Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 жовтня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач упродовж сімейного життя неодноразово покидав сім`ю, проживав з іншими жінками. В січні 2019 року відповідач в черговий раз покинув сім`ю\~ та проживає з іншою жінкою. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. На даний час вона не працює, займається вихованням дітей та веде підсобне господарство. Вона перебуває на п`ятому місяці вагітності, їй важко самостійно утримувати дітей. Відповідач [PERSON] належної участі у матеріальному утриманні дітей та в її утриманні не приймає, допомогу на дітей не надає. Відповідач має добрий стан здоров`я, джерело його доходів їй невідоме. Вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її (позивачки) утримання в розмірі 1/5 частини його доходу. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей, а також аліменти на її, [PERSON] , утримання під час вагітності в розмірі 1/5 частини його доходу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просить справу розглядати без її участі, про що зазначила у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 4). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивачки, суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.20), до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2000 року (а.с. 8). Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 9, 10). Діти проживають та зареєстровані разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] (а.с. 11) та перебувають на її утриманні. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дітей та позивачки, як дружини під час вагітності. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову має добрий стан здоров`я, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати своїх дітей. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183\~ Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , розмір яких суд визначає 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частин 1, 4, 5 ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Судом встановлено, що на даний час [PERSON] вагітна і проживає окремо від чоловіка (а.с.11, 12, 13-14,) внаслідок чого потребує матеріальної підтримки, проте, чоловік такої підтримки добровільно не надає. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. При визначенні розміру коштів на утримання [PERSON] суд враховує, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, при цьому, суд також враховує, що позивачка не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач на сьогодні має фінансову можливість сплачувати аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі 1/5 частини його доходу, тому суд визначає розмір утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. Відповідно до ст. ст. 84, 91, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial