Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до Великоновосілківського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, у якій просить: - визнати дійсним договір дарування нерухомого майна у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 64, 3 кв.м., у тому числі житловою площею 20, 3 кв.м., який складається з жилого «А-1» з верандою «а-1», з тамбуром «а'-1» та з господарськими будівлями і спорудами: літньою кухнею «Б-1», тамбуром до літньої кухні «6-1», сараєм «Д-1», сараєм «С-1», гаражем «Г-1», льохом «П-1», літнім душем «Ж-1», навісом «Н-1», вбиральнею «У-1», колодязем «К», парканом «N1», воротами «N2», хвірткою «N3», замощенням «І», розташовані на земельній ділянці для будівництва і обслуговування зазначеного жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER], а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0.1871 га., кадастровий номер [NUMBER]. Зазначене домоволодіння разом із зазначеними земельними ділянками відповідач передала позивачці в дар, а сама вирішила виїхати жити в інший район подалі від бойових дій, які проходили на території Мар'їнського району, Донецької області. Нотаріально договір дарування не посвідчувався і ця угода ніде не реєструвалася, але на підтвердження правочину відповідачка та позивачка у простій письмовій формі оформили договір дарування домоволодіння. При цьому, відповідачка зобов'язувалась до 15 квітня 2014 року нотаріально оформити Договір. Факт передачі в дар домоволодіння і прийняття позивачкою цього дарунка, сторони оформили відповідним актом прийому-передачі будинку, тобто позивачка прийняла дар. За цим актом відповідачка передала позивачці правовстановлюючі документи, ключі від будинку, а сама поїхала жити в інше село до Великоновосілківського району Донецької області. Але в обумовлений Договором строк, відповідач ка не здійснила нотаріальне оформлення договору, бо не працював у нотаріуса реєстр речових прав, він був відключений у зв'язку з проведенням антитерористичної операції. Однак відповідачка пообіцяла позивачці здійснити нотаріальне оформлення правочину трохи пізніше. Позивачка не заперечувала відповідачці у цьому, бо частково були виконані всі істотні умови договору, окрім нотаріального оформлення і позивачка фактично прийняла домоволодіння, ключі від будинку та технічну документацію. Через де який час відповідачка повідомила, що позивачка є повноправним володільцем Домоволодіння і тому вона відмовляється приїжджати до нотаріуса та будь-куди їхати, юридично оформляти правочин, бо це займе у неї значний час, а вона наразі мала їхати до родичів в Білорусь. Зазначені вище обставини порушують права позивачки у зв'язку із тим, що вона не має можливості здійснити реєстрацію права власності, тобто юридично оформити правочин. До теперішнього часу Договір нотаріально не посвідчений у зв'язку з відсутністю відповідачки, яка не виходить на зв'язок по телефону, а тому, позивачка не може юридично оформити на себе право власності на Домоволодіння та земельні ділянки. З цієї причини позивачка вимушена звернутися до суду із позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності на домоволодіння. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, при чому позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON], в судове засідання також не з'явилася, натомість на адресу суду спрямувала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність. З позовними вимогами позивачки згодна у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на домоволодіння, підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Згідно ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі був укладений договір дарування нерухомого майна, у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], та відбулось повне виконання договору. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст.ст.15, 219, 220 ч.2, 316, 328, 334, 392 ЦК України,

Outcome: approved