Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку матеріально не допомагає, зважаючи на те, що він працездатний та має реальну можливість виплачувати аліменти. В судове засідання позивачка не зявилась. На адресу суду надійшла заява позивачки, в якій вона просить розглянути справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.18). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 14, 17). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З довідки з Тарутинського районного сектору ГУДМС України в Одеській області вбачається, що [PERSON], значиться зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження дитини серії 1-ЖД № 271213 (а.с. 7). Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №983 від 25.08.2015 року (а.с.8). Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач не надав суду доказів які б свідчили про те, що відповідач має зобовязання по утриманню інших осіб та інше. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто з 25 серпня 2015 року до 28 січня 2017 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного ст.ст. 180,181,182,191 СК України,

Outcome: approved