Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка 05.03.2015 року звернулася до суду із позовом до Гожулівської сільської ради Полтавського району про визнання права на земельну частку ( пай ), посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], про що виконавчим комітетом Гожулівської сільської ради Полтавського району видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР вона є спадкоємцем першої черги за законом. До спадкоємців за законом належать також їхні з спадкодавцем сини : [PERSON] та [PERSON], які спадщину не приймали, щодо її оформлення до нотаріуса не зверталися та не претендують на неї, що підтверджується відповідними письмовими заявами, копії яких додаються. У встановленому законом порядку вона відповідно до ст. 549 ЦК України подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина спадкового майна, а саме : житловий будинок з надвірними побудовами та прибудинкова земельна ділянка були нею успадковані, про що свідчить видане їй свідоцтво про право на спадщину за законом серії [NUMBER]. Крім того, до спадкового майна увійшла також земельна частка ( пай ), право на яку мав [PERSON] розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки в натурі, про що був виданий сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії [NUMBER] на ім»я [PERSON] та зареєстрований за номером 374 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ), що підтверджується випискою з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ). Проте, за життя спадкодавець зазначений сертифікат на право на земельну частку ( пай ) не встиг отримати в зв»язку зі смертю. Тому, в оформленні спадкових прав на земельну частку ( пай ) нотаріус їй відмовив у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до рішення Гожулівської сільради Полтавського району від 27.10.1997 року № 35 ВАТ «Сад» ( с. Гожули Полтавського району ) передано у колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва. На підставі зазначеного рішення 26.11.1997 року видано Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 95, відповідно до якого ВАТ «Сад» передано у колективну власність 1 580,7 га. землі для ведення сільськогосподарського виробництва. Відповідно до списку осіб, які мають право на земельну частку ( пай ), який є Додатком № 1 до вказаного Державного акту, був включений і її чоловік [PERSON], який на дату видачі державного акту був живий, однак за день до видачі сертифікату на право на земельну частку ( пай ) помер. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку ( пай ), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку ( пай )…то при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку ( пай ) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Таким чином, факт належності [PERSON] права на земельну частку ( пай ) підтверджується тим, що державний акт на право колективної власності на землю був виданий 26.11.1997 року на той час, коли спадкодавець був живий та ще за життя був включений в списки осіб, які мають право на земельну частку ( пай ), про що свідчить копія Державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Сад» серія [NUMBER] від 26.11.1997 року та копія списку громадян-членів ВАТ «Сад» Полтавського району, які мають право на земельну частку ( пай ), який є додатком до вказаного державного акту колективної власності на землю ВАТ «Сад», в якому за [NUMBER] значиться [PERSON]. Крім того, право [PERSON] на земельну частку ( пай ) підтверджується довідкою, виданою відділом Держземагенства у Полтавському районі Полтавської області, відповідно до якої на ім»я [PERSON] зареєстрований сертифікат серії [NUMBER] та видана копія вказаного сертифіката. Даними фактами підтверджується право [PERSON] на земельну частку ( пай ), яке вона може успадкувати після його смерті. Разом з цим та відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. До складу спадщини входять права спадкодавця, які йому належали на момент відкриття спадщини . Оскільки, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], якому за життя належало право на отримання сертифікату про право на земельну частку ( пай ), то до неї переходить це право, як і право на земельну частку ( пай ). До того ж, відповідно до довідки Відділу Держземагенства вих. № 38-28-0.2-251/15-15 від 05.02.2015 року розмір спадкової земельної частки ( паю ) по Гожулівській сільській раді становить 2,91 умовних кадастрових гектарів, тоді як відповідно до сертифікату серії [NUMBER] розмір вказаної земельної частки ( паю ) становить 3,18 умовних кадастрових гектарів , щодо причини такої розбіжності відділ Держземагенства у Полтавському районі Полтавської області у своєму листі № 38-28-0.7-28/23-15 від 17.02.2015 року повідомив, що відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 14.12.2000 року № 679 «Про затвердження уточненої грошової оцінки сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність ВАТ «Сад» та уточненої вартості земельної частки ( паю ) та її розміру в умовних кадастрових гектарах на території Гожулівської сільської ради» затверджена уточнена площа земельної частки ( паю ) громадянам в розмірі 2,91 умовних кадастрових гектарів. Прохала визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку ( пай ) розміром 2,91 умовних кадастрових гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, згідно Сертифікату про право на земельну частку ( пай ) серії [NUMBER], виданого на [PERSON], який помер [INFO] року. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка та представник позивачки - адвокат Кузуб А.В.( а. с. 6-7 ) позов підтримали, прохали задовольнити, надавши можливі докази на підтвердження вимог ( а. с. 36, 43 ). Залучені ухвалою суду від 06.03.2015 року в якості відповідачів : [PERSON] та [PERSON] ( а. с.31 ) та представник відповідача - Гожулівської сільради Полтавського району надали заяви, вказавши, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду та не висловили заперечень щодо позову ( а. с. 37, 38, 42 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини, на які посилається в позові позивачка та вони доводяться матеріалами справи на а. с. 8 - 29. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. ч.1 ст.25 ЗК України та відповідно до ст. 392 ЦК України, так як позивачка є спадкоємицем за законом, та при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров»я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки ( паю ). Згідно ч.5 особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку ( пай ), виділену в натурі ( на місцевості ). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку ( пай ), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку ( пай )…то при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку ( пай ) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Позивачка є інвалідом 2 групи, тому судовий збір необхідно віднести на рахунок Держави.

Outcome: approved