Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/4 частини та 3/8 часток відповідно, домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину від 12.08.2011 року та 18.12.2018 року. Відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2019 року належить 3/8 часток даного домоволодіння. Проте, у спірному будинку [PERSON] не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює, участі в утриманні та ремонті домоволодіння не приймає. З 1992 року [PERSON] зареєстрований та проживає, зі своєю сім`єю, за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить відповідачу та його дружині на праві спільної сумісної власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На їхнє прохання продати їм свою частку у будинку за ринковою ціною відповідач не погоджується. Відповідно до частини 1 статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння й користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Така правова позиція міститься і у постанові Великої Палати Верховного суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс 18). Таким чином, оскільки спільне володіння та користування ними та відповідачем спірним домоволодінням неможливе з огляду на погані відносини, що склались між ними, а припинення права власності [PERSON] на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам, тому, що він забезпечений житлом, яке належить йому на праві власності, вважають, що право відповідача на частку у спірному домоволодінні може бути припинено на підставі, статті 365 ЦК України. Просять суд припинити право власності [PERSON] на 3/8 частину домоволодіння [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 3/16 часток домоволодіння [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 3/16 часток домоволодіння [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну йому 3/8 часток вказаного домоволодіння у розмірі 124128,38 грн. Стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір. Ухвалою судді від 12.03.2020 року у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою було відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання. 30.11.2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності. 29.03.2021 року позивач [PERSON] надав заяву в якій просить суд прийняти його відмову від його позову до [PERSON] , [PERSON] про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, та закрити провадження у справі, наслідки закриття провадження по справі йому відомі, у зв`язку з мирним врегулюванням спору. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнає в повному обсязі та просить його задовольнити. Ухвалою суду від 29.03.2021 року провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову. До початку підготовчого засідання 29.03.2021 року від представника позивачів за зустрічним позовом [PERSON] надійшла заява, в якій вимоги за зустрічним позовом підтримала частково, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну йому 3/8 часток вказаного домоволодіння у розмірі 124128,38 грн. не підтримує. Судовий збір просила залишити за позивачами за зустрічним позовом. Решту позовних вимог просила задовольнити у повному обсязі та справу розглянути без її участі. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2019 року, виданого державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., [PERSON] є власником 3/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2018 року, виданого державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., [PERSON] є власником 3/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2011 року, виданого державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., [PERSON] є власником 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 25.02.2020 року, загальною площею 64,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартість об`єкта оцінки 331009,00 грн., вартість 3/8 частки вартості об`єкту оцінки складає 124128,38 грн. Частиною 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частинами 4, 5 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановленому законом та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідно до ч. 1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника га членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Із змісту ст. 321 ЦК України випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею, допускається у передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України випадках, в разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що [PERSON] у своїй заяві від 29.03.2021 року зазначив, що з позивачами за зустрічним позовом вирішив майнові питання з приводу своєї частки мирним шляхом. Згідно копії розписки [PERSON] від 29.03.2021 року, вбачається, що він отримав від [PERSON] та [PERSON] , 124 128,00 грн. за належні йому на підставі свідоцтва про право на спадщину 3/8 частини домоволодіння [ADDRESS] , матеріальних та моральних претензій не має. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою при розгляді справи № 6 - 68цс14, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що припинення права власності на 3/8 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , не завдасть істотної шкоди відповідачу, оскільки сам [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, а також визнання права власності на вказану частку за позивачами в рівних частинах по 3/16 часток за кожним, також не порушуватиме права та інтереси відповідача, який отримав від позивачів вартість цієї частки домоволодіння, а тому оцінюючи надані позивачами докази та встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved