Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивачка 26.05.2021 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку відповідача до закінчення навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільна донька сторін навчається на 5 курсі Медичного факультету №2 Одеського національного медичного університету. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ухвалою суду від 27.05.2021 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 06.07.2021 року. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 06.07.2021 року розгляд справи було відкладено на 04.08.2021 року. У зв`язку з тим, що судові повістки, що направлялися сторонам повернулися до суду не врученими, а учасники справи не з`явилися у судове засідання 04.08.2021 року, розгляд справи було відкладено на 03.09.2021 року. У судове засідання 03.09.2021 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце повідомлялися у встановленому законом порядку. Від [PERSON] надійшла заява, якою просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. [PERSON] також звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане повторно 06.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області. Шлюб між сторонами було розірвано Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.02.2021 року (справа №207662/20). З довідки Одеського національного медичного університету Медичного факультету №2 від 15.04.2021 року вбачається, що [PERSON] є студенткою 10 семестру 5 курсу денної державної форми навчання медичного факультету №2 Одеського національного медичного університету 4 рівня акредитації. Закінчує навчання 30.06.2022 року. [PERSON] працює в філії «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ» за переводом з ДП «Дельта-лоцман», згідно наказу від 14.06.2013 року №16-к по теперішній час та займає посаду старшого лоцмана морського ПЛС Южне, про що свідчить довідка ДП «АМПУ» філія «Дельта-лоцман» від 12.05.2021 року. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. Доказів на підтвердження зворотного представлено не було, так само як і доказів наявності інших утриманців. Таким чином, якщо дитина потребує матеріальної допомоги на час навчання, а у батьків наявна можливість надавати таку допомогу, незалежно від форми навчання дитини, батьки зобов`язані порівну утримувати дитину. Враховуючи вищевикладене, підтримання позовних вимог обома сторонами, суд враховуючи за можливе задовольнити позовні вимоги. Втім, як вказувалося вище аліменти на повнолітню доньку, що продовжує навчання підлягають стягнення до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. Закінчення навчання [PERSON] вказане 30.06.2022 року, в той час як 23-річного віку [PERSON] досягне 03.03.2022 року, тому аліменти підлягають стягненню саме до 03.03.2020 року. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 26.05.2021 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 908 грн. Таким чином, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved