Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачі звернулись до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідач є колишнім чоловіком [PERSON] У лютому 2014 року відповідач за власним бажанням виїхав із зазначеної вище квартири. Останній не проживає в квартирі, не несе витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг. Перешкод у проживанні в квартирі позивачі відповідачу не чинили. В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність позовні вимоги підтримали та не заперечували проти ухвалення заочного рішення /а.с. 44-45/. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, тому суд визнає причини неявки відповідача до суду неповажною і вважає за можливе розглянути справу у відсутність останнього та за згодою позивачів ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі є власниками квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.1998 року, Київської універсальної біржі, що зареєстрований в реєстровій книзі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за № 39675 від 07.05.1998 року /а.с.5/, та договору - дарування від 05.09.2000 року. У вищевказаній квартирі зареєстровано двоє осіб, що підтверджується довідкою Ф № 3 /а.с. 11/, зокрема і відповідач, який є колишнім чоловіком позивача 1 /а.с. 8-10/. У лютому 2014 року відповідач за власним бажанням виїхав з квартири [ADDRESS], про що останній зазначив у своїй позовній заяві про розірвання шлюбу та також дана обставина була встановлена у рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2015 року про розірвання шлюбу. /а.с. 9-10/. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі з лютого 2014 року. Зважаючи на те, що відповідач добровільно не знявся з реєстрації у вище вказаній квартирі, позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом, оскільки зняти відповідача з реєстраційного обліку за відсутності заяви останнього, можливо лише на підставі рішення суду, у якому буде визначено, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved