Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнювала, до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права на ? частину квартири, поділ квартири, посилаючись на те, що з 22 березня 1986 р. вони перебували у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області, від якого мають двох доньок [INFO] та [INFO]. У 2005 р. між ними погіршилися відносини, а 11 березня 2005 р. шлюб було офіційно розірвано. Під час перебування у шлюбі, а саме у 1994 р., ними у кредит за спільні кошти придбана квартира за адресою: [ADDRESS], коли вони обидва працювали, разом збирали гроші на придбання квартири, разом виплачували кредит, а після разом, за спільні кошти робили ремонт у квартирі. При цьому довіряли одне одному, тому спільно вирішили, що право власності на спірну квартиру буде оформлено на відповідача. Після остаточного розрахунку за квартиру відповідачу у бюро технічної інвентаризації м.Первомайська Луганської області було видано Реєстраційне посвідчення, згідно якого він є власником спірної квартири. Під час розірвання шлюбу між ними не було спору про поділ майна, що є об'єктом їхньої спільної сумісної власності. Позивачка разом з дітьми залишилась мешкати у спірній квартирі, а відповідач переїхав, та став мешкати за адресою: [ADDRESS]. Увесь цей час вона, позивачка мешкала та продовжує мешкати у спірній квартирі. Хоча право власності на квартиру зареєстровано на відповідача, але квартира фактично була придбана за їхні сумісні кошти, та за час перебування у шлюбі, а тому є їхньою спільною сумісною власністю. Таким чином, позивачка має право бути співвласником спірної квартири, яке у неї виникло ще при покупці квартири та продовжується і по теперішній час. Позивачка просить: - визнати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], об'єктом спільної сумісної власності її та [PERSON]; - визнати за нею право власності на ? частинку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - визнати за відповідачем право власності на ? частинку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; - стягнути на її користь з відповідача кошти витрачені на оплату судового збору у розмірі 266 гр. Позивачка її представник в судове засідання не з'явилась, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення БТІ від 29 серпня 1994 р. квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] (а.с.11). Згідно технічного паспорту квартири, розташованій за адресою: [ADDRESS], її власником вказаний [PERSON] (а.с.12-14). Згідно свідоцтву про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 11 березня 2005 р. (а.с.15). Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ст. 60 СК України, яким передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, згідно до вимог ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що спірна квартира дійсно є спільною сумісною власністю сторін, надбаною під час їх шлюбу, у зв'язку з чим вони мають рівні права на володіння, користування, розпорядження квартирою.

Outcome: approved