Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, який в подальшому уточнили та в остаточній редакції просили визнати за ними право власності по ? частині на земельну ділянку площею 0,1819 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що їх мати - [PERSON] померла [INFO]. За життя останньою був складений заповіт 06 травня 2008 року, за яким вона все своє майно заповідала позивачам у рівних частках кожному. Після смерті матері, відкрилася спадщина, яка складалася в тому числі з спірної земельної ділянки, яка належала останній на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1402, виданого Державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Таким чином [PERSON] прийняла належним чином спадщину після смерті свого чоловіка, однак до дня своєї смерті правовстановлюючі документи на приватизовану спірну земельну ділянку не отримала та померла, у зв'язку з чим на теперішній час виникають труднощі з прийняттям у спадщину зазначеної земельної ділянки. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, якими просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянувши справу у їх відсутність. Представник Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом сільського голови Пуляєва О.В. про розгляд справи за відсутності представника Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області, в якій він просить ухвалити рішення на розсуд суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №024841, виданого 14 березня 2000 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1819, надана для обслуговування житлового будинку, розташована на території [ADDRESS]. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 липня 2003 року, виданого на ім'я [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М 24 липня 2004 року за реєстраційний номером 1-1406 на приватизованій земельній ділянці розміром 0,1819 га розташований житловий будинок літ. А-1 житловою площею 25,10 кв.м. та надвірні будівлі: Б-сарай, В-літня кухня, Г-вбиральня, Е-льох, №1,2 -огорожа, К-колонка, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 02.02.2000 року виконкомом Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області, зареєстрованого Харківським міжміським БТІ 03.02.2000 року за реєстровим №176. Із зазначеного свідоцтва про право на спадщину також вбачається, що [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилася спадщина яка складається в тому числі із зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами та спірної земельної ділянки, спадкоємицею його майна, є дружина - [PERSON] Отримавши зазначене свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] зареєструвала житловий будинок в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 29 липня 2007 року і, як вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №1109202 від 29.07.2003 року, земельна ділянка зареєстрована не була, оскільки БТІ реєстрацію земель в сільських населених пунктах не проводило. Згідно ст. 125 ЗК України, в редакції від 06.08.2003 року, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до положень ст. 126 ЗК України, в редакції від 06.08.2003 року, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.г ст. 81 ЗК України, в редакції від 06.08.2003 року, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. При таких обставинах, суд вважає [PERSON] такою, що набула право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 червня 2013 року, актовий запис №17. Заповітом від 06 травня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстровим №796, [PERSON] заповіла все своє майно, де б таке не було та з чого б не складалося і взагалі все те, на що вона за законом мала право на день смерті, сину - [PERSON] та дочці - [PERSON] в рівних частках кожному (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00012988782 від 05.11.2013 року, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 1952 року, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 1957 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального кругу Харківської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29 квітня 2014 року позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку було відмовлено у зв'язку з відсутністю у [PERSON] Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку або проведення її державної реєстрації. При цьому, як вбачається з цієї постанови, позивачами частина спадщини у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом була прийнята, на зазначений будинок нотаріусом були видані [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом відповідно за реєстровими №214 та №217. Згідно ч. 3 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. В ході судового розгляду судом встановлено, що померлою за життя був складений заповіт, згідно якого, як вже зазначалося, вона заповідала позивачам в рівних частках все належне їй майно, і таким чином спірна земельна ділянка входила до складу спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємицями за заповітом після смерті [PERSON], прийняли спадщину у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, не отримали свідоцтво про право на спадщину, оскільки як вбачається з вищевказаної постанови приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального кругу Харківської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій, державний акт про право власності на спірну земельну ділянку площею, [PERSON] за життя не отримала.

Outcome: approved