Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, мотивуючи тим, що 27.09.2016р. на перехресті вул.Ілліча та Нафтовиків сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [PERSON] «Мазда 323» д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобілем «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], належним на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON] Дорожньо - транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] ,який порушив правила дорожнього руху в частині здійснення повороту з вул.Ілліча на вул.Нафтовиків, автомобілі з обох сторін забезпечені полісом страхування цивільно-правової відповідальності. Порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Тойота Прадо» не розглядалося, оскільки на місці пригоди [PERSON] визнав себе винним та погодився відшкодувати шкоду в добровільному порядку. З цих підстав був складений Європотокол. Внаслідок вказаних протиправних дій [PERSON] позивачам була завдана матеріальна шкода в розмірі 175737,94грн. - відновлювальний ремонт транспортного засобу, ринкова вартість на момент пошкодження складає 45188,036грн., та транспортний засіб не підлягає відновленню що підтверджується висновком №Вє-423 експертно-авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу від 24.10.2016р Страховою компанією було відшкодовано 20000,00грн. Відповідачі відмовили позивачам у відшкодуванні частини матеріальної шкоди, яка не покрита страховим полісом, а також позивачам завдана моральна шкода, так позивач [PERSON], була позбавлена права власності на транспортний засіб, оскільки він не підлягає відновленню, також вимушена була займатися питаннями витребування у відповідачів спричиненої шкоди, також понесла ще додаткові витрати на проведення експертного дослідження пошкоджень в сумі 794,00грн., послуги адвоката по складанню процесуальних документів та представлення інтересів позивача в суді в сумі 3500грн. [PERSON],, який керував транспортним засобом під час зіткнення автомобілів, отримав тілесні ушкодження, каретою швидкої допомоги був доставлений до медичного закладу, де отримав першу медичну допомогу, однак від госпіталізації відмовився через необхідність працювати та годувати свою сімю, неправомірними діями [PERSON] завдано немалих втрат,спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни в житті [PERSON] У зв'язку з наведеним просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 25983,36грн. витрати на правову допомогу та судові витрати; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000,00грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000грн. Представник позивачів в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], власником транспортного засобу марки «Мазда 323» д.н. [NUMBER] є [PERSON]. Порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Тойота Прадо» не розглядалося, оскільки на місці пригоди [PERSON] визнав себе винним та погодився відшкодувати шкоду в добровільному порядку. З цих підстав був складений Європотокол, дорожньо - транспортна пригода сталася 27.09.2016р. на перехресті вул.Ілліча та Нафтовиків за участі автомобіля [PERSON] «Мазда 323» д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], належним на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON] Дорожньо - транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] ,який порушив правила дорожнього руху в частині здійснення повороту з вул.Ілліча на вул.Нафтовиків, автомобілі з обох сторін забезпечені полісом страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до висновку №Вє-423 експертно-автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу від 24.10.2016р., вартість ремонтно-відновлювальних робіт «Мазда 323» складає 175734,94грн., ринкова вартість на момент пошкодження складає 45188,036грн., та транспортний засіб не підлягає відновленню. Страховою компанією було відшкодовано 20000,00грн. Відповідно до квитанції №875 від 13.10.2016р. за авто товарознавчу експертизу пр. визначенню ринкової вартості, вартості відновлюваного ремонту та матеріального збитку, автомобілю «Мазда 323» д.н. [NUMBER]. Сплачено представником за довіреностю [PERSON] в розмірі 795,00грн. Відповідно до квитанції №48 від 14.12.2016р. [PERSON] сплатила 1000,00грн., квитанції № 51 від 23.12.2016року представником [PERSON], [PERSON] сплачено 2500грн., квитанції №58 від 17.01.2017року [PERSON] сплачено 3500грн.за надання юридичної допомоги за договорами б/н від 17.01.2017р, та. договорами б/н від 23.12.2016р, Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові Пленуму №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в пункті 4 роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У ч.1 ст.1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч.1 ст.1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. У ч.2 ст.1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ч.2 ст.1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167, 1187 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що шкоду, завдану позивачам, спричинено внаслідок непереборної сили або умислу останніх, а тому мають нести відповідальність незалежно від доведеності вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Вбачається, що не відшкодовано майнову шкоду: 25983,36грн. у рахунок відшкодування ринкової вартості транспортного засобу марки Мазда 323» д.н. [NUMBER] і ця сума підлягає стягненню саме з відповідача [PERSON] При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачам душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума по 5000,00 грн., яка підлягає стягненню. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу. Згідно ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Відповідно до квитанції №48 від 14.12.2016р. [PERSON] сплатила 1000,00грн., квитанції № 51 від 23.12.2016року представником [PERSON], [PERSON] сплачено 2500грн., квитанції №58 від 17.01.2017року [PERSON] сплачено 3500грн.за надання юридичної допомоги за договорами б/н від 17.01.2017р, та. договорами б/н від 23.12.2016р, , крім того [PERSON] оплатила суму судового збору у розмірі 640,00грн., Тобто, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів у обсязі відповідно до задоволених вимог. Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи та вимог закону, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved