Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29 червня 2000 року на ім'я [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення на право зайняття однієї кімнати площею 17,1 кв. м в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній кімнаті постійно проживають та зареєстровані відповідач [PERSON] та її доньки - позивачі [PERSON] та [PERSON] У серпні 2008 року матір позивачів приватизувала зазначену кімнату на них трьох. Проте позивачі зазначають, що вони не бажали приватизувати вказану кімнату та не надавали своєї згоди на приватизацію, а відповідач сама без їхньої згоди та присутності подала заяву та відповідні документи до органу приватизації, а також поставила за них підпис на заявах. Позивачі вказують, що приватизувавши кімнату без їхньої згоди, відповідач [PERSON] порушила їх майнові та житлові права та позбавила можливості скористатися своїм правом на отримання іншого житла. Виходячи з вищевикладеного, позивачі просять суд визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації № 3349 від 12 серпня 2008 року про приватизацію 62/100 частин квартири [ADDRESS] та визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 12 серпня 2008 року. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що йому відомо від позивачів, що в травні 2014 року друга, суміжна кімната в комунальній квартирі звільнилася і позивачі, якби ними не було приватизовану кімнату, мали б можливість отримати вільну кімнату у користування. Представник позивачів також повідомив, що в провадженні суду є справа за позовом позивачів та [PERSON] до Оболонської РДА в м. Києві про визнання недійсним розпорядження про відмову у наданні їм суміжної кімнати і ордеру, виданого на ім'я іншої особи. Як повідомив представник позивачів, позивачі дізналися про порушення їхніх прав у травні 2014 року, коли звільнилася друга кімната в квартирі і позивачі виявили бажання її приєднати, проте їх матір повідомила їм, що кімната, в якій вони проживають, приватизована на них всіх трьох і що вона сама за них проставила підписи в заявах. Позивач [PERSON], не дивлячись на те, що суд визнав обов'язковою участь позивачів в судовому засіданні для надання пояснень з приводу заявленого позову, в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Додатково вказала, що про приватизацію дізналася весною 2014 року, коли вони з сестрою отримали відповідь від Оболонської РДА в м. Києві про відмову у приєднанні суміжної кімнати з посиланням на те, що їх кімната приватизована. Також вказала, що заяву на приватизацію вона не підписувала, проте достовірно цього не пам'ятає, оскільки це було давно і усіма питаннями, що стосувалися квартири, займалася їхня мати, відповідач по справі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, повідомила суду, що у 2008 році відповідач вважала, що вона, як мати, має право приймати рішення про приватизацію за своїх дітей, хоча дітям тоді було 19 та 21 рік. Згоду на приватизацію у дітей вона не запитувала, у відділі приватизації проставила за них підписи у заявах. Коли у травні 2014 року звільнилася суміжна кімната, відповідач дізналася, що її можна приєднати, тому написала заяву в Оболонську РДА в м. Києві, де було зазначено, що їх з доньками кімната приватизована, тоді її доньки перший раз побачили свідоцтво про право власності. Також представник відповідача зазначив, що відповідач вже 20 років перебуває на квартирному обліку усією сім'єю. Представник відповідача КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. В матеріалах справи також містяться заперечення представника відповідача КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг», в яких він посилається на те, що з часу реєстрації юридичної особи Управління житлово-комунального господарства Оболонської РДА в м. Києві - 29.12.2010 року, КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» не виконує функцій органу приватизації в Оболонському районі м. Києва і не володіє архівною документацією з цих питань, оскільки до Управління житлово-комунального господарства Оболонської РДА в м. Києві було передано функції надання послуг з питань приватизації житла державного житлового фонду. Проте, оскільки на час оспорюваної приватизації функції органу приватизації здійснювало КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» представник зазначив, що приватизація була здійснена відповідно до вимог чинного законодавства і позивачами не надано доказів того, що вони не надавали своєї згоди на приватизацію кімнати. На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Крім того, представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій він посилаючись на те, що позивачі дізналися про порушення своїх прав у серпні 2008 року. Представник відповідача Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що на момент приватизації та оформлення свідоцтва про право власності на житло позивачі були повнолітні та особисто надали письмову згоду на приватизацію кімнати шляхом проставлення своїх підписів у заяві. Органом приватизації при цьому було дотримано всіх норм законодавства України. Представник третьої особи Оболонської в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів та позивача [PERSON], представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що одна кімната жилою площею 17,1 кв.м. у комунальній квартирі [ADDRESS] була надана [PERSON] на сім'ю з трьох осіб - їй, її донькам [PERSON] та [PERSON], згідно ордеру на жиле приміщення № 025441 серії Б від 29 червня 2000 року. Згідно довідки форми №3 КП «Житлосервіс «Приозерне» в Оболонському районі м. Києва №1015 від 06 серпня 2008 року, в державній квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON] та її доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 04 серпня 2000 року. Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Відповідно до п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Згідно п. 18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подається, поряд з іншими документами, оформлена заява на приватизацію квартири. За неповнолітніх членів сім'ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Оболонської РДА в м. Києві №116 від 25.02.2010 року передано функції з приватизації державного житлового фонду від органу приватизації державного житлового фонду КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві до відділу приватизації житла виконавчого органу Оболонської районної в м. Києві ради (Оболонської РДА в м. Києві). Згідно з розпорядженням Оболонської РДА в м. Києві №182К від 25.06.2010 року з 01.10.2010 року до складу управління житлово-комунального господарства Оболонської РДА в м. Києві внесено відділ приватизації житла зі штатною чисельністю 3 одиниці. Відповідно до пп.20 п.5 Положення про Управління житлово-комунального господарства Оболонської РДА в м. Києві, затвердженого розпорядженням Оболонської РДА в м. Києві №18-К від 27.12.2010 року, управління відповідно до покладених на нього завдань як уповноважений орган здійснює приватизацію державного житлового фонду відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян. На підставі викладеного судом встановлено, що на час здійснення оспорюваної приватизації функції органу приватизації виконувало КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві, а на час розгляду вказаної справи функції органу приватизації виконує Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації. З наданої суду копії матеріалів приватизаційної справи вбачається, 08 серпня 2008 року [PERSON] звернулася до органу приватизації Оболонського району м. Києва з заявою про оформлення передачі у приватну власність частини квартири, яку вона займає з доньками на умовах найму. Вказана заява містить підписи наймача квартири [PERSON] та повнолітніх членів її сім'ї, які надали згоду на приватизацію житла, - доньок [PERSON] та [PERSON], дійсність яких засвідчено начальником ЖЕК №503 В.Ющенко. Розпорядженням органу приватизації (КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві) №3349 від 12 серпня 2008 року задоволено заяву [PERSON] та передано 62/100 частини квартири [ADDRESS] у спільну часткову власність [PERSON] та членів її сім'ї - [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 2008 року органом приватизації на підставі вказаного розпорядження видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого [PERSON] та членам її сім'ї - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (в рівних долях) належить 62/100 частини у квартирі спільного заселення [ADDRESS] Як вбачається з інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації №7386 (И-2016) від 09.06.2016 року, 62/100 квартири [ADDRESS] на праві власності зареєстровані за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.08.2008 року; інформація щодо обтяження відсутня. З Інформаційної довідки №60166708 від 30 травня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що відомості щодо спірної квартири у вказаних реєстрах відсутні. На підставі викладеного судом встановлено, що приватизація 62/100 частини квартири [ADDRESS] [PERSON] та членами її сім'ї [PERSON] та [PERSON] здійснена з дотриманням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Надання позивачами згоди на приватизацію підтверджується їх підписами у вищезазначеній заяві від 08 серпня 2008 року. Будь-яких доказів, що вказані підписи вчинені у заяві не позивачами, а їх матір'ю [PERSON], суду не надано. Суд роз'яснював позивачам їх право звернутися до суду з клопотанням про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи для підтвердження своїх доводів про те, що вони не підписували заяву про надання згоди на приватизацію житла, проте позивачі від проведення експертизи відмовилися. Суд не приймає визнання позову відповідачем [PERSON], так як вона є зацікавленою особою у скасуванні приватизації, оскільки з пояснень сторін вбачається, що від вирішення цього питання залежить вирішення питання про наявність підстав для надання їм у користування суміжної кімнати у комунальній квартирі. З урахування вищевикладеного підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, суд зауважує, що позивачами заявлено вказані вимоги після спливу позовної давності тривалістю у три роки, встановленою ст. 257 ЦК України, оскільки приватизацію здійснено у 2008 році, за позивачами зареєстровано право власності на квартиру і позивачами не надано суду доказів, що вони дізналися про неї лише у 2014 році. Зокрема, в паспорті позивача [PERSON], який суд оглянув, коли вона з'явилася в судове засідання, міститься штамп органу приватизації, проставлений 22.08.2008 року, про використане право на безоплатну приватизацію житла. Твердження позивача про те, що вона до 2014 року не бачила вказаної відмітки в паспорті, є необґрунтованими. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed