Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивачі в межах кримінального провадження звернулися до Полтавського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги обґрунтовували тим, що 15.01.2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на 171 км автодороги Суми-Полтава із сторони смт. Диканька в напрямку м. Полтави, в порушення вимог п.п.19.1. (а) т-31.6 (б) Правил дорожнього руху, у нічний час доби рухався із вимкненим світлом фар свого автомобіля, внаслідок чого при виконанні маневру повороту ліворуч автомобіля ВАЗ 111830 д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] із пасажиром [PERSON] , та при виконанні маневру обгону автомобілем SKODA OCTAVIA, відбулось їхнє зіткнення. Внаслідок ДТП [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь завдану майнову шкоду в розмірі 12560 грн. , моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та судові витрати в розмірі 1500 грн. [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь завдану майнову шкоду в розмірі 43119,34 грн., витрати на проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 2000 грн., вартість лікування у розмірі 5321,95 грн., втрату заробітної плати за період непрацездатності та лікування у розмірі 3149,40 грн., за послуги адвоката 5500 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Ухвалою суду від 26.09.2018 року залучено до участі у справі співвідповідачем Публічне акціонерне товариство « Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». [PERSON] надав змінену позовну заяву, згідно з якою просив стягнути з [PERSON] на його користь завдану майнову шкоду в сумі 44779,52 грн., завдану моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 10000 грн., всього 104770 грн. 52 коп., а також просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь 34647, 99 грн. вартості ремонту автомобіля. [PERSON] надав змінену позовну заяву, згідно з якою просив: поновити пропущений строк на стягнення страхової суми з ПАТ «НАСК «Оранта»; стягнути з [PERSON] на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 25000 грн., моральну шкоду в сумі 30000 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 5000 грн.; стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» матеріальну шкоду - 20000 грн. та моральну шкоду - 20000 грн. Позивачі та їхній представник у судове засідання не з`явились, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник співвідповідача - [PERSON] - у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, не заперечував стосовно стягнення матеріальної шкоди з НАСК «Оранта», а в частині стягнення моральної шкоди визнав в розмірі по 6000 грн. кожному позивачу з врахуванням того, що під час розгляду кримінального провадження ним було відшкодовано по 4000 грн. моральної шкоди [PERSON] та [PERSON] ; просив зобов`язати позивача повернути йому пошкоджені деталі після сплати вартості матеріального збитку. Представник співвідповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» - подав відзиви та пояснення на уточнені позовні заяви, у яких зазначив, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 32 647,99 грн. та 2000 грн. витрат позивача за проведення експертизи не підлягають задоволенню, оскільки позивачем пропущено встановлений законом строк для звернення із заявою про страхове відшкодування із встановленим переліком документів до заяви; позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення витрат на лікування визнають частково в розмірі 10223,43 грн. (5843,09 витрати на лікування + 4380,34 грн. - розмір неотриманих доходів за час тимчасової непрацездатності) та моральну шкоду визнають у розмірі 5% за шкоду заподіяної здоров`ю - 511,17 грн. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення 20000 грн. відшкодування завданої здоров`ю, визнають частково в розмірі 1509,10 грн. ( 131,10 грн. витрати на лікування + 1378 грн. розмір допомоги непрацюючому за час його тимчасової непрацездатності), вимоги про стягнення моральної шкоди визнають у розмірі 5 % за шкоду заподіяної здоров`ю - 75,46 грн. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] , 15 січня 2016 року, приблизно о 16 год. 45 хв., керуючи автомобілем SKODА OCTAVIA д. н. [NUMBER] , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ належить [PERSON] , рухався по автодорозі Суми-Полтава із сторони смт. Диканька в напрямку м. Полтави. У цей час попереду нього у попутному напрямку рухався автомобіль ВАЗ 111830 д. н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] із пасажиром [PERSON] . Рухаючись по 171 - му км автодороги Суми-Полтава водій автомобіля SKODА OCTAVIA д.н. [NUMBER] [PERSON] , в порушення вимог п.п. 19.1 (а) т - 31.6 ( б ) Правил дорожнього руху, у нічний час доби рухався із вимкненим світлом фар свого автомобіля, внаслідок чого при виконанні маневру повороту ліворуч автомобіля ВАЗ 111830 д.н.з. [NUMBER] та при виконанні маневру обгону автомобілем SKODA OCTAVIA д. н. [NUMBER] відбулось їхнє зіткнення. Внаслідок ДТП [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я. Згідно з вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців без позбавленням права керування транспортними засобами; [PERSON] звільнений від відбуття покарання на підставі п.«в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року; цивільний позов потерпілого [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] на його користь 79742 грн. 87 коп. матеріальних збитків, 50 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, та витрати на правову допомогу в розмірі 19000 грн.; цивільний позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на його користь 42260 грн. матеріальних збитків, 60 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. (а.с.8-11). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.06.2018 року вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 14.09.2017 року в частині цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с.12-14). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АЕ / 5108666 [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «НАСК «Оранта», страхові суми (ліміт відповідальності страховика) за цим полісом визначені у розмірах: 50 000 грн. за шкоду, завдану майну потерпілих, 100 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих, за умови франшизи - 510 грн. (а.с.59). 25.01.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою-повідомленням про ДТП (а.с.101). 18.07.2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування пошкоджень автомобіля у розмірі 32644,99 грн. та витрат на проведення експертизи в сумі 2000 грн. (а.с.43). 05.02.2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 100000 грн. (а.с.159). 05.02.2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 200000 грн. (а.с.172). Таким чином, спір між сторонами стосується стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та виплати страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті 33.1.4статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial