Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 лютого 2006 року померла їх бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку 11, який розташований у с. Плавні Ренійського району Одеської області по вул. Миру. Під час життя померла [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, відповідно до якого залишила усе своє майно своєму синові [PERSON] Після смерті матері відповідач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь своїх синів позивачів по справі, однак йому було відмовлено, у звязку зі втратою оригіналів правовстановлюючих документів. У свою чергу, позивачі звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 16 травня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій вони позов підтримують, просять визнати за ними право спільної сумісної власності на спірний будинок та розглянути справу за їх відсутності, Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої він позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 05 лютого 2006 року померла бабуся позивачів [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку 11, який розташований у с. Плавні Ренійського району Одеської області по вул. Миру. Під час життя померла [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, відповідно до якого залишила усе своє майно своєму синові [PERSON] Після смерті матері відповідач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь своїх синів позивачів по справі, однак йому було відмовлено, у звязку зі втратою оригіналів правовстановлюючих документів. У свою чергу, позивачі звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 16 травня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимоги, позивачі надали суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлої [PERSON] на спірний житловий будинок, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право власності померлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved