Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON], 13.07.2015 року звернулася до Хотинського суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, 3 березня 2005 році вона уклала шлюб з [PERSON], прожили з ним 2011 року після чого вони розлучились. Вказала, що від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначила, що згідно рішення Хотинського суду та інформації з Відділу державної виконавчої служи у виконавчій службі знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-596 від 28.09.2011 року про стягнення з відповідача у справі аліментних платежів у твердій грошовій сумі по 200 грн. на кожну дитину щомісячно, заборгованості не має. Також вказала, що з 2011 року ситуація по утриманню їхніх неповнолітніх дітей суттєво змінилась, враховуючи негативні тенденції в державі, негативні явища в економіці країни, зокрема інфляція національної валюти гривні, підвищення цін на продукти харчування, одяг, лікарські препарати, комунальні послуг тощо. Вказала, що суттєвим є і те що обоє їхніх спільних з відповідачем дітей тяжко хворі на хвороби серця постійно лікуються у Чернівецькій обласній дитячій лікарні, під наглядом лікаря кардіолога щорічно. Крім цього їхній син [PERSON] лікувався в лікарні Швидкої медичної допомоги м. Чернівці в відділенні термічної травми та пластичної хірургії з діагнозом опіки кінцівки Також їхній син лікувався в Чернівецькій обласній дитячій клінічній лікарні з діагнозом гострий обструктивний бронхіт, далі знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Хотинської ЦРЛ Зазначила, що діти постійно хворіють, необхідно їздити по лікарнях в м. Чернівцях, купляти дорогі лікарські препарати. Загально відомим для любого громадянина та батька є те, що таке лікування коштує на багато більше ніж 200 грн. аліментів на кожну дитину. Однак відповідач у справі жодного разу не надав додаткової допомоги своїм дітям, лікування та поїздки в м.Чернівці поводилось за її рахунок. Діти потребують санітарно-курортного лікування, в цьому році їй вдалося отримати путівки дитячий табір у Відділі освіти молоді та спорту при Хотинської РДА. Нею особисто було сплачені кошти, відповідач у справі на її звернення, що дитині необхідно крім путівки ще додаткові кошти з собою мати кошти не надав. Також вказала, що також загально відомими є слідуючі факти, кожен з батьків знає, щоб відправити вересня дитину до школи необхідно мінімум 1 тис. грн. (шкільний одяг, спортивний, декілька пар взуття, шкільний портфель, зошити, відвідування дитячих гуртків тощо. Також приходиться перераховувати гроші у фонд школи, на ремонт учнівського класу, тощо. Зазначила, що їй відомо, що відповідач інших дітей крім їхніх на утриманні не має, працює поденно і роботах пов»язаних з садівництвом кожен день отримую гроші за роботу, за таких обставин вона вважає що він має можливість та повинен сплачувати аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей в більшому розмірі, тим більше що діти постійно хворіють. Крім того зазначила, що з відповідачем вона була в другому шлюбі, має дитину від першого шлюбу, являється багатодітною матір'ю. Посилаючись на викладене просила збільшити розмір призначених раніше аліментів з [PERSON] [INFO], жителя с. Недобоївці, Хотинського району, Чернівецької області на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] та призначити їх у тверді грошовій сумі по 800 грн. на кожну дитину. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те що, його матеріальний стан не змінився та не покращився, фізичне здоров'я не покращилось, нерухомого майна в нього у власності немає, аліменти по 200 гривень на даний час фактично сплочують його батьки. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 3 березня 2005 році позивачка уклала шлюб з [PERSON], прожили з ним 2011 року після чого вони розлучились. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно рішення Хотинського суду та інформації з Відділу державної виконавчої служи у виконавчій службі знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-596 від 28.09.2011 року про стягнення з відповідача у справі аліментних платежів у твердій грошовій сумі по 200 грн. на кожну дитину щомісячно, заборгованості не має. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що діти хворіли і потребували постійного спостереження в медичній установі на момент зміни розміри аліментів 28.09.2011 року. Отже, заслухавши та дослідивши пояснення сторін, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази та такі не надані позивачкою в справі, які б підтверджували наявність підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей, а саме посилання позивачки на погіршення матеріального становище не знайшло свого підтвердження, а навпаки встановлено що у позивачки покращилось матеріальне становище, у зв'язку з отриманням нею додатково матеріальної допомоги. Крім того стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів відповідача з часу стягування аліментів також не змінився. За таких обставин, суд вважає, обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів на утримання дітей відсутні, у зв'язку з вищевикладеним в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів слід відмовити. Відповідно до ст. 185 СК України Стаття 185. той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При цьому суд розяснює позивачці, що в неї є можливість звернутись до суду з позовом в порядку вищевказаної статті Сімейного Кодексу України. На підставі ст.ст. 80, 84, 181-182, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: dismissed