Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог в позовній заяві вказали, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Димитровської міської ради 25.10.2001 року, зареєстрованого в БТІ м. Димитров 30.10.2001 року № 6305 та [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області належить по ? частині жилого будинку, загальною площею 97,6 кв.м., з них - житловою площею 55,4 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. З 2002 року по теперішній час за вказаною адресою також зареєстрована їх донька - [PERSON], [INFO], однак вона жодного дня не мешкала у будинку та не з'являлась за місцем реєстрації. Будь-яких матеріальних витрат щодо утримання будинку відповідачка не несе. За таких обставин вони вимушені сплачувати комунальні платежі, які розраховуються з урахуванням кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Тому просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. До судового засідання позивачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки до судового засідання суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи суду не надіслав, що є підставою для розгляду справи в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Димитровської міської ради 25.10.2001 року, зареєстрованого в БТІ м. Димитров 30.10.2001 року № 6305 та [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області належить по ? частині жилого будинку загальною площею 97,6 кв.м., з них - житловою площею 55,4 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,12,13,14). За адресою: Донецька область, м.Димитров, [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], її чоловік - [PERSON], та донька - [PERSON] (а.с.25). Факт не проживання відповідача у спірному будинку підтверджується актом виконавчого комітету Димитровської міської ради, згідно якого [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS], з 2002 року (а.с.24). Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням тощо. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особі понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] про визнання відповідачки [PERSON], яка не виявляє бажання повернутися до спірного будинку, такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved