Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності, визначення часток у праві спільної часткової власності та визнання права власності на земельну ділянку. Позов обґрунтований наступним. [INFO] помер [PERSON] , якому на праві власності належало майно - земельні ділянки площею 11,45 га та 11,34 га в межах згідно з планом, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Василівської сільської ради Бобринецького району і належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності на землю КР 000362 та №000367, виданих та зареєстрованих Бобринецькою районною радою 27.12.1999 року за № 4-362-Ч та № 4-367- ч [PERSON] та [PERSON] , померлій [INFO] , спадщину після якої фактично прийняв [PERSON] , але юридично не оформив своїх прав. Вказане спадкове майно було успадковане спадкоємцями: [PERSON] - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 21.02.2001 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Вороненко Л.В. АВР № 096681 - розмір частки - 1/3; [PERSON] - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 18.04.2001 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Вороненко Л.В. АВР №096770 - розмір частки - 1/3; [PERSON] - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 18.04.2001 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Вороненко Л.В. АВР №096770 - розмір частки - 1/3. Відповідач [PERSON] виділив свою частку (1/3) у праві спільної сумісної власності на спадкове майно, отримавши Державний акт на право власності на землю II - КР № 032495, виданий головою Василівської сільської ради Бобринецького району 10 квітня 2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 лютого 2001 року №АВР № 096681 на земельну ділянку площею 7,49 га, що знаходиться на території Василівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Належна йому частина відокремлена від земельної ділянки площею 11,34 га (Державний акт на право приватної власності на землю серії КР № 000367). Після виділу залишилася частина земельної ділянки площею 3,85 га. 18.04.2018 року приватним нотаріусом Трошиною С.А. Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області право власності на земельну ділянку площею 7,4871 га кадастровий номер 3520881600:02:000:0367 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підстава такої реєстрації - державний акт на право власності на земельну ділянку II - КР № 032495, виданий 10.10.2001 року Василівською сільською радою народних депутатів Бобринецького району Кіровоградської області. Таким чином, право спільної часткової власності 3-х співвласників - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки було припинено, однак юридичного механізму такого припинення (на час видачі відповідачу Державного акту) передбачено не було. Позивачами з метою реєстрації права власності на спадкове майно було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі загальною площею 15,2994 га. В результаті державним кадастровим реєстратором були сформовані земельні ділянки: 3520881600:02:000:0362 площею 7,9865 га, 3520881600:02:000:2362 площею 3,4598 га, 3520881600:02:000:1367 площею 3,8531 га. Так, державним реєстратором було внесені наступні дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: - на земельну ділянку кадастровий номер 3520881600:02:000:0362 площею 7,9865 га зареєстровано право власності на 1/3 за [PERSON] та 1/3 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 545 від 18.04.2001 року (реєстраційній номер об`єкта нерухомого майна - 1774411935208). - на земельну ділянку кадастровий номер 3520881600:02:000:2362 площею 3,4598 га зареєстровано право власності на 1/3 за [PERSON] та 1/3 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 545 від 18.04.2001 року (реєстраційній номер об`єкта нерухомого майна - 1774474835208). - на земельну ділянку кадастровий номер 3520881600:02:000:1367 площею 3,8531 га відмовлено у реєстрації права власності в зв`язку з тим, що під час проведення державної реєстрації державним реєстратором було виявлено, що згідно відомостей державного земельного кадастру земельна ділянка становить 3,8531 га, а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом було успадковане громадянином [PERSON] 1/3 частки та [PERSON] 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 11,34 га, що відрізняється одне від одного. Зазначена обставина унеможливлює реєстрацію права власності без припинення права спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 частину земельних ділянок кадастровий номер 3520881600:02:000:0362 площею 7,9865 га, кадастровий номер 3520881600:02:000:2362 площею 3,4598 га, кадастровий номер 3520881600:02:000:1367 площею 3,8531 га та наступного визнання розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності на земельні ділянки 3520881600:02:000:0362 площею 7,9865 га, кадастровий номер 3520881600:02:000:2362 площею 3,4598 га між [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини за кожним та визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 3520881600:02:000:1367 площею 3,8531 га. В судове засідання представник позивачів надав заяву про підтримання позовних вимог та проведення судового засідання без участі представника та позивачів. Відповідач надав в судове засідання заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Судом при дослідженні письмових доказів встановлені наступні обставини. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 000362 [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 11,45 га, що знаходиться на території Василівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок: 362-1 (площею 7,99 га) та 362-2 (площею 3,46 га). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 000367 [PERSON] (померла [INFO] ) належала на праві власності земельна ділянка площею 11,34 га, що знаходиться на території Василівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] помер. Зазначені ділянки склали спадкове майно, яке було успадковане за заповітом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, відповідач [PERSON] 21.02.2001 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого успадкував 1/3 частку майна [PERSON] , яке складається з земельних ділянок площею 11,45 га та 11,34 га в межах згідно з планом, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Василівської сільської ради Бобринецького району і належать на підставі державних актів про право приватної власності на землю КР №000362 та №000367, виданих спадкодавцю та [PERSON] , померлій [INFO] . (а.с.17). На підставі свідоцтва про право на спадщину відповідач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7,49 га (а.с.23 та зареєстрував право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 7,4871 га, кадастровий номер 3520881600:02:000:0367 (а.с.24). [INFO] [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 частку спадкового майна - земельних ділянок площею 11,45 га та 11,34 га в межах згідно з планом, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Василівської сільської ради Бобринецького району і належать на підставі державних актів про право приватної власності на землю КР №000362 та №000367, виданих спадкодавцю та [PERSON] , померлій [INFO] . (а.с.16). Згідно записів в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) сформовані земельні ділянки в натурі та присвоєні відповідні кадастрові номери, зокрема земельна ділянка площею 3,8531 га, належна [PERSON] , кадастровий номер 3520881600:02:000:1367 (а.с.29-33); земельна ділянка площею 7,9865 га, належна [PERSON] , кадастровий номер3520881600:02:000:0362 (а.с.36-40); земельна ділянка площею 3,4598 га, належна [PERSON] , кадастровий номер 3520881600:02:000:2362 (а.с.43-47). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3520881600:02:000:0362 зареєстроване право спільної часткової власності з розміром частки 1/3, власниками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.34,35). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3520881600:02:000:2362 зареєстроване право спільної часткової власності з розміром частки 1/3, власниками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.41,42). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Бобринецької районної державної адміністрації Демецької Тетяни Миколаївни від 01.03.2019 року у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3520881600:02:000:1367 за [PERSON] та [PERSON] відмовлено з тих підстав, що реєстратором встановлено, що згідно відомостей державного земельного кадастру земельна ділянка становить 3,8531 га., а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом було успадковано громадянином [PERSON] 1/3 частки та [PERSON] 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 11,34 га, що відрізняється одне від одного (а.с.27). Таким чином, позивачі мають перешкоди у реалізації права власності та неможливості реєстрації такого права. Відповідно до ч. 1 статті 355, ч.1 ст. 356 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як встановлено наданими доказами відповідач [PERSON] виділив належну йому частину спадкового майна та отримав Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-КР № 032495 на земельну ділянку площею 7,49 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Василівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Після чого Відповідач зареєстрував вказане майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з цим припинення права спільної часткової власності зареєстроване не було, що є перешкодою для реалізації права власності позивачів. Оскільки вказане питання не вирішено сторонами в добровільному порядку шляхом звернення до нотаріуса, порушене право підлягає захисту сом шляхом прийняття рішення про припинення права спільної часткової власності відповідача на 1/3 частину земельних ділянок, які складають 2/3 спільної спадкової маси, яка належать позивачам. Щодо позовної вимоги про зміну частко у праві спільної часткової власності судом відзначається наступне. Правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельні ділянки позивачів залишається свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.04.2001 р. на частку 2/3 частини спадкового майна (по 1/3 за кожним з позивачів). Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.3.1-3.3 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом міністерства ЖКХ України № 55 від 18.06.07 р. розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. На даний час право власності [PERSON] на земельні ділянки 3520881600:02:000:0362 площею7,9865 га, 3520881600:02:000:2362 площею 3,4598 га, 3520881600:02:000:1367 площею 3,8531 га фактично припинено в зв`язку із виділом його частини в окремий об`єкт нерухомого майна, згоди на розрахунок часток з метою отримання правовстановлюючих документів в позасудовому порядку спадкоємцями не подавалося, відтак вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку і, з урахуванням встановлених обставин, наявні підстави для зміни часток у праві спільної часткової власності на земельні ділянки 3520881600:02:000:0362 площею7,9865 га, 3520881600:02:000:2362 площею 3,4598 га між [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини за кожним. У відповідності до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Заявляючи позовну вимогу про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 3520881600:02:000:1367 позивачі довели ту обставину, що перешкоджає їм у реєстрації права власності, а саме не видається можливим за наявними документами зареєструвати право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3520881600:02:000:1367 площею 3,8531 га в зв`язку з тим, що згідно відомостей державного земельного кадастру земельна ділянка становить 3,8531 га, а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом було успадковано громадянином [PERSON] 1/3 частки та [PERSON] 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 11,34 га, що відрізняється одне від одного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права визначено законом як один із способів захисту порушеного права. Обраний позивачами спосіб захисту порушеного права відповідає нормам законодавства та спрямований на реальне відновлення порушеного права. Позивачами надані достатні докази, які дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача у поданій заяві просить не стягувати з відповідача понесені судові витрати, відтак судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на позивачів.

Outcome: approved