Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, у якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частки за кожним на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: м.Перечин, вул.Гуменська, 2. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 20 жовтня 2016 року помер чоловік [PERSON], батько [PERSON] - [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі є спадкоємцями земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в м.Перечин, вул.Гуменська, 2. Вищевказаний житловий будинок, загальною площею 73,98 кв.м. розташований на вказаній земельній ділянці, належав померлому [PERSON] на підставі договору дарування від 19 червня 1993 року. Відповідно до будівельного паспорта та рішення виконкому Перечинської селищної ради останньому було надано дозвіл на добудову до існуючого будинку господарських приміщень та здійснено його реконструкцію, внаслідок чого збільшилася їх загальна площа, і яка після реконструкції становить 193,1 кв.м. Оскільки, за життя право власності на перебудований будинок та допоміжні приміщення [PERSON] перереєструвати не встиг, а зареєструвати такий за позивачами у встановленому законом порядку немає можливості через відсутність правовстановлюючого документу на його реконструйовану частину, тому позивачі просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, однак подали до суду заяви, у яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять такі задовольнити. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області у судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2016 року помер [PERSON], який являвся чоловіком та батьком позивачів, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФМ №217868 від 20.10.2016 року, виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Також встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Гуменській, №2 в м.Перечин Закарпатської області, який належав померлому на підставі договору дарування від 19 червня 1993 року. Разом з цим встановлено, що при житті [PERSON], йому за рішенням виконкому Перечинської селищної ради від 27 листопада 1993 року було надано дозвіл на добудову до вищевказаного будинку господарських приміщень та узаконено раніше збудований гараж на закріпленій за ним земельній ділянці. Крім цього встановлено, що після реконструкції [PERSON] будинку та допоміжних споруд загальна площа таких склала всього 193,1 кв.м. (проти подарованих йому 73,98 кв.), однак останній за своє життя не зареєстрував право власності на такий реконструйований будинок та допоміжні споруди до нього. Також встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли по 1/2 частці спадщину за спадкодавцем [PERSON], однак у них виникли певні труднощі щодо оформлення спадкових прав відносно реконструйованого будинку та допоміжних споруд із-за відсутності правовстановлюючих документів на такі. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно дост.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачі [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у них існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Тому,

Outcome: approved