overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23 травня 2019 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 03 червня 2006 року він уклав шлюб з відповідачем, мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинені, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Ухвалою суду від 29 травня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 29 серпня 2019 року о 13 год. 10 хв. 29 серпня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 28.10.2019 року о 08-45 год, неявка відповідача. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 червня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Борівської селищної ради Фастівського району Київської області Україна, актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Понесені позивачем судовий збір зі згоди позивача, викладеної в позовній заяві з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.01.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.08.2006р. виконавчим комітетом Єлисеївської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 03. В суд сторони не з`явились: позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує; відповідач двічі про причини неявки суду не повідомив, хоча належно був повідомленим про час та дату розгляду справи. Тому суд розглядає справу без участі сторін, за правилами заочного провадження та без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 26.08.2006р., зареєстрований виконавчим комітетом Єлисеївської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 03 (а.с. 3). Від шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5), які за довідкою Єлисеївської сільської ради проживають з позивачкою (а.с. 8). Між сторонами тривалий час з березня 2013р. перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага, тривалий час вони не проживають однією родиною. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінюється. Спір про розподіл майна відсутній. Про стягнення судових витрат позивач не заявляє, то ж суд не вирішує це питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.01.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, вказавши, що з відповідачем по справі перебувала у фактичних шлюбних відносинах з липня 2007 року до лютого 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з липня 2007 року до лютого 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5), які знаходяться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.02.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 09.01.2007 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу в них є спільна малолітня дитина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 12.06.2007 року, відповідний актовий запис про народження № 12. Дитина проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 425 від 13.02.2014 року, яка видана виконавчим комітетом Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області. Позивачка працює в дитячому садку «Ромашка» та отримує зарплату в розмірі 1300 грн. на місяць. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що подав в суд письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.02.2017 року звернулася до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина який продовжує навчання. В заяві вказала, що 18.07.1998 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] який поживає з матірю. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2010 року шлюб був розірваний. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.09.2010 року постановлено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до його повноліття. 24 лютого 2017 року [PERSON] досяг повноліття, на цей час він вже навчається у Полтавській державній аграрній академії . Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. В звязку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, в добровільному порядку батько матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи з 25.02.2017 року і до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився повторно , суд про причини неявки не повідомив . Третя особа [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підримує. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.07.1998 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] який поживає з матірю. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2010 року шлюб був розірваний Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.09.2010 року постановлено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до його повноліття. 24 лютого 2017 року [PERSON] досяг повноліття, та на даний час він вже навчається у Полтавській державній аграрній академії . Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року В звязку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, в добровільному порядку батько матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] до закінчення терміну навчання 30.06.2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.03.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 19.05.2013 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконавчого комітету Орининської сільської ради Кам»янець-Подільського району Хмельницької області зроблений відповідний актовий запис за № 04 та 19.05.2013 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Взаємовідносини позивачки з відповідачем стали складними, вона припинила спільне проживання з відповідачем, не ведуть спільного господарства і на даний час проживають окремо. Вважає, що сім»я їхня розпалась, перспектив для збереження сім»ї в них не має, а тому подальше спільне проживання суперечить їхнім інтересам. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу залишити її прізвище [PERSON], про що разом з позовом подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, просить його задоволити, судові витрати віднести на сторони порівну, про що 25.03.2014 року подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.04.2015р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь щомісячно в розмірі 600гривень на утримання та навчання сина [PERSON] 1996р.н. до закінчення навчання 30.06.2017р. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 24 січня 1981 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ вона зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі. Від цього шлюбу у неї народилось двоє дітей - [PERSON] 17 грудня 1996 року та [PERSON] 08 липня 2000 року. 27 лютого 2001 року шлюб з відповідачем розірвано. 17 грудня 2014 року синові [PERSON] виповнилося 18 років. з 01 вересня 2014 року він навчається на платній денній формі навчання Луцького інституту розвитку людини ВНЗ « Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», стипендії не отримує, закінчує навчання 30 червня 2017 року. Відповідач не надає ніякої добровільної допомоги синові, не цікавиться навчанням, нічим не допомагає, а син вже дорослий, потребує коштів на навчання, проживання, проїзд, на харчування, книжки та інше, про все це вона змушена дбати сама, в даний час її одній утримувати та навчати сина досить складно, а тому вона змушена з даною заявою звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 200 гривень. Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, взявши до уваги його часткове визнання позову, зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 126202 (а.с.9), шлюб між [PERSON] та [PERSON], було розірвано 17.12.1996 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 099754 (а.с.6). Відповідно до довідки від 16.05.2015 року виданої Луцьким інститутом розвитку людини, в галузі «Право», спеціальність «Правознавство», навчання закінчується 30.06.2017р. (а.с.10). Встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання, що стверджено Довідкою до акта огляду МСЕК від 09.09.2015р. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи всі зазначені докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що відповідач позов визнав частково, є інвалідом третьої групи, що позов підлягає до задоволення частково і з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на час навчання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до закінчення навчання, оскільки саме таку суму має змогу сплачувати відповідач.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.05.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.05.1996 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] 2006 року народження та [PERSON] 2012 року народження. Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем не складися через різні погляди на життя та моральні цінності що призвело до встати взаємо порозуміння та виникнення постійних сварок. Шлюбні відносини фактично припинені , кожен мешкає своїм життям .Зазначила, що відповідач веде аморальний спосіб життя , раніше був засуджений, зловживає наркотичними речовинами . Вважаючи що сімейні стосунки відновити вже не можливо звернулася до суду для вирішення питання стосовно розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась , до початку розгляду справи надала заяву у якій просила суд розглянути справу за її відсутністю , позовні вимоги підтримала у повному обсязі . Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 11.05.1996 року та зареєстровано виконавчим комітетом Желябівської селищної ради Нижньогірського району АРК про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис № 5 що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON] 2006 року народження та [PERSON] 2012 року народження. Подружні відносини між сторонами фактично припинені в шлюб носить лише формальний характер. У теперішній час сторони мешкають окремо та спільне господарство не ведуть тому слід вважати що шлюб зберегти вже не можливо і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved