Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивачі звернулися до Вишгородського районного суду з позовом до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкуваннявказавши, що 04.03.2010 року померла їх дочка - [PERSON]. Після смерті, останньої відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкоємцями якої є її батьки та чоловік. На частину спадкового майна, позивачі отримали свідоцтва про право власності, а у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га, що розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, провулок Валківський, нотаріусом їм було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. У звязку із чим звернулися до суду та просили визнати за ними право власності у рівних долях по ? частки на земельну ділянку загальною площею 0,0900 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, провулок Валківський, кадастровий номер 3221886001:02:128:0004 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 04.03.2010 року. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала аналогічні пояснення викладеним у позові, просила їх задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що на час укладення договору купівлі продажу спірної земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, а отже у відповідності до ст.60,61,70 СК України спірна земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя та їх частки є рівними. Зазначив, що батьки померлої можуть успадкувати по 1/6 частині земельної ділянки. Крім того, пояснив, що з боку позивачів не надано жодних доказів на підтвердження реєстрації спірної земельної ділянки на даний час за відповідною особою, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивачів до відповідних органів щодо державної реєстрації спірної земельної ділянки, а тому просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 04.03.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 167134 (а.с. 5). Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 133 зворот). Відповідно до свідоцтва про шлюб 12 липня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №804 (а.с.130 зворот). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії спадкової справи № 1049/2010 вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є, її чоловік [PERSON], матір [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 128 зворот, 132 зворот,133). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачі, як спадкоємці за законом, звернулися до нотаріуса та отримали на частину спадкового майна свідоцтва про право власності, однак у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку їм було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а.с. 7). Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], 18 лютого 2008 року за реєстровим № 907, згідно якого [PERSON] зобовязалась передати у часткову власність [PERSON] та [PERSON], а останні в свою чергу зобовязалися прийняти, сплативши обговорену грошову суму, а саме [PERSON] 0,0900 га та [PERSON] 0, 0765 га від земельної ділянки загальною площею 0,1665 га кадастровий номер 3221886001:02:128:0004 (з виділенням частки земельної ділянки в натурі), розташованої за адресою:Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, провулок Валківський, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 6). [PERSON] помер 03.05.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 363560 (а.с. 54). 03.11.2012 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, яке буде належати йому, на день смерті заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах кожному (а.с. 56). Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК України про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як вбачається з наданих до суду документів, [PERSON], після укладання та підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки у розмірі 0,0900 га розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с.Нові Петровці, вул. Валківська, не встигла за життя переоформити державний акт на землю, що стало підставою для прийняття нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.11.2016 року (а.с.7). Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що чоловік та батьки померлої, є спадкоємцями за законом, після померлої 04.03.2010 року [PERSON], якій належала земельна ділянка, площею 0,0900 га, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, провулок Валківський, а тому позовні вимоги підлягають часткову задоволенню, з визнанням права власності за позивачами по 1/3 частині спірної земельної ділянки, у відповідності до вимог ст.1267 ЦК України.

Outcome: partial