Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивачка - [PERSON] в особі представника [PERSON], звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який 09.02.2005 року розірвано. В період шлюбу у неї з відповідачем народився спільний син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Син є повнолітнім і продовжує навчання на денному відділенні Севастопольського національного університету ядерної енергії та промисловості, що підтверджується довідкою з місця навчання. Відповідач працює в Головному управлінні МНС в Чернівецькій області, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву в яких зазначає, що з позовною заявою позивачки [PERSON] про стягнення з нього аліментів не погоджується, так як їх повнолітній син з позивачкою не проживає, оскільки зареєстрований в гуртожитку по місцю навчання, а також є громадянином Російської Федерації. Вважає, що позивачка не уповноважена була звертатись до суду в інтересах повнолітнього сина, а тому є неналежним у справі позивачем. Просить суд залишити позовну заяву без розгляду та припинити провадження у справі. Позивач та його представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, натомість від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову матері [PERSON] не заперечував та підтримав заявлені позивачем вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день і час розгляду справи. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 09.02.2005 року розірвано (а.с. 6). В період шлюбу [INFO] року у сторін народився спільний син [PERSON] (а.с. 5). Син проживає з позивачем на її утриманні. Син є повнолітнім і продовжує навчання на денному відділенні Севастопольського національного університету ядерної енергії та промисловості з терміном закінчення навчального закладу - 31 .07.2017 року, про що свідчить Довідка від 24 квітня 2014 року за № 358, видана Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості (а.с. 3). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки на підтвердження свої заперечень відповідачем не надано жодного доказу, тобто заперечення є необґрунтованими та не підтверджені доказами. Суд при визначенні розміру аліментів, враховує матеріальне становище сторін та розмір витрат, які необхідно здійснити на повнолітню дитину відповідного віку щомісяця, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: partial