Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 13.09.2007 року справа № 2-1257/2007 та стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (усіх видів доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] зазначила, що від спільного з відповідачем [PERSON] життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Запорізького суду Запорізької області від 13.09.2007 року справа № 2-1257/2007 рік на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 300,00 грн., щомісячно до досягнення повноліття дитини. Вважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначена судом сума аліментів в розміром 300 грн. не є достатнім для утримання неповнолітньої дитини на теперішній час.. В судове засідання з`явилась позивачка [PERSON] , яка позов підтримала. При дачі пояснень позивач зазначила, що вона бажає збільшити розмір аліментів які стягує з відповідача, оскільки їй не вистачає грошей на утримання дитини. Не змогла пояснити, зміна яких обставин, на її думку, свідчить про виникнення більшої платіжоспроможності відповідача. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з`явився, відзив не подав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 13.09.2007 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2007 р. та до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення суду набрало законної сили 24.09.2007 р. Відповідно до довідки № 08-20/954 від 30.09.2019 р., виданої виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, дитина проживає з позивачкою. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 166 від 16.10.2007 р. [PERSON] після реєстрації шлюбу 06.09.2008 р. змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Звертаючись до суду із позовом, позивач [PERSON] не надала доказів на підтвердження змін в розумінні ст. 192 СК України, які б давали можливість змінити розмір аліментів. Не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, як позивача, так і відповідача у справі. Щодо вимог позивача в частині зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, то суд приходить до наступного висновку. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Разом з тим, суду позивачем не надано доказів, чи працює офіційно відповідач, чи має регулярний дохід, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів на стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. На підставі вищенаведеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed