Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Підволочиського районного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком з надвірними будівлями №15 по вул. П. Мстислава в сел. Підволочиськ Тернопільської області, мотивуючи свою вимогу тим, що кожен з них є власником ? частини будинковолодіння, розташованого за вказаною адресою. В належному їм житловому будинку, крім позивача [PERSON], який зареєстрований та постійно проживає в даному будинку, також зареєстровані відповідачі по справі: його донька - [PERSON] та її син [PERSON], які більше восьми років в будинку не проживають, ніякої участі в його утриманні не приймають, будинковолодінням взагалі не цікавляться: не сплачують комунальні платежі, що нараховуються згідно кількості зареєстрованих осіб, не здійснюють поточні ремонтні роботи; не отримують кореспонденцію за даною адресою; забрали всі особисті речі з будинку.Будь-яких домовленостей між позивачами та відповідачами щодо збереження за ними права проживання в будинку не було. Оскільки звязку із відповідачами, які проживають в АРК Крим, немає, вирішити питання про зняття їх з реєстрації або отримати від них довідки про заробітну плату для оформлення необхідних пільг для утримання будинку немає можливості, що перешкоджає належним чином користуватись та розпоряджатись своєю особистою власністю, - виникла необхідність звернення до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. З огляду на вказане просять визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями № 15 в сел. Підволочиськ по вул. П.Мстислава, Тернопільської області. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених у ньому і просили його задовольнити. При цьому [PERSON] повідомив, що він з братом [PERSON] являються власниками житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в смт. Підволочиськ по вул. П. Мстислава 15, так як в рівних частках успадкували його після смерті батька [PERSON], померлого 25 червня 1998 року. В даний час він зареєстрований і постійно проживає в даному будинку. Крім нього, в будинку також зареєстровані, але більше восьми років не проживають його донька [PERSON]В та її син - [PERSON], які з 2007 року проживають в Криму в м. Севастополі, і, як йому стало відомо не мають наміру повертатися проживати в смт. Підволочиськ, а так як в позасудовому порядку вони не можуть вирішити питання про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, змушені звернутися з даним позовом до суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, але подали заяву в якій просять справу вирішувати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити, оскільки з 2007 року вони постійно проживають в [INFO] Фадєєва25 « В» кв.18. Суд, вислухавши пояснення позивачів, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив такі факти. Із свідоцтва про право на спадщину за законом серія АВI №449855, виданого 04 лютого 2000 року державним нотаріусом Підволочиської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за №174 вбачається, що позивачі [PERSON]І та [PERSON] являються власниками житлового будинку з надвірними будівлями № 15 розташованого в смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області по вул. П. Мстислава, по ? частині кожний. Будинковолодіння зареєстроване в Підволочиському районному Бюро технічної інвентаризації і внесено в реєстрову книгу №03 за реєстровим №736 17 жовтня 2001 року. Як вбачається з положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, п. 1 ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, а також ст. 41 Конституції України та ст.ст. 321, 328, 330, 334 ЦК України, - кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Добросовісний набувач набуває право власності на майно, навіть в тих випадках, коли воно відчужене особою, яка не мала на це право. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Право приватної власності є непорушним. Положення п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року зазначають, що при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. Положення ч. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до довідки виконавчого комітету Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області №3806 від 10 листопада 2015 року у гр. [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO], слідуючий склад сім'ї: [PERSON], [INFO] - донька; [PERSON], [INFO] внук. Згідно записів в будинковій книзі, на даний час в будинку, крім позивача [PERSON] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Волочиським РВ УМВСУ в Хмельницькій області 08 листопада 2005 року (дата реєстрації 12 листопада 2005 року); [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження І-ИД №030343, видене Підволочиським ЗАГС 04 липня 2006 року (дата реєстрації 29 липня 2006 року). З актів обстеження житлово-побутових умов проживання №№б/н від 07 листопада 2014 року, 12 лютого 2015 року, 07 травня 2015 року,14 серпня 2015 року, 10 листопада 2015 року вбачається, що гр. [PERSON] та [PERSON] в господарстві [PERSON], зареєстровані, однак не проживають, проживають в [INFO] у м. Севастополь по вул.. А.Фадєєва, 25 «В»/18. Факт відсутності відповідачів [PERSON] а [PERSON] за місцем реєстрації, пп вул.. П. Мстислава, 15, в сел. Підволочиськ, Тернопільської області, підтверджується також наданими у судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON] - сусідів, які підтвердили, що більше восьми років відповідачі в будинку позивачів не проживають. В ч. 2 ст. 405 ЦК України зазначено - член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В даному випадку суд вважає, що відповідачі не проживають за вищезазначеною адресою більше одного року, а тому їх слід визнати втратившими право на користування житловим приміщенням з цих підстав. На підставі наведеного,

Outcome: approved