Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою визнання права власності на спадковий будинок, посилаючись на те, що 29 травня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок №14 по вул. Унавській в с. мала Снітинка Фастівського району Київської області. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] Також, 22 вересня 2009 року покійним [PERSON] був складений заповіт, яким він заповів все своє майно [PERSON] Прийнявши спадщину, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не мають можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця на будинок, оскільки за життя здійснене ним будівництво будинку не було належним чином зареєстровано в БТІ. А на даний час реєстрацію цього законного і несамочинного будівництва неможливо зробити в звязку із смертю забудовника. В судове засідання позивачі не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій позов визнала, просить розглянути справу в її відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 травня 2015 року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області 02 червня 2015 року зроблено відповідний актовий запис №369 (а.с.18). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок №14 по вул. Унавській в с. Мала СнітинкаФастівського району Київської області. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] являются дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON]. Проте спадкоємство за законом було змінено складеним спадкодавцем 22 вересня 2009 року заповітом, яким він заповів все належне йому майно сину [PERSON] (а.с.19). Згідно з ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємиць за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В судовому засіданні зясовано, що позивачі в установлений шестимісячний термін звернулись до Фастівської міської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, але відповіддю нотаріуса №129/02-17 від 19.02.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві спадкове майно (а.с. 21). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно рішення 8 сесії 21 скликання Малоснітинської сільської ради від 08 лютого 1992 року [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,12 га в с. Мала Снітинка, виділеній йому згідно наказу директора радгоспу «Фастівський»(а.с.13). У відділі районного архітектора 05 квітня 1993 року на підставі рішення Малоснітинської сільської ради від 08.02.1992 року у відповідності із технічною документацією, виданою районним архітектором в березні 1992 року, [PERSON] отримав дозвіл на будівництво будинку(а.с.14). Судом встановлено, що в звязку з закінченням будівництва жилого будинку, в жовтні 1995 року [PERSON] було здійснено технічну інвентаризацію будинку, в матеріалах якої відсутні записи про самовільну забудову, що підтверджується отриманим спадкодавцем 11 жовтня 1995 рокутехнічним паспортом на будинок(а.с.а.с.28-36). Також в жовтні 1995 року було виготовлено робочий проект на газопостачання спадкового будинку, здійснено монтаж газової системи та підключено будинок до газопостачання (а.с.37-38). Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9.06.98 № 121 обовязок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку обєкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року - дня набрання чинності Інструкції. Таким чином, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без держреєстрації, є такими, що набуті в установленому законом порядку. Право власності, згідно ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, оскільки спадковий будинок спадкодавцем було збудовано на земельній ділянці, яка відведена для цієї мети, на підставі належно оформленого дозволу районного архітектора і з додержанням будівельних норм і правил, то він набув право власності на цей будинок в порядку, який існував на час його спорудження і яким не передбачалось обовязкової державної реєстрації цього майна, тому у позивачів є всі правові підстави для визнання за ними права власності на цей спадковий будинок в порядку спадкування після смертіспадкодавця. Крім цього, в рішенні Малоснітинської сільської ради від 08.02.1992 року, в дозволі відділу районного архітектора від 05.04.1993 року та в технічному паспорті на будинок від 1995 року по батькові спадкодавця зазначено як «Юхимович», замість вірного «Єфтенійович», тому судом, також, встановлено факт належності вищевказаних документів спадкодавцю [PERSON]. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає їх достовірними, позовні вимоги доведеними та обгрунтованими.

Outcome: approved