Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно (житловий будинок). Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 21 травня 2009 року померла їх мати [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO] та залишила на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу [PERSON] 19.08.2005 р. за реєстром № 1879. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що розташований в с. Прушинка Козятинського р-ну Вінницької області, вулиця Травнева, 19. Вони спадщину прийняли шляхом подачі заяв до державного нотаріуса Козятинського державної нотаріальної контори в 6-ти місячний строк після смерті матері. Крім спадкоємців за заповітом, спадщину прийняли на обовязкову частку у спадщині [PERSON] та [PERSON], - дочки померлої, які на момент смерті матері були непрацездатними. Спадкоємець за заповітом [PERSON], який є відповідачем по справі також прийняв спадщину після померлої [PERSON], однак в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно звертатися не бажає. Оформити свої спадкові права на будинок та отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, вона не може, тому що на будинок відсутні правовстановлюючі документи, про що зроблена відмітка в технічному паспорті. Та обставина, що будинок дійсно належав [PERSON] підтверджується технічним паспортом, в якому вона зазначена власником будинку, довідкою сільської ради про те, що будинок рахується за нею. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви через канцелярію суду, в яких позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву через канцелярію суду, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21 травня 2009 року померла [PERSON] (а.с.7), яка на день смерті проживала у [INFO]. Спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину після померлої [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.14-17,25); спадкоємцями за законом на обовязкову частку у спадщині, які прийняли спадщину після померлої [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с.18-23), правовстановлюючі документи на будинок відсутні (а.с.8-12); згідно довідки сільської ради будинок рахується за [PERSON] (а.с.24); згідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,9778 га, що розташована в с. Прушанка Козятинського району Вінницької області, вул. Травнева, 9, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, 0,7278 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.13). Відповідач по справі [PERSON] також прийняв спадщину за заповітом після померлої [PERSON], однак в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно звертатися не бажає. Матеріалами справи підтверджено, що позивачі оформити свої спадкові права на житловий будинок та отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом не можуть, тому що на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, про що свідчить розяснення нотаріуса щодо оформлення спадщини (а.с.26). Кожному з позивачів належить різна частка у спадщині. З матеріалів справи вбачається, що у померлої є пять спадкоємців, а тому, якби всі спадкоємці претендували на частку у спадщині за законом, то кожному б належала 1/5 частка у спадщині. Однак, в даному випадку, троє спадкоємців - за заповітом, а двоє спадкоємців претендують на обовязкову частку у спадщині. Відповідно до ст. 1241 ЦК України непрацездатні діти спадкоємця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Тобто, обовязкова частка у спадщині буде складати по 1/10 частці. Інша частина спадкового майна, яка складатиме 4/5, повинна бути розділена на 3-х спадкоємців за заповітом, і це буде по 4/5 кожному із спадкоємців за заповітом. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст. 1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом,а тому суд приходить до висновку, що позивачі за заповітом - [PERSON], [PERSON] набули право власності на 4/5 частки вказаного житлового будинку, а позивачі на обовязкову частку у спадщині [PERSON] та [PERSON] набули право власності на 1/10 частки вказаного житлового будинку. На підставі наведеного та

Outcome: approved