Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах\~якої діє\~ [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, народила сина [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що малолітній син знаходиться на її утриманні, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка вказує, що сімейні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, відповідач з нею спільно не проживає, матеріальної підтримки дитині не надає, та нею подано позов про розірвання шлюбу до відповідача, вказана цивільна справа наразі перебуває на розгляді в Біловодському районному суді Луганської області. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомив, до суду з заявою про проведення судового розгляду справи без його участі не звертався, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, про що зроблений актовий запис № 24. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 квітня 2017 року актовий запис № 122, вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . З довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області № 647 від 14 вересня 2018 року слідує, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , а також що за цією адресою зареєстрований, але фактично не мешкає чоловік позивачки - [PERSON] . У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 1 статті 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачка у\~позовній заяві\~просить стягнення\~з відповідача\~аліментів на\~утримання їх\~неповнолітньої дитини\~у розмірі\~не менше\~30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але суд бере до уваги приписи ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України та те, що відповідач участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] на утримання їх малолітньої дитини аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши всі наявні матеріали справи, суд вважає, що позов пред`явлено з урахуванням інтересів дитини, а тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved