Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що розташований по вул. Шевченка під номером 76 (сімдесят шість) в селі Михайлівка Богуславського району Київської області, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1980 року забудови, загальною площею - 72,10 кв.м., жилою площею - 42,40 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 14,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, погріб з шийкою, огорожу, ворота та хвіртку, посилаючись на те, що вказаний будинок належав спадкодавцю [PERSON], яка померла 08 січня 2000 року. Вона прийняла спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Житловий будинок № 76 по вул. Шевченка в с. Михайлівка, Богуславського району, Київської області належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок за реєстраційним №67, яке було видане виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської області 24.12.1999 року та зареєстроване 24 грудня 1999 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документа на нерухоме майно, а саме оригінальний примірник свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок за реєстраційним №67, яке було видане виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської області 24.12.1999 року та зареєстроване 24 грудня 1999 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області. Оскільки позивачка позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то вона звернулася із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Михайлівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] відповідності до ст.ст. 524, 534 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 08 січня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 11 лютого 1999 року секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Богуславського району, Київської області. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ( ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи №159/2016 та повідомлення державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 24.05.2016 року вбачається, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як фактично вступила у володіння спадковим майном. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/711 від 24.05.2016 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] не може бути видано, так як відсутній оригінальний примірник правовстановлюючого документа на нерухоме майно, а саме оригінальний примірник свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок за реєстраційним №67, яке було видане виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської області 24.12.1999 року. Житловий будинок №76 по вул. Шевченка в селі Михайлівка Богуславського району Київської області, належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок за реєстраційним №67, яке було видане виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської області 24.12.1999 року та зареєстроване 24 грудня 1999 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області, що підтверджується копією довідки характеристики виданої 20.08.2001 року комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» та копією вищевказаного свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок за реєстраційним № 67. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 76 (сімдесят шість) по вул. Шевченка в селі Михайлівка Богуславського району Київської області, у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1980 року забудови, загальною площею - 72,10 кв.м., жилою площею - 42,40 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 14,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, погріб з шийкою, огорожа, ворота та хвіртка. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON], під час проведення попереднього засідання не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved