Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка 21.01.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що рішенням суду батьків підопічної позивачки позбавили батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] Розпорядженням голови Старобешівської райдержадміністрації позивачку призначили опікуном дитини та зобов'язали забезпечувати захист її прав та інтересів. Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. Батьки дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, а тому [PERSON] просила стягнути з кожного з відповідачів на свою користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. У зв'язку з відсутністю фінансування суду суд не має можливості відправляти документи рекомендованою поштою, в зв'язку з чим матеріали позову сторонам, судові повістки та повідомлення про дату та час слухання справи були направлені звичайною поштою. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачі належним чином повідомлені про дату та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст.213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Позивачкою [PERSON] 18.02.2014 року до суду було подано заяву про залишення позовної заяви про стягнення аліментів з відповідачів без розгляду, але у судовоу засіданні 25.02.2014 року вона від даної заяви відовилась. Судом встановлено, що рішенням Старобешівського районного суду Донецької області від 20.12.2013 року № 245/672/13-ц [PERSON] і [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Участі у вихованні дитини відповідачи не приймали. Матеріальної допомоги не надавали і не надають, аліменти не сплачують. Розпорядженням голови Старобешівської райдержадміністрації від 14.01.2014 року № 6 «Про надання малолітній [PERSON], [INFO] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» дитині наданий відповідний правовий статус. Розпорядженням голови Старобешівської райдержадміністрації від 16.01.2014 року № 7 «Про встановлення опіки над [PERSON], [INFO] та влаштування її під опіку [PERSON]» позивачку [PERSON] призначили опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], та зобов'язали забезпечувати захист її прав та інтересів. Малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] самостійно займається вихованням та розвитком дитини. Батьки не цікавляться долею дитини та її здоров'ям. Відповідачи ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків - не турбуються про фізичний та духовний розвиток доньки, підготовку до самостійного життя, матеріального забезпечення, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надавали і не надають, аліменти не платять. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, знаходяться на утриманні позивачки, відповідачі здорові, не мають непрацездатних членів родини, і приходить до висновку, що доцільним буде стягнути з кожного з відповідачів на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved