Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04.12.2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.08.2008 року. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], тому потребує утримання з боку чоловіка, який за своїм матеріальним становищем має таку можливість, та зазначивши, що відповідач в добровільному порядку не надає допомогу на її утримання, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Сторони в судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка у своїй заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, відповідач у своїй заяві повідомив про визнання ним позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2008 року (а.с.3), від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.4), та [PERSON], [INFO] (а.с.3). На даний час малолітні діти знаходяться на утриманні позивачки (а.с.5), яка перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.75 СК України та ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 80 СК України). Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. На підставі ст.ст.75, 80, ч.2, 4 ст.84 СК України,

Outcome: approved