Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що відповідачка [PERSON] є головою ОСББ їх будинку і дружиною недієздатного [PERSON] [PERSON] веде себе агресивно, постійно погрожує сусідам фізичною розправою, чіпляється, ображає сусідів нецензурною лайкою. [PERSON] належно не виконує обов'язки опікуна недієздатного, навмисно заохочує його до залякування та образ сусідів. 31.07.2014 року приблизно 18.00 год. чоловік позивачки [PERSON] знаходився у дворі біля під'їзду, розмовляв з сусідкою [PERSON] До них підійшов [PERSON] і навмисно, безпричинно з хуліганських підстав почав погрожувати фізичною розправою та висловлюватись нецензурною лайкою в адресу її чоловіка та [PERSON] Позивачка зробила зауваження, присоромила його і попросила припинити висловлювати образи. У відповідь на це [PERSON] почав голосно вигукувати на адресу позивачки нецензурну лайку, образи, принижувати її як людину та жінку. Це супроводжувалось з його боку демонстрацією рухів з описанням насилля та вступу з нею у половий зв'язок неприродним способом. Все це продовжувалось хвилин двадцять. По двору проходили люди, сусіди повертались з роботи. В цей час підійшла дружина хворого [PERSON], яка на її зауваження відповіла, що її чоловік все робить правильно. Зупинити свого чоловіка вона не намагалась. Крім того почала голосно висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. Дії відповідачів нанесли позивачці велику моральну шкоду, принизили її честь та гідність. 29.09.2014 року у вечірній час чоловік позивачки зустрічав її після роботи. [PERSON] за вказівкою [PERSON] почав їх переслідувати під час чого голосно вигукував на їх адресу нецензурну лайку і погрожував фізичною розправою. Дії, погрози, безкарність та образи з боку відповідача залякали їх. Позивачка не може нормально жити, порушився її сон, вона стала заляканою та знервованою, змушена приймати заспокійливі засоби. Вона зверталась із заявою до міліції, але отримала лише відписку. Відповідачка [PERSON] зневажливо поставилась до неї, образила та принизила її честь та гідність перед іншими особами. Повинна нести відповідальність за свої дії і за дії її підопічного. Вона зухвало насміхається над позивачкою та над своєю безкарністю. Позивачка зазначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди вона оцінює в 15000 гривень, які вона просить стягнути з відповідачів на її користь. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що 31.07.2014 року о 18.00 год. вона знаходилась в квартирі. Її чоловік та [PERSON] перебували на вулиці. Через відкрите вікно вона чула як відповідач [PERSON] ображав її чоловіка і вона зробила йому зауваження. У відповідь [PERSON] почав ображати її нецензурною лайкою, виражався на її адресу образливо. Коли підійшла його дружина [PERSON] вона зауважила, що її чоловік все робить правильно і почала також ображати позивачку нецензурною лійкою та принижувати. Дії відповідачів спричинили їй моральну шкоду, принизили її честь та гідність. З цього приводу вона зверталась до міліції, але отримала відписку. 29.09.2014 року у вечірній час вони з чоловіком зайшли у магазин № 50 скупитись. [PERSON] ходив за ними по магазину, ображав та залякував їх. Казав, що він все рівно її спіймає і вона буде робити те, що він захоче. Вони з чоловіком вимушені були піти додому. Вважає, що діями відповідачів принижені її честь та гідність тому просить стягнути з них моральну компенсацію, яку вона оцінює у 15000 гривень. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, пояснила, що 31.07.2014 року нічого такого, як зазначає позивачка, не було. Сама вона була в будинку [ADDRESS] де доглядала за хворим батьком. Додому повернулася 31 липня 2014 року після 21.00 годин. Чоловіка з нею не було. [INFO] померла її мати і 29 вересня 2014 року і весь час вона була у батька в зазначеній квартирі. Це будинок де знаходиться магазин № 50. Її чоловік [PERSON] за станом здоров*я дійсно визнаний недієздатним, але його опікуном вона не є. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, про день слухання повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначеного відповідача, з урахуванням його стану здоров*я та участі у судовому засіданні його дружини як представника його інтересів. Крім того, в судовому засіданні допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснив, що є чоловіком позивачки. 31.07.2014 року годин у 18.00-19.00 він та [PERSON] стояли на вулиці. Підійшов [PERSON] та почав ображати та погрожувати йому, потім [PERSON]. Його дружина визирнула з квартири та зробила зауваження. [PERSON] сказав, що змусить її вступити з ним в половий зв'язок в збоченій формі, лаявся нецензурною лайкою. Підійшла [PERSON] і почала також ображати його дружину лайкою, висловлювалась в її адресу образливо. Коли всі розійшлись його дружина нервувала, пила корвалол. Після цих погроз він почав охороняти дружину. 29.09.2014 року зустрів дружину біля магазину № 50. [PERSON] йшов за ними, зайшов у магазин. Почав ходити за ними по магазину, казав, що все рівно зловить його дружину і вона буде робити те, що він захоче. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки. 31.07.2014 року вона увечері була на кухні. Почула нецензурну лайку [PERSON] та погрози і образи на адресу чоловіка [PERSON] Позивачка зробила зауваження. Вона почула нецензурну лайку та визирнула у вікно. Були [PERSON], її чоловік та [PERSON], столи у дворі біля забору. [PERSON] кричав, ображав позивачку нецензурною лайкою, погрожував зґвалтувати в неприродний спосіб. Підійшла [PERSON] і почала ображати [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що 31.07.2014 року вона була у дворі біля під'їзду № 1. Вона була з онукою. [PERSON] почав ображати її нецензурною лайкою. [PERSON] зробила у вікно йому зауваження. [PERSON] почав ображати її нецезурною лійкою, погрожував впіймати її, висмикнути волосся. На лавочці біля під'їзду № 1 сиділа [PERSON], на машині під'їхав [PERSON], був чоловік [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що 31.07.2014 року він не був свідком сварки між [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що 31.07.2014 року вона йшла вечором з ринку і у дворі перед будинком № 53 по вул. Ювілейній в м. Артемівську біля першого під'їзду почула крики. Стояв чоловік [PERSON] та [PERSON] [PERSON] голосно кричав, погрожував відірвати голови, зав'язати спідницю на голові, ображав. З вікна квартири визирнула та зробила зауваження [PERSON] [PERSON] висловився на її адресу нецензурно, сказав, що виловить її. Підійшла його дружина [PERSON], сказала, що вона все чує, стала сваритись і ображати [PERSON]. Вислухавши пояснення та доводи сторін, допитаних свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає виходячи з наступного. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 270 ЦК України до особистих немайнових прав відноситься, зокрема, право на повагу до гідності та честі. Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або моральної) шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. У відповідності до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими і фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до роз'яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року N 1 (далі - постанова Пленуму ВСУ № 1), під гідністю розуміється визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, а з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Гідність означає передусім об'єктивну цінність особистості, її соціальну значимість як відповідну, адекватну з людською сутністю, тобто ту якість, за якої людина чинить так, як належність її сутності та призначенню, як повинна чинити саме людина. Ця якість особи пов'язана передусім із оцінкою себе як моральної особистості, яка є значимою для оточення та суспільства, тобто є позитивним оціночно-емоційним ставленням до себе у формі свідомості і почуття власної гідності, який знаходить свій прояв у самооцінці своїх моральних якостей в їх системній єдності. Поняття гідності та честі є взаємопов'язаними, але між ним існує різниця, яка полягає в тому, що честь означає саме зовнішнє визнання, оцінку дій, діяльності особистості з боку інших, тобто честь пов'язана із суспільною оцінкою і визнанням моральних заслуг і достоїнств людини як члена суспільства. Відповідно до ч. 1 п.15 постанови Пленуму ВСУ №1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Зазначена сукупність обставин під час судового розгляду судом не встановлена. В матеріалах цивільної справи маються висновок по матеріалам ЖЕУ № 8558 від 01.10.2014 року, в якому зазначено, що вирішено заяву [PERSON] відносно голови ОСМД «Ювілейна 53» [PERSON] та її чоловіка [PERSON] по факту висловлювання останніми на її адресу образливих висловів 30.07.2014 року списати в облік Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.8). Згідно листа начальника Артемівського МВ (по обслуговуванню м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області № 17327 від 07.10.2014 року за наслідками розгляду заяви [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] від 01.10.2014 року з [PERSON] та [PERSON] проведена бесіда про недопустимість анти суспільної поведінки (а.с.7). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що між позивачкою та відповідачами склалися неприязні стосунки, які призвели до виникнення конфлікту. При цьому, зазначені свідки не підтвердили факту висловлювання відповідачами відомостей стосовно позивачки, які порочать її честь та гідність та їх поширення в розумінні вимог ст. 297 ЦК України, тобто під час судового розгляду справи не добуто доказів того, що відповідач розповсюдив недостовірну інформацію, яка порочить честь та гідність позивачки. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, вимоги позивачки [PERSON] не підлягають задоволенню, так як відшкодування моральної шкоди та її обґрунтованість є похідним від вирішення спору про правомірність вимог позивача про захист честі та гідності, а оскільки в процесі розгляду справи підстави для задоволення позову не виявлені, суд відмовляє у відшкодуванні моральної шкоди, заявленої позивачем.

Outcome: dismissed