Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до ЗМР, ЖБК «Войковець № 292» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що чоловік [PERSON] та батько [PERSON] [PERSON] з 1985 року був членом кооперативу «Войковець № 292» і йому належав пай на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Пай за квартиру сплачений повністю в 1992 році, що підтверджується довідкою ЖБК «Войковець № 292». 29.09.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної квартири. Позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті чоловіка та батька. Інших спадкоємців не має. У встановлений законом строк позивачі звернулися до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право власності на квартиру [ADDRESS], але отримали відмову у звязку з відсутністю технічного паспорту на квартиру. Позивачами зазначено, що вони зареєстровані та постійно мешкають у вищевказаній квартирі, тому прийняли спадщину фактично. На підставі викладеного просять суд визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті чоловіка та батька [PERSON], померлого 29.09.2016 року. Позивачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Запорізька міська рада, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник відповідача ЖБК «Войковець № 292» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки останнього суду не відомі. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, взявши до уваги заяви, надані сторонами, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів № 229 від 26.07.1984 року [PERSON] було видано ордер № 723 від 01.10.1985 року на права зайняття двокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно зі ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Пунктом 3 абз. 3 Постанови Верховної Ради України від 26.03.1991 року «Про введення в дію Закону України «Про власність» передбачено, що положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року. Як вбачається із довідки ЖБК «Войковець № 292» від 01.12.2016 року за № 41 [PERSON] був членом даного кооперативу з 1985 року по день смерті 29.09.2016 року (а.с. 13). Відповідно до довідки ЖБК «Войковець № 292» від 01.12.2016 року за № 42 грошовий пай за вказану вище квартиру був повністю сплачений 19.05.1992 року у сумі 8\~982 руб. (а.с. 14). 29.09.2016 року [PERSON] помер, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 29.09.2016 року складено відповідний актовий запис № 6671 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 368335 (а.с. 4). Померлий [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-ЖС № 290966, та батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ЖС № 485354 (а.с. 3, 11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з квартири № 43, розташованої у будинку № 6-а по вул. Автозаводській в м. Запоріжжі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачі на день смерті [PERSON], були зареєстровані та проживали за однією адресою разом із померлим, що підтверджується довідкою ЖБК «Войковець № 292» від 01.12.2016 року (а.с. 13). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Враховуючи те, що [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого 29.09.2016 року, та прийняли спадщину у встановлений законом порядок та строк, але із-за відсутності технічного паспорту на вищевказану квартиру не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно за законом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved