Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 19.02.2010 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, з березня 2012 р. шлюбні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, з нею разом - дитина. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ухиляється від виконання батьківського обов'язку, хоча є працездатним, працює, інших утриманців не має. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилися, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позивачка підтримує позовні вимоги з наведених підстав, просить ухвалити відповідне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, причини неявки не повідомив, заперечень не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивачка не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 зазначеної статті передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд установив, що сторони мають в шлюбі спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Відповідач проживає окремо від родини, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ухиляється від виконання батьківського обов'язку, хоча працює бухгалтером у ТОВ «Техспецбуд», інших утриманців не має, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд ураховує матеріальне становище малолітньої доньки сторін, яка утримується позивачкою, та відповідача, який працює, інших утриманців не має, та вважає доцільним присудити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. У порядку ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved