Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 24.11.2002 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1813. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що з моменту укладення шлюбу вони проживали [INFO], а в подальшому з 2008 року переїхали проживати [INFO]. Однак протягом останнього часу у них почали виникати суперечки, постійні конфлікти та непорозуміння. Спільне життя з відповідачем не склалось і шлюбні відносини вони припинили в грудні 2016 року. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, донька проживає разом з нею. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя та різні бачення сімейного побуту та співіснування. На переконання позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки між ними на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, між ними втрачено почуття любові та поваги. Стверджує, що на даний час шлюб між сторонами носить формальний характер, на примирення позивачка не згідна, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є таким, що суперечитиме її інтересам. На основі викладеного просить розірвати шлюб між сторонами. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб між сторонами. Також вказала, що шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2016 року, а проживають вони окремо з грудня 2016 року, на примирення не згідна. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Вказав, що він втратив почуття любові, довіри до дружини, вони разом не проживають з грудня 2016 року, а шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2016 року. Заперечував щодо надання терміну на примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 22.11.2002 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1813, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №127907 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-МИ №126417 (а.с.8). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини в серпні 2016 року, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та з грудня 2016 року проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні самі сторони. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін на даний час відсутній.

Outcome: approved