Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначили, що їх син [PERSON] у період з 23.07.2011 року по 12.02.2014 року перебував у шлюбних відносинах із [PERSON] , за час яких у них [INFO] народилася спільна донька - [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин відповідачка почала чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим останньому рішенням Служби у справах дітей Луцької міської ради № 67 від 16.12.2014 року визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , а саме: щовівторка, щочетверга та щосуботи з 17:00 год. до 20:00 год. В подальшому за заявою [PERSON] спосіб участі у вихованні доньки було переглянуто та рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 325-1 від 15.05.2019 року визначено наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою, а саме: щовівторка з 17:00 год. до 20:00 год.; щочетверга з 17:00 год. до 20:00 год.; п`ятниці II та IV тижня місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; з 19:00 год. п`ятниці до 18:00 год. неділі І та ІІІ тижня місяця; спільний відпочинок із дитиною у другу половину зимових шкільних канікул; спільний відпочинок із дитиною у період літніх шкільних канікул у липні протягом 14 днів. Разом з тим, після прийнятого виконавчим комітетом Луцької міської ради рішення № 325-1 від 15.05.2019 року, [PERSON] почала чинити їм перешкод в можливості спілкуватися з онукою. Так, в ході бесіди щодо визначення способу участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , яка мала місце 18.04.2019 року в приміщенні Служби у справах дітей Луцької міської ради, у присутності службових осіб, відповідачка повідомила, що заперечує стосовно надання їм можливості забирати онуку у встановлені [PERSON] для спілкування з донькою дні. Відповідач в усній формі заборонила їм приходити до місця проживання онуки та спілкуватися з останньою у разі відсутності їх сина можливості для зустрічей дитиною, у встановлені йому для спілкування дні. В позасудовому порядку вирішити даний спір не виявилося за можливе. Враховуючи викладене, а також вік дитини, наявність інших родичів по лінії матері, просять зобов`язати [PERSON] не чинити їм перешкоди у спілкуванні з онукою та визначити їм спосіб спілкування та участі у вихованні онуки [PERSON] в межах способу, встановленого її батькові [PERSON] рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 325-1 від 15.05.2019 року. Судові витрати по справі просять покласти на відповідачку. 12.07.2019 року від відповідачки на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якої вона просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі виходячи з наступного. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що вона дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] у період з 23.07.2011 року по 12.02.2014 року, за час яких у них [INFO] народилася спільна донька - [PERSON] . При цьому виокремлює, що рішенням залишити сім`ю було прийнято саме [PERSON] , останній, також, поставив вимогу звільнити їх з донькою належну йому квартиру з метою усунення йому перешкод вести приватне життя; відмова [PERSON] від сплати аліментів на дитину змусила її звернутися до суду з відповідним позовом; спілкування [PERSON] та позивача з донькою вона не суперечить, однак в коло інтересів останніх не входять інтереси дитини. Так, за наслідками постановлення виконавчим комітетом Луцької міської ради рішення № 325-1 від 15.05.2019 року, яким визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою, дитина весь призначений час проводить вдома у позивачів. В свою чергу, позивачами не надано жодних доказів перешкоджання нею відвідування дитини. Крім того, [PERSON] навмисно вибирає такий час для спілкування з дитиною, коли [PERSON] відвідує гуртки, щоб утруднити відповідачці передачу дитини вчасно та навмисно встановив години відвідувань з 17:00 год., хоча сам він немає можливості забирати дитину у вказаний час, працюючи з графіком робочого часу з 09:00 год. по 18:15 год. Крім того, у позивачів є безліч можливостей зустрітися з онукою після закінчення уроків в ліцеї № 27 м. Луцька, який відвідує донька [PERSON] , після гуртка плавання або ж бути присутніми під час уроку плавання, після відвідування дитиною інших гуртків. Однак, ініціативи від бабусі та дідуся (позивачів) щодо спілкування з донькою не було, а у відповідь на її неодноразові пропозиції щодо проведення зустрічей з онукою, останній посилалися про незручний для них час. Також наголосила, що позивачів не було на останньому дзвонику при закінченні [PERSON] 1-го класу. Разом з тим, їх спільна з [PERSON] донька не має стійких сімейних зв`язків з позивачами та не хоче проводити час з ним, оскільки перебуваючи в дома у своїх дідуся та бабусі, останні не приділяють її будь-якого часу для виховання та спілкування. Також зазначає, що [PERSON] має надмірну вагу та за рекомендаціями лікарів повинна займатися спортом. Після рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 325-1 від 15.05.2019 року, дитина перестала відвідувати гурток плавання, оскільки години відвідувань батька співпадали з годинами відвідування занять. Вказує, що батько не цікавиться інтересами дитини та не ставить інтереси дитини перед своїми, від чого донька страждає та не розуміє, чому її обмежили в улюбленому заняття в спортивному клубі. Таким чином, у [PERSON] залишається мало вільного часу, який би дитина могла проводити з матір`ю, тобто 2 дні, за які вона змушена вчити з дитиною уроки, так к батько та дід з бабою не переймаються даним питанням взагалі. При визначенні способу спілкування позивачів з онукою просить врахувати час, пов`язаний з навчанням у Ліцеї № 27 м. Луцька, час на вивчення уроків, час відвідування гуртків, додаткових уроків, зайнятість дитини у визначений день, її самопочуття та бажання самої дитини. Разом з тим, позивачі просять визначити спосіб спілкування з [PERSON] в межах визначеного способу спілкування дитини з батьком, чим можуть бути порушені права батька. Вказане може спричинити ситуацію, що [PERSON] буде звертатися зі скаргами на її дії щодо чинення нею перешкод у спілкуванні дитини, в той час, коли донька перебуватиме разом з позивачами чи когось із них. На підставі викладеного, в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі (а.с. 43-48). 12.08.2019 року відповідачкою було подано заяву про врахування думки дитини, у якій зазначає, що як їй відомо, [PERSON] не бажає, так багато часу проводити у дідуся та бабусі, як останні просять, а також категорично проти проводити ночівлю у них (а.с. 118). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2019 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено [PERSON] (а.с. 127). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2019 року Службу у справах дітей Луцької міської ради зобов`язано провести обстеження умов проживання позивачів [PERSON] та [PERSON] та надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження (а.с. 140). В судовому засіданні 26.11.2019 року представником Служби у справах дітей Луцької міської ради подано висновок «Про визначення способу участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою» № 259 від 14.11.2019 року, який рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 754-1 від 20.11.2019 року було затверджено (а.с. 149, 154). До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла на адресу суду заява, відповідно до якої вона просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 39). Позивач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у його позовній заяві та пояснив, що відповідачка, з метою перешкоджання в зустрічах з онукою, відмовляється віддавати їм з [PERSON] дитину у визначений [PERSON] спосіб спілкування та виховання останньої, в тих випадках, коли їх син немає можливості забрати свою доньку. При цьому, коли [PERSON] забирає [PERSON] з гуртків о 17:00 год., відповідачка пише за місцем роботи їх сина різного роду скарги про порушення ним трудової дисципліни, оскільки його робочий час встановлено до 18:00 год. В свою чергу, [PERSON] не заперечує щодо надання їм з дружиною ( [PERSON] ) спілкуватися з дитиною у визначений йому рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 325-1 від 15.05.2019 року час. Зауважує, що права відповідачки у даному випадку ніяк не порушуються, оскільки час її спілкування з дитиною жодним чином не обмежується. Позивач [PERSON] неодноразово виявляла намір забрати дитину для проведення спільного часу, спілкування та виховання онуки, однак [PERSON] чинила в цьому перешкоди. Ствердив, що він відвідував гуртки під час заняття у них [PERSON] , різноманітних виступах останньої, а також постійно цікавиться життям та навчанням своєї онуки. Відносини у нього та його дружини з дитиною хороші, [PERSON] щиро розповідає їм про своє життя та грає з ними у пізнавальні ігри. В судовому засіданні відповідач пояснила, що її спільна з [PERSON] донька вже тривалий час відвідує гуртки з плавання, польської та англійської мови, шахів. Визначений третій особі [PERSON] спосіб участі у вихованні доньки, встановлено саме за його прохання, проте останній порушує даний графік та не відводить дитину на гуртки. Проти надання можливості [PERSON] ночувати у позивачів вона заперечує, оскільки дитина боїться темряви, і спить виключно з нею в одній кімнаті. Крім того, позивач [PERSON] зловживає алкогольними напоями, має в своєму розпорядженні вогнепальну зброю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно, чим може зашкодити дитині. Позивачі, забираючи [PERSON] додому, закривають її в кімнаті, не водять на гуртки, мотивуючи це браком часу, а також не приділяють дитині належної уваги. Були випадки, коли [PERSON] телефонувала їй та просила забрати додому від дідуся з бабусею, однак позивачі відмовилися віддавати їй дитину, мотивуючи це часом, який відселений на перебування дитину в них. Позивач [PERSON] вчиняє щодо дитини психологічне насильство - змушує вчити з ним шкільні уроки всупереч волі [PERSON] . Щодо неправомірних дій позивачів вона зверталася з заявами до органів прокуратури. Додатково вказала, що орган опіки та піклуванні при визначенні способу та порядку участі [PERSON] у вихованні доньки, не врахував висновки психолога щодо неможливості їх дитини ночувати поза межами місця її проживання. В задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заявлених позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначила, що її довірителька не створює перешкод у спілкуванні позивачів з їх онукою. При цьому, задоволення заявлених вимог може негативно вплинути на дитину, оскільки в години перебування позивачів з [PERSON] , остання пропускає гуртки, які їй необхідні для належного розвитку. Позивачі до Служби у справах дітей Луцької міської ради щодо визначення їм порядку участі у вихованні дитини не зверталися. Ствердила, що [PERSON] не бажає проводити час із позивачами, оскільки її бабуся та дідусь не є їй настільки близьким, як матір. В задоволенні позову просила відмовити. До початку судового засідання від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - [PERSON] , надійшла заява та пояснення, у яких він просить розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с. 135-136). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служби у справах дітей Луцької міської ради в судовому засіданні пояснив, що до моменту звернення позивачів з даним позовом, від відповідачки будь-які скарги на дії діда та баби її малолітньої доньки до Служби у справах дітей Луцької міської ради не надходили. У даному випадку спір щодо порядку участі у вихованні [PERSON] спричинений конфліктом, який виник у зв`язку з конфліктом батьків дитини між собою. Зазначив, що малолітня [PERSON] почувається у позивачів, які доводяться їй дідом та бабою. Також вказав, що при визначенні способу спілкування та участі у вихованні малолітньої [PERSON] Службою у справах дітей було враховано розклад відвідування дитиною гуртків. Вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.02.2014 року, яке на момент розгляду справи набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 23.07.2011 року та зареєстрований Відділом ДРАЦС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис № 766, було розірвано (а.с. 10). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2011 року по 12.02.2014 року. За час вказаного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася спільна дитина - донька [PERSON] Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Отже, позивачі [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою [PERSON] , [INFO] відповідно. Судом також встановлено, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] їх спільна малолітня донька залишилася проживати разом зі своєю матір`ю - відповідачкою [PERSON] . Вищевказані обставини сторонами провадження не заперечуються. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 325-1 від 15.05.2019 року «Про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною», [PERSON] було визначено наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , а саме: щовівторка та щочетверга з 17:00 год. до 20:00 год.; п`ятниці II та IV тижня місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; з 19:00 год. п`ятниці до 18:00 год. неділі І та ІІІ тижня місяця; спільний відпочинок із дитиною у другу половину зимових шкільних канікул; спільний відпочинок із дитиною у період літніх шкільних канікул у липні протягом 14 днів. Зобов`язано матір дитини - [PERSON] , не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні дитини та завчасно попереджати про можливість та причини зміни у визначеному порядку його зустрічей. Зобов`язано [PERSON] чітко дотримуватись визначених годин побачень із дитиною та завчасно попереджати [PERSON] про можливість та причини зміни у визначеному порядку його зустрічей (а.с. 12). У своїй позовній заяві [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною просять зобов`язати [PERSON] не чинити їм перешкоди у спілкуванні з онукою та визначити їм спосіб спілкування та участі у вихованні онуки [PERSON] в межах способу, встановленого її батькові [PERSON] рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 325-1 від 15.05.2019 року. Заявлені позовні вимоги обґрунтовують наявністю перешкод зі сторони відповідачки у здійсненні ними свого права щодо участі у вихованні та спілкуванні з їх онукою. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Верховний Суд у постанові від 06.12.2018 (справа № 541/319/17) зробив висновок, що тлумачення частини другої та третьої статті 257 свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 ст. 159 СК України встановлено, що суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи лише в окремих випадках і якщо це викликано інтересами дитини. Системний аналіз ст. 159 СК України у своєму взаємозв`язку свідчить про те, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Судом встановлено, що позивачі виявляють намір приймати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю онукою, в той же час відповідачка перешкоджає їм в побаченнях з дитиною, через що позивачі позбавлені можливості спілкуватися з [PERSON] , спостерігати як вона росте та розвивається, забезпечувати їй відчуття того, що у неї є дід та баба. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На переконання суду, наявність в позивачів перешкод у спілкуванні та вихованні своєї онуки, які чиняться відповідачкою, полягає у тому, що остання не дає можливості [PERSON] та [PERSON] забирати їх онуку Анастасію з гуртків та секцій, які вона відвідує в позашкільний час, забирати дитину вихідні та світкові дні, проводити з нею спільний відпочинок під час шкільних канікул. Таку відмову відповідач [PERSON] обґрунтовує тим, що у визначений [PERSON] час для спілкування з донькою, дитину має забирати саме батько, оскільки саме йому було визначено такі години побачення з [PERSON] . Вищевказана обставина беззаперечно та достовірно зафіксована у викладених відповідачкою у відзиві на позовну заяву обставинах, поясненнях, наданих під час розгляду даної справи, а також долучених витягів із мобільного месенджера «Вайбер», на яких відображено спілкування [PERSON] та [PERSON] щодо вищевказаних обставин (а.с. 14). Одночасно з цим, суд не приймає до уваги надані відповідачем [PERSON] витяги із мобільного месенджера «Вайбер», на яких відображено її спілкування з [PERSON] щодо організації зустрічей останнього зі своєю донькою [PERSON] , оскільки такі стосуються їх особистих відносин у здійсненні участі у вихованні дитини та жодним чином не спростовують факт наявності перешкод у позивачів у вихованні їх онуки. Крім того, відповідач [PERSON] обґрунтовує свою позицію у справі тим, що [PERSON] та позивачами неодноразово чиниться безпосередній вплив на порушення [PERSON] графіку відвідування гуртків та секцій. Однак, вищевказана обставин належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами стороною відповідача не підтверджена. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Як вбачається з висновку Служби у справах Дітей Луцької міської ради «Про визначення способу участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою» № 259 від 14.11.2019 року (а.с. 149), який було затверджено рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 754-1 від 20.11.2019 року (а.с. 154), відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.11.2019 року, складеному працівниками служби у справах дітей, [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , де для [PERSON] виділена окрема кімната, в якій є розкладний диван, місце для навчання, меблі для зберігання одягу, взуття та особистих речей, багато іграшок. Бабуся та дідусь люблять онуку та не хочуть втрачати з нею родинного зв`язку. Враховуючи зайнятість дитини, вони просять дозволити спілкуватися із онукою в межах графіку побачень їх сина із [PERSON] . Згідно висновку Служба вважає за доцільне визначити [PERSON] та [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою внучкою [PERSON] , [INFO] , в межах способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , визначеного рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 325-1 від 15.05.2019 року (а.с. 155 - акт обстеження умов проживання). Крім того, як слідує із Витягу з протоколу психологічного обстеження дитини [PERSON] у КП «ВОДТМО» від 12.07.2019 року, для долання дитиною подальшого ускладнення психоемоційного стану рекомендовано, зокрема, сімейна терапія дорослих членів родини (а.с. 113). Згідно роз`яснень, викладених Верховним судом в постанові від 19.09.2018 року при розгляді справи № 756/7995/15-ц, одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Як встановлено під час розгляду даної справи, у позивачів [PERSON] та [PERSON] хороші, теплі та приязні відносини разом зі своєю онукою [PERSON] , а тому на переконання суду, з урахуванням висновку Служби у справах Дітей Луцької міської ради «Про визначення способу участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою» № 259 від 14.11.2019 року та Витягу з протоколу психологічного обстеження дитини [PERSON] у КП «ВОДТМО» від 12.07.2019 року, спілкування дитини з позивачами сприятиме духовному, фізичному і моральному розвитку їх онуки. Крім того, суд також враховує й ту обставину, що відповідач не надала будь-яких доказів про те, що позивачі несуть небезпеку для її малолітньої доньки під час її перебування з ними ( [PERSON] та [PERSON] ). Чинними нормами законодавства закріплене беззаперечне право діда та баби на право виховання та участі у спілкуванні з їх онуками, а за наявності перешкод у здійсненні такого, встановлено обов`язок органів місцевого самоврядування та судової системи України щодо усунення таких перешкод. Також, суд враховує ту обставину, що заявлені позивачами позовні вимоги жодним чином не порушать законних прав як відповідача щодо участі останньої у вихованні та спілкуванні з дитиною, і тим самим не обмежать її в часі перебування разом з донькою, так і не порушують законним х прав та інтересів самої малолітньої [PERSON] . Вирішуючи питання щодо порядку участі у спілкуванні та вихованні позивачами з їхньою малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , суд вважає наголосити на наступному. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, ЄСПЛ у своїй практиці зауважує, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Визначаючи позивачам спосіб участі позивачів у вихованні та спілкуванні з малолітньою внучкою [PERSON] , [INFO] , суд виходить із якнайкращих інтересів дитини. Так, суд вважає, що спілкування дитини з дідом та бабою у весь час, який вже визначений для участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, не може замінити спілкування дитини саме з батьком, а тому підстави для визначення позивачам того самого обсягу часу для спілкування з дитиною, що і батьку, відсутні. Також при вирішенні заявлених позовних вимог, суд враховує завантаженість дитини в школі, враховує графік відвідуваних нею гуртків та секцій, занять з англійської та польської мови, а також особливості стану її здоров`я. Так, судом встановлено, що малолітня [PERSON] протягом тижня відвідує наступні гуртки та секції: секцію шахів - вівторок, четвер, п`ятниця з 19.30; заняття з англійської мови - вівторок, четвер з 17.00; заняття з польської мови - з 16.00 під час перебування у групі подовженого дня; секція з плавання - понеділок, середа, п`ятниця після 19.00. З урахуванням викладеного суд вважає можливим та необхідним встановити наступний спосіб участі позивачів у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , а саме: шляхом зустрічей - щовівторка з 17.00 до 20.00; з 17.00 до 20.00 п`ятниці ІІ тижня місця; з 10.00 до 19.00 суботи І тижня місяця; шляхом спільного відпочинку з дитиною у період шкільних літніх канікул у липні протягом 10 днів. Встановлення саме такого способу та порядку участі позивачів у спілкуванні та вихованні дитини є оптимальним, оскільки буде відповідати як інтересам самої дитини, так і позивачів, а також враховувати права та інтересів батьків [PERSON] , вони є достатніми та належними для впливу позивачів на духовний, фізичний і моральний розвиток їх онуки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною підлягають до часткового задоволення. Крім того, на підставі положення ст. 141 ЦПК України, із відповідачки на користь позивачів слід стягнути понесені останніми судові витрати по справі пов`язані зі сплатою судового збору в загальному розмірі 768,40 грн., тобто по 384,2 грн. на кожного з них. На підставі ст. ст. 19, 159, 257, 263 СК України,

Outcome: partial