Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому вказують, що 26.04.1996 року було укладено договір міни, на підставі якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули право спільної сумісної власності на житловий будинок №26 по вул. Демяна Бєдного у м. Запоріжжі. Вказаний договір зареєстровано «[PERSON] товарною біржою «Гілея», про що зроблено реєстраційний запис за №523/2256 від 26.04.1996 року. 2 09.04.1996 року вказаний договір зареєстровано у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, про що було зроблено запис в реєстровій книзі 8р№1025. 12.01.2005 року помер [PERSON], після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину та звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк - є його донька [PERSON] ([PERSON]) ([PERSON]) [PERSON], інший спадкоємець першої черги [PERSON] за прийняттям спадщини до нотаріальної контори не звертався, нотаріусом про відкриття спадщини був повідомлений. Після спливу шести місячного строку, у 2015 році позивачка звернулась до нотаріуса для оформлення та видачі їй свідоцтва про право власності на спадщину, але нотаріус відмовив в оформленні спадщини у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок. У звязку з чим нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій вих.№2105/02-31 від 01.10.2015року. На теперішній час позивачка [PERSON] бажає оформити спадщину після смерті батька, але не має змоги цього зробити, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок. На сьогоднішній день оригінал правовстановлюючого документу було втрачено, а отримати його дублікат не можливо внаслідок відсутності установи що його видала. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначають, що єдиною можливістю визнання їх законних прав як власників майна за договором міни, а [PERSON] додатково в порядку спадкування за законом\~- це звернення до суду зі вказаними позовними вимогами. Просять встановити розмір часток співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] В.С. та [PERSON], який помер 12.01.2005р., у спільному сумісному майні, а саме у будинку №26по вул. Демяна Бєдного у м. Запоріжжі, по 1/4частині кожному; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину спірної квартири після смерті батькаБолотіна В.І.; визнати за кожним з позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 1/4 частину вищевказаного будинку як на частку у спільному майні. Відповідач [PERSON] міська рада проти вказаних вимог не заперечував, просив суд розглянути вказаний позов на власний розсуд. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Так, судом встановлено, що згідно договору міни від 26.04.1996р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стали власниками будинку №26по вул. Демяна Бєдного у м. Запоріжжі. Вказаний договорі відповідно до\~ст.15 Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції на день вчинення правочину) зареєстрований [PERSON] товарною біржею «Гілея», на виконання біржевого контракту №523 від 26.04.1996р., про що зазначено в тексті примірника договору, копія якого є в матеріалах справи. Право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було зареєстровано у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, про що повідомляється у відповіді ТОВ ОП ЗМБТІ, яке разом з відповіддю надало копію примірника вказаного договору міни, який зберігається в архівах ТОВ ОП ЗМБТІ. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії VII-УР 0887358, видане 07.06.1967 року Астраханським сіль загс с.Астраханка, актовий запис №16 від 07.06.1967 року її батьком є [PERSON]. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян,щодо актового запису про шлюб між гр.[PERSON] та гр.[PERSON] за № 00014699970 від 11.11.2014 року, внаслідок укладення шлюбу прізвище «Болотіна» змінено на «Бородай». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу між гр.[PERSON] та гр.[PERSON], серії І-ЖС №261381, видане 17.06.1994 року відділом РАЦС міськвиконкому м.Запоріжжя, Україна, актовий запис №605 від 17.06.1994 року прізвище «Бородай» змінено на «Ковейник». У відповідності до\~ст.328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власностіне встановлена судом. Статтею 355 ЦК України\~встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 368 ЦК Українивстановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимогст. 370 ЦК Україниспіввласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При праві спільної сумісної власності кожному співвласникові належить стиснуте право власності на спільне майно. Тому майно, що є обєктом права їх спільної сумісної власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. При поділі майна між учасниками праваспільної сумісної власності, а також при виділі частки одного зі співвласників необхідно попередньо визначити розмір частки кожного зі співвласників у праві власності на спільне майно. При поділі майна, що належить учасникам права спільної сумісної власності, вважається рівність часток у праві власності, що належить учасникам права спільної сумісної власності, якщо інше не передбачено законом, домовленістю сторін або не встановлено судом згідно з вимогамист. 372 ЦК України. Відповідно до п.\~5Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. 12.01.2005 року [PERSON]І помер. Заповіту останній не залишив. Після його смерті спадкоємцями першої черги є його діти [PERSON] та [PERSON], але останній за прийняттям спадщини не звернувся, після спливу шести місячного строку нотаріусом був повідомлений про можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини шляхом звернення до суду, але вказаним правом [PERSON] не скористувався. Крім цього 17.12.2008 року [PERSON] помер. Спадкове майно складається з частини будинку №26 по вул. Демяна Бєдного у м.Запоріжжі, що належала померлому на праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що будинок №26 по вул. Демяна Бєдного у м. Запоріжжі, належить позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності, будь-яких угод щодо визначення їх часток в спільній власності не укладалося, таким чином при визначенні частки квартири, яка є спадковим майном, суд

Outcome: approved