Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути із останнього на її користь неустойку (пеню) за несплаченими аліментами у розмірі 104900,00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням суду присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей, які в подальшому було збільшено. Відповідач не сплачує аліменти на дітей, у звязку із чим утворилась заборгованість у розмірі 104900,00 грн. Через несплату аліментів за період з листопада 2006 року по серпень 2018 року, включно з вини відповідача діти перебувають на повному утриманні у позивачки, а тому в такої виникло право на стягнення неустойки у відповідності до ст. 196 СК України. Просить позов задовольнити. Відповідач не подав відзив, який містив би заперечення на позов. 22 жовтня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 24 січня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. 07 лютого 2019 року представником позивача подано клопотання про слухання справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують повністю, просять такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи думку представника позивача, яка висловлена у клопотанні від 07.02.2019, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 листопада 2006 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 250,00 грн на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 03 вересня 2012 року розмір аліментів визначений рішенням суду від 03.11.2006, змінено рішенням цього ж суду, яке частково змінено рішенням апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2013 року у частині розміру аліментів, та присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі по 500,00 гнр на кожну дитину з часу набранням рішенням суду першої інстанції законної сили. У звязку із виникненням заборгованості по несплаті аліментів позивачка здійснила реалізацію свого права, яке гарантовано їй ст. 196 Сімейного кодексу України . Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що в [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей за період з жовтня 2006 року по серпень 2018 року у розмірі 104900,00 грн, що підтверджено здійсненим Сихівським відділом державної виконавчої служби місто Львів розрахунком заборгованості по аліментах від 31 серпня 2018 року, виконавче провадження № 41394242. Даний розрахунок не оскаржувався, а відтак є чинним. Із матеріалів справи суд встановив, що відповідач не здійснює сплату аліментів з будь-яких поважних причин, адже доказів у відповідності до ст. ст. 78-81 ЦПК України, які б заперечили встановлену обставину зі сторони [PERSON] на адресу суду не надходило. Таким чином, суд прийшов висновку, що заборгованість особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду виникла саме з його вини. У звязку із наявністю підстав, які необхідні для стягнення неустойки (пені) позивачка надала суду розрахунок пеніза період з листопада 2006 року по серпень 2018 року та становить у розмірі 1895301,00 грн. Такий розрахунок проведений у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України. Будь-яких зауважень до правильності його проведення не надходило, такий не оскаржувався та є чинним, а тому приймається судом до уваги. З урахуванням законодавчих положень позивачка просить стягнути неустойку у розмірі 100 відсотків заборгованості, що становить у сумі 140900,00 грн. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач не подав доказів, які б дозволяли суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи. Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги наведене, суд прийшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2006 року по серпень 2018 року, включно, у розмірі 104900,00 грн, підлягає задоволенню повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. 196 Сімейного кодексу України та на які вірно посилалась позивачка у позовній заяві поряд із загальними нормами права. Суд приймає аргументи позивачки, що наведені останньою як на підстави для стягнення неустойки, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом від сплати судового збору звільнений законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 704,80 грн судового збору в доход держави.

Outcome: approved