Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивачка 12 лютого 2020 року звернулася до суду з зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що у неї з відповідачем [PERSON] є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . У офіційному шлюбі з відповідачем вона не перебувала, на даний момент разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. 02 вересня 2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Починаючи з народження дитини, відповідач не цікавиться дитиною, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її вдома, ухиляється від утримання дитини. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , яка народилася [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків. 10 березня 2020 року позивачка надала суду документи на виконання вимог ухвали суду від 18 лютого 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по зазначеній справі, призначено підготовче засідання на 14 травня 2020 року, 13 год. 00 хв. 14 травня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 27 липня 2020 року 09 год. 15 хв. у зв`язку з неявкою сторін та представника третьої особи. 02 липня 2020 року від Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надійшов висновок про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З висновку Управління на даний час малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та вітчимом за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на їх утриманні. Батько дитини [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістом Управління 22 травня 2020 року були обстежені умови проживання дитини, проведена бесіда з [PERSON] , та дитиною. За результатами перевірки був складений відповідний акт. Під час обстеження умов проживання дитини з`ясовано, що мати створює всі умови для проживання та розвитку дочки. Дитина забезпечена сезонним одягом, взуттям, продуктами харчування в достатній кількості. Між дитиною та іншими членами сім`ї панують доброзичливі та довірливі відносини. Зі слів [PERSON] , батько дитини [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання дочки з самого її народження. На даний час [PERSON] хоча й проживає у тому ж під`їзді, що й дитина, але не виявляє бажання побачити дочку, надати будь-яку допомогу, зловживає спиртними напоями, не приймає участі у вихованні та утримання [PERSON] , не підтримує з нею жодних зв`язків. Зі слів [PERSON] , під час спілкування дитина називає вітчима батьком. З метою з`ясування думки [PERSON] щодо вирішення питань, порушених у позовній заяві, 24 червня 2020 року спеціаліст Управління провів з ним телефонну бесіду. Під час бесіди [PERSON] погодився з позовними вимогами, та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] . Станом на 30 червня 2020 року до Управління не надходило заяв від [PERSON] щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою або з інших питань щодо виховання малолітньої дитини. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.50-51). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 жовтня 2020 року, 09 год. 45 хв. 12 жовтня 2020 року у зв`язку з клопотанням позивачки про відкладення, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 22 січня 2021 року,10 год. 30 хв. В дане судове засідання позивачка та відповідач не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщались належним чином. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, висловив думку щодо можливості винесення заочного рішення, представник третьої особи підтримала висновок Управління, що наданий суду 02 липня 2020 року. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). 02 вересня 2017 року мати дитини, [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Дитина проживає та зареєстрована разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надано висновок, згідно якого вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] (а.с.50-51). Під час судового розгляду встановлено, що батько неповнолітньої [PERSON] не цікавиться життям, здоров`ям доньки, не бере участі у її вихованні, дитини не відвідує та не зустрічається з нею. Між батьком та донькою втрачений зв`язок. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В позовній заяві позивачка не ставить вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивачки повідомив суду, що позивачка відмовляється від отримання аліментів від відповідача на утримання дочки. Проте така позиція позивача не відповідає законодавству та порушує права неповнолітньої дитини, а тому суд вважає за необхідне застосувати вимоги ч. 3 ст. 166 СК України. За таких обставин необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ст.141 СК України). За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 12 лютого 2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати, а також у зв`язку з вирішенням питання про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача, оскільки позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved