Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до ТОВ «ФК «Народна позика» про визнання недійсним п. 11.1. кредитного договору про визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування по кредитному договору процентів, пені і штрафних санкцій та їх зменшення, про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором. В подальшому позивачі збільшили свої позовні вимоги і просили визнати недійсним договір доручення від 14.08.2015р. укладений між [PERSON] та [PERSON], оскільки цей договір укладений на вкрай невигідних для позивача умовах і порушує права споживача Довготько. Крім того, просили визнати виконавчий напис від 03.06.2015р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] таким, що не підлягає виконанню. Посилались на те, що оспорюваний виконавчий напис здійснений в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, а відповідачі [PERSON] та приватний нотаріус КМНО Мінюкова-Кручина Т.П. заперечень проти позову не представили, в судове засідання не зявились. Представник ТОВ «ФК «Народна позика» позовні вимоги не визналаі стверджувала, що позов не обґрунтований. Вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як убачається з договору (а.с.17-19) та пояснень сторін, 08.08.2014р. позивач [PERSON] (далі - Позивач-1) уклала з ТОВ «ФК «Народна позика» (далі - Відповідач-1) кредитний договір за умовами якого Позивач-1 отримала на споживчі цілі 475 000 грн. строком на 1 рік з виплатою 42 % річних. Пунктом 11.1. вказаного договору було визначено, що усі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з цього Договору або у зв'язку з ним, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація допомоги постраждалим інвесторам» (далі - Третейський суд) у відповідності з його регламентом. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди в порядку передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Оскільки п. 11.1. вищевказаного кредитного договору суперечить Закону України «Про захист прав споживачів», то цей пункт на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України слід визнати недійсним. Як убачається з договору (а.с.24-25), акту та пояснень сторін, 15.08.2014р. Позивач-1 уклала з [PERSON] договір доручення за умовами якого довіритель [PERSON] доручила, а повірений [PERSON] зобовязався вчинити від імені довірителя продаж належної Позивачу-1 квартири [ADDRESS] у разі несплати, несвоєчасної сплати або сплати не в повному обсязі грошових зобов'язань за основним кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення повірений діє в інтересах довірителя, а згідно ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочини від імені особи яку він представляє в інтересах іншої особи, представником якої він є одночасно. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] на день підписання оспорюваного договору займав посаду замісника директора ТОВ «ФК «Народна позика» і діяв виключно в інтересах Відповідача-1, що не заперечувалось представником Відповідача-1. Таким чином, договір доручення суперечить ст. 238 і ст. 1000 ЦК України, а тому на підставі ст. 203та ст. 215 ЦК України повинен бути визнаний недійсним. Згідно договору (а.с.100-102), вимог (а.с.107-114) та пояснень сторін, позивачі з 2015 року перестали виконувати кредитні зобов'язання внаслідок чого відповідач звернувся до позивачів з письмовою вимогою про дострокове погашення кредиту, а 03.06.2015 р. Відповідач-1 прийняв рішення про задоволення його вимог шляхом прийняття у власність позивача спірної квартири № 41, яка була передана Позивачем-1 в іпотеку (а.с.140). На підставі цього рішення, в цей же день 03.06.2015р., Відповідачем-3 був вчинений виконавчий напис, відповідно якого спірна квартира перейшла у власність Відповідача-1, що підтверджується витягом з реєстру (а.с.142). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушенного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком серед яких зазначені засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю. Враховуючи те, що відповідачем не надано належних доказів тому, що приватному нотаріусу надавались всі зазначені в Порядку документи для здійснення виконавчого напису, то цей виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість позивачів є спірною. При цьому, суд вважає необґрунтованими вимоги позивачів про визнання незаконним та скасування рішення № 398 від 03.06.2015р., оскільки це рішення не є правочином, а лише письмовим зверненням до приватного нотаріуса про необхідність вчинення виконавчого напису. Що стосується позову в частині анулювання пені та штрафних санкцій, то ці вимоги суд вважає обґрунтованими, так як заборгованість яка нарахована Відповідачем-1 в період з 08.02.2015р. визнається судом спірною, але зустрічні вимоги Відповідач-1 про стягнення з позивачів збитків та неустойки не заявляв, а тому законних підстав для зменшення їх розміру, згідно ст. 616 ЦК України, суд не вбачає. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути на користь [PERSON] з ТОВ «ФК «Народна позика» 641 грн. 01 коп., а з [PERSON] 551 грн. 20 коп. судових витрат. Крім того, на користь держави підлягає стягненню з ТОВ «ФК «Народна позика» 487 грн. 20 коп., а з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручиної Т.П.- 551грн. 20 коп. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial