Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер їх батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП імені Стратілата. Вони (позивачі) є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом, стверджували, що на день смерті батька проживали разом із ним в [ADDRESS], а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються таким, що прийняли спадщину після його смерті. У зв'язку із втратою оригіналу сертифікату вони (позивачі) не мають можливості оформити спадщину у нотаріуса. Позивачі просили суд встановити факт їх постійного проживання разом із [PERSON] на момент смерті останнього, а також визнати за ними в рівних частинах право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON], в порядку спадкування після його смерті. У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просили їх задовольнити. 23 травня 2017 року представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів. Представник відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу в звичайному порядку у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами, оскільки позивачі та їх представник заперечували проти заочного розгляду справи. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що добре знали покійного [PERSON], який був батьком позивачів. Позивачі проживали разом з батьком, доглядали його, а після смерті похоронили в с. Киселівка. У зв'язку із неявкою 23 травня 2017 року в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення позивачів, їх представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 27 лютого 2017 року (а.с. 28-29). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6; 7) та про шлюб (а.с. 10), а тому в силу ст. 1261 ЦК України мають право на спадкування після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Факт, який просять встановити позивачі, підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] проживав у будинку [ADDRESS], що підтверджується копією довідки Селищенської сільської ради № 264 від 10 травня 2016 року (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для позивачів юридичне значення, так як дозволить їм реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачами права на земельну частку (пай), суд виходить з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Стратілата, на його ім'я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 394 від 21 січня 1998 року, що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 30 березня 2015 року (а.с. 15). У судовому засіданні встановлено, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 16). Позивачі позбавлені можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], в зв'язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 366 від 23 березня 2017 року (а.с. 37). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачами права на земельну частку (пай) також підлягають задоволенню.

Outcome: approved