Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди завданої злочином внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 22.02.2014 року близько 18.00 години відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Даймлер-Крайслер» р.н. [NUMBER], рухаючись по вул. Гагаріна у м. Черкаси з боку вулиці Замковий Узвіз у напрямку вулиці С. Жужоми, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, знаходячись поблизу будинку № 78, в момент виникнення небезпеки для його руху, яку він об'єктивно спроможний був виявити, у вигляді пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину вул. Гагаріна, зліва-направо, відносно напрямку руху автомобіля, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, несвоєчасно застосував гальмування та допустив наїзд на [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи № 167/5 від 07.03.2014 року, отримав тяжкі, тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, у вигляді закритої травми грудної клітини у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки, перелому правої ключиці, численних двобічних переломів ребер, перелому грудини з крововиливом в середостіння, корінь легень та тканину правої легені, з розривом судин середостіння та крововиливом в ліву плевральну порожнину, черепно-мозкової травми у вигляді саден та рани на голові, крововиливів у м'які покрови черепу, вдавленого уламкового перелому черепу в правій скронево-тім'яній ділянці, переломів кісток склепіння, основи черепа та переломів кісток лицьового черепу з крововиливом під м'які мозкові оболонки, ушкодження середнього ступеня тяжкості, у вигляді травми правої: закритого перелому правої стегнової кістки, закритого перелому кісток правої гомілки та численних саден і синців на правій гомілці, закритої травми правої руки у вигляді закритого перелому правої плечової кістки та легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на тулубі ліворуч, садна на тильній поверхні лівої кисті, від яких [PERSON] помер на місці ДТП. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Даймлер-Крайслер» р.н. [NUMBER] [PERSON], а саме вимог пунктів 2.3 б) та 12.3 ПДР України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/266 від 18.06.2014 року знаходяться у причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті [PERSON] Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.09.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Призначено покарання [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Па підставі ст. 86 КК України, п. п. «г», «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», [PERSON], від призначеного покарання, звільнено. Таким чином, відповідач [PERSON] не поніс за скоєний злочин покарання. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2015 року позов [PERSON] задоволено частково.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 50000 гривень. Вирок та рішення Соснівського районного суду м. Черкаси відносно [PERSON] набрали законної сили. Оскільки смерть [PERSON] настала внаслідок ДТП за участю належного [PERSON] на праві власності автомобіля, тому відповідач зобов'язаний відшкодувати нам шкоду, завдану смертю [PERSON] [PERSON] доводиться [PERSON] чоловіком, та [PERSON] і [PERSON] батьком. Родинні відносини між ними та покійним [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. Страховою компанією «АХА Страхування», в якій була зареєстрована цивільно-правова відповідальність відповідача відшкодовано [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 2207,30 грн., моральну шкоду в сумі 3441,00 грн. та, відповідно, 5250,00 грн. - матеріальну шкоду та 3441,00 грн. - моральну шкоду. Сплачена їм моральна шкода страховою компанією не відповідає дійсному розміру завданої їм шкоди. Розмір коштів на відшкодування завданої нам моральної шкоди внаслідок ДТП ми оцінюємо у 900000 гривень; по 300 тис. грн. на кожного. Завдана їм моральна шкода полягає у душевних стражданнях внаслідок втрати батька, чоловіка. Відповідач не відшкодував матеріальну та моральну шкоду відразу після ДТП або на стадії досудового розслідування. Не надав будь-якої допомоги. Незважаючи на визнання себе винним, в подальшому, під час розгляду цивільної справи, відповідач, не визнав позовні вимоги [PERSON] - дочки [PERSON] Проти їх задоволення заперечував, про що вказано в рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2015 року. З цього слідує, що [PERSON] не розкаявся та формально визнав свою вину з метою уникнути призначеного йому судом покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році». В результаті злочинних дій відповідача вони втратили члена нашої родини: батька, чоловіка та дідуся для онуків. [PERSON] був хорошим батьком, чоловіком та дідусем. Допомагав виховувати онука, що також підтверджується характеристикою від сусідів по місцю проживання. В день смерті чоловіка вони повинні були святкувати 38-му річницю весілля. Вона втратила надійного чоловіка та опору в житті. Розмір моральної шкоди, яку вони просять стягнути з відповідача не покриє в повній мірі їх втрату, оскільки життя їх рідної людини неоціненне. Просять суд стягнути з [PERSON] па користь [PERSON] кошти в сумі 300000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 300000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 300000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що порушення ПДР в діях потерпілого в значній мірі сприяли виникненню такої шкоди, оскільки потерпілий, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в темну пору доби при обмеженій видимості перетинав проїзну частину поза межами пішохідного переходу, не впевнившись у відсутності транспортних засобів, чим порушив п.п. 4.4, 4.7, 4.14 ПДР України. Розглянув матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2014 року по вул. Гагаріна м. Черкаси сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «DAIMLER -CHRYSLER» р.н. [NUMBER], належного та під керуванням [PERSON], внаслідок якої настала смерть пішохода [PERSON] ДТП сталась з вини відповідача, який вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 18.08.2014 року засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України. На підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» відповідач був звільнений від призначеного покарання. Вироком встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем в порушення вимог п.п.2.3 б) та 12.3 ПДР України, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, а тому в момент виникнення небезпеки для його руху, яку він об'єктивно спроможний був виявити, у вигляді пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху або до повної зупинки транспортного засобу, несвоєчасно застосував гальмування та допустив наїзд на пішохода. Згідно ст. 61 ЦПК України вирок або постанова у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи передбачене статтею 1168 ЦК України. Відповідно до ч. 2 вказаної статті моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки смерть [PERSON] настала внаслідок ДТП за участю належного відповідачу на праві власності автомобіля, тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду, завдану смертю чоловіка та батька. Страховою компанією, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача відшкодовано позивачам матеріальну шкоду в сумі 2207,30 грн., моральну шкоду в сумі 3441,00 грн., виходячи з розрахунку страхового відшкодування на чотирьох потерпілих. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandali v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Відповідно до п .9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст. 1177, 1195 ч. 1 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст. 454 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина). З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд, вважає, що дану позовну вимогу слід задоволити частково, виходячи з обставин справи, матеріального становища відповідача, та стягнути з відповідача на користь позивачів по 10000 грн.,що об'єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial