Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачка 14.08.2017 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Вказує, що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2011року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 400 гривень щомісячно. Стверджує, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у неї виникли обставини, які є підставою для збільшення розміру аліментів. Зазначає, що на даний час син [PERSON] навчається у 2 класі ЗОШ, для навчання йому необхідно придбати посібники, канцтовари, одяг тощо, що призводить до значного збільшення витрат на утримання та виховання дитини. Також зазначає, що з часу ухвалення рішення суду від 18.04.2013року, змінився і прожитковий мінімум на дитину, який для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 гривень. Отже, у звязку із збільшенням цін на продукти харчування, на непродовольчі товари (засоби гігієни, медикаменти), на послуги (житлово-комунальні, транспортні, послуги звязку, закладів культури, освіти, охорони здоровя та інші) її витрати на задоволення щомісячних потреб дитини збільшились, а відтак матеріальне становище погіршилось. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, однак є працездатним та за станом здоровя може бути працевлаштованим та отримувати дохід необхідний для сплати аліментів в більшому розмірі. З огляду на наведене, просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2011 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, проте подали до суду заяви, в яких просять суд справу розглянути у їх відсутності та зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10.03.2010 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2011року. За час даного шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], 23.09.2010року народження. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Син [PERSON] залишився проживати разом із матірю (позивачкою) та перебуває на її утриманні. Згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2011 року з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеної статті вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, з часу ухвалення вищевказаного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2011 року погіршилось матеріальне становище одержувача аліментів позивачки [PERSON] На думку суду, такі зміни зумовлені, зокрема, збільшенням розміру витрат на утримання та виховання дитини, про що свідчить збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017рік» дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2017 року становить 1860 гривень. Крім того, змінився сімейний стан позивачки [PERSON], а саме: 11.04.2017року у позивачки народилася дочка [PERSON], яка перебуває на її утриманні, що також свідчить про погіршення матеріального положення одержувача аліментів. Разом із цим, покращення матеріального становища платника аліментів - відповідача [PERSON] з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2011 року, в ході розгляду справи позивачкою не доведено. Сімейний стан відповідача не змінився як і раніше інших осіб на утриманні, крім сина [PERSON], відповідач не має. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2011року; копією свідоцтва про народження [PERSON]; актом обстеження матеріально-побутових умов малозабезпеченої сімї; довідкою про склад сімї позивачки [PERSON], виданою Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області №5740 від 31.07.2017року; копією свідоцтва про народження [PERSON] Беручи до уваги усі наведені обставини, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що у звязку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина витрат позивачки на утримання себе та членів своєї сім'ї, суд вважає, що з моменту винесення судового рішення, яким призначено аліменти, погіршилося матеріальне становище позивачки, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 400 гривень щомісячно, є недостатніми для утримання дитини, тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач не має постійного офіційного місця праці, однак є працездатним, тобто такий може бути працевлаштований та отримувати дохід не менше встановленої законом мінімальної заробітної плати, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та наявність на утриманні у позивачки іншої дитини, беручи до уваги і розмір аліментів на який погодився відповідач, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], стягуваних з відповідача за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2011 року, і визначити такі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial