Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачі звернулися із позовом до акціонерно-комерційного банку соціального розвитку суду «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору від 21.08.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області про внесення змін до іпотечного договору ,посвідченого 04.03.2008 року приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу Херсонської області [PERSON] за № 814, зобов'язання приватного нотаріуса Генічеського нотаріального округу Херсонської області [PERSON] виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за іпотечним договором , який посвідчений 04..03.2008 року за №814, щодо нерухомого майна за адресою [ADDRESS] Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 04.03.2008 р. приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], був зареєстрований Іпотечний договір, за реєстровим №814. Предметом Іпотечного договору є належне йому та його дружині [PERSON] Відповідно до положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також ч. 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» така згода має бути нотаріально посвідчена. Це, при завірені іпотечного договору, за реєстровим №814, приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] зроблено не було, що порушило його законні інтереси. 21.08.2008 року, за ініціативою «Укрсоцбанк» в особі Кіровського відділення ЗОФ ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON], був укладений, договір про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 04.03.2008 р. приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] за реєстровим №814, засвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON]. Також, не зважаючи на вимогу ч. 2 ст. 60 СК України, та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також ч. 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» така згода має бути нотаріально посвідчена, чого обидва рази не було зроблено, що порушило його права. Також, при укладені договору про внесення змін до Іпотечного договору, який посвідчив 04.03.2008 р. приватний нотаріус Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] за реєстровим №814, була внесена зміна, яка порушує його права, а саме вартість предмету іпотеки була перерахована в еквівалент долару США, та на час укладення договору про внесення змін склала 206449,48 доларів США. Таким чином, при укладені Іпотечного договору, який посвідчив 04.03.2008 р. приватний нотаріус Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] за реєстровим №814, так і при укладені договору про внесення змін до Іпотечного договору, засвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], значно порушено законні права позивачів, та все це їм принесло моральні страждання, що привело к тому, що позивач [PERSON] на теперішній час є інвалідом третьої групи захворювання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердив викладені в позовній заяві обставини та просив задовольнити позовні вимоги, якими зобов'язати приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за Іпотечним договіром, який посвідчений від 04.03.2008 р. за реєстровим №814, між Позивачем 2 та Відповідачем, що розташоване за адресою: [ADDRESS] Від позовних вимог в частині визнання недійсним Іпотечного договору, посвідченого від 04.03.2008 р. приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] за реєстровим №814, відмовились. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердив викладені в позовній заяві обставини та просив задовольнити позовні вимоги, якими зобов'язати приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку згідно Іпотечного договору, посвідчений від 04.03.2008 р. за реєстровим №814, Позивачем 2 та Відповідачем, що розташоване за адресою: [ADDRESS] Від представника відповідача надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких він, у задоволенні позовної заяви [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним Іпотечного договору від 04.03.2008 року, посвідченого приватний нотаріус Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON]. а також зізнання недійсним Договір про внесення змін до Іпотечного договору - відмовити повністю. Представник відповідача про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 04.03.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та громадянкою України [PERSON] укладено Договір кредиту №323/33-К (а.с.22-24, 73-78) відповідно до умов, якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, звернення, строковості, платності грошові кошти у розмірі 600000,00 грн., зі сплатою 14,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості 03.04.2018 року. Того ж дня, між банком та [PERSON] був укладений Іпотечний договір (а.с. 8,9) згідно до якого, в іпотеку Банка було передано наступне нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 208,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці 1419 кв.м. та належить Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Щасливцевською сільською радою 22.02.2008 року (а.с.54).. Земельна ділянка площею 1419 належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ №046503(а.с.60). Кадастровий номер земельної ділянки 6522186500:21:001:0013. [PERSON] до Банку було надано свідоцтво про право власності на майно, відповідно до якого житловий будинок, переданий в іпотеку Банка належить [PERSON] у формі приватної власності, частка 1/1(а.с.54,55). У відповідності до наданого [PERSON] до Банку договору дарування житлового будинку від 27.03.2003 р., відповідно до якого [PERSON]. (даруватель) та [PERSON] уклали цей договір дарування житлового будинку незакінченого будівництвом, який находиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.62). 04 березня 2007 р., між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №323/33-11, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування Кредитом (а.с. 82,83). Відповідно до заяви від 13.08.2008 року з якою звернулась [PERSON] до Кіровського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» про зміну валюти кредиту з національної на іноземну - долар США, під 14% річних, 21.08.2008 року між Банком та [PERSON] була укладено Додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились здійснити заміну валюти зобов'язання (гривня) за Договором кредиту №323/33-К від 04.03.2008 р. шляхом переведення у долари США та внести наступні зміни і доповнення до Кредитного договору додаткова угода (а.с. 84,85) п. 6 Додаткової угоди №1 передбачено, що вона є невід'ємною частиною Договору кредиту №323/33-К від 04.03.2008 року. 04.03.2008 року між Банком та [PERSON] була укладена Додаткова угода №1 до договору поруки 323/33-П від 04.03.2008 р., відповідно до якої Сторони домовились та дійшли згоди здійснити заміну валюти зобов'язання за Кредитним договором шляхом переведення у долари США, та були внесені відповідні зміни до Договору поруки (а.с. 86-87). 21.08.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Договір про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 04.03.2008 року [PERSON] приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу за реєстровим №» 814 (а.с.88). На момент укладення кредитного та іпотечного договорів позивачі перебували в шлюбі і були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13) зареєстрованим Генічеським районним відділом ЗАГС Херсонської області від 24.03.1984 року. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. [PERSON] був ознайомлений з п.1.3 Кредитного договору, відповідно до якого в якості забезпечення [PERSON] виконання своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Позичальник укладає: п. 1.3.1. - Іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передала Банку в іпотеку нерухоме майно житловий будинок, загальною площею 208,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження рухомого майна іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона. Таким чином [PERSON] був ознайомлений зі змістом Кредитного договору, був вільним в праві укладення Договору поруки, ознайомлений з його умовами, погодився з укладенням [PERSON] Іпотечного договору, не заперечував, щодо передачі в іпотеку Банку житлового будинку позичальником, підписуючи договір, усвідомлював зміст дій, що вчинює та правові наслідки, які створюють його дії, таким чином Іпотечний договір жодним чином не порушує права та інтереси позивачів. Відповідно до ст.627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов. Згідно до статті 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однією з підстав виникнення зобов'язання є договір або інший правочин п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи ч. 1 ст. 575 ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між ним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Правовий статус майнового поручителя визначений ст. 11 Закону України «Про іпотеку», у відповідності з якою майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до Постанови №5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу 11 Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті і пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Щодо вимог підпункту «в» пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то. оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами У зв'язку з наведеним суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору.

Outcome: dismissed