Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи Котелевська державна нотаріальна контора, Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У позові вказано, що 13.05.2001 року померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 3,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, розташованої на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області . Дана земельна частка (пай) належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0146815 від 25.02.1997 р., який зареєстрований у книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) , реєстраційний №163 . Даний земельний пай фактично успадкувала її мати, [PERSON] у відповідності до ст. 530 ЦК України ( в ред.1963р.), як спадкоємець другої черги за законом, прийняла дану спадщину, від неї не відмовлялась, але зареєструвати її в установленому законом порядку не встигла, оскільки 20.02.2013 року померла. Крім того, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у вигляді грошових заощаджень , що належали померлій [PERSON], отримавши 26.03.2002 року свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори [PERSON] Після смерті [PERSON] спадкоємцем її майна у вигляді вищезазначеної земельної частки ( паю) являється вона, як рідна дочка померлої [PERSON], яка проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті , поховала її і єдина фактично прийняла дану спадщину у відповідності зі ст. 1268 ЦК України( в ред. 2004р.), від неї не відмовлялась. Крім того, державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво про право власності за законом на грошові заощадження та земельну ділянку площею 2,81 га , розташованої на території Жданівської сільської ради Лубенського району, що належали померлій [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини на земельну частку(пай) розміром 3,23 в умовних кадастрових га без визначення меж в натурі , розташованого на території Жданівської сільської ради Лубенського району їй було відмовлено в зв'язку з тим, що у поданому сертифікаті на вищезазначену земельну частку (пай) є незастережене підчищення і рекомендовано звернутися до суду для встановлення права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На теперішній час інших спадкоємців крім позивача на дану спадщину немає. Позивачка прохає суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,23 умовних кадастрових гектарів, розташованого на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області в порядку спадкування . В судове засідання позивач та його представник не з'явились, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність , наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача - Жданівської сільської ради Лубенського району в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з письмовою заявою, згідно якої не заперечує проти задоволення позову, прохає розглянути справу без його участі. Представники третіх осіб - управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області , Котелевської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, повідомивши суд про можливість розгляду справи без своєї участі,при цьому покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дочкою померлої [PERSON], яка померла 20.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвами про народження, одруження позивачки, свідоцтвом про смерть [PERSON] За життя [PERSON] мала рідну сестру [PERSON],яка померла 13.05.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) Г.І. довідкою з відділу ДРАЦС у Лубенському районі про народження [PERSON], свідоцтвами про одруження [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні , що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай) , розташованої на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області . Дана земельна частка (пай) належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0146815 від 25.02.1997 р., який зареєстрований у книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) , реєстраційний №163 , що підтверджується його копією. Даний земельний пай фактично успадкувала мати позивачки , [PERSON] у відповідності до ст. 530 ЦК України ( в ред.1963р.), як спадкоємець другої черги за законом, яка прийняла дану спадщину, від неї не відмовлялась, але зареєструвати її в установленому законом порядку не встигла, оскільки 20.02.2013 року померла. Крім того, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у вигляді грошових заощаджень , що належали померлій [PERSON], отримавши 26.03.2002 року свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори [PERSON] , що підтверджується його копією. Після смерті [PERSON] спадкоємцем її майна у вигляді вищезазначеної земельної частки ( паю) являється позивачка [PERSON]І, як рідна дочка померлої [PERSON], яка проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті , поховала її і єдина фактично прийняла дану спадщину у відповідності зі ст. 1268 ЦК України( в ред. 2004р.), від неї не відмовлялась. Крім того, державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво про право власності за законом на грошові заощадження та земельну ділянку площею 2,81 га , розташованої на території Жданівської сільської ради Лубенського району, що належали померлій [PERSON], що підтверджується листом Котелевської державної нотаріальної контори від 04.05.2016 року вих.№ 426/02-14. При зверненні до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини на земельну частку(пай) розміром 3,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі , розташованого на території Жданівської сільської ради Лубенського району позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що у поданому сертифікаті на вищезазначену земельну частку (пай) є незастережене підчищення і рекомендовано звернутися до суду для встановлення права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На теперішній час інших спадкоємців крім позивача на дану спадщину немає. Спадкоємиця [PERSON] фактично прийняла спадщину і від неї не відмовлялась. Судом встановлено, що єдиними спадкоємцем на спадщину за законом , що відкрилась після смерті [PERSON] являється позивачка [PERSON] що підтверджується свідоцтвами про народження, одруження позивачки, свідоцтвом про смерть [PERSON], листом нотаріуса. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що земельна частка (пай)розміром 3,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі , розташована на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області належала, як власнику, [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0146815 від 25.02.1997 р., який зареєстрований у книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) , реєстраційний №163 , але вона Державного акту на землю не виготовляла, оскільки померла. Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз на запит позивачки [PERSON] повідомлено, що з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки документальної фіксації українською, російською або іншою мовою субнормативних форм власних назв, що виникли під іншомовним впливом внаслідок міжмовного перетворення. Записи тієї ж власної назви, зроблені відповідно до норм літературної мови, мають відмінну графічну форму, що призводить до виникнення розбіжностей у різних документах однієї особи або в документах членів однієї родини. Значна частотність документальних фіксацій просторічних, говіркових чи інших субнормативних форм, що спричинює зазначені розбіжності, викликана впливом російської мови в ситуації контактного білінгвізму та деякими ареально-говірковими особливостями прізвищ та імен. Розходження в записах прізвища в документах, наданих для експертизи, пояснюється документальною фіксацією його української субнормативної форми [PERSON], яка виникла під впливом російської мови. Відповідно до чинних правил нормативним є запис [PERSON] (див. Український правопис, 2007, § 101). Сучасна ідентифікація таких записів базується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями в межах онімної парадигми. З урахуванням зазначеного записи прізвища КІРІЧКО (посвідка про народження, запис [PERSON]; довідка РАЦС, записи [PERSON], [PERSON]; свідоцтво про одруження, запис [PERSON]; сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON]) та КИРИЧКО (свідоцтво про смерть, запис [PERSON]) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Отже, суд вважає за необхідне визнати , що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0146815 від 25.02.1997 р., який зареєстрований у книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) площею 3,23 умовних кадастрових гектарів , який розташований на землях Жданівської сільської ради Лубенського району , реєстраційний №163 дійсно належав [PERSON], яка померла 13.05.2001 року. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У відповідності зі ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, отже суд вважає вимоги [PERSON] правомірними, відповідаючими закону які підлягають задоволенню. Враховуючи інтереси позивачки, вищенаведені обставини, відсутність спору, що іншого шляху для захисту права позивачки немає суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги . Судові витрати позивачка взяла на себе, прохає їх не стягувати .

Outcome: approved