Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляють [PERSON] та [PERSON]В, звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з позовом, де просить визнати незаконними та недійсними правочини, а саме: свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 01.04.2012 р. спадкоємцю спадкового майна [PERSON] на 2/3 частки будинку № 3 по вулиці Комсомольській м. Шостка, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 14.10.2010 р. [PERSON] на 1/3 частину будинку по в. Комсомольська, 3, м. Шостка та свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку, яке було видане 04.11.2014 р. [PERSON] на 1/3 частину земельної ділянки за вказаною адресою. Відновити становище, яке існувало до порушення права шляхом вчинення дій, а саме: зобов»язати нотаріальний орган державної влади в м. Шостка видати правовий акт Свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON], [INFO], на 5/6 частки від усього спадкового майна. В подальшому, позовні вимоги уточнювались: в судовому засіданні від 19.09.2015 р. представник позивача [PERSON] просила залишити без розгляду вимогу щодо визнання незаконним і недійсним правочин стосовно свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Ухвалою суду від 19.09.2015 р. позов в цій частині було залишено без розгляду. Вимогу про незаконність та недійсність правочину відносно свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видане відповідачу 14.10.2010 р. на 1/3 частину будинку по в. Комсомольській, 3, м. Шостка та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 01.04.2012 р. спадкоємцю спадкового майна [PERSON] на 2/3 частки будинку № 3 по вулиці Комсомольській м. Шостка, мотивують тим, що порушені права дитини, тобто позивача. Ці порушення полягають в тому, що після смерті діда позивача, спадкове майно не правильно було розподілене між спадкоємцями [PERSON], його бабою, [PERSON], батьком, та [PERSON], відповідачем по справі, бо нотаріус не перевірив правильність розподілу часток будинку. Після смерті [PERSON], діда позивача, його батько [PERSON] продовжував мешкати разом з матір»ю та доглядав її до смерті, мав отримати в спадок значно більшу частку, ніж 1/3. Представники позивача вважають, що позивач, як спадкоємець, після померлого батька [PERSON], має право на 5/6 частин від усього спадкового майна. Тим більше, що є свідки, які були присутніми, коли відповідач усно відмовлявся від будинку на користь батька позивача, тобто між ними існувала усна домовленість щодо спадкового майна, в т.ч. і будинку. Правові підстави визначення незаконності та недійсності правочину, на чому наполягають представники позивача, ними наведені не були. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що є рішення суду, яким було визнано за [PERSON], батьком позивача, право власності на 1/3 частину будинку та господарських споруд в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON]Г та [PERSON] 3-і особи представник служби у справах дітей Шосткинської міської ради [PERSON] позовні вимоги визнає, оскільки служба має захищати права дитини. Шосткинська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності, на підставі наявних доказів. Заслухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], які були подружжям, померли відповідно 30.03.2002 р. та 30.11.2005 р., а.с. 22, 23, 24. Відповідно рішення Шосткинського міськрайонного суду від 24.11.2008 р. за позовом [PERSON] (батька позивача) до виконкому Шосткинської міськради, 3-я особа [PERSON] про встановлення факту належності на праві власності самовільно зведених господарських споруд померлому та визнання права власності на реконструйований будинок в порядку спадкування за законом було визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину будинку та господарських споруд, розташованих по в. Комсомольській, 3, м. Шостка, після померлих [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом. [PERSON], як відповідач, не заперечував проти позовних вимог [PERSON], про що зазначено у рішенні, яке 05.12.2008 р. набрало законної сили, а.с.50. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2010 р. [PERSON], відповідач по справі, став власником спадкового майна, яка складається з 1/3 частини житлового будинку та господарчих споруд, розташованих по в. Комсомольська, 3, м. Шостка в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], батька, а.с.5. В цьому ж році, а саме 26.01.2010 р. батько позивача, [PERSON], який помер 12.09.2012 р., склав заповіт на все своє майно на користь сина [PERSON], а.с. 4, 25. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] свідчили, що між братами існувала усна домовленість на право власності на будинок. Крім того, [PERSON] показала суду, що [PERSON], мати [PERSON] та [PERSON], купила їм обом по будинку в сусідніх селах. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які представники позивача посилаються в обґрунтування заявлених позовних вимог, не наведені правові підстави визнання правочину незаконним та недійсним, а рішення суду від 24.11.2008 р. про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, яким визначалось право власності за [PERSON]М, батьком позивача, на 1/3 частку будинку та господарських споруд за його заявою - взагалі не приймається ними до уваги. Посилання представників позивача на усні домовленості між [PERSON] та [PERSON] стосовно права власності на спадкове майно не відповідають вимогам закону, тим більше, що спір, який виник з цього приводу, свідчить про відсутність цієї домовленості. Крім того, зобов»язати третю особу нотаріальний орган,- вчинити певні дії суд також не може, бо ця особа не є відповідачем по справі. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed