Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача та просили зняти арешт з 1/4 частини квартири, що належить [PERSON], знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 1653828, підстава обтяження: постанова Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві АЕ №665644 від 17.01.2005 року. Зняти арешт з 1/4 частини квартири, що належить [PERSON], знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 1653926, підстава обтяження: постанова Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві АЕ №665646 від 17.01.2005 року. Зняти арешт з 1/4 частини квартири, що належить [PERSON], знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 1935979, підстава обтяження: постанова Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві АЕ №665648 від 17.01.2005 року. Свої вимоги обґрунтовують тим, що на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.05.2005 року судом були видані виконавчі листи про стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» заборгованості по 1823,17 грн. та 17 грн. держмита, а всього по 1840,17 грн. Зазначені виконавчі листи перебували на виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. В ході виконання вказаного рішення, постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві АЕ №665644 від 17.01.2005 року накладено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 1653828. Об'єктом обтяження виступає квартира, 1/4 частина за адресою: [ADDRESS], власник [PERSON]; постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві АЕ №665646 від 17.01.2005 року накладено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 1653926. Об'єктом обтяження виступає квартира, 1/4 частина за адресою: [ADDRESS], власник [PERSON]; постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві АЕ №665648 від 17.01.2005 року накладено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 1935979. Об'єктом обтяження виступає квартира, 1/4 частина за адресою: [ADDRESS], власник [PERSON] Зазначили, що заборгованість ними була погашена. 10.07.2018 року [PERSON] звернулась до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про зняття арешту з майна. 18.08.2018 року була отримана відповідь, згідно якої було зазначено, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця становить три роки, тому надати інформацію стосовно запитуваних виконавчих проваджень неможливо, оскільки виконавчі провадження знищені. Вважають, що на даний час підстав для існування арешту майна немає, у зв'язку з чим просили позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача та пояснення від третьої особи не надійшли. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.05.2005 року стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП УЖГ Солом'янського району м. Києва по 1823,17 грн. заборгованості та по 17,00 грн. держимита, а всього по 1840,17 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі вказаного рішення, судом були видані виконавчі листи, які перебували на виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. В ході виконання вказаного рішення, постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві АЕ №665644 від 17.01.2005 року накладено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 1653828. Об'єктом обтяження виступає квартира, 1/4 частина за адресою: [ADDRESS], власник [PERSON]; постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві АЕ №665646 від 17.01.2005 року накладено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 1653926. Об'єктом обтяження виступає квартира, 1/4 частина за адресою: [ADDRESS], власник [PERSON]; постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві АЕ №665648 від 17.01.2005 року накладено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 1935979. Об'єктом обтяження виступає квартира, 1/4 частина за адресою: [ADDRESS], власник [PERSON] Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованою 06.08.2018 року. Встановлено, що заборгованість позивачами погашена. 10.07.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про зняття арешту з майна. З відповіді Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18.07.2018 року вбачається, що на даний час на виконанні у відділі виконавчі провадження щодо боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перебувають. Виконавчі провадження щодо вказаних боржників перебували на виконанні у відділі у 2005 році. Відповідно до п.п. 1, 2 Розділу 11 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 року №1829/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням які є знищеними. Відповідно до ст. 59 Закону, особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві не має правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про зняття арешту з майна, на що слід зазначити наступне. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. Згідно з частинами 1, 2 ст. 40 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з ч. 5 цієї статті державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Аналогічні положення містяться і в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. У ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наведе свідчить про те, що позивачі мають право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження їх майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved