Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано 28 вересня 2009 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що відповідно до рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2011 року з відповідача на її користь присуджено аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (яка досягла повноліття [INFO] ) та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 350 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 лютого 2011 року до досягнення ними повноліття. Однак відповідач [PERSON] не сплачував вказані аліменти, в результаті чого в нього виникла заборгованість станом на 01.09.2020 року за період з 28.02.2011 року по 01.09.2020 року в сумі 23093,83 грн. Просила суд, ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6521,35 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від її представника надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи, відзиву на позову заяву у встановлений судом строк не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом в становлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2009 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] - розірвано. Крім того встановлено, що сторони від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (яка досягла повноліття [INFO] ) та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 350 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 лютого 2011 року до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2. ст.182 Сімейного кодексу України, ЗУ від 03.07 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 в частині стягнення аліментів державним виконавцем зроблено перерахунок стягуваних аліментів, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки-розрахунку ВП №227546817 державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Біреу К.І. станом на 01.09.2020 року за період з 28 лютого 2011 року по 01 вересня 2020 року заборгованість по аліментам складає 23093,83 грн. Нормою ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Сума неустойки (пені) вираховується, відповідно до окремої заборгованості кожного місяця, а не шляхом додавання всіх днів заборгованості щомісячно і її розмір прямо зазначений у ч.1 ст. 196 СК України і не може бути збільшений, а тільки може бути зменшений судом у випадках, передбачених ч.2 ст. 196 СК України. Тому суд проводить розрахунок суми неустойки (пені) за кожен день прострочення відповідно до наступної формули: Х*Н*М=Р (де Х - це сума боргу за місяць, Н - це кількість днів прострочення у місяць, М - це 1 відсоток від суми заборгованості, Р - це сума неустойки (пені). Відповідно до вказаного перерахунку сума неустойки (пені) за несплату аліментів складає 6 521,35 грн. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Враховуючи всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст. 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved