Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]., було прийнято участь у приватизації квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1996 року, виданого Прилуцьким міськвиконкомом, квартира [ADDRESS], належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], але у свідоцтві не зазначено розмір часток співвласників. Один із співвласників, а саме [PERSON] в зв'язку з перебуванням на військовій службі, переїхав на постійне місце проживання до м.Дніпропетровська. Після переїзду він перестав підтримувати зв'язки з сім'єю, не зважаючи на те, що є співвласником зазначеної квартири. На даний час один із співвласників зазначеної квартири [PERSON] вирішила відчужити належну їй частку у квартири, але при зверненні до нотаріуса, стала перед необхідністю визначення розміру такої. З метою врегулювання питання визначення розміру часток [PERSON] на адресу [PERSON] було направлено листа та роз'яснена необхідність та порядок вирішення виниклого питання в позасудовому порядку з проханням сприяти його вирішенню, проте жодних дій [PERSON] не вчиняє та уникає взагалі спілкування. Тому, просить виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному із спільної сумісної власності квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився також з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженого судом свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1996 року виданого Прилуцьким міськвиконкомом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міськвиконкому, Чернігівської області вбачається, що позивачка змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» ( а.с.9). Згідно довідки виданої КП «Прилуцьке МБТІ» від 18.03.2015 року №469, вбачається, що за адресою [ADDRESS] значиться зареєстрованим право власності на нерухоме майно за: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (після одруження [PERSON])О.О.( а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1, 2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи те, що зазначена квартира перебуває у спільній сумісній власності, тому в силу ч. 2 ст. 370 ЦК України, частки позивачів та відповідача у даній квартирі є рівними. На підставі викладеного та ч. 1 ст.355, ч.1 ст.368, ч.1,2 ст.370 ЦК України,

Outcome: approved