Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «ТOYOTA SEQUOIA» та застосування наслідків його недійсності. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що в провадженні СУ УМВС України в Рівненській області знаходиться кримінальне провадження відносно [PERSON], підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внаслідок чого загинув їх батько [PERSON] В ході розслідування на майно [PERSON], в тому числі й на автомобіль марки «ТOYOTA SEQUOIA», державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов (шасі) [NUMBER] постановою слідчого був накладений арешт. Однак, на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013 року право власності на вказаний автомобіль було визнано за [PERSON] та Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області був знятий арешт з вказаного автомобіля та 13.08.2013 року проведено його реєстрацію на нового власника [PERSON] Рішенням апеляційного суду Волинської області від 06.09.2013 року рішення Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013 року скасовано, в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль відмовлено. 12 вересня 2013 року даний автомобіль [PERSON] був відчужений [PERSON] Покликаючись на те, що договір купівлі-продажу автомобіля марки «ТOYOTA SEQUOIA», укладений між [PERSON] та [PERSON] порушує їх права на відшкодування шкоди, завданої смертю їх батька, підозрюваним [PERSON] у випадку задоволення судом їх цивільного позову в кримінальному провадженні, просили визнати такий договір недійсним та застосувати наслідки його недійсності. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25.04.2014 року позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності в частині вимог застосування наслідків недійсності правочину було залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві та просять задовольнити їх. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні 19.02.2014 року проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що відповідачі по справі є добросовісними набувачами, не є учасниками кримінального провадження, не повинні відповідати за дії [PERSON], вирок суду щодо останнього відсутній, крім того [PERSON] як власник автомобіля на підставі розписки та біржової угоди, які апеляційним судом не досліджувались, мав право розпорядитись своїм майном. Зазначили разом з тим, що позивачами не надано доказів щодо порушення оспорюваним договором їх прав. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що підстави для визнання недійсним правочину відсутні, оскільки оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля був укладений відповідно до вимог закону. На момент укладення оспорюваного договору, перешкод для його укладення не існувало, [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля, від якого згідно вимог ст.388 ЦК України майно витребуване бути не може. В позові просив відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання 25.04.2014 року не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою від 15.03.2013 року старшого слідчого СУ УМВС України в Рівненській області про оголошення розшуку підозрюваного 01.07.2012 року [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинув батько позивачів [PERSON](а.с.13,14). Постановою цього ж слідчого від 19.11.2012 року з метою забезпечення можливого цивільного позову на все майно [PERSON] накладено арешт (а.с.10). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль було визнано право власності за [PERSON] на автомобіль марки «ТOYOTA SEQUOIA», державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов (шасі) [NUMBER], який належав [PERSON] (а.с.19-20). На підставі зазначеного рішення Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013 року Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області в цей же день був знятий арешт з автомобіля марки «ТOYOTA SEQUOIA», державний реєстраційний номер [NUMBER], кузов (шасі) [NUMBER] та 13.08.2013 року проведено перереєстрацію на нового власника [PERSON](а.с.26,72). Рішенням апеляційного суду Волинської області від 06.09.2013 року рішення Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013 року скасовано, в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль відмовлено(а.с.21-25). 11 вересня 2013 року [PERSON], рахуючись ще власником автомобіля на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013 року, продав вказаний автомобіль [PERSON], який за довідкою-рахунком був перереєстрований на [PERSON], як нового власника (а.с.26, 47). Відповідно до ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні свої прав вимог, які встановлені частинами другою-п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним(оспорюваний правочин). Отже, на основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON], в позові якого про визнання права власності на автомобіль марки «ТOYOTA SEQUOIA», державний реєстраційний номер [NUMBER], було відмовлено, не виконуючи рішення апеляційного суду Волинської області від 06.09.2013 року та укладаючи 11.09.2013 року договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля з [PERSON], діяв поза межами належних йому цивільних прав, тому позов слід задовольнити та визнати недійсним вказаний договір. Апеляційним судом Волинської області при розгляді апеляційної скарги [PERSON] та [PERSON] на рішення Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013 року встановлено, що незаконне вибуття із власності [PERSON] спірного автомобіля порушує їх право на відшкодування заподіяної їм останнім шкоди у випадку задоволення судом їх цивільного позову в кримінальному провадженні, тому, на думку суду, вони є належними позивачами і в даній справі. Щодо вимоги позивачів про покладення судових витрат на відповідача [PERSON] Судовий збір в сумі 2000 грн. був сплачений позивачем [PERSON] за подання позовної заяви майнового характеру. Вимоги позивачів про застосування наслідків недійсності правочину були залишені судом без розгляду за їх заявою. Тому стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає 249,40 грн. судового збору як розмір такого збору за подання позовної заяви немайнового характеру на час звернення до суду з позовом. Крім того суд вважає, що судовий збір в сумі 114,70 грн., який був сплачений позивачем [PERSON] за подання заяви про забезпечення позову не є судовими витратами по справі, які можуть бути стягнуті з відповідача в користь позивача у випадку задоволення позову. На підставі ст.ст.13, 16, 203, 215, 655 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: approved