Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивачі звернулись із позовом до відповідача про визнання за ними права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позву зазначили, що на підставі ордеру №1011 від 10.02.2016 року, їм було виділено для користування житлові приміщення у відомчому житловому фонді підприємства - відповідача, а саме кімнати №№ 5,6,7 в будинку 38 по вул. Халтуріна в м. Харкові. Вказані приміщення потребували капітального ремонту, в зв'язку із чим позивач [PERSON] звернулась до ДП «ХЕМЗ» про надання дозволу на ремонт та переобладнання житлових приміщень. В отриманому позивачем дозволі йшлось про те, що підприємство через скрутне матеріальне становище не в змозі самостійно забезпечити мешканців гуртожитку належними санітарно-гігієнічними умовами. В зв'язку із такою ситуацією, позивач за власні кошти провела капітальний ремонт та переобладнання виділених їй з онуком, [PERSON], житлових кімнат, внаслідок чого змінилась їх площа та склад. В подальшому, після переобладнання та виготовлення нової технічної документації на квартиру, позивач отримала ордер №1020 на к. №5 загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею - 22,6 кв.м. В теперішній час через скрутне матеріальне становище та інші складнощі, відповідач не може передати житловий будинок №38 по вул.. Халтуріна в м. Харкові, в якому знаходиться квартира позивачів, у комунальну власність м Харкова, що, в свою чергу, позбавляє позивачів можливості приватизувати квартиру, якорю вони користуються. В зв'язку із викладеним позивачу змушені були звернутися до суду із цим позовом. На судове засідання позивачі не з'явились, до його початку звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали. Відповідач - в особі в.о. директора [PERSON], на судове засідання не з'явився, до його початку подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, та письмові заперечення проти позову, в яких йдеться про те, що в теперішній час будинок №38 по вул. Халтуріна перебуває на балансі підприємства, в зв'язку із чим на позивачів положення ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не поширюється. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.06.2016 року позивачу [PERSON] видано ордер №1020 на житлову площу в гуртожитку на родину з двох осіб, а саме на к.5 в будинку №38 по вул. Халтуріна в м. Харкові. З копії відповіді ДП «ХЕМЗ» на ім'я [PERSON] від 14.04.2016 року, яка є в матеріалах справи, вбачається, що позивачу надано згоду на проведення робіт по облаштуванню кухні та ванної кімнати в кімнатах №5,6,7 по вул. Халтуріна, 38 в м. Харкові. З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], яка є в матеріалах справи, вбачається, що вказана квартира має загальну площу 34,7 кв.м. та складається з однієї кімнати житловою площею 22,6 кв.м., кухні площею 5,2 кв.м., вбиральні площею 2,7 кв.м., коридору 4,2 кв.м. В статті 47 Конституції України закріплене право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Однак, на сьогоднішній день позивачі не мають належної можливості здійснювати (реалізовувати) своє право на житло, яке закріплено в Конституції, та зазначені в ст.29 ЦКУ, у звязку з тим, що ДП «ХЕМЗ» через певні фінансові труднощі не передає будинок, в якому знаходиться спірна квартира, у власність територіальній громаді, а позивачі не мають можливості ані приватизувати надане житло, як це передбачено в ст. 5 ЗУ № 2482-ХІІ від 19.06.1992р. «Про приватизацію державного житлового фонду», ані іншим способом передбаченим в главі 24 Цивільного кодексу України набути на нього право власності, та вільно здійснювати свої права щодо володіння, користуванням, та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачів обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved