Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2016 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Сторони фактично припинили спільне проживання як подружжя, спільне господарство не ведуть. Позивачка на теперішній час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та не має інших джерел прибутків, крім виплат при народженні дитини. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає, є приватним підприємцем. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. А також, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позов та зустрічний позов у встановлений судом строк не надав. Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим розглянути дану справу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та документів. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 02 серпня 2016 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] 02 серпня 2016 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Бодня» на шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 вересня 2016 року Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, від вищезазначеного шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки №747 від 08 серпня 2018 року, виданої ОСББ «Троянда-Вугледар» [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно довідки про отримання допомоги №02-3/10-4288 від 08 серпня 2018 року, виданої Вугледарським міським управлінням соціального захисту населення, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення міста Вугледара та отримує допомогу при народженні дитини, щомісячний розмір допомоги становить 860,00 гривень (а.с. 7). Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с. 11-13). Згідно Квитанції до прибуткового касового ордера №50 від 08 серпня 2018 року та Акту надання правових послуг №3 від 08 серпня 2018 року позивачці була надана правова допомога адвокатом [PERSON], а саме надано усну консультацію та складено позовну заяву про стягнення аліментів на загальну вартість 500,00 гривень (а.с. 9, 10). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та дружини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дана цивільна справа розглядається за правилами загального позовного провадження, у зв'язку з чим ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 27 вересня 2018 року відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позов до 15 жовтня 2018 року. Зазначену ухвалу суду [PERSON] отримав 02 жовтня 2018 року, однак, відзив на позов чи зустрічний позов у встановлений судом строк не надав. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. Отже, в межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, відповідачем [PERSON], ні в установлені судом строки, ні під час підготовчого судового засідання, не надано відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано жодного доказу, на підставі якого суд, мав би можливість встановити, чи наявні у останнього інші утриманці, розмір доходів відповідача, наявність на праві власності у останнього рухомого та/або нерухомого майна, тощо. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка виховує малолітнього сина, на даний момент не працює, оскільки доглядає дитину до трирічного віку, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, який є працездатною особою та є фізичною особою-підприємцем, має можливість працювати та заробляти кошти, суд вважає, що [PERSON]у змозі сплатити аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO],у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову, а саме з 09 серпня 2018 року, і до повноліття [PERSON]. Окрім того, суд вважає, що [PERSON]у змозі сплатити аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 09 серпня 2018 року, і до досягнення [PERSON]трьох років. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу та судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з наданих до суду квитанції до прибуткового касового ордера №50 від 08 серпня 2018 року та Акту надання правових послуг №3 від 08 серпня 2018 року, [PERSON] були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 гривень, які у відповідності до ст. ст. 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення двох вимог позову [PERSON] в повному обсязі, а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1409,60 гривень. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved