Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 14.01.2005 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, за час якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. 01 червня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Кролевецького районного суду з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини. Вважає, що сума стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою для утримання дитини, розмір аліментів, які відповідач сплачує на її користь на утримання дочки є занадто низьким, враховуючи інфляцію. Уточнивши позовні вимоги, посилаючись на положення Сімейного кодексу України, позивачка просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області, та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в частці від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 22). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивачки, суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.19), до суду не зявився, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі до 01 червня 2010 року (а.с.10), за час якого 06 червня 2005 року в них народилась дочка [PERSON] (а.с. 11), яка на даний час за змістом позову проживає разом з матірю. Рішенням Кролевецького районного суду від 22 вересня 2010 року змінено розмір аліментів і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 250 грн. щомісяця, з індексацією відповідно до закону, до повноліття дочки (а.с.20-21). Позивачка змінила прізвище з [PERSON] на Федів (а.с. 23). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 250 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обовязків батьків щодо дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України (із змінами згідно ЗУ №2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 січня 2018 року складає 1860 грн., тому розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 930 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Суд враховує, що відповідач за змістом позову є працездатним, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину, тому відповідно до вимог ст.183 СК України є підстави стягувати з нього аліменти в частці від його заробітку (доходу), а також те, що відповідач не спростував обставин, зазначених позивачкою у позові, не надав суду жодних письмових заперечень проти позову з посиланнями на докази, якими вони обґрунтовуються. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду від 22 вересня 2010 року і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дочку [PERSON], [INFO], розмір яких суд визначає 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. З розяснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Тому вимоги позивачки в частині стягнення аліментів від дня предявлення позову до суду задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 22 вересня 2010 року по справі № 2/1351/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial