Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом та просять позбавити відповідача [PERSON] права користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначили, що їм на праві часткової власності по Ѕ частині кожному належить житловий будинок [ADDRESS] . В належному позивачам будинку зареєстрований відповідач [PERSON] . Однак відповідач не проживає у вищевказаному будинку з 2007 року, особистих речей за місцем реєстрації не має, проте добровільно з реєстрації місця проживання не знімається. Реєстрація відповідача у належному позивачам будинку чинить перешкоди у праві оформлення субсидії, тому позивачі були вимушені звернутись до суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі та без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Право власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 05.07.2006 Державним підприємством дослідним господарством «Сонячне», Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11379305, виданим 29.07.2006 ОП ЗМБТІ. З довідки № 2107 від 24.04.2019, виданої виконкомом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований з 17.10.2006 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . З Акту про фактичне проживання/не проживання громадян за адресою: будинок [ADDRESS] від 24.04.2019, складеному комісійно, вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але [PERSON] за даною адресою не проживає з 2007 року. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком [ADDRESS] , відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивачів, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved