Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до ПрАТ „[PERSON] Максимко про визнання недійсним договору оренди землі. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 29.10.2015\~померла мати\~позивачів [PERSON],\~у власності\~якої знаходилася земельна ділянка площею 3,3082 га. кадастровий номер 5920380800:01:001:0472, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бугруватської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, на підтвердження чого видавався [PERSON] акт на право приватної власності на землю, серія І-СМ № 016747, виданий Бугруватською сільською радою, Охтирського району, Сумської області, 28.03.2002 згідно розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №100 від 22.03.2002, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1010. 02.06.2016 приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом № 1025 та № 1028, відповідно до яких право власності на вищезазначену земельну ділянку перейшло в порядку спадкування до позивачів [PERSON] (сина) та [PERSON] (доньки) по ? частині кожному. Порадившись між собою, позивачі вирішили зробити фактичний розподіл даної земельної ділянки, на підтвердження чого склали 16.06.2016 нотаріально посвідчену заяву, зареєстровано в реєстрі за № 834-835. На замовлення позивачів [PERSON] підприємством «Центр державного земельного кадастру» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по 1,6541 га кожному. Однак, при подальшому оформленні прав щодо окремої частки кожному даної земельної ділянки виникли проблеми в реєстрації їх прав та отриманні правовстановлюючих документів на окремі частини земельної ділянки, про що свідчить лист з Управління Держгеокадастру в [PERSON] районі за № С-222/0-224/6-16 від 21.09.2016, в якому вказано, що формування зазначених позивачами земельних ділянок буде проводитися за рахунок раніше сформованої земельної ділянки, що знаходиться у власності позивачів та перебуває в оренді. При цьому необхідно припинити право користування на земельну ділянку, тобто припинити договір оренди землі № 301/14 від 18.09.2014. Тобто при оформленні права на спадщину на майно позивачі дізналися в державному земельному кадастрі у вересні місяці 2016 року, що ніби то дана земельна ділянка знаходиться в оренді ПрАТ «Райз-Максимко» згідно договору оренди № 301/14 від 18.09.2014. 27.09.2016 позивачі подали до Хухрянської філії ПрАТ «Райз-Максимко» заяву, в якій просили укласти додаткову угоду на припинення договору оренди землі № 301/14 від 18.09.2014. 02.02.2017 позивачі отримали від ПрАТ «Райз-Максимко» листа за № 18 від 27.01.2017 за підписом директора Хухрянської філії ПрАТ «Райз-Максимко» [PERSON], в якому зазначено, що Товариство згодне підписати додаткову угоду (попередній договір щодо укладення договору оренди земельної, ділянки в майбутньому) на припинення договору оренди № 301/14 від 18.09.2014. якщо позивачі виконають наступні дії: - буде підписано розписку - зобов'язання про передачу у майбутньому новоутворених земельних ділянок в оренду Хухрянській філії ПрАТ «Райз-Максимко», де в одному із пунктів договору зазначено, що в разі відмови від підписання договору оренди власники земельних ділянок відшкодовують підприємству збитки, які воно понесе з в майбутньому, недоотримавши прибуток, розрахунок яких буде надано додатково при підписанні розписки - зобов'язання; - після оформлення права власності кожний із спадкоємців зобовязується підписати договір оренди з Хухрянською філією ПрАТ «Райз-Максимко» на площу 1,6541 га після проведення поділу земельної ділянки та в семиденний термін після реєстрації права власності. Уважно ознайомившись зі змістом Договору оренди землі № 301/14 від 18.09.2014 позивачі зрозуміли, що даний договір їх матір [PERSON] не підписувала, сам договір підроблений. Матері підпис позивачі знали дуже добре. В самому договорі, а також в актах приймання-передачі земельної ділянки та визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 18.09.2014, які надіслані відповідачем на адресу позивачів, мається підпис, який зроблений іншою особою, не [PERSON]. Більше того, про всі обставини (оформлення документів, отримання пенсії, обробіток землі, тощо) матір завжди повідомляла своїм дітям - позивачам. Про передачу земельної ділянки в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» та укладення відповідного договору матір нічого не говорила, що свідчить про те, що матір такого договору не підписувала, довіреностей на підпис від її імені зазначеного договору не посвідчувала. Тим більше, що в таких питаннях вона завжди радиться із дітьми. 26.07.2017 позивачі отримали інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 92865440, відповідно до якої 29.01.2015 державний реєстратор - приватний нотаріус [PERSON] провів державну реєстрацію договору оренди землі № 301/14 від 18.09.2014, термін дії договору - 10 років, орендар - Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко», Орендодавець - [PERSON], площа земельної ділянки 3,3082 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:0472. Ще одним доказом підробки її підпису є те, що в п. 20 договору вказано, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 3 днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. Договір нібито підписано матірю позивачів 18.09.2014 року, державну реєстрацію проведено 29.01.2015 року, а акти приймання - передачі земельної ділянки та визначення меж земельної ділянки в натурі датовано 18.09.2014 року, тобто задовго до державної реєстрації всупереч договору. Вважають, що [PERSON] не бажала передавати свою земельну ділянку в оренду і не підтверджувала це жодною своєю дією. Вона не давала своєї згоди на укладання договору оренди землі № 301/14 від 18.09.2014 р., та не ставила свій підпис в графі «Орендодавець», тобто вищезазначений договір оренди землі є недійсним, підпис [PERSON] підроблений іншою особою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та є очевидним підтвердженням недійсності правочину. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги позивачів підтримав із підстав викладених у позові. Зазначив, що згідно висновку судово почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис в договорі оренди від [PERSON] поставлений не нею, а іншою особою. Будь-якої участі у передачі земельної ділянки орендарю і складанні відповідного акту із цього приводу вона не приймала, довіреностей на підпис від її імені зазначеного договору не посвідчувала. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити повністю. Допустив можливість підписання договору замість позивачки її родичами та чи за її довіреністю іншою особою, та поставив під сумнів висновок судово почеркознавчої експертизи дослідження підпису в договорі, прохаючи визнати його не допустимим доказом по справі. Факт подальшого отримання орендної плати позивачкою свідчить про наявність у неї волевиявлення на переукладення договору. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи, приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [PERSON] є власниками земельної частки (паю) земельної ділянки площею 3,3082 га (кадастровий номер 5920380800:01:001:0472) ? частини кожному, яка розташована на території Бугруватської сільської ради, Охтирського району, Сумської області (далі - земельна ділянка), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1025 та № 1028 видане 02.06.2016 приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] На замовлення позивачів [PERSON] підприємством «Центр державного земельного кадастру» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по 1,6541 га кожному. Однак, при подальшому оформленні прав щодо окремої частки кожному даної земельної ділянки виникли проблеми в реєстрації їх прав та отримання правовстановлюючих документів на окремі частини земельної ділянки, про що свідчить лист з Управління Держгеокадастру в [PERSON] районі за № С-222/0-224/6-16 від 21.09.2016, в якому вказано, що формування зазначених позивачами земельних ділянок буде проводитися за рахунок раніше сформованої земельної ділянки, що знаходиться у власності позивачів та перебуває в оренді. При цьому необхідно припинити право користування на земельну ділянку, тобто припинити договір оренди землі № 301/14 від 18.09.2014. 27.09.2016 позивачі подали до Хухрянської філії ПрАТ «Райз-Максимко» заяву, в якій просили укласти додаткову угоду на припинення договору оренди землі № 301/14 від 18.09.2014. 02.02.2017 позивачі отримали від ПрАТ «Райз-Максимко» листа за № 18 від 27.01.2017 за підписом директора Хухрянської філії ПрАТ «Райз-Максимко» [PERSON], в якому зазначено, що Товариство згодне підписати додаткову угоду (попередній договір щодо укладення договору оренди земельної, ділянки в майбутньому) на припинення договору оренди № 301/14 від 18.09.2014. якщо позивачі виконають наступні дії: - буде підписано розписку - зобов'язання про передачу у майбутньому новоутворених земельних ділянок в оренду Хухрянській філії ПрАТ «Райз-Максимко», де в одному із пунктів договору зазначено, що в разі відмови від підписання договору оренди власники земельних ділянок відшкодовують підприємству збитки, які воно понесе з 2017 по 2025 рік, недоотримавши прибуток, розрахунок яких буде надано додатково при підписанні розписки - зобов'язання; - після оформлення права власності кожний із спадкоємців зобовязується підписати договір оренди з Хухрянською філією ПрАТ «Райз-Максимко» на площу 1,6541 га після проведення поділу земельної ділянки та в семиденний термін після реєстрації права власності. 26.07.2017 позивачі отримали інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 92865440, відповідно до якої 29.01.2015 державний реєстратор - приватний нотаріус [PERSON] провів державну реєстрацію договору оренди землі № 301/14 від 18.09.2014, термін дії договору - 10 років, орендар - Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко», Орендодавець - [PERSON], площа земельної ділянки 3,3082 га, кадастровий номер 5920380800:01:001:0472. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №762/763 від 27.07.2018 підпис від імені [PERSON] в Договорі оренди землі № 301/14 від 18.09.2014 року, який укладений між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «[PERSON] Максимко» в особі Хухрянської філії ПрАТ «[PERSON] Максимко» [PERSON], в п. «Підпис сторін», в графі «Орендодавець», в рядку «_____підпис____» (примірник №2, а.с. 113), - виконаний за допомогою пасти (паст) для кулькових ручок рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON] а іншою особою. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3, ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи оцінку висновку судово-почеркознавчої експертизи №762/763 від 27.07.2018, як доказу, суд вважає його достовірним та належним, оскільки він підтверджується й іншими доказами по справі, виконаний експертом, а тому у суду немає причин сумніватися у достовірності проведеного дослідження та вбачати у висновку експерта зацікавленість. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 2, ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220. При цьому підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які саме повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно зі ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом з достовірністю встановлено, що в даному випадку [PERSON] не давала своєї згоди на укладання договору оренди землі № 301/14 від 18.09.2014 р., та не ставила свій підпис в графі «Орендодавець», тобто вищезазначений договір оренди землі, є недійсним, підпис [PERSON] підроблений іншою особою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та є очевидним підтвердженням недійсності правочину. Довіреностей або будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження на підпис зазначеного договору оренди від імені орендодавця іншій особі, суду не надано. Сам по собі факт отримання плати за землю суд не може розцінювати як наявність дійсного волевиявлення орендодавця на укладення зазначеного договору. Таким чином, вимоги позивачів є повністю обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Так, положеннями ч.ч. 1, 2, 8 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При подачі позовної заяви до суду позивачками був сплачений судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 26.04.2018 (а.с. 1). Крім того, позивачами були понесені витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 5148 грн., що підтверджується квитанцією від 03.05.2018 (а.с. 202-а). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 5713 грн., по ? частині на користь кожного позивача в рахунок відшкодування судових витрат, тобто по 2894 грн. на користь кожного позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved