Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2020 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що [INFO] померла їхня мати, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 2,385 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області; земельна ділянка площею 2,7296 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивач просять суд визнати за ними право власності на зазначені спадкові земельні ділянки та житловий будинок, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче судове засідання на розгляд справи позивачі не з`явились та в позовних вимогах просили суд розгляд справи проводити без їхньої участі. В підготовче судове засідання на розгляд справи представник відповідача Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просила суд розгляд справи проводити без її участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,385 га, кадастровий номер 3221681200:04:008:0038, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 213436 (а.с.26); земельна ділянка площею 2,7296 га, кадастровий номер 3221681200:04:007:0010, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 076749 (а.с.25); житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-24). Позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є синами померлої [PERSON] , що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцями першої черги. Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру з якої вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змогли у зв`язку з тим, що державні акти на спадкові земельні ділянки та правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно (а.с.32). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved