Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. У позові вказала, що вони перебували з відповідачем [PERSON] з 22.10.2010 року у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 25.01.2013 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини, однак участі у вихованні дитини та у додаткових витратах на дитину він не бере. В даний час вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка страждає фізичними вадами з дитинства (є інвалідом з дитинства) , тому постійно потребує лікування та спеціальних медичних засобів. З метою лікування дитини вона зверталась у серпні 2015 року до Федеральної бюджетної установи «Науково-дослідний дитячий ортопедичний інститут ім..Г.І. Турнера» МОЗ Російської Федерації, де проведено було дослідження та оперативне втручання і рекомендовано дитині носити корсет протягом 1 року. Загальна сума на лікування дитини склала 42000 російських рублів, що складає 135584 гривні 48 копійок. В подальшому також необхідно буде звертатись до вищевказаного медичного закладу для продовження лікування дитини. Відповідач не надає допомогу на лікування дитини, а її коштів не вистачає на утримання та лікування дитини. Позивачка [PERSON] прохає суд стягнути з відповідача на її користь 13584 гривні 48 копійок додаткових витрат, які були сплачені нею на лікування доньки [PERSON], [INFO], а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на поштові повідомлення про отримання судової повістки не відреагував, проігнорувавши виклик до суду. 03.11.2015 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 22.10.2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с.14) і який за рішенням Лубенського міськрайонного суду від 25.01.2013 року було розірвано (а.с.15). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.16). Зі слів позивачки, на утримання дитини за рішенням суду відповідач сплачує аліменти, однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, виписної довідки №15/4030 Федеральної бюджетної установи «Науково-дослідний дитячий ортопедичний інститут ім..Г.І. Турнера» МОЗ Російської Федерації (а.с.4), договору щодо придбання технічних засобів реабілітації (а.с.6), а також відповідних платіжних документів (а.с.5,7,12), позивачка вимушена була витрачати на лікування кошти, загальна сума яких складає 13584,48 гривень. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи, що позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тобто фактично не має ніяких доходів, крім аліментів, суд вважає, що суму додаткових витрат слід стягнути з відповідача у повному обсязі. Позивачкою при подачі до суду матеріалів позову було понесено витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 гривень (а.с.1), які слід стягнути з відповідача на користь позивачки на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved