Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять: припинити право спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на нерухоме майно, двокімнатну квартиру, загальною площею 69,5 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 164219963101), визнавши, що частки кожного із співвласників квартири є рівними та встановивши, що: - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , належить 1/3 (одна третя) частка ізольованої двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , належить 1/3 (одна третя) частка ізольованої двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , належить 1/3 (одна третя) частка ізольованої двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Встановити наступний порядок користування квартирою, розташованої за адресою: [ADDRESS] : - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , виділити у відособлене користування житлову кімнату (номер на плані 4), площею 20,4 кв.м; - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , виділити у відособлене користування житлову кімнату (номер на плані 5), площею 16,0 кв.м; -у загальному користуванні залишити - кухню площею 13,1 кв.м, коридор площею 12,9 кв.м, вбиральню (сполучену), площею 3,0 кв.м, ванну кімнату, площею 4,1 кв.м. Судові витрати по справі покласти на відповідача. В підготовчому судовому засіданні відповідач визнав позов повністю, окрім вимоги щодо покладання на нього судових витрат, зважаючи на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986р. (категорія 2). Позивачі та їх представник надали пояснення відповідно до позовних вимог, підтримали позовні вимоги та не наполягали на вимозі, щодо покладання судових витрат на відповідача. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та представника, дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Ізольована двохкімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 69,5 кв.м, житловою площею 36,4 кв.м на підставі Розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.06.2014р. № 622-Ц1 на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передана у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 1-14-318662-Ц1 від 10.06.2014р. Право спільної сумісної власності на квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 164219963101, що вбачається з Витягу про реєстрацію права власності Індексний номер: 23147490 від 18.06.2014р. Наразі статус квартири не змінено, що підтверджується відомостями за станом на 14.07.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /Інформаційна довідка №173729743 від 14.07.2019р/. Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, станом на 19.06.2019р. в квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За даними технічного паспорту, виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», станом на 27.05.2014р., який є складовою частиною Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, технічна характеристика квартири наступна - розташована у житловому будинку на 1 поверсі 9-ти поверхового будинку, житловою площею 36,4 кв. м та складається: -з двох житлових кімнат площею: 20,4 кв. м та 16,0 кв. м; -кухні площею 13,1 кв. м; -вбиральні (сполученої) площею 3,0 кв. м; -ванної кімнати площею 4,1 кв. м; -коридору площею 12,9 кв. м. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 березня 2012 року (справа №2011/1163/2012, провадження №2 /2011/ 2664 /2012). Між позивачами і відповідачем, як співвласниками, виникають непорозуміння та конфлікти на побутовому ґрунті, вони не можуть дійти спільної згоди щодо порядку користування квартирою, що подекуди призводить до неприязних ситуацій. Відповідач категорично відмовився від пропозиції позивачів укласти нотаріально посвідчені договори про визначення часток співвласників у праві власності на квартиру та про встановлення порядку користування житловими приміщеннями в квартирі. Додаткове непорозуміння виникає з приводу понесення витрат на оплату комунальних послуг. Так, [PERSON] постійно проживаючи в квартирі та користуючись всіма комунальними послугами, участі в їх оплаті не приймає. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною один статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Наразі володіння спірною квартирою без визначення часток у праві спільної сумісної власності порушує конституційне право співвласників на користування та розпорядження нею, а тому, право спільної сумісної власності на спірну квартиру підлягає припиненню з визначенням рівних часток співвласників, в саме по 1/3 за кожним. Так, статтею 150 ЖК УРСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 155 ЖК УРСР власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним із співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Відповідно до частин першої-третьої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Враховуючи технічну характеристику спірної кватири за даними технічного паспорту, що має лише дві ізольовані житлові кімнати, відсутня технічна можливість виділити трьом співвласникам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. Тобто, спір може бути врегульований без здійснення реального поділу квартири зі збереженням правового режиму спільної часткової власності, шляхом визначення порядку користування нею, а саме виділу в користування в натурі часток, адекватних розміру часткам у праві власності на спільну квартиру з незначним відступом реальних часток від ідеальних, що зумовлено неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Як зазначалося вище, спірна квартира - це ізольована двохкімнатна квартира (кімната, площею 20,4 кв. м та кімната, площею 16,0 кв. м), загальною площею 69,5 кв. м, житловою площею 36,4 кв. м. Ідеальна частка кожного співвласника в житловій площі складає 12,13 кв.м (36,4 кв. м / 3). За таких обставин позовні вимоги підлягаютьзадоволенню частково, що стосується позовної вимоги, щодо покладення на відповідача судових витрат, ці вимоги задоволенню не підлягають зважаючи на те, що відповідач по справі заперечував проти задоволення позовних вимог в частині покладення на нього судових витрат по справі, а позивачі погодилися із вказаними запереченнями та не наполягали на задоволенні позовної заяви в цій частині, тому суддя приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги в частині покладення судових витрат на відповідача слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial