Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до наказу № 2 від 20 червня 2014 року була звільнена із займаної посади техніка - архітектора Комунального підприємства « Комунальне архітектурно - проектне підприємство « Архпроект» по угоді сторін 20 червня 2014 року. Однак при звільненні їй не було виплачено заробітну плату. Таким чином, неправомірними діями відповідача вона була позбавлена права на своєчасну оплату праці, яке передбачене ст.43 Конституції України, не має можливості вільно розпоряджатися коштами, котрі вона повинна була вчасно отримати за виконану роботу. На неодноразові звернення до відповідача провести з нею повний розрахунок - отримувала відмову. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушена звертатись до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася , надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позов підтримує та просить позов задоволити. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання повторно не з»явилися. Причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Встановлено, що позивачка працювала на посаді техніка - архітектора Комунального підприємства « Комунальне архітектурно - проектне підприємство « Архпроект». 20 червня 2014 року була звільнена із займаної посади за угодою сторін. Згідно довідки Комунального підприємства « Комунальне архітектурно - проектне підприємство « Архпроект» від 15.07.2013 року № 32 заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати становить 20 915 .62 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Відтак, стягнення в розмірі 20 915 62 гривень заборгованості з виплати заробітної плати на користь позивача підлягають до задоволення. Що стосується середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку , то згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховоного Суду Укораїни № 13 від 24.12.1999 року « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці « п.21 зазначено, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії. Враховуючи, що позивачкою [PERSON] не представлено обґрунтованого розрахунку, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями), зокрема, яка сума підлягає стягненню, а суд не може виходити за межі заявлених вимог відповідно до статті 11 Цивільно-процесуального кодексу України, де зазначено диспозитивність цивільного судочинства, та відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. На підставі вищенаведене, суд вважає, що позов піддлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved