Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 26 червня 2015 року помер їх чоловік та батько [PERSON], про що 26 червня 2015 року видано свідоцтво про смерть серії І-БК номер 338051. Померлому на день смерті належала земельна ділянка площею 0,0302 га, яка розташована на території Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення якої для ведення садівництва в садовому товаристві «Садовод», кадастровий номер якої 3224981601:01:006:0017. Право власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON] виникло на підставі договору дарування земельної ділянки від 30 травня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1047. Позивачі, дружина та діти померлого [PERSON] є спадкоємцями першої черги на земельну ділянку площею 0,0302 га, яка розташована на території Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, садове товариство «Садовод».Оригінал державного акту на право власності на вказану земельну ділянку втрачений. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до 14 Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Відповіддю нотаріуса від 02 березня 2016 року за № 662/02-14 нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (державного акту) на цю земельну ділянку. Позивачі надали суду письмові заяви, в яких просили позов задовольнити, розглядати справу без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позов повністю підтримує, просить справу розглядати без їхньої участі. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 червня 2015 року помер [PERSON], про що 26 червня 2015 року видано Свідоцтво про смерть серії І-БК номер 338051. Померлому на день смерті належала земельна ділянка площею 0,0302 га, яка розташована на території Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, в садовому товаристві «Садовод». Право власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON] виникло на підставі договору дарування земельної ділянки від 30 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1047. Позивачі являються спадкоємцями першої черги на земельну ділянку площею 0,0302 га, яка розташована на території Веприцької сільської ради, цільове призначення якої - для ведення садівництва), кадастровий номер якої - 3224981601:01:006:0017 . Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до державного нотаріуса 14 Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа державний акт на право власності на земельну ділянку, що стверджується відповіддю нотаріуса від 02 березня 2016 року. Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «П ро судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: -цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; -свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, вжили всіх заходів щодо оформлення права власності у встановленому Цивільним кодексом України порядку, проте не набули цього права із незалежних від них причин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статей 1218, 1261 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved