Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договорами купівлі-продажу від 18.03.2016 року, за реєстровими номерами № 93, 86, 80 які посвідчено приватним нотаріусом Сімаченко С.Л. [PERSON] продав, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] купили кожна по 1/3 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після придбання вказаного будинку позивачі здійснили ремонтні роботи та використовували його у власних потребах. Однак, згодом позивачам стало відомо про те, що продавець приховав від продавців відомості та обставини, згідно яких він не мав права відчужувати спірний будинок, оскільки інші особи мають на нього право, а також про те, що продавець набув у власність спірний будинок в особи, яка не мала право його відчужувати. Позивачі зазначають, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2017 р. по справі № 523/2638/16-ц був задоволений позов [PERSON] , згідно якого за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] вказаний житловий будинок. Вказаним рішенням встановлено, що власником спірного домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.1965 року був [PERSON] , який перебував у шлюбі зі [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . Спадкові справи на вказане майно не заводилися. [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , який уклав шлюб зі [PERSON] . Від вказаного шлюбу народився [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . Його дружина [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини на вказане майно. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті спадкова справа не заводилася. Водночас, рішенням Суворовського районного суду від 09.06.2008 року по справі № 2-2977/08 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання прав власності на спірний будинок, як спадкоємця четвертої черги спадкування. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.04.2009 року вказане рішення скасовано, а справа направлена на новий розгляд. Однак, 10.09.2009 року [PERSON] за договором купівлі-продажу здійснила відчуження спірного будинку на користь [PERSON] . В подальшому ухвалою Суворовського районного суду від 29.05.2013 року по справі за позов [PERSON] про визнання право власності в порядку спадкування за законом, залишено без розгляду. Таким чином [PERSON] за договором купівлі-продажу здійснила відчуження спірного будинку на користь [PERSON] , однак не мала право це робити, оскільки підстава, за якою [PERSON] набула право власності була скасована. В свою чергу [PERSON] , який є спадкоємцем за законом після [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] та [PERSON] та просив суд визнати за ним право власності на спірний житловий будинок та витребування його з чужого незаконного володіння у [PERSON] , посилаючись на те, що рішеннями судів був встановлений факт родинних відносин між ним та дідом з бабою [PERSON] та [PERSON] , йому було надано строк для звернення до держнотконтори для Прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що ним і було зроблено. Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду від 07.06.2012 року по справі № 22ц-1590-1442-12. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] за законом, звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] [PERSON] залучено до справи у якості правонаступника позивача [PERSON] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2015 року по справі 523/15898/13-ц у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того що позивач пропустив строк для звернення до суду. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року номер провадження: 22-ц/785/5206/15 вказане рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2015 року скасовано і ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] правонаступника [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено з тих підстав, що [PERSON] не скористалася своїми процесуальними правами щодо уточнення позовних вимог та підтримувала позовні вимоги щодо визнання права власності за померлим [PERSON] . В подальшому, [PERSON] звернулася із самостійним позовом за наступних обставин. [PERSON] є спадкоємцем за законом щодо майна [PERSON] та звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Однак Постановою державного нотаріусу Третьої одеської державної нотаріальної контори від 24.07.2015 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок. Враховуючи, що [PERSON] , не являючись власником, здійснила відчуження спірного будинку на користь [PERSON] без правових підстав, а також проти волі [PERSON] , як спадкоємця вказаного будинку, відтак [PERSON] та його спадкоємці набули право витребувати це майно від набувача. [PERSON] був учасником (стороною) всіх вказаних судових справ щодо спірного будинку, тому йому достеменно було відомо про зазначені обставини протиправності заволодіння спірним майном з боку [PERSON] та подальше відчуження його на користь [PERSON] . Не зважаючи на це, [PERSON] скориставшись відсутністю реєстрації в реєстрі нерухомості арешту на спірне майно, який був накладений ухвалою суду від 15 червня 2016 р. здійснив відчуження спірного майна на користь позивачів. Однак лише після ухвалення Суворовським районним судом м. Одеси рішення від 27 вересня 2017 р. по справі № 523/2638/16-ц на користь [PERSON] , з боку представника [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення із зазначенням того, що під час вирішення справи у суді [PERSON] відчужив спірний будинок на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вирішуючи вказану заяву, судом було скасовано зазначене заочне рішення та залучено до участі у справі позивачів, після чого останні довідалися про вказані приховані [PERSON] обставини. За наслідком розгляду Суворовським районним судом м. Одеси рішення справи № 523/2638/16-ц, сторонами було укладено мирову угоду, згідно якої [PERSON] відмовилась від заявленого позову; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спільно в рівних частинах кожний здійснили на користь [PERSON] відшкодування втрат останньої, що складає 406350,00 гривень та за офіційним курсом НБУ в еквіваленті складає 15000,00 доларів США. [PERSON] засвідчила, що отримала вказану суму коштів до підписання вказаної мирової угоди та не має будь-яких претензій майнового та немайнового характеру. Вказану мирову угоду затверджено ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2019 року по справі № 523/2638/16-ц. Таким чином сплачена на користь [PERSON] компенсація у розмірі 406350,00 гривень складає збитки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які останні зазнали у зв`язку з порушенням [PERSON] обов`язків продавця за укладеними договорами купівлі-продажу часток вказаного будинку. [PERSON] також прийняв участь у розгляді даної справи та ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2019 року по справі № 523/2638/16-ц, якою було затверджено мирову угоду не в апеляційному порядку не оскаржував. Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечував проти позову та вказав, що набув домоволодіння за адресою [ADDRESS] за договором купівлі-продажу № 636 від 10.09.2009 року та в подальшому 18.03.2016 року дійсно здійснив відчуження будинку на користь позивачів. Відповідач вказує, що станом на 18.03.2016 року йому не було відомо про наявність судового спору щодо вказаного будинку, тому він не приховував від покупців вказаних обставин. Всі інші судові справи щодо спірного будинку станом на 18.03.2016 року булу завершені, тому на думку відповідача, він міг вільно розпоряджатися спірним будинком. Про існування судової справи № 523/2638/16-ц йому також не було відомо на день укладання договорів із позивачками. За вказаних обставин [PERSON] також стверджує про відсутність прав третіх осіб на будинок. Також [PERSON] вказує на неправильний спосіб захисту права, обраний позивачами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом за клопотанням представника позивачів витребувано та досліджено з архіву Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу № 523/15898/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Двоєнкіна Т.О., Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, а також цивільну справу № 523/2638/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] - про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Його дружина [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини на вказане майно. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті спадкова справа не заводилася. Рішенням Суворовського районного суду від 09.06.2008 року по справі № 2-2977/08 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання прав власності на спірний будинок, як спадкоємця четвертої черги спадкування. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.04.2009 року вказане рішення скасовано, а справа направлена на новий розгляд. Однак, 10.09.2009 року [PERSON] за договором купівлі-продажу здійснила відчуження спірного будинку на користь [PERSON] . В подальшому ухвалою Суворовського районного суду від 29.05.2013 року по справі за позов [PERSON] про визнання право власності в порядку спадкування за законом, залишено без розгляду. Таким чином [PERSON] за договором купівлі-продажу здійснила відчуження спірного будинку на користь [PERSON] , однак не мала право це робити, оскільки підстава, за якою [PERSON] набула право власності була скасована. Про вказані обставини було відомо [PERSON] , оскільки останній був учасником судових справ які ініціювали спадкоємці щодо вказаного майна. Посилання [PERSON] на ту обставину, що станом на всі судові справи щодо спірного будинку станом на 18.03.2016 року були завершені, тому на думку відповідача він міг вільно розпоряджатися спірним будинком, спростовуються дослідженим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року номер провадження: 22-ц/785/5206/15. Крім того, при розгляді даної справи відкидає довід [PERSON] щодо завершення судових процесів щодо спірного будинку станом на 18.03.2016 року оскільки відсутність порушених судових проваджень, судових заборон та формальної не скасованої реєстрації права власності [PERSON] станом на 18.03.2016 року не впливає на встановлені попередніми судовими рішеннями обставини протиправного заволодіння спірним будинком з боку [PERSON] та подальшого його відчуження на користь [PERSON] . Про вказані обставини [PERSON] станом на 18.03.2016 року було достеменно відомо. Однак про вказані істотні обставини, які мали безпосередній вплив на рішення позивачів придбання спірного будинку відповідач приховав, що мало безпосередній вплив подальшому на участь позивачів у судовій справі № 523/2638/16-ц у якості відповідачів та здійсненими у зв`язку із цим непередбачуваних витрат, з метою досягнення мирової угоди. Згідно ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Судом досліджено зміст мирової угоди, яку затверджено ухвалою Суворовський районний суд м. Одеси від 05 квітня 2019 р. про справі № 523/2638/16-ц. Судом враховано, що сплачена на користь [PERSON] компенсація у розмірі 406350,00 гривень складає збитки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які останні зазнали у зв`язку з порушенням [PERSON] обов`язків за укладеними договорами купівлі-продажу часток вказаного будинку, які виразилися у приховані від покупців вказаних вище обставин. Відповідно до статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Таким чином, суд вважає за доцільне задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивачів 406350,00 грн. у рівних частках по 135450,00 грн. кожному у відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.141,264,265 ЦПК України, суд

Outcome: approved