Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]. Заповіту останній при житті не залишив. Спадкоємцями за законом є дружина померлого, [PERSON] та сини: [PERSON], [PERSON]. До спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS], котрий [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу від 02 вересня 1980 року у [PERSON] готовністю 69%. Договір купівлі - продажу посвідчено Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, за реєстром № 2-1292. 13 липня 1984 року [PERSON] добудував житловий будинок і отримав акт прийоми індивідуального житлового будинку в експлуатацію. Спадкоємці своєчасно звернулись з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори. Під час видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом з'ясувалось, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є заборона на нерухоме майно: будинок за адресою Дніпропетровська область, [ADDRESS], підстава обтяження повідомлення б/н від 27 травня 1976 року Нікопольського заводу будівельних машин ім. Леніна, ссуда, власник майна [PERSON], зареєстровано 12 жовтня 2006 року за № 3879958 реєстратором Перша Нікопольська державно нотаріальна контора. Спадкоємці отримали інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якою підтверджується вказана заборона. На підставі зазначеного, Перша Нікопольська державно нотаріальна контора не має можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] При житті [PERSON] на законних підставах став власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], добудував його і отримав акт прийому індивідуального житлового будинку в експлуатацію. На протязі 35 років [PERSON] законно володів і користувався вказаною нерухомістю і гадки не мав про наявність заборони на його будинок, так як договір купівлі-продажу був нотаріально посвідчений Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою і в п. 4 Договору зазначено, що будинок нікому не проданий, не подарований, не заставлений, в спорі і під забороною не перебуває. Для вирішення питання про скасування і вилучення заборони позивачі звернулися до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про скасування і вилучення заборони, але їм було відмовлено. В зв'язку з чим вимушені звернутися до суду. В судове засідання позивачі не прибули, надали заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідачі в судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи по суті були повідомлені належним чином. Тому згідно ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У зв'язку з чим, згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено в судовому засіданні,[INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Заповіту останній при житті не залишив. Спадкоємцями за законом є дружина померлого, [PERSON] та сини: [PERSON], [PERSON]. До спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS], котрий [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу від 02 вересня 1980 року у [PERSON] готовністю 69%. Договір купівлі - продажу посвідчено Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, за реєстром №2-1292 (а.с. 17-18). 13 липня 1984 року [PERSON] добудував житловий будинок і отримав акт прийоми індивідуального житлового будинку в експлуатацію (а.с. 19-25). Спадкоємці звернулись з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори. Під час видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом з'ясувалось, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є заборона на нерухоме майно: будинок за адресою Дніпропетровська область, [ADDRESS], підстава обтяження повідомлення б/н від 27 травня 1976 року Нікопольського заводу будівельних машин ім. Леніна, ссуда, власник майна [PERSON], зареєстровано 12 жовтня 2006 року за №3879958 реєстратором Перша Нікопольська державно нотаріальна контора (а.с.4). Спадкоємці отримали інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якою підтверджується вказана заборона (а.с. 4). На підставі зазначеного, Перша Нікопольська державно нотаріальна контора не має можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Для вирішення питання про скасування і вилучення заборони позивачі звернулися до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про скасування і вилучення заборони, але їм було відмовлено. В зв'язку з чим вимушені звернутися до суду. Згідно зі ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. При житті [PERSON] на законних підставах став власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], добудував його і отримав акт прийому індивідуального житлового будинку в експлуатацію. На протязі 35 років [PERSON] законно володів і користувався вказаною нерухомістю і гадки не мав про наявність заборони на його будинок, так як договір купівлі-продажу був нотаріально посвідчений Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою і в п.4 Договору зазначено, що будинок нікому не проданий, не подарований, не заставлений, в спорі і під забороною не перебуває. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачів про скасування і вилучення обтяження на нерухоме майно підлягають задоволенню. Позовна заява оплачена судовим збором, як передбачено ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved