Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Запорізького районного суду з позовною заявою, яку згодом уточнила до [PERSON], треті особи без самостійних вимог Запорізька районна державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про встановлення факту спільного проживання подружжя та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 01.08.2009 року померла її чоловік та батько відповідачки [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: с. Веселе, вул. Центральна, буд. 116, Запорізького району, Запорізької області. Позивачка зазначає, що вона являється спадкоємицею за законом, на протязі 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини, вона не зверталась в Запорізьку районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, а прийняла спадщину відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України. Також спадкоємицею за законом першої черги є їхня донька [PERSON], яка також прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, але не бажає оформлювати свою частку спадщини та не заперечує щоб позивачка оформила все спадкове майно за собою. На теперішній час позивачка бажає оформити своє право на спадщину, але не має можливості, тому що за життя чоловік не оформив належним чином право власності на житловий будинок та не зареєстрував його, тому позивачка не має змоги зареєструвати право власності на спадковий будинок на імя померлого, тому що правоздатність особи припиняється з її смертю, що створює їй перешкоди в оформленні та розпорядженні спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, та які б мали обовязкову частку спадщини не має. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити позовну заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність. Представники третіх осіб Запорізької районної державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Факт смерті [PERSON] 01.08.2009 року підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 144192, виданим 03.09.2009 року Веселівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 36. Факт родинних відносин позивачки [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-АВ № 395211. Факт родинних відносин [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІІ-ЖС № 400816 та свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖС № 179650. Належність померлому [PERSON] житлового будинку, розташованого за адресою: с. Веселе, вул. Центральна, буд. 116, Запорізького району Запорізької області підтверджується рішенням Веселівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 66 від 11.08.2005 року про оформлення права приватної власності на домоволодіння зі всіма будівлями, погосподарською книгою на домоволодіння. Згідно довідки Виконавчого комітету Веселівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 1017 від 30.10.2015 року встановлено, що [PERSON], [INFO], являється власником житлового будинку за адресою село Веселе, вул. Центральна, буд. 116, Запорізького району Запорізької області згідно рішення № 66 від 11 серпня 2005 року видане виконкомом Веселівської сільської ради. Згідно технічного паспорту на житловий будинок розташований за адресою: с. Веселе, вул. Центральна, буд. 116, Запорізького району Запорізької області від 19.06.2005 року власником вказаного будинку зазначено [PERSON]. Згідно довідки Виконавчого комітету Веселівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 1018 від 30.10.2015 року [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] в період з 1970 року по день своєї смерті 01 серпня 2009 року, разом з ним постійно проживали та вели сумісне господарство, були зареєстровані [PERSON], дружина [INFO], зареєстрована в [INFO], але фактично постійно проживає без реєстрації в селі Веселе, вул. Центральна, буд. 116, Запорізького району з 1970 року по теперішній час, [PERSON] дочка, [INFO] Також факт спільного проживання позивачки з померлим чоловіком [PERSON] підтверджується копією з погосподарської книги на житловий будинок в селі Веселе, вул. Центральна, буд. 116, Запорізького району, Запорізької області. Позивачка як спадкоємиця за законом першої черги, звернулась до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], в звязку з чим була відкрита спадкова справа №29/2010. Також із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до Листа про надання розяснення № 52/02-14 від 26.01.2016 року [PERSON] розяснено, що Запорізька районна державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з пропуском строку на прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки та дружина (чоловік) померлого. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець по заповіту або по закону має право спадщину прийняти або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодоналежності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. У відповідності до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року №868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, об ґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе встановити факт спільного проживання подружжя та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved