Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Семигинівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що позивачі в 1981 році прибули до села Семигинів, Стрийського району Львівської області з міста Самарканд Узбекської РСФС. В 1985 році, ними, спільно, як подружжям, було придбано житловий будинок [ADDRESS], 1912 року побудови у жительки села Семигинів [PERSON], яка в свою чергу володіла зазначеним житловим будинком на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.1984 року. Проте, примірник договору не зберігся ні в позивачів, ні в сільській раді. Також відсутній і запис в книгах реєстрації нотаріальних дій Семигівської сільської ради. Інформація, щодо даного житлового будинку міститься в погосподарських книгах, які знаходяться в архіві Семигинівської сільської ради. Перші книги датовані 1980 роком (голова двору [PERSON]) За період з 1983-1985 погосподарські книги відсутні. З 1986 року по даний час головою двору значиться [PERSON]. Наприкінці 2016 року позивачі мали намір оформити спадковий договір, для чого звернулись до нотаріуса, який повідомив, що відповідно до діючого, на даний час у позивачів відсутній документ (правовстановлюючий), що посвідчує їхнє право власності на майно, яким вони володіють з 1986 року, а саме житловий будинок [ADDRESS]. Звернувшись до Стрийського МБТІ, в якому зберігаються архівні справи, заведені на об'єкти нерухомого майна, було повідомлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської районної ради №117 від 19.05.1988 «Про оформлення права власності і реєстрацію житлових будинків» Стрийським МБТІ було оформлено свідоцтво про право власності на житловий будинок від 10.06.1988 року, яке було зареєстровано 20.06.1988 Стрийським МБТІ, на підставі рішення №117 від 19.05.1988 виконкому Стрийської районної ради, на праві особистої власності за колгоспним двором, голова якого [PERSON]. На даний час чинне законодавство України не містить визначення поняття колгоспного двору. Відтак всі колгоспні двори повинні були бути перереєстровані, з оформленням нових свідоцтв про право власності на майно. Відтак видача дублікату такого документа не є можливою ні органом місцевого самоврядування, ні Стрийським МБТІ. Проте, як зазначено вище, даний будинок не був колгоспним двором, оскільки в 1986 році позивачі його придбали у жительки села Семигинів [PERSON], яка на даний час померла. Звернувшись в грудні до Стрийського районного архіву нами додатково було отримано копію рішення виконкому Стрийської районної ради №117 від 19.05.1988, з якого вбачалося, що з метою оформлення прав власності окремих громадянам та колгоспним дворам, відповідно до Інстукції МЖКГ УРСР від 31.01.1966 та ЦСУ СРСР від 15.07.1985 № 380 було винесено рішення, щодо оформлення прав власності на окремих громадянам та колгоспним дворам, в тому числі і [PERSON] з визначенням групи господарства «колгоспна». З врахуванням того, що в Семигинівській сільській раді не було зареєстровано договору купівлі-продажу будинку, укладеного між [PERSON], та [PERSON], а примірник договору позивачів також не зберігся, при впорядкуванні інформації щодо нерухомого майна, яке знаходилося на території Семигинівської сільської ради та оформленні права власності на житловий будинок, Семигинівською сільською радою не вірно було визначено суспільну групу господарства та помилково віднесено житловий будинок [ADDRESS] до колгоспного двору, оскільки відповідно до записів в трудовій книжці (№ 10 від 06.10.1987, прот. №5 від 06.10.1987), станом на 10.06.1988 року, голова господарства/двору, працювала, як робітник, (і не була членом колгоспу) оператором машинного доїння на фермі № 2 в колгоспі «Зоря комунізму». Отже, з 21.01.1984 року по 25.12.1989 року позивач працювала в колгоспі на який не поширювалися норми ст. 120,123 ЦК УРСР. Відтак, станом на 15 квітня 1991 року будинок [ADDRESS] Стрийського району Львівської області, мав статус робітничого двору, в якому проживали подружжя [PERSON] та [PERSON] та їх діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до даних технічного паспорту від 05.09.2016, виготовленого, на замовлення [PERSON], ФОП [PERSON] спірний будинок (рік побудови 1912) не зазначений, як самочинне будівництво. Відповідно до довідки №701 від 09.12.2016р. Семигинівської сільської ради житловий будинок [ADDRESS], розташований на землях Семигинівської сільської ради. Позивач [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не з'явились, однак їх представник [PERSON], подала до суду заяву та просила розгляд справи проводити за їхньої відсутності та позовні вимоги задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], та представник Семигинівської сільської ради в судове засідання не з'явились, однак подали до суду заяви, згідно яких просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності позовні вимоги задоволити. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з по господарської книги с. Семигинів від 09.12.2016р., №700, що зберігається в сільській раді, житловий будинок [ADDRESS] рахується за головою колгоспного двору - гр.. [PERSON] Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.06.1988р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить на праві особистої власності колгоспному двору головою якого є [PERSON] однак, даний будинок не був колгоспним двором, оскільки в 1986 році позивачі його придбали у жительки села Семигинів [PERSON], яка на даний час померла і суд вважає, що Семигинівською сільською радою не вірно було визначено суспільну групу господарства та помилково віднесено житловий будинок [ADDRESS] до колгоспного двору, оскільки відповідно до записів в трудовій книжці (№ 10 від 06.10.1987, прот. №5 від 06.10.1987), станом на 10.06.1988 року, голова господарства/двору, працювала, як робітник, (і не була членом колгоспу) оператором машинного доїння на фермі № 2 в колгоспі «Зоря комунізму». Отже, з 21.01.1984 року по 25.12.1989 року позивач працювала в колгоспі на який не поширювалися норми ст. 120,123 ЦК УРСР. Відтак, станом на 15 квітня 1991 року будинок [ADDRESS] Стрийського району Львівської області, мав статус робітничого двору, в якому проживали подружжя [PERSON]. Згідно довідки виданої Семигинівської сільської ради від 09.12.2016р., за №701, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] Стрийського району Львівської області розміщений на землях Семигинівської сільської ради. Земельна ділянка не приватизована та не надана в оренду. Згідно виготовленого ФОП [PERSON], технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Львівської області від 05.09.2016р., вбачається, що відмітки про самочинну забудову немає. Звернувшись до нотаріуса позивачі мали намір укласти спадковий договір, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів їм у цьому було відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивачі є власниками спірного житлового будинку з 1988р., однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів їм відмовлено реалізації своїх прав в повній мірі розпорядитись належним їм майном, тобто таке право не визнається органами влади, а також з врахуванням того, що спірний будинок придбаний позивачами під час шлюбу, а відтак є спільною сумісною власністю, тому слід визнати за позивачами право власності на спірний житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved