Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивують тим, що 28 листопада 1997 року органом приватизації у Березинській селищній раді Тарутинського району Одеської області згідно з розпорядженням № 1 від 28 листопада 1997 року було видано свідоцтво про право власності на житло на спільний сумісний одноквартирний житловий будинок, який розташований в смт Березине по вулиці Жуковського, б/н, Тарутинського району Одеської області, власниками якого зазначені: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 02 грудня 2010 року [PERSON] померла. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 12 травня 2015 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, а саме на 1/5 частку у спільній сумісній власності одноквартирного житлового будинку, в ідеальній долі, загальною вартістю 6931 грн. 40 коп., який розташований в смт Березине, вул. Жуковського, будинок № 4-а Тарутинського району Одеської області. Позивач [PERSON] не в змозі на даний час зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України своє право власності на 1/5 частку у спільній сумісній власності одноквартирного житлового будинку, в ідеальній долі, який розташований в смт Березине, вулиця Жуковського, 4-а, Тарутинського району Одеської області на підставі рішення Тарутинського районного суду від 12 травня 2015 року без визнання права власності за іншими співвласниками зазначеного житлового будинку, тому позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом. Позивачі в судове засідання не зявилися, на розгляд суду від них надійшли заяви про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про згоду з позовними вимогами позивачів та з проханням розглянути справу у його відсутності. Ці обставини відповідають вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Так з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON] та [PERSON] є власниками спільного сумісного одноквартирного будинку, який розташований в смт Березине по вулиці Жуковського, б/н Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 листопада 1997 року, виданого згідно з розпорядженням № 1 від 28 листопада 1997 року органу приватизації у Березинській селищній раді Тарутинського району Одеської області (а.с. 19-21). 02 грудня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 240447 (а.с. 12). 25 липня 2011 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на прізвище чоловіка «Лозовська» (а.с. 13). Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 12 травня 2015 року за позивачем [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері [PERSON], померлої 02 грудня 2010 року, а саме: на 1/5 частку у спільній сумісній власності одноквартирного житлового будинку, в ідеальній долі, загальною вартістю 6931 гривня 40 копійок, який розташований в смт Березине, вулиця Жуковського, будинок № 4-а, Тарутинського району Одеської області (а.с. 23). З довідки Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області видно, що на підставі рішення сесії селищної ради № 81 від 28 листопада 1997 року присвоєна нумерація будинку по вулиці Жуковського у селищі Березине Тарутинського району - № 4-а (а.с. 15). На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів судом можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним тощо. Відповідно ч. 3 ст. 63 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частина 1 ст. 368 ЦК України передбачає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов до суду про визнання права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При зазначених обставинах, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved