Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що відповідач [PERSON], цивільно правова відповідальність якого була застрахована ПАТ «Страхова Група «ТАС», [INFO] близько 02 год. 50 хв., рухаючись на автомобілі марки «Skoda Octavia Tour 1.9 TDI» державний номерний знак [NUMBER], по вул.. Леніна в м. Хорол, виїхав на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення із автомобілем «Daewoo Lanos TF69Y», під керуванням [PERSON], якій від численних травм помер. За вказаним фактом була порушена кримінальна справа за ст.. 286 ч.2 КК України, в рамках розслідування якої вони визнані потерпілими. Вироком Хорольського районного суду від 03 квітня 2013 року відповідача [PERSON] було засуджено за ст.. 286 ч.2 КК України до 4 років10 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Діями відповідача їм заподіяна перш за все моральна шкода, оскільки від дій відповідача загинула їх рідна людина. Передчасна смерть [PERSON] вплинула на стан здоров'я пристарілих батьків. Позивачі позбавлені можливості продовжувати нормальне активне громадське життя, порушено їх встановлені стосунки з оточенням, малолітні діти вимушені рости без виховання та уваги батька, що спричиняє для них негативні наслідки. Тому позивачі звернулася до суду з даним позовом, в якому просили стягнути із відповідачів ПАТ «Страхова Група «ТАС», Полтавської філії ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на користь позивачів моральну шкоду в межах ліміту страхового відшкодування по 2550 грн., а на користь позивача [PERSON] і матеріальну шкоду в сумі 490 грн. Крім того просили стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] ( батьків загиблого в ДТП) моральну шкоду по 97450 грн., а на користь потерпілого [PERSON] і матеріальну шкоду в сумі 5844 грн. 37 коп., пов'язану з відбуванням поминального обіду. На користь решти позивачів ( малолітніх дітей, дружину та рідну сестру померлого)просили стягнути по 47450 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачі в частині матеріальних збитків позовні вимоги підтримали. В частині моральної шкоди подали суду заяву про збільшення позовних вимог. Просили суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] ( батьків загиблого в ДТП) моральну шкоду по 197450 грн., а на решту позивачів ( малолітніх дітей, дружину та рідну сестру померлого) по 97450 грн. Збільшені позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених в позові та доданих до справи письмових поясненнях, просили їх задовольнити. Відповідачі Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», Полтавська філія ПАТ «Страхова Група «ТАС» явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, подали суду письмові заперечення на позов в яких позовні вимоги визнали частково. В письмових запереченнях вказали, що витрати на поховання сплачені позивачем [PERSON] в сумі 490 грн. не підлягають стягненню із страхової компанії, так як ці витрати не пов'язані безпосередньо із похованням, в контексті ст.. 2 Закону України «Про поховання і похоронну справу». Крім того заперечували проти стягнення із страхової компанії моральної шкоди в сумі 2550 грн. на користь позивачки [PERSON] ( рідної сестри померлого) так як вона хоч і є його близьким родичем, про те на момент смерті разом із померлим не проживала, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 1168 ЦК України вказана позивачка не має права звернення до суду про відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовні вимоги, про стягнення моральної шкоди в сумі по 2550 грн. на користь позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. у власних інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], та [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] визнали повністю. Справу просили розглянути у відсутність їхніх представників. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в зв'язку з тим, що відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Представник цього відповідача - адвокат Садовий В.В., що діє в судовому засіданні в інтересах відповідача [PERSON] на підставі відповідної угоди, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальних витрат, пов'язаних із відбуванням поминального обіду в сумі 5844 грн. 37 коп. Вказав, що вимоги позивачів, крім позивачки [PERSON] про стягнення моральної шкоди пов'язаної із смертю [PERSON], є частково обґрунтованими, проте повинні бути задоволені судом в менших розмірах, ніж просять позивачі. Просив врахувати суд, ту обставину, що відповідач [PERSON] на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, де позбавлений можливості заробляти кошти достатні для відшкодування заявлених позивачами розміру моральної шкоди. Також вказав на ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина. Вказав, що позивачка [PERSON] не є особою, яка проживала на момент смерті із померлим [PERSON], а тому в контексті ст.. 1168 ч. 2 ЦК України, немає права на відшкодування моральної шкоди. В частині стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] просив суд відмовити повністю. Суд заслухавши пояснення позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представника позивача [PERSON] - [PERSON]., представника відповідача [PERSON] - адвоката Садового В.В., дослідивши надані сторонами письмові пояснення та заперечення, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку що збільшені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, входячи із наступного. Згідно ч. 3 ст. 10, що також передбачено і ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до частини 4 вказаної статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. По справі встановлено, що [INFO] відповідач [PERSON], цивільно правова відповідальність якого була застрахована ПАТ «Страхова Група «ТАС», [INFO] близько 02 год. 50 хв., рухаючись на автомобілі марки «Skoda Octavia Tour 1.9 TDI» державний номерний знак [NUMBER], по вул.. Леніна в м. Хорол, виїхав на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення із автомобілем «Daewoo Lanos TF69Y», під керуванням [PERSON], якій від численних травм помер. Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Цим же вироком вирішено долю заявленого цивільного позову. Стягнено із [PERSON] на користь потерпілих [PERSON] та та [PERSON] по 50 000 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON]. у власних інтересах та у інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] по 25 000 грн. моральної шкоди, на користь потерпілої [PERSON] 20000 грн. моральної шкоди. Також стягнено на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] по 40 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 08 серпня 2013 року вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2013 року в частині вирішених цивільних позовів скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирок Хорольського районного суду від 03 квітня 2013 року набрав законної сили 08 серпня 2013 року. Таким чином в контексті ст.. 61 ЦПК України обставини встановлені вироком Хорольського районного суду від 03 квітня 2013 року, щодо винності [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від [INFO] приймаються судом як встановлений факт, що не підлягає доказуванню і покладаються судом в основу вказаного рішення. Як встановлено судом в судовому засіданні відповідачі - Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» та Полтавська філія ПАТ «Страхова Група «ТАС» позовні вимоги в частині стягнення із юридичної особи ПАТ «Страхова Група «ТАС» моральної шкоди на користь позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. у власних інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], та [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] по 2550 грн. на кожного визнали, та просили суд в цій частині позов задовольнити. Також судом встановлено, що представник відповідача [PERSON] - адвокат Садовий В.В., діючи в інтересах останнього позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди ( витрати на проведення поминального обіду) в сумі 5844 грн. 37 коп. на користь позивача [PERSON] визнав повністю, в цій частині позов вважав підставним просив суд ці вимоги позивача [PERSON] задовольнити. Визнання відповідачами позову в цій частині не протирічить приписам, чинного на час виникнення спірних правовідносин, закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому суд, виходячи із вимог ст.. 61 ч.1 ЦПК України, в зв'язку із визнанням сторонами вищевказаної частини позовних вимог, вважає необхідним ці позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши із ПАТ « Страхова Група «ТАС» на користь позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. у власних інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], та [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] по 2550 грн. у відшкодування моральної шкоди. Та із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 5844 грн. 37 коп. у відшкодування матеріальної шкоди ( вартість витрат пов'язаних із відбуванням поминального обіду), так як саме ці позовні вимоги були визнані відповідачами, ними не оспорювалися, дакази, якими ці позовні вимоги підтверджувалися сторонами під сумнів не ставилися. В іншій частині позовних вимог суд вважає необхідним зазначити наступне. Вирішуючи спір в частині позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Стрхова Група «ТАС» про стягнення 490 грн. матеріальної шкоди, пов'язаної із відспівуванням померлого [PERSON] суд вважає необхідним зазначити наступне. Як встановлено судом, і це не заперечується сторонами по справі на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [INFO] цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] знаходилася під захистом у страховій компанії ПАТ «Страхова Група «ТАС», згідно чинного страхового поліса № АА/7929753 від 06 грудня 2011 року, виданого Полтавською філією цього страховика ( юридичної особи), дія якого за умови настання страхового випадку поширювалася на водія [PERSON] Ліміт страхового відшкодування за цим полісом становив 25500 грн. на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну потерпілих та 51 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих. З матеріалів справи вбачається, що згідно розрахунку № 18774/23/2013/53 від 10.09.2013 року відповідачем ПАТ «Страхова Група «ТАС» було виплачено позивачу [PERSON] 16217 грн. в рахунок відшкодування матеріальних витрат пов'язаних із похованням загиблого в ДТП [PERSON] Цим же актом позивачу [PERSON] відмовлено у виплаті 380 грн. витрат останнього, пов'язаних із відспівуванням померлого та 110 грн. пов'язаних із придбанням для цього ритуалу церковного товару. Як встановелно судом вищевказані витрати позивача [PERSON] підтверджені наступними письмовими доказами, а саме квитанцією № 12 від 02 січня 2012 року про внесення пожертви Хорольській Свято-Покровській Українській Православній церкві в сумі 380 грн. та придбання у цій церкві церковного товару (свічки, хрестики, ікони, покривало) на суму 110 грн. Як вбачається із вищевказаних квитанцій позивачем [PERSON] грошові кошти в сумі 380 грн. внесено Хорольській Свято-Покровській Українській Православній церкві саме у вигляді пожертви. Пожертва грошових коштів на користь церкви є добровільним вчинком, залежить від особистого волевиявлення людини яка її здійснює, а тому не може бути визнана судом як вимушені затрати цієї особи. Пожертва не є матеріальним збитком в розуміння ЦК України, а тому не підлягає стягненню на користь особи яка її внесла. Тому суд вважає необхідним в частині стягнення із ПАТ «Страхова Група «ТАС» внесених позивачем [PERSON] 02 січня 2012 року грошових коштів в сумі 380 грн. на користь Хорольської Свято-Покровської Української Православоїй церкви як пожертви за похорон, відмовити у зв'язку з безпідставністю. Що стосується стягнення із ПАТ «Страхова Група «ТАС» грошових коштів в сумі 110 грн., які були сплачені позивачем [PERSON] 02 січня 2012 року в зв'язку з придбанням церковного товару для проведення відспівування померлого [PERSON], то суд вважає, ці вимоги обґрунтованими, виходячи із наступного. Відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зі змісту п. 23.1 ст. 23 вказаного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана, пов'язана із смертю потерпілого. Загальні поняття і положення щодо поховання людини визначаються і регулюються положеннями Закону України «Про поховання та похоронну справу», відповідно до якого, під витратами на поховання маються на увазі витрати на забезпечення комплексу заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом (прахом) у могилу (колумбарну нішу), облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. На думку суду, з урахуванням того, що поховання [PERSON] мало місце саме 02 січня 2012 року, витрати пов'язані із відспівуванням померлого відноситься до звичаїв та традицій у даній місцевості пов'язаних із похованням, а тому затрачені позивачем [PERSON] грошові кошти в сумі 110 грн. на придбання церковного товару пов'язаного з цим обрядом, підлягають стягненню із ПАТ «Страхова Група «ТАС». Суд констатує, що стягнення зазначеної суми грошових коштів не призведе до перевищення позивачем ліміту страхового відшкодування, передбаченого страховим полісом. Вирішуючи спір в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та ПАТ «Страхова Група «ТАС» про стягнення моральної шкоди, в зв'язку зі смертю [PERSON] суд вважає необхідним зазначити наступне. Як встановлено судом, і це не заперечується сторонами по справі, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою померлого в ДТП [INFO] року [PERSON], що стверджується відповідними свідоцтвами, наявними в матеріалах справи. В судовому засіданні встановлено, і це підтверджується показаннями позивачів, що позивачка [PERSON] разом із свої братом не проживала, а проживала окремо у власному господарстві разом із своєю родиною. ЇЇ покійний брат проживав разом із їхніми батьками в [ADDRESS] Згідно із ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її дружині (чоловікові), батькам, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Враховуючи вищевикладене, а також те що право на відшкодування моральної шкоди рідній сестрі померлого, яка не проживала однією сім'єю з цим померлим, не передбачене чинним цивільним законодавством, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення із [PERSON] та ПАТ «Страхова Група ТАС» на користь позивачки [PERSON] , що є рідною сестрою померлого [PERSON], моральної шкоди слід відмовити у зв'язку із безпідставністю заявлених позовних вимог, так як виходячи із аналізу положень ч.2 ст. 1168 ЦК України, в даному випадку право на таке відшкодування вона мала б в тому випадку, якщо б проживала разом із своїм братом однією сім'єю. Посилання позивачки [PERSON] на ту обставину, що вона визнана потерпілою по кримінальній справі, вирок суду по якій набрав законної сили 08 серпня 2013 року, як на підставу задоволення її позовних вимог, суд не приймає до уваги, так як законодавець не пов'язує наявність такого процесуального статусу у особи, як безумовної обставини для виникнення у особи, яка не передбачена ст.. 1168 ЦК України права на відшкодування їй моральної шкоди завданої смертю родича. Вирішуючи спір в частині стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] ( батьків загиблого в ДТП) моральну шкоду по 197450 грн., а на користь [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON] ( малолітніх дітей та дружини померлого) по 97450 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним зазначити наступне. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами по справі, що померлий [PERSON], був сином позивачів [PERSON] та [PERSON], чоловіком [PERSON]. та батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження та про шлюб. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Зі змісту ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. З пояснень в судовому засідання позивачів, судом встановлено, що позивачі зазнали великої моральної шкоди, яка полягає у тому, що позивачі постійно відчувають душевні страждання тому, що загинула їх близька людина, яка була їм сином, батьком та чоловіком. Після його загибелі вони постійно знаходяться в стані великого горя, не сплять вночі, плачуть, приймають заспокійливі ліки, але навіть вони не можуть полегшити їхніх душевних страждань. Часто прокидаючись вночі, знов і знов переживають трагічну звістку про загибель рідної людини. Батьки померлого будучи пристарілими особами, вимушені постійно приймати ліки, їх поганий стан здоров'я обумовлений постійним пригніченим станом, переживаннями та жалобою за загиблим сином. Діти померлого залишилися без годувальника та без піклування батька. Трагічна смерть близької людини зруйнувала їх подальші плани, вини втратили соціальні зв'язки, на відновлення яких їм потрібно буде багато часу. Тому суд вважає необхідним стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] ( батьків померлого) по 47450 грн. моральної шкоди, а на користь решти позивачів по 37450 грн. моральної шкоди. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 п. 12 постанови Пленуму Верховного Cуду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи розмір судового збору, суди повинні мати на увазі, що заяви, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, оплачуються судовим збором за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру. Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати; за подання до суду позову немайнового характеру від 50 до 100 розмірів мінімальної заробітної плати ставка судового збору становить 5 % ціни позову. Таким чином, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог становить 2439 грн. 09 коп. Так само з відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» підлягає стягненню на користь держави судовий збір, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, в сумі 132 грн. 01 коп.

Outcome: partial