Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року. Від даного шлюбу в них одна неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка звернулась до суду та просить задовольнити її позовні вимоги. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала на розгляд суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений, про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки. Ніяких заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] 15 листопада 2003 року уклали шлюб, який був зареєстрований Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області 15.11.2003 року за актовим записом № 10 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області 12.10.2006 року, про що зроблено актовий запис № 12 (а.с. 7). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Крім того, ухвалою суду від 02.12.2013 року сторонам був наданий строк для примирення терміном шість місяців, однак вони не примирилися. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На адресу суду надійшла заява позивачки, з якої вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного ст.ст.109, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved