Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-2), згодом уточнивши свої вимоги(а.с.20-21), просять постановити рішення яким: зняти арешт з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначають, що [INFO] помер [PERSON] . Вони, позивачі є спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину в передбаченому законом порядку. Проте при зверненні до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачам було відмовлено, у зв`язку з тим, що на підставі постанови Болградської ДВС Одеської області АН №301872 від 22.03.2006 року накладено арешти на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , померлий [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав: - номер запису про обтяження:33410618, реєстраційний номер обтяження (відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року): 3003297 від 23.03.2006 року; - номер запису про обтяження: 33410720, реєстраційний номер обтяження (відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року): 3003190 від 23.03.2006 року; та на підставі постанови Болградського управління юстиції АН №301949 від 16.01.2006 року накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , номер запису про обтяження 2798650 . Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивачі про дату та місце проведення судового засідання повідомлені згідно вимог чинного законодавства (а.с.147). У судове засідання не прибули, подали кожен окремо заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.173, 174). Відповідач про дату та місце проведення судового засідання повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.148) у судове засідання не прибув. Також подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.40-41). Представник третьої особи без самостійних вимог Болградської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.148). Подала до суду лист згідно якого вважає, що Болградська районна державна адміністрація Одеської області є неналежною стороною у справі (а.с.33). Судовий розгляд просила здійснити у відсутність представника (а.с.33). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 11.02.2000 року укладеного між [PERSON] , [PERSON] діючою від імені [PERSON] , [PERSON] діючою від імені [PERSON] (продавцями) та [PERSON] (покупцем) продавці продали, а покупець придбав ѕ частини жилого саманного будинку площею 38.5 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] , на земельної ділянці, площею 910 кв.м., який посвідчений державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області Кухарєвою В.Б., зареєстрований в реєстрі за №783 (а.с.9). [INFO] - помер [PERSON] , запис акту про смерть № 1 від 16.01.2006 року, складений Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі якого видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] (а.с.108). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить також і ѕ частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , посвідченим державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори Одеської області Кухарєвою В.Б. від 11.02.2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 785 є [PERSON] (а.с.122), який 06.04.2006 року подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом (а.с.107), однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом йому видано не було. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 239/2006, наданої Київською державною нотаріальною конторою у м. Одеса (а.с.104-139), щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.105-138). [INFO] - помер [PERSON] , запис акту про смерть № 55 від 12.04.2013 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, на підставі якого видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої також виходить ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] , які спадкодавець успадкував, але належним чином не закінчив оформлення своїх спадкових прав, тобто не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. За час свого життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б вона не було і з чого б воно не складалось, і в загалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений Ажинтаревим В.В., нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №264 (а.с.65). З матеріалів спадкової справи №448Б/2019 (попередній номер 162/2013), наданої Київською державною нотаріальною конторою у м. Одеса, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається (а.с.42-104), що позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом звернулися з заявами від 05.06.2013 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.46-51) Втім, свідоцтво про право на спадщину за заповітом їм не було видано (а.с.138). Крім того, з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] звернулися: - донька [PERSON] (а.с.52-53), син [PERSON] (а.с.54-56), [PERSON] , яка мешкала спільно з померлим більше десяти років (а.с.57-58). Листами від 04.11.2013 року нотаріус повідомив кожного спадкоємця за законом про необхідність подати нотаріусу документи на підтвердження їх права на обов`язкову частку в спадщині, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] з огляду на наявність заповіту на інших осіб (а.с.79-80). Однак нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану частку житлового будинку в зв`язку з тим, що: на підставі постанови Болградської ДВС Одеської області №АН 301872 від 22.03.2006 року накладено арешти на житловий будинок під [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якої був [PERSON] , померлий [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, номер запису про обтяження:33410618, реєстраційний номер обтяження (відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року): 3003297 від 23.03.2006 року; номер запису про обтяження: 33410720, реєстраційний номер обтяження (відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року): 3003190 від 23.03.2006 року та на підставі постанови Болградського управління юстиції АН №301949 від 16.01.2006 року накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , номер запису про обтяження 2798650 (а.с.14, 135-137, 138). За повідомленням Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) за №34-53/22533 від 14.01.2020 року, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Болградському районному відділі державної виконавчої служби відсутні виконавчі провадження про стягнення грошових коштів зі [PERSON] на користь стягувачів. Також додатково повідомлено, що виконавчі провадження по яким накладено обтяження номер запису 33410618 від 23.03.2006 року, номер запису 33410740 від 23.03.2006 року, номер 2798650 від 18.01.2006 року, були знищені за строком давності (а.с.11). На запит суду Одеський державний нотаріальний архів Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) від 26.062002 року за №2008/01-20 спрямував на адресу суду архівну справу, на підставі якої Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було накладено заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] (а.с.150-162). З дослідженої архівної справи слідує, що підставою для накладення арешту на майно [PERSON] та [PERSON] , яке знаходилося за адресою: [ADDRESS] була ухвала Болградського районного суду Одеської області від 11.01.2006 року (реєстраційний номер обтяження 2798650 - [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 2798667 - [PERSON] ). 22.03.2006 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника за адресою: [ADDRESS] на підставі ухвали Болградського районного суду від 02.03.2006 року на спільне майно [PERSON] і [PERSON] (а.с.157), (реєстраційний номер обтяження 3003190 , 3003297 - [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 3003256 - [PERSON] ). Так, в провадженні Болградського районного суду Одеської області з 2005 року перебувала цивільна справа №2-1749/2005 ( 2-2/11) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Саме в рамках цього спору приймалися ухвали від 07.11.2005 року (а.с.163), 11.01.2006 року (а.с.164), 02.03.2006 року (а.с.165) про арешт майна сторін по справі. 10 березня 2011 року Болградським районним судом Одеської області було постановлено рішення (справа 2-2/11), яким кожний позов сторін задоволено частково. Здійснено розподіл спільного сумісного майна подружжя (а.с.166-169). 05.05.2011 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Болградського районного суду Одеської області від 10.03.2011 року в частині відмови у задоволенні позову [PERSON] про визнання за нею права власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] -залишено без змін (а.с.170-172). Таким чином, судовим розглядом встановлено, що розгляд цивільної справи в рамках якої були постановлені ухвали про арешт майна [PERSON] та [PERSON] - завершено. Рішення по справі набрало законної сили, а тому відпала необхідність у вжитих заходах забезпечення позову. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Дані норми права свідчать про те, що має місце порушення прав позивачів на належне оформлення їх спадкових прав. Згідно положень ст.151 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст.154 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу (ч.3). Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову (ч.5). Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову (ч.6). Відповідно до частин 1 та 2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент закінчення судового розгляду 05.05.2011 року) у разі закінчення виконавчого провадження …, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Однак постанова про закінчення виконавчого провадження не приймалася, так як сторони з відповідною заявою до відділу державної виконавчої служби - не зверталися. Згідно статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підстави для продовження обтяження на майно відсутні, а тому права позивачів [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - підлягають судовому захисту. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319 ЦК України,

Outcome: approved