Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власниками якої вони є на підставі договору дарування, зареєстрований відповідач по справі, який є їхнім знайомим. Проте, як зазначають позивачі, відповідач в квартирі не проживає, вивіз свої особисті речі, участі в утриманні квартири не бере, не є членом їх сім`ї. На підставі викладеного, посилаючись на те, що наявність зареєстрованих в квартирі осіб перешкоджає їм належним чином реалізувати своє право власності на квартиру, позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи містяться заяви позивачів про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті судової влади та направлення судової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі договору дарування квартири від 08.07.2006, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соврас О.Ю. за реєстровим №4913 (а.с. 13-14). Згідно копії паспорта відповідача, наявної в матеріалах справи, відповідач зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с.15, зворот). З заяви позивача [PERSON] до органу реєстрації від 09.09.2020 (а.с.16) вбачається, що вона зверталася щодо зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою, проте їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю всіх необхідних документів. Як вбачається з відповіді Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 15.09.2020, відповідач з заявами стосовно конфліктних ситуацій чи вселення до квартири [ADDRESS] не звертався (а.с.36). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки відповідач не є членом сім`ї позивачів, будь-яких домовленостей з позивачами щодо проживання відповідача у квартирі не існує і позивачі заперечують проти проживання відповідача у його квартирі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved