Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) . У позові вказала, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА від 17.12.1996 року № 500, їй належить земельна частка ( пай ) площею 1,71 га в умовних кадастрових га без визначення меж в натурі , розташованої на території Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області. На даний час позивачка не може посвідчити своє право на дану земельну частку (пай), оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений, при спробі його відновити їй це не вдалося, що унеможливлює в подальшому розпоряджатися даним нерухомим майном на власний розсуд, що спонукало її звернутися до суду з даним позовом. Позивачка прохає суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,71 в умовних кадастрових га без визначення меж в натурі , розташований на території Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належав їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виготовлений на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації № 500 від 17.12.2996 року , який нею втрачений. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, наполягає на їх задоволені. Представник відповідача Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з письмовою заявою згідно якої не заперечує проти задоволення позову . Представники третіх осіб - управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області , Лубенської РДА в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, покладаються на розсуд суду. Дослідивши обставини, докази справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], мешканка с. Мгар Лубенського району Полтавської області, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) управління Держземагенства у Лубенському районі отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА від 17.12.1996 року № 500, їй належить земельна частка ( пай ) площею 1,71 в умовних кадастрових га без визначення меж в натурі , розташованої на території Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області , який нею втрачений, що підтверджується повідомленням з управління Держземагенства у Лубенському районі від 18.03.2015 року за № 31-1602-06-1053/2-15. На теперішній час позивачка не може оформити своє право на дану земельну частку (пай), оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений, відновити його не вдалося, що унеможливлює в подальшому розпоряджатися даним нерухомим майном. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) площею 1,71 га , розташованої на території Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області на підставі наданих суду письмових доказів. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. У відповідності зі ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, отже суд вважає вимоги [PERSON] правомірними, відповідаючими закону, які підлягають задоволенню. Враховуючи інтереси позивача, вищенаведені обставини , відсутність спору, неможливість оформлення права на земельну частку (пай) у визначеному законом порядку , що іншого шляху для захисту права позивача немає суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги . Судові витрати позивачка взяла на себе, прохає їх не стягувати.

Outcome: approved