Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось їй після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Вона прийняла спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за законом, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подала заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи. Інші спадкоємці відсутні. Житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON], яка за життя не оформив право власності на будинок та не отримав правовстановлюючий документ. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки вона позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на нерухоме майно, то вона звернулася із даним позовом до суду. Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Позивачка [PERSON] і її представник [PERSON] подали до суду заяву, в якій просять суд справу розглянути без їх участі, а також зазначили, що позов підтримують в повному обсязі. Відповідач - Дмитренківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Третя особа - Богуславська районна державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст.ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копіями свідоцтв про народження позивачки та про укладення шлюбу. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії заяви [PERSON] за №922 поданої 16.11.2013 року до Богуславської районної державної нотаріальної контори вбачається, що цією заявою спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON]. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/1552 від 02.07.2014 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Дмитренківської сільської ради № 290 від 25 вересня 2014 року підтверджується, що житловий будинок по [ADDRESS] згідно записів в погосподарській книзі належав [PERSON], який був головою двору. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1960 року забудови, загальною площею 52,30 кв.м., житловою площею 22,10 кв.м., та господарські будівлі і споруди: погріб з шийкою, веранда, сарай, сарай-гараж, сарай-гараж-літня кухня, оглядова яма гаража, убиральня, сарай тимчасовий, ганок, ворота з хвірткою, огорожа №2, огорожа №3, колодязь питний, загальною інвентаризаційною вартістю 155063 гривні. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після завершення будівництва житлового будинку та після реєстрації будинку в погосподарській книзі Дмитренківської сільської ради набув право власності на даний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Дмитренківської сільської ради. Висновком № 24/02.10.14 від 02 жовтня 2014 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS], 1960 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 620 від 09.10.2014 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON], під час проведення попереднього судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved