Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просять суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в [ADDRESS] за [PERSON]; визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в [ADDRESS] за [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] року помер [PERSON], який позивачам доводиться чоловіком та сином. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в [ADDRESS]. Вказана частина житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого 23 лютого 2007 року державним нотаріусом Дергачівської державною нотаріальною конторою Харківської області. Як вказують позивачі, вони є спадкоємицями першої черги після смерті [PERSON] Також зазначили, що незважаючи на те, що вони всі проживали постійно разом зі спадкодавцем на день його смерті, вони звернулися до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. із заявою про прийняття спадщини та їх заяви були прийняті. Після закінчення шести місяців після смерті [PERSON] вони звернулися із заявою до нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/12 частині вказаного житлового будинку з надвірними будівлями кожному. 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Крім того, постановою приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. від 26 вересня 2014 року, позивачу, [PERSON], яка є матір'ю померлого [PERSON] також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON] також посилається на той факт, що 23 лютого 2007 року за договором довічного утримання, укладеного між нею та її сином, [PERSON] вона передала у його власність та власність його дружини, [PERSON] в рівних частках 1/2 частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями, тобто по 1/4 кожному. Також, як зазначили позивачі, [PERSON] за життя заповіт не складав. Та у зв'язку з викладеним, [PERSON] та [PERSON] як дружина та мати спадкодавця зазначають, що мають право на спадщину за законом в рівних частках. [PERSON] в свою чергу також звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право власності за законом на 1/8 частку домоволодіння [ADDRESS] після смерті батька, [PERSON] В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] зазначила, що за договором довічного утримання від 23 лютого 2007 року її батькові, набувачеві за договором, належить 1/4частка домоволодіння [ADDRESS]. Позивач [PERSON], як дружина спадкодавця та [PERSON], його донька мають беззаперечне право на спадок. Також зазначила, що [PERSON] такого права не має. [PERSON] вважає, що належні частки спадку є рівними та будуть становити по 1/8 частині. Також вказала, що вона є донькою померлого [PERSON] На день смерті спадкодавця мешкала разом із ним в будинку [ADDRESS] та відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є особою, що прийняла спадок після батька та має право на спадкування частини вказаного домоволодіння переданої йому за договором довічного утримання від 23 лютого 2007 року його матір'ю - [PERSON] Оформити спадок після батька в нотаріальному порядку вона не має можливості, поскільки приватний нотаріус [PERSON], до якої вона звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадок за законом після батька - [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадок після смерті батька. Також нею було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 вересня 2014 року. У цій постанові нотаріус , вказує, що за документами є три особи, що можуть претендувати на спадок: мати - [PERSON], дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], оскільки вони прийняли спадщину відповідно вимог закону. Але, виходячи з того, що за договором довічного утримання до спадкоємців переходять обов'язки по утриманню відчужувача - [PERSON], в її особі поєднуються права та обов'язки обох сторін - відчужувача та набувача, що робить неможливим виконання умов такого договору. В судовому засіданні позивач і представник позивача ( відповідач) [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Стосовно задоволення зустрічного позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні. Представник відповідача (позивача) [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову посилаючись на його необґрунтованість та наполягала на задоволенні зустрічного позову. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення первісної позовної заяви та часткове задоволення зустрічної позовної заяви, з огляду на наступне. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що 23 лютого 2007 року за договором довічного утримання, укладеного між [PERSON] та її сином, [PERSON] вона передала у його власність та власність його дружини, [PERSON] в рівних частках 1/2 частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями, тобто по 1/4 кожному. [INFO] року помер [PERSON], який сторонам доводиться чоловіком, сином та батьком Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в [ADDRESS]. Вказана частина житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого 23 лютого 2007 року державним нотаріусом Дергачівської державною нотаріальною конторою Харківської області. [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. із заявою про прийняття спадщини та їх заяви були прийняті. [PERSON] як донька на день смерті спадкодавця мешкала разом із ним в будинку [ADDRESS] та відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є особою, що прийняла спадок після батька 24 та 26 вересня 2014 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. стронам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій відповідно до якої нотаріус вказує, що за документами є три особи, що можуть претендувати на спадок: мати - [PERSON], дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], оскільки вони прийняли спадщину відповідно вимог закону. Згідно ч.1 ст.757 ЦК України , «Обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття майна, що було передане відчужувачем, право власності на це майно може перейти до спадкоємця за законом.». Заповіт [PERSON] не складав, а тому відкрилась спадщина по закону. Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються [PERSON],[PERSON], знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги [PERSON],[PERSON], обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Аналізуючи пояснення представників відповідача (позивача) [PERSON]-[PERSON] та [PERSON].,що за договором довічного утримання до спадкоємців переходять обов'язки по утриманню відчужувача - [PERSON], в її особі поєднуються права та обов'язки обох сторін - відчужувача та набувача, що робить неможливим виконання умов такого договору, суд находить такими ,що суперечать вимогам ст.1261 ЦК України і в цілому загальним вимогам цивільного судочинстава, а тому заявленний зустрічний позов [PERSON] находить таким, що підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст.757,1261,1268 ЦК України,

Outcome: partial