Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду за місцем розташування спірного нерухомого майна з позовом про визнання за ними в рівних долях права власності на домоволодіння по [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що спірний будинок належав їх батьку [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька позивачі звернулися до нотаріуса, але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок і право власності на домоволодіння не зареєстровано. В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачі через свого представника позов підтримують, відповідач з позовом згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є спадкоємцями померлого [PERSON] Відповідачка [PERSON] з 11.01.2001 року є дружиною [PERSON], а позивачі - його дітьми. [PERSON] за життя склав заповіт, в якому заповів відповідне майно (будинок у місті Гомелі, земельну ділянку в Гомельському районі, причеп човновий) відповідачці [PERSON], а інше майно (у тому числі будинок по [ADDRESS]) - в рівних долях позивачам. Згідно запису погосподарської книги, який у відповідності до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 року може бути визнаний в якості акту органу влади, що підтверджує право власності, адреса по [ADDRESS] числиться за [PERSON]. Земельна ділянка за вищевказаною адресою також числиться за [PERSON] Суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на жилий будинок та господарські будівлі, що розташовані по [ADDRESS], але не отримав відповідний правовстановлюючий документ і не здійснив державну реєстрацію свого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав законної сили після набуття померлим права власності на спірне домоволодіння. Тобто жилий будинок та господарські будівлі, що розташовані у [ADDRESS] увійшли до складу спадщини після смерті [PERSON] Після смерті спадкодавця позивачі звернулися до Ленінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідачка [PERSON] в своєї заяві до нотаріуса вказала, що домоволодіння по [ADDRESS] є приватною власністю [PERSON] і не входить до майна, що перебувало у їх спільної сумісної власності, у зв'язку з чим вона не претендує на ? частку вищевказаного домоволодіння, як дружина померлого. Позивачі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріуса не в змозі, оскільки у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на будинок і право власності на домоволодіння не зареєстровано, у зв'язку з чим державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, про що нотаріусом винесена відповідна постанова. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу ії відкриття. Ч.1 ст. 1267 ЦК України встановлює, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у виді будинку по [ADDRESS], яка відкрилася після смерті їх батька [PERSON], і є власниками спадкового майна з моменту відкриття спадщини, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ на будинок за життя спадкодавця не був оформлений і право власності належним чином не зареєстровано, у зв'язку з чим, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину та відсутність будь-яких інших спадкоємців, яки б своєчасно звернулися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також неможливість визнати права позивачів, як спадкоємців спірного майна, будь-яким іншим способом, ніж в судовому порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за позивачами може бути визнано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] в рівних долях, тобто по 1/2 долі за кожним. У зв'язку з викладеним, на підставі п.1 ч.2 ст. 16, ст.ст. 392, 1218, 1261, 1267-1270, 1273 ЦК України,

Outcome: approved