужим майном, зокрема стаття 405 встановлює, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач, яка не є членом сімей позивачів зареєстрована та проживає в належному позивачам будинку, чим чинить перешкоди власникам (позивачам) у володінні ним. В звязку з викладеним суд дійшов до висновку про обгрунтованість вимог позивачів про захист їх права власності, яке може бути реалізоване в даному випадку тільки шляхом виселення відповідача з будинку. Суд не приймає до уваги посилання представника органу опіки і піклування на те, що в разі виселення відповідача разом з неповнолітньою дитиною, будуть порушені житлові права неповнолітньої дитини, оскільки така обставина не може бути виправдовуванням позбавлення права власності інших осіб. Крім цього, допитаний в судовому засіданні батько відповідача [PERSON] пояснив, що має можливість та готовий надати дочці з онуком інше житло. Суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобов’язання [PERSON] державної міграційної служби України в Житомирській області зняти з реєстрації відповідача та її неповнолітню дитину за адресою спірного будинку, оскільки відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування ним, виселення, визнання особи безвістно відстуньою або оголошення померлою. У зв’язку з чим, вимоги про зобов’язання зняття з реєстрації можуть бути висунуті тільки в разі наявності спору. Позивачами не надано суду доказів наявності спору між ними та відповідачем [PERSON] державної міграційної служби України в Житомирській області з даного приводу. На підставі викладеного та

Outcome: partial