Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [PERSON] по теперішній час зареєстрований і проживає в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON]. Позивачі стверджують, що Смолінська селищна рада 19 січня 2012 року виділила дану квартиру іншій особі та видала ордер на заселення. Позивачі вказали, що цей відповідач порушив право щодо недоторканості житла, вибив вхідні двері квартири та вивіз майно, склавши акт 24 січня 2012 року. Позивачі зазначили, що Смолінська селищна рада незаконно вивезла з квартири їх речі та передала на зберігання в КП «Енерговодоканал». Відповідачі відмовляють у поверненні майна, що належить позивачам і спричинили моральну шкоду, яку позивачі оцінюють по 10000 гривень. В судовому засіданні представники позивачі підтримали цей позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Представник Смолінської селищної ради не визнала пред'явлений позов, посилаючись на те, що наймачем спірної квартири була [PERSON], квартира неприватизована, а тому представник вважає, що квартира належить Смолінській селищній раді. [PERSON] померла [INFO] і не мала діючого договору найму житла. Громадянин [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі, але фактично проживав в [ADDRESS], а в спірній квартирі ніколи не проживав та з померлою [PERSON] в родинних відносинах не перебував, а тому не може бути визнаний членом сім'ї наймача [PERSON]. В спірній квартирі після смерті [PERSON] залишились її речі, які відповідно до акту передані на тимчасове зберігання в КП «Енерговодоканал». Смолінська селищна рада вважає, що між громадянами [PERSON] і померлою [PERSON] не існує ніяких родинних відносин та не доведено фактичне проживання з нею, майно не є власністю громадян [PERSON], а тому відповідач заперечує щодо відшкодування моральної шкоди. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов в частині до відповідача КП «Енерговодоканал» не підлягає задоволенню. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що 26 червня 2012 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області ухвалив рішення по справі № 1112/657/2012, яким задовольнив зустрічний позов [PERSON] до Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області і [PERSON] про визнання незаконними дій та рішень суб'єкта владних повноважень та виселення, визнав незаконними дії виконавчого комітету Смолінської селищної ради щодо виділення громадянці [PERSON] квартири [ADDRESS], визнав протиправним і скасував рішення виконавчого комітету від 19 січня 2012 року № 11 і вселив [PERSON] в спірну квартиру, що підтверджується копією судового рішення. Зазначеним рішенням також установлено, що 24 січня 2012 року комісією Смолінської селищної ради описано майно, яке знаходилось в спірній квартирі і зазначені речі згідно акту передачі від 8 лютого 2012 року передано на зберігання в КП «Енерговодоканал». За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що право [PERSON] порушено не КП «Енерговодоканал», а Смолінською селищною радою, яка вилучила спірне майно і передала його на відповідальне зберігання, тобто утримує зазначене майно. Тому, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову до КП «Енерговодоканал». Позов [PERSON] до Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області не підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] не надала в розпорядження суду жодного доказу про порушення її права цим відповідачем, а саме відсутні докази проживання цього позивача в спірній квартирі та докази належності їй речей, які вилучені 24 січня 2012 року комісією Смолінської селищної ради в спірній квартирі. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тому, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову [PERSON] до Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області. Між тим, позов [PERSON] до Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт постійного проживання позивача [PERSON] в спірній квартирі з 15 березня 2006 року по день ухвалення рішення суду від 26.06.2012 року не підлягає доказуванню, оскільки він є установлений попередніми судовими рішенням. Також не підлягає доказуванню факт неправомірності дій Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області з приводу позбавлення позивача на володіння і користування спірною квартирою та вилучення 24 січня 2012 року речей, які знаходились в квартирі. Спосіб захисту цивільних прав та інтересів, які обрані позивачем [PERSON], відповідає вимогам частини 2 статті 16 ЦК України, а тому є правомірним. Враховуючи наявність права позивача [PERSON] на проживання в спірній квартирі з 15 березня 2006 року, необхідно зобов'язати Смолінську селищну раду Маловисківського району Кіровоградської області повернути [PERSON] майно, яке вилучено 24 січня 2012 року з квартири [ADDRESS] і перебуває на зберіганні в Комунальному підприємстві «Енерговодоканал». Судом достовірно встановлено факт заподіяння позивачеві [PERSON] моральної шкоди незаконними діями Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області в вигляді душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї та неповернення на вимогу позивача вилучених з квартири речей. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає надмірним розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в 10 000 гривень. Так, судом встановлено, що рішення суду по справі № 1112/657/2012 набрало законної сили 19 вересня 2012 року. Позивачами надано в розпорядження суду заяви від 25.09.2013 року, 15.08.2013 року, 30.03.2012 року та 6.03.2012 року, які направлялись в Смолінську селищну раду та КП «Енерговодоканал» про повернення вилучених з квартири речей, що підтверджується копією цих заяв. До суду позивачі звернулись з позовом 4 грудня 2014 року. З урахуванням обставин справи, доказів на підтвердження порушеного права та вимог частини 3 статті 23 ЦК України суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в 1000 гривень. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial