Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивують наступним. З відповідачем по справі позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.01.2015 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] у с. Новиця Калуського району. Фактично з самого моменту розлучення у позивача [PERSON] з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почали створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості нормального спілкування із сином. Права позивача [PERSON], як батька, на даний час порушені. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом позивач [PERSON] звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Калуської РДА. Згідно розпорядження №136 від 15.05.2015р. Калуська РДА надала [PERSON] право зустрічі із сином кожної першої та третьої суботи місяця з 12.00 год. до 16.00 год., кожної другої та четвертої неділі місяця з 12.00 год. до 18.00 год. та щосереди з 11.00 год. до 15.00 год. за його місцем проживання [INFO]. Розпорядженням № 215 від 08.07.2016р. Калуська РДА надала бабусі [PERSON] право зустрічі з онуком [PERSON], 27.02.2011р.н. щовівторка з 13.00 год. до 18.00 год. Проте, з моменту прийняття даних розпоряджень відповідач їх ігнорує та продовжує чинити позивачам перешкоди спілкуванні із сином та онуком. Через такі протиправні дії відповідача позивачі змушені звернутися до суду та просять зобовязати відповідача не перешкоджати їм брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з [PERSON], [INFO]; визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні сина: право зустрічі із сином кожної першої та третьої суботи місяця з 12.00 год. до 17.00 год., кожної другої та четвертої неділі місяця з 12.00 год. до 18.00 год. та щосереди з 11.00 год. до 15.00 год. за його місцем проживання [INFO]. Також просять визначити наступні способи спілкування бабусі дитини участі [PERSON] зі своїм онуком [PERSON], [INFO]: право зустрічі із онуком щовівторка з 13.00 години до 18.00 години. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали з вищенаведених підстав. Додатково позивач [PERSON] наголосив, що не бачив сина з грудня 2016 року. Відповідач не дає йому можливості бачитися із сином, вчиняє скандали. [PERSON] вказав, що він сплачує аліменти, а також додатково забезпечує дитину всім необхідним. Просить надати можливість зустрічатися із сином без присутності матері, за його місцем проживання, що створить належні умови для спілкування. Просить позов задоволити у повному обсязі. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що спочатку відповідач виконувала розпорядження Калуської РДА та давала можливість і їй, і сину [PERSON] зустрічатися із онуком [PERSON]. Хоча відповідач часто ухилялася від виконання затвердженого графіку, мотивуючи відмову у побаченні із онуком хворобою, тим, що онук зайнятий або через якісь інші надумані причини. Проте, згодом відповідач взагалі відмовилася допускати і її, і сина [PERSON] до онука [PERSON]. [PERSON] зазначила, що востаннє бачила онука 11 листопада 2016р. Просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач подала заяву, в якій зазначає, що заперечує щодо задоволення позову, просить розгляд справи проводити без неї за участю її представника адвоката [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначає, що в звязку з обставинами, які раптово виникли, він не може фізично прибути на судове засідання у визначений час і просить перенести розгляд справи на інший день. Суд розцінив таке клопотання, як зловживання наданими процесуальними правами, а тому в задоволенні даного клопотання було відмовлено та вирішено продовжувати розгляд справи без участі відповідача та її представника. Представник третьої особи без самостійних вимог подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримує розпорядження Калуської РДА від 15.05.15р. №136 та від 08.07.2016р. №215. Просить розглядати справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є хресною мамою [PERSON]. Зазначила, що відповідач спочатку давала позивачам можливість бачитися з [PERSON], хоча і не завжди через хворобу [PERSON] або інші причини. Одного разу, коли вона відвозила похресника додому, відповідач мала претензії, чому саме вона привезла дитину, а не бабуся. Згодом відповідач повністю відмовилася дати можливість позивачам бачитися із [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення позивачів, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно з частиною 8 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.01.2015 року шлюб між ними розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з матірю (а.с. 9). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно положень ст. 157 СК України виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватись зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки, чи інші особи, з якими проживає дитина не мають перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Калуської районної державної адміністрації від 30.04.2015 року № 33 (а.с. 10-11) та розпорядженням Калуської районної державної адміністрації від 15.05.2015 року № 136 (а.с. 12-13) визначено право зустрічі [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO], кожної першої та третьої суботи місяця з 12.00 год. до 16.00 год., кожної другої та четвертої неділі місяця з 12.00 год. до 18.00 год. та щосереди з 11.00 год. до 15.00 год. за його місцем проживання [INFO]. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Калуської районної державної адміністрації від 01.07.2016 року №25 (а.с. 14-15) та розпорядженням Калуської районної державної адміністрації від 15.05.2015 року №136 (а.с. 12-13) [PERSON] надано право зустрічі із онуком [PERSON] щовівторка з 13.00 години до 18.00 години. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Таким чином, право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною, та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права законодавчо закріплено. При цьому таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування. Те саме стосується і участі у спілкуванні та вихованні дитини його баби та діда. [PERSON] не позбавлений батьківських прав, [PERSON] є бабусею [PERSON], а тому вони мають гарантоване законом право на спілкування та участь у вихованні сина та онука [PERSON] [INFO], а тому слід зобовязати відповідача не чинити позивачам перешкод у спілкуванні з [PERSON] та його вихованні. А наявність таких перешкодж підтверджується, зокрема, показами свідка [PERSON] Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, враховуючи інтереси дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Визначаючи дні та години спілкування позивачів із сином та онуком, суд враховує розпорядок дня хлопчика, який є малолітнім, потребує забезпечення певного режиму, відпочинку, дотримання особистої гігієни тощо. Зокрема, що [PERSON] 27 лютого виповниться 6 років і з 01.09.2017 року він почне відвідувати школу. А тому при визначенні часового проміжку спілкування позивачів із сином та онуком, суд враховує, щоб таке спілкування не зашкодило інтересам дитини, зокрема в майбутньому не позначилося негативно на навчальному процесі та не перешкодило виконанню домашніх завдань. Визначення днів побачень у вихідні дні та в пятницю після обіду якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід надати можливість зустрічатися із сином кожної першої та третьої суботи місяця з 14.00 години до 17.00 години, кожної другої та четвертої неділі місяця з 13.00 години до 18.00 години, а [PERSON] - щопятниці з 15.00 години до 18.00 години. Зазначений порядок спілкування буде достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв'язків з родичами. Також суд вважає, що в інтересах малолітнього [PERSON] є надання дозволу на зустріч з батьком та бабусею за відсутності матері, надання можливості відвідувати цирк, театри, парки та інші дитячі розвиваючі та розважальні заклади. Крім того, суд вважає, що між сторонами склалися неприязні відносини та їх сумісне перебування з дитиною буде негативно впливати на психічний, духовний та емоційний стан дитини. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. На підставі ст.ст. 19,153, 157, 158, 159, 257 СК України та

Outcome: dismissed