Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області та [PERSON] міської ради Харківської області про визнання права власності в рівних частках по 1/3 частці кожній в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 05.07.2013 року на земельну ділянку і квартиру. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що є доньками [PERSON], яка померла 05.07.2013 року. На день смерті їй належали: дві земельні ділянки (паї) на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області; земельна ділянка (пай) на території Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області; земельна ділянка в с. Вербівка, Балаклійського району Харківської області, вул. Рокитянська, №10, загальною площею 0,32 га; житловий будинок з надвірними будівлями в с. Вербівка, Балаклійського району Харківської області, вул. Рокитянська, №10; квартира №64 в м. Балаклія, Харківської області, вул. Арсенальна, буд. №27. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишила. У встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вони звернулись до нотаріуса із заявами, в яких дали свою згоду на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] При зборі документів для нотаріуса зясувалось, що Договір купівлі-продажу, яким їх матір придбала у власність земельну ділянку в с. Вербівка, Балаклійського району Харківської області, вул. Рокитянська, №10, з невідомої причини вона не обміняла на Державний акт на право приватної власності на землю і не зареєструвала його у Вербівській сільській раді. Крім того, двокімнатна квартира №64 в м. Балаклія, Харківської області, вул. Арсенальна, буд. №27, стала власністю [PERSON] в порядку приватизації на підставі Свідоцтва про право власності на житло, оформленого Комунальним підприємством [PERSON] районної ради «[PERSON] Житлокомунсервіс» 18.06.2013 року, однак цей документ нею не був зареєстрований в [PERSON] БТІ. Тобто на вищезазначене спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, що є підставою для відмови в оформленні спадщини та підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивачі не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності та підтримку позовних вимог. Від Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника та визнання позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] міської ради Харківської області в судове засідання неодноразово не зявився. Про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки не відома. Заяв, клопотань або заперечень від його імені на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи та надані докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставою звернення позивачів до суду є захист невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктами нерухомого майна. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище «Васильченко», після укладання першого шлюбу прізвище «Плахотя», другого шлюбу - «Половинко») [PERSON] народилась 29.03.1949 року в с.Чепіль, Балаклійського району, Харківської області, що підтверджується її свідоцтвом про народження, серії ІІІ-УР №188382, виданим 29.01.1961 року Чепільською сільською радою Балаклійського району Харківської області (а.с.13). Зміна прізвища «Васильченко» на «Плахотя» підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00013305701 від 14.01.2014 року (а.с.14). Зміна прізвища на «Половинко» підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00013227725 від 24.12.2013 року (а.с.15). [PERSON] (дівоче прізвище «Плахотя») [PERSON], є дочкою [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії VІІ-УР №0599903, виданим 23.10.1966 року Гусарівським сільським ЗАГС Балаклійського району Харківської області. Зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії ІI-ВЛ №391608, виданим 29.10.1983 року Барвінківським районним відділом ЗАГС Харківської області (а.с.11,12). [PERSON] (дівоче прізвище «Половинко») [PERSON], є дочкою [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ВЛ №453847, виданим 28.03.1975 року Районним Відділом ЗАГС м. Барвінкове Харківської області. Зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії 1-ВЛ №064204, виданим 05.02.2008 року Відділом РАЦС [PERSON] районного управління юстиції Харківської області, і Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища «Половинко» №00012966281 від 30.10.2013 року (а.с.18-20). [PERSON] (дівоче прізвище «Половинко») [PERSON], також є донькою [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ВЛ №331663, виданим 14.02.1976 року Районним Відділом ЗАГС м. Барвінкове Харківської області, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №089957, виданим 05.10.1998 року [PERSON] районним відділом РАГС Харківської області, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища «Половинко» №00008842751 від 16.03.2011 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії 1-ВЛ №064223, виданим 12.02.2008 року Відділом РАЦС [PERSON] районного управління юстиції Харківської області, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища «Іванова» №00008842614 від 16.03.2011 року (а.с.25-29). 05.07.2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ №404863, виданим 05.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Харківській області (а.с.30). На момент своєї смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала одна в [INFO], що підтверджується довідкою з КП БРР «[PERSON] Житлокомунсервіс» вих. №2382-а від 05.07.2013 року (а.с.31). Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (тобто на момент смерті), і що не припинилися внаслідок його смерті. У зв'язку з тим, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишила, то згідно ст. 1261 ЦК України, позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON], як діти померлої, є спадкоємцями за законом першої черги. При цьому долі всіх спадкоємців є рівними, і складають відповідно по 1/3 частці кожній. 23.04.2016 року позивачами були отримані свідоцтва про право на спадщину з урахуванням укладеного між ними договору про поділ спадкового майна на земельні ділянки (паї), розташовані на території Чепільської і Вербівської сільських рад Балаклійського району Харківської області, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 23.04.2016 року, серії НАІ №№734449, 734450, 734448, 734451, 734452 (а.с.32-45). Однак право на земельну ділянку, розташовану в с. Вербівка, Балаклійського району Харківської області, вул. Рокитянська, №10, загальною площею 0,32 га, і на двокімнатну квартиру в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] позивачі в нотаріальному порядку оформити не змогли. При зборі документів для оформлення спадщини зясувалось, що Договір купівлі-продажу, посвідчений 03.03.2001 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], яким [PERSON] придбала у власність земельну ділянку в с. Вербівка, Балаклійського району Харківської області, вул. Рокитянська, №10, загальною площею 0,32 га, з яких 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, та 0,07 га - для ведення особистого підсобного господарства, вона з невідомої причини не обміняла на Державний акт на право приватної власності на землю і не зареєструвала його у Вербівській сільській раді, як того вимагала на той час ст. 9 Земельного Кодексу України (а.с.46,47). Крім того, двокімнатна квартира №64 в м. Балаклія, Харківської області, вул. Арсенальна, буд. №27, стала власністю [PERSON] в порядку приватизації на підставі Свідоцтва про право власності на житло, серії САЕ №340169, оформленого Комунальним підприємством [PERSON] районної ради «[PERSON] Житлокомунсервіс» 18.06.2013 року, однак цей документ не був зареєстрований в [PERSON] БТІ з тієї причини, що [PERSON] його не встигла отримати до часу своєї смерті, тобто до 05.07.2013 року (а.с.48). З постанови приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 23.04.2016 року вбачається, що позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві та роз»яснено право вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с.51). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), … державного житлового фонду на користь громадян України. До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку). Відповідно до ч. ч. 5, 7 Закону, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян … оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок). Таким чином, згідно Свідоцтву про право власності на житло від 18.06.2013 року, [PERSON] фактично стала власником спірної квартири №64 в житловому будинку №27 по вул. Арсенальна в м. Балаклія, Харківської області, не дивлячись на те, що органи приватизації не здійснили відповідну реєстрацію оформленого ними правовстановлюючого документу, а вона цього не зробила в звязку зі смертю. Відповідно до абзацу 5 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N15 від 25.05.98 р.), якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві. Згідно з діючими положеннями ЦК України і роз'ясненнями в листі Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення приналежності цього майна колишньому власнику і подальших власників (спадкоємців) повинно вирішуватися в судовому порядку. Із змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України слідує, що спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. \~ Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Викладене вище дає підстави вважати, що спірні земельна ділянка і квартира можуть бути предметом спадкування, і визнання за позивачами права власності на них в рівних частках не порушуватиме права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved