Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 11.05.2016 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 26 листопада 2002 року їй було надано для проживання житловий будинок [ADDRESS], який належить Приватному підприємству «Україна» (надалі - ПП «Україна»). Відтоді і до теперішнього часу вона постійно, безперервно і відкрито користується вказаним житловим будинком для власного проживання. За час користування будинком за власний кошт підвела газ. Вважає, що відкрите безперервне володіння будинком протягом більш ніж десяти років надає їй право звернутись до суду на підставі ст.344 Цивільного кодексу України з позовом про визнання за нею права власності на будинок за набувальною давністю. Уточнивши позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на квартиру один в двоквартирному житловому будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник свій позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Пояснили суду, що [PERSON] вселилась до будинку ще у 2001 році. Будинок надавався колишнім головою колгоспу [PERSON], приватизувати його не встигли. За час користування будинком [PERSON] за власний рахунок підключила будинок до газопостачання, зробила свердловину. Позивачі визнають ПП «Україна» власником будинку, але з огляду на тривале, добросовісне та відкрите володіння ним, спираючись на положення закону про набувальну давність, вважають підставним просити суд про визнання права власності за [PERSON] ПП «Україна», не визнало позов, подало письмові заперечення та зустрічний позов, в яких, з врахуванням заяв про збільшення та уточнення позовних вимог, зазначило, що спірний будинок належить ПП «Україна». Про це свідчить відповідна довідка Водотиївської сільської ради (надалі за текстом - сільська рада) та копія розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації №110 від 02.04.2002 р. про призначення державної комісії з прийняття в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS]. Будинок побудований ПП «Україна» в період 1999-2000 роки «господарським способом» за власний кошт, про що свідчать журнали-ордери за цей період про списання будівельних матеріалів. Посилаючись на норми статей 41 Конституції України, ст. 328, 331 ЦК України, зазначає, що створення нової речі, а саме будівництво спірного будинку обумовило виникнення у ПП «Україна» права власності на цей будинок. Вказує, що наказ №35 від 26.11.2002 року про проживання в будинку [PERSON] є правочином з надання на невизначений термін будинку для проживання. Отже набувальна давність має починати відрахування від моменту закінчення строку цієї угоди. Крім того, спірний будинок є двоквартирним, іншу квартиру займають треті особи по справі - родина [PERSON], з якими ПП «Україна» має укладений договір найму житла від 09 липня 2013 року. Від укладення аналогічного договору син [PERSON], який на той час мешкав з нею, відмовився. Не отримувала [PERSON] права на проживання в будинку і на підставі положень Житлового кодексу УРСР, бо в порядку поліпшення житлових умов в черзі не перебувала, ордер на вселення не отримувала. Тож ПП «Україна» не вважає [PERSON] добросовісним набувачем майна. Зважаючи на те, що правочинів на відчуження будинку на користь [PERSON] ПП «Україна» не вчиняло, з метою усунення перешкод у здійсненні свого права власності, у позові просить визнати право власності на двоквартирний житловий будинок [ADDRESS] за ПП «Україна», зобов'язати [PERSON] звільнити квартиру [ADDRESS] та розірвати угоду про найм житла між ПП «Україна» та [PERSON] Зустрічний позов ПП «Україна» не визнала позивачка [PERSON] В судовому засіданні представник ПП «Україна» підтвердив доводи зустрічного позову та поданих письмових заперечень і пояснень по справі. Пояснив, що [PERSON] до 2014 року сплачувала за користування житлом гроші на користь ПП «Україна», надав підтверджуючі бухгалтерські документи на доказування цього факту. Проте [PERSON] визнала здійснення нею оплати за житло в квартирі спірного будинку до 2014 року. Крім того представник ПП «Україна» пояснив суду, що документів, що підтверджували б винесення меж земельної ділянки під забудову, введення спірного будинку в експлуатацію, свідоцтва про право власності на будинок підприємство не має. Отримати такі документи в архівних установах не вдалося, окрім розпорядження голови райдержадміністрації про створення комісії з введення в експлуатацію будинку [ADDRESS]. Отже і реєстрація права власності на спірний житловий будинок [NUMBER] за ПП «Україна» не проведено. Третя особа [PERSON] (законний представник [PERSON]) в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала, натомість визнала зустрічний позов ПП «Україна», мотивуючи це тим, що не вважає правильним мешкати в спірному будинку особи, яка в ПП «Украна» не працює. Почувши пояснення сторін та досліджуючи подані сторонами докази, суд встановив наступні фактичні обставини по справі. Щодо обставин проживання [PERSON] в будинку Згідно наказу директора ПП «Україна» від 26 листопада 2002 року №35, копія виписки з якого надана позивачкою, [PERSON] надано для проживання [ADDRESS]. В судовому засіданні сторони визнали факт відношення вказаного наказу до спірного будинку та наявність помилки в номері [NUMBER] замість [NUMBER]. Згідно довідок Водотиївської сільської ради Брусилівського району від 22.12.2015 р. №511 та №512 погосподарський облік сільської ради містить відомості про те, що [PERSON] проживає та зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS], власником якого є ПП «Україна». Оглянуті в судовому засіданні книги погосподарського обліку сільської ради містять відомості про мешкання за адресою спірного будинку двох сімей: [PERSON] та [PERSON]. Зазначена площа земельної ділянки - 0,20 га, власником будинку вказано ПП «Україна», відомостей про правовстановлюючі документи не зазначено. Згідно копії листа директора ПП «Україна» в адресу [PERSON] від 15.12.2015 р. №125, остання попереджалась про те, що житло, яким вона користується за адресою: [ADDRESS] є службовим житлом, а оскільки вона з підприємства звільнилась, то їй необхідно або працевлаштуватись знову до ПП «Україна», або звільнити службове житло (а.с.88). Допитаний в якості свідка Водотиївський сільський голова [PERSON] пояснив суду, що в будинку [ADDRESS] мешкають дві сім'ї: [PERSON] та [PERSON]. Поштова адреса присвоєна лише будинку - [ADDRESS]. Інших рішень щодо конкретних адрес квартир не приймалось, обидві сім'ї мешкають, згідно даним погосподарського обліку по одній адресі. Земельна ділянка під будинком не приватизована, належить місцевій громаді. Згідно поданого представником ПП «Україна» договору найму житла від 09.07.2013 р., цей договір укладений між ПП «Україна» та [PERSON] (третя особа) про право користування будинком [ADDRESS]. Згідно до рішення сільської ради від 21 грудня 2015 року, [ADDRESS] (а.с.92). Щодо обставин будівництва будинку ПП «Україна» Згідно пункту 1.1. Статуту Приватного підприємства «Україна», підприємство є правонаступником колгоспу «Україна» (а.с.202). Згідно копії отриманого в порядку витребування доказів рішення виконавчого комітету Водотиївської сільської ради від 22.04.1999 р. №20 про дозвіл на забудову житлового будинку КСП «Україна», підприємству надано дозвіл на будівництво будинку та вирішено виділити земельну ділянку площею 0,12 га по [ADDRESS]. Зобов'язано правління КСП «Україна» проводити забудову у відповідності з будівельним паспортом, виданим районним відділом архітектури. Просити районну державну адміністрацію надати дозвіл на будівництво (а.с.180). Згідно довідки ПП «Україна» від 29.06.2016 р. без номеру про балансову вартість житлового будинок [ADDRESS] має залишкову вартість 65103,77 гривень (а.с.43). Згідно наданій ПП «Україна» книзі обліку основних засобів, серед іншого вказано житловий будинок [ADDRESS] (а.с.44-47). З поданих копій накладних та низки інших видаткових первинних документів бухгалтерського обліку ПП «Україна» слідує списання будівельних матеріалів на будівництво. Деякі з документів містять адресу - [ADDRESS] (а.с.48-87). Згідно поданої представником ПП «Україна» копії розпорядження від 02 квітня 2002 року №110 голови Брусилівської районної державної адміністрації,

Outcome: dismissed