Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.09.2020 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СКМЗ» про стягнення середнього заробітку з 14.05.2020 року по день фактичного розрахунку у розмірі 18569,20 грн. Позов мотивує наступним. 13.05.2020 року Краматорським міським судом Донецької області ухвалено рішення, відповідно до якого з ПрАТ «СКМЗ» на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі за грудень 2019 року- січень 2020 року в сумі 10043,04 грн. Стягнуто середній заробіток за час затримки з дня звільнення (03.01.2020 року) по день ухвалення рішення суду (13.05.2020).Стягнута за судовим рішенням сума заробітної плати була виплачена 17.08.2020 року. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст.. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Просить стягнути на її користь з ПрАТ «СКМЗ» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14.05.2020 року ( день, наступний за днем, до якого вже було стягнуто середній заробіток) по 17.08.2020 року (день остаточного розрахунку) в розмірі 18569,20 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Наполягала на тому, що заборгованість по заробітній платі на день звільнення з ПрАТ «СКМЗ» складала 18017,12 грн., яку в подальшому відповідач погашав частково та остаточний розрахунок був проведений лише 17.08.2020 року. Зазначила, що дані вказані в табелях бухгалтерії ПрАТ «СКМЗ» не містять всіх працівників бухгалтерії, а тому надані накази про скорочення робочих днів не стосувались роботи працівників бухгалтерія, у зв`язку з чим наполягала на визначенні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 року №1133/0/206-19 «Про розрахунок тривалості робочого часу на 2020 рік». Представник відповідача ПрАТ «СКМЗ» - Чухлєбов С.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що рішенням Краматорського міського суду суду Донецької області від 13.05.2020 року з ПрАТ «СКМЗ» на користь [PERSON] вже було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Остаточний розрахунок з [PERSON] був проведений лише 17.08.2020 року у зв`язку з тим, що на підприємстві були відсутні грошові кошти, що позбавляло можливості здійснити належний розрахунок. Дослідивши та всебічно проаналізував обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13.05.2020 року з ПрАТ «СКМЗ» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 10043,04 грн за грудень 2019 року - січень 2020 року, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.01.2020 року по 13.05.2020 року в сумі 31584, 32 грн., моральну шкоду в сумі 4000 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. Положеннями\~ст.43 Конституції України\~гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із ч. 1\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як закріплено\~ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а також\~ст. 115 КЗпП України, - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1\~ст.116 КЗпП України\~виплата всіх сум належних працівнику від підприємства сум провадиться в день звільнення, а в разі відсутності працівника в день звільнення - не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Положеннями ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~передбачений прямий обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України. Отже, не проведення розрахунку з працівником у зазначені строки в свою чергу є підставою для відповідальності, передбаченої\~ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 32\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Ст. 27 Закону України «Про оплату праці»\~передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, згідно з п. 21\~Постанови Пленуму ВСУ N 13 від 24.12.1999 року\~при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100\~(з наступними змінами і доповненнями), далі - Порядок. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії. Згідно з п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати позивача за даним позовом буде період з 14.05.2020 року по день фактичного розрахунку, тобто по 17.08.2020 року. Згідно довідки ПрАТ «СКМЗ» про заборгованість по заробітній платі № 124 від 10.03.2020 року середньоденна заробітна плата позивачки [PERSON] становить 354,88 грн, а після утримання податків та зборів 285,68 грн. Суд вважає, що розрахунок середнього заробітку необхідно проводити саме із суми середньоденної заробітної плати, а саме 354,88 гривень (без утримання податків та зборів), виходячи з наступного. Згідно з абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Окрім того, у постанові у справі № 359/10023/16-ц\~ від 18.07.2018 року, Верховний Суд виклав правову позицію щодо утримання прибуткового податку із визначених судом сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника. Відповідно до вказаної позиції - системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.\~\~ Таким чином, сума середньоденної заробітної плати позивача для розрахунку середнього заробітку складає 354,88 гривень. При розрахунку кількості робочих днів за період з 14.05.2020 року по 17.08.2020 року, суд виходить з наступного. У зв`язку з введенням на території України карантинних норм, на ПрАТ «СКМЗ» запроваджено особливий режим роботи. Так, кількість робочих днів у травні 6 днів, у червні 8 днів, у липні 10 днів, у серпні 5 днів. Разом за вказаний період 29 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розраховується наступним чином = 354,88 гривень (середньоденна заробітна плата) * 29 днів (затримки розрахунку при звільненні) = 10291,52 гривень. Згідно проведеного судом розрахунку позивачці підлягає виплата середнього заробітку за період з 14.05.2020 року по 17.08.2020 року в сумі 10291,52 гривень. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають частковому задоволенню, то сумма стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачки становить пропорційно розміру задоволених позовних вимог 465,99 грн. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial