Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] у їх користь по 100 000 грн. кожному моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті їхнього сина. Свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] їх син [PERSON] загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце у с. Верхнячка, Сколівського району Львівської області і винуватцем якої був відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] був засуджений Сколівським районним судом Львівської області до покарання з іспитовим терміном на три роки. Внаслідок смерті сина вони зазнали непомірного стресу. Зазнали стресу і під час організації поховання свого сина, втратили психологічну рівновагу внаслідок порушення сталого побуту, життєвих зв'язків. Глибину і тяжкість їх душевних страждань внаслідок втрати сина переоцінити неможливо, їх непомірність і незворотність є явною. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак до початку судового розгляду, їх належним чином уповноважений представник [PERSON] подав до суду клопотання вх. № 1395 від 04.05.2016 року, в якому просить проводити розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити, а також клопотання вх. № 1396 від 04.05.2016 року із додатками, в якому просить долучити до матеріалів справи копії розписок відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Кушик А.В.,будучи кожного разу належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили і заяви про відкладення судового засідання чи розгляд справи у їх відсутності не подали. Факт належного повідомлення представника відповідача [PERSON] - адвоката Кузик А.В. підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання судової повістки. Факт належного повідомлення відповідача [PERSON] про дату час та місце судових засіданнь у справі, які відбулись 05 лютого 2016 року, 16 березня 2016 року та 04 травня 2016 року, підтверджується рекомендованими повідомленнями із судовою повісткою, які повернулись на адресу суду з довідкою поштамту про причини повернення, згідно яких останній проігнорував повідомлення поштамту про необхідність з'явитися для отримання поштових відправлень і таке, після закінчення терміну зберігання, скеровано відправнику, тобто суду. Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається вручення повістки цій особі, відтак відповідач [PERSON] у зв»язку із отриманням судової повістки його представником адвокатом Кузик А.В., вважається таким, що належним чином повідомленний про дату, час та місце розгляду справи. З огляду на вказане, суд визначив причини неявки відповідача [PERSON] не поважними, з врахуванням заяви представника позивачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], у відповідності до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Таким чином у судове засідання не з'явилися всі учасники процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно довідки №825 від 07.12.2015 року виданої Верхнячківською сілською радою Сколівського району Львівської області, вбачається, що покійний [PERSON], 1991 року, до дня смерті [INFO], проживав разом з батьками. Враховуючи вищевикладене, вина відповідача [PERSON] у заподіянні смерті [PERSON] підтверджується копією вироку Сколівського районного суду Львівської області від 10.12.2014 року, постановленого у кримінальному провадженні № 1-кп/453/7/14 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Даний вирок набрав законної сили і є приюдиціальним при розгляді даної справи. Відтакзгідно з ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З наявного в матеріалах справи вироку Сколівського районного суду Львівської області від 10.12.2014 року, вбачається, що суд при призначені покарання [PERSON], врахував те, що завдані збитки [PERSON] та [PERSON] відшкодовані [PERSON] частково, між ними існує домовленість про подальше відшкодування завданих збитків по мірі можливості у найкоротший термін. Крім того, [PERSON] були написані розписки, в яких він зобов»язувався повернути кошти за завдані матеріальні та моральні збитки [PERSON] та [PERSON] у зв»язку із смертю сина [PERSON] Так згідно розписки від 29.12.2013 року [PERSON] зобов»язувався передати до 01.06.2014 року [PERSON], крім 2000 євро, які повернув 29.12.2013 року, ще 3000 євро. Згідно розписки від 10.12.2014 року [PERSON] зобов»язувався після вступу вироку в законну силу виплатити потерпілим [PERSON] та [PERSON] не пізніше як на 3 день 2500 євро, якщо ними не буде подано апеляційної скарги на вирок. Після виконання ними цих зобов»язань, зобов»язувався виплатити до 01.06.2015 року кошти в сумі 1000 євро. Згідно розписки від 26.01.2015 року зобов»язувався виплатити [PERSON] та [PERSON] кошти у розмірі 1000 євро за завдану моральну та матеріальну шкоду по факту дорожньо-транспортної пригоди в якій загину їх син [PERSON] Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не відшкодував повністю завдані збитки позивачам [PERSON] та [PERSON], не зважаючи на подані розписки та той факт, що зобов»язання відшкодувати заподіяні збитки враховувалось судом при призначені покарання, а тому суд вважає, що позивачі вправі звернутись із даним позовом до суду, оскільки у даному випадку має місце порушення відповідачем прав позивачів, які підлягають захисту. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95р., слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Окрім того, на підставі ч. 1 п. 9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи вищенаведене, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань кожного позивачів, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження підстави стягнення моральної шкоди, факт заподіяння зі сторони відповідача моральних страждань позивачам, які полягають у спричиненні стресу у зв'язку з смертю сина, порушенні нормального ритму життя після його смерті. Разом з тим, суд не погоджується із розміром на відшкодування моральної шкоди, про який зазначають позивачі у поданій ними позовній заяві. Розмір на відшкодування моральної шкоди по 100 000 грн. кожному суд вважає значно завищеним. Так, виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань, а також враховуючи положення чинного законодавства про те, що розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, суд вважає достатнім стягнути у користь позивачів по 25000 грн. кожному на відшкодування заподіяної їм моральної шкоди.

Outcome: approved