Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, вимоги якого уточнили (а.с. 53-54), та просили стягнути з виконавчого комітету Житомирської міської ради на користь [PERSON] завдані збитки в розмірі 353 200 грн., на користь [PERSON] 243 грн. 60 коп. та зобов»язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області стягнути вказані завдані збитки шляхом їх безспірного списання із виконавчого комітету на користь позивачів. В обгрунтування позову вказують, що збитки завдані протиправним рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №241 від 24.04.1997, наслідком яких стало порушення їх прав. Також зазначають, що вказане рішення в судовому порядку визнано протиправним, а договір купівлі-продажу земельної ділянки недійсним. В судовому засіданні представник позивачів та позивач [PERSON] позов підтримали а просили його задовільнити з тих же підстав. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача ГУ ДКСУ в Житомирській області в судове засідання не з»явився, надіслав заперечення на позовну заяву, позов не визнав та просив справу розглядати без його участі (а.с. 51). Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та приходить до висновку про необгрунтованість позову, з огляду на наступне. Як встановлено з матеріалів справи та пояснень сторін, рішенням Житомирської міської ради за №214 від 24.04.1997р. [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0998 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: м. Житомир, пров. 2-й [PERSON], 6. 19.05.1997 р. [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю. 14.11.2006 р. [PERSON] придбав у власність у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0998 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: м. Житомир, пров. 2-й [PERSON], 6. Згодом [PERSON] стало відомо, що рішенням 3-ї сесії 5-го скликання Камянської сільської ради від 28.07.2006 р. земельна ділянка площею 0,0998 га, розташована за адресою: Житомирський район, с. Довжик, пров. 2-й [PERSON], 6, була надана [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку. 08.09.2006 р. [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку за № 010620900298 та 01.02.2011 р. отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок розташований в с. Довжик Житомирського району по пров. 2-му [PERSON], 6. Тобто, [PERSON] є законною власницею земельної ділянки, придбаної [PERSON] Таким чином, земельна ділянка, яка була надана рішенням Житомирської міської ради від 24.04.1997 р. за № 214 за адресою: м. Житомир, пров. 2-й [PERSON], 6 та земельна ділянка, яка рішенням 3-ї сесії 5 скликання Камянської сільської ради від 28.07.2006 р. була надана [PERSON] розташована за адресою: с. Довжик Житомирського району по пров. 2-му [PERSON], 6, є однією і тією ж земельною ділянкою, з різною зазначеною в державних актах адміністративно-територіальною належністю. Вказане рішення постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 19.05.2014 визнано протиправним, та постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2014 в частині визнання рішення протиправним залишено без змін. Також рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 23.03.2015 визнано недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки в м.Житомирі по пров. 2-му [PERSON], 6, площею 0,0998 га, укладений 14.11.2006 між [PERSON] та [PERSON] Статтею 22 ЦК України встановлено право особи на відшкодування збитків, завданих їй у результаті порушення її цивільного права. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду - див. коментар до ст. 22 ЦК України). в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.) Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, всупереч вимог ст. 1166 ЦК України позивачами не надано доказів, які б вказували на наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, а саме доказів на існування вини відповідача - виконкому Житомирської міської ради, причинного зв»язку між винесенням рішення №214 від 24.04.1997р. та завданням збитків [PERSON] у розмірі 353 200 грн. та клопотань про витребовування таких доказів не заявляли. Також суд враховує, що рішення №214 від 24.04.1997р. має індивідуальну дію та було реалізовано в часі, оскільки 19.05.1997 р. [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю. Як встановлено в судовому засіданні, цей акт ніким не скасовано, що унеможливлює існування причинного зв»язку щодо заподіяння матеріальних збитків позивачам [PERSON] та [PERSON] Таким чином встановлено, що позивачами не надано доказів на обгрунтування позовних вимог про відшкодування збитків, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: approved