Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказали, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/8 частку незакінченого будівництвом житлового будинку за вказаною адресою. Спадкоємцями за законом є позивачі [PERSON] - мати спадкодавця, [PERSON] - син спадкодавця, [PERSON] - дружина спадкодавця. Вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак по закінченню шестимісячного строку нотаріус у видачі свідоцтв про право на спадщину відмовила, оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстроване за [PERSON] . Зазначають, що житловий будинок побудований у 1975 році, літня кухня - у 1966 році, інші об`єкти у 1980 та 1990 році. Вказують, що проведення державної реєстрації права власності на житлові будинки, що закінчені будівництвом до 05.08.1992 року проводиться без надання документа, що підтверджує прийняття в експлуатацію. За таких обставин, просять визнати за позивачами право власності по 1/12 частці незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.07.2018 року відкрито позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.08.2018 року підготовче провадження у справі закрито, призначений розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] подала у судове засідання заяву від 02.11.2018 року, з якої вбачається, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити їх та провести розгляд справи без її участі. Представник позивачів подала у судове засідання заяву від 23.08.2018 року, з якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та провести розгляд справи без участі представника позивачів. Представник відповідача 31.07.2018 року подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якому просив ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, у межах заявлених позовних вимог. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.08.1975 року Кіровоградським міським відділом ЗАГС (а.с. 26). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини недобудованого житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , яку успадкували в рівних долях дружина [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.06.1976 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Волошиною Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 2-2724 (а.с. 17). Як вбачається з архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 09.02.2018 року № 43483 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.05.2018 року № 1124080077 право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (1/8 та 1/2 частини), [PERSON] (1/8 частина), [PERSON] (1/8 частина), [PERSON] (1/8 частина) (а.с. 24, 29). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.03.1990 року Відділом ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому (а.с. 25). Згідно з свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 11.11.2017 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області, [PERSON] змінила прізвища на [PERSON] після державної реєстрації шлюбу [INFO] (а.с. 28). Встановлено, що позивачі, як спадкоємці, зверталися до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частку незакінченим будівництвом житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , але у зв`язку з тим, що реєстрація права власності на нерухоме майно не проводилася, приватний нотаріус відмовила кожному з позивачів у видачі такого свідоцтва (а.с. 8-10, 11-13, 14-16), що позбавляє позивачів оформити право власності на спадкове майно. Як вбачається з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , вказаний житловий будинок побудований у 1975 році, інші господарські об`єкти та споруди - у період з 1966 по 1990 рр. (а.с. 18-22). Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03.08.2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.06.2012 року в справі № 6-54цс12. Державна реєстрація прав власності на житлові будинки, споруди до 1992 року регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, що передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських (будинкових) книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оскільки, житловий будинок [ADDRESS] побудований до 05.08.1992 року, то за змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на нього не залежало від державної реєстрації цього права, а відтак [PERSON] та [PERSON] правомірно набули право власності кожен на 1/8 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, в редакції, що діяла на час смерті [PERSON] , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та проживав разом із спадкодавцем за однією адресою на час її смерті, що підтверджується записами в домовій книзі. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, позивачі є спадкоємцями [PERSON] першої черги. Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги, що спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а позивачі є його спадкоємцями, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved