Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» про визнання незаконними та припинення дій, зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на наступне. За договором купівлі-продажу від 18.09.2005 року позивачка придбала квартиру [ADDRESS], в якій проживає разом з родиною до цього часу. При реєстрації місця проживання ЖЕО Калінінського району м. Донецька були надані копії договору купівлі-продажу квартири та технічного паспорту на нею. З моменту придбання квартири позивачка регулярно оплачувала житлово-комунальні послуги, включаючи оплату опалення квартири. Як з'ясувалось пізніше, відповідач робить нарахування за опалення квартири з порушенням чинного законодавства. Зокрема, для розрахунків по комунальних платежах приймається загальна площа квартири - 79,0 кв.м., опалювальна - 76,4 кв.м. Однак ці цифри відрізняються від офіційних даних. Відповідно до договору купівлі-продажу й технічного паспорту загальна площа квартири позивачки становить 78,2 кв.м., при чому в цю площу входить лоджія площею 2,6 кв.м. Тобто, опалювальна площа становить 75,6 кв.м. Позивачка звернулась до відповідача із запитом ти вимогою щодо перерахування плати, однак відповідач відмовив у задоволенні пред'явленої вимоги. У якості обґрунтування відмови у здійсненні перерахунку плати відповідач послався на те, що дані про площу квартири йому надані Керуючою компанією Калінінського району м. Донецька. Позивачка також вимагала від відповідача укласти з нею договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води відповідно до чинного законодавства України, однак відповідач відмовився укладати вказаний договір. Вважає, що вищенаведені дії відповідача не відповідають положенням Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Просила суд припинити незаконні дії відповідача, які порушують права позивачки, а саме заборонити відповідачу незаконно нараховувати плату за опалення квартири на площу, яка перевищує опалювану площу квартири, відповідно до чинного законодавства і офіційних документів на квартиру, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок плати за опалення квартири позивачки за весь період незаконного нарахування завищеної плати; укласти з позивачкою договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води відповідно до чинного законодавства України в місячний термін після набрання судовим рішенням законної сили. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Чаус О.О., що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. За договором купівлі-продажу від 18.09.2005 року позивачка придбала квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-9). Відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 15.09.2005 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №4321, квартира [ADDRESS] складається з 4 житлових кімнат і має загальну площу 78,2 кв.м. 31.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до відповідача з запитом про надання інформації, у якому просили повідомити на підставі, яких даних при здійсненні нарахувань за послуги з теплопостачання використовується площа квартири 76,4 кв.м. (а.с. 4). 12.09.2013 року листом за № 1241 ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» повідомило позивача, що на підставі інформації наданої КП «Керуюча компанія Калінінського району» згідно матеріалів інвентаризаційної справи будинку [ADDRESS] становить 76,4 кв.м. (а.с. 5). 25.09.2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» з вимогою про здійснення перерахунку за опалення відповідно до фактичної площі квартири та укладання договору на надання житлово-комунальних послуг (а.с. 6) Листом від 08.10.2013 року за № 1375 позивачці було відмовлено у укладанні договору, та запропоновано звернутись до абонентської групи Калінінського району м. Донецька ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» для здійснення звірки платежів та розгляду питання, щодо перегляду розміру опалюваної площі (а.с. 7). Згідно до виписки з особового рахунку [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] при нарахуванні послуг за опалення з вересня 2013 року використовується площа 75,6 кв.м (а.с. 30). 29.05.2007 року між ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» (постачальник) та КП «Керуюча компанія Калінінського району» (споживач) укладено договір № 2073 на поставку теплової енергії. Згідно до п. 1.1. зазначеного договору постачальник зобов'язується подавати теплоносій для житлового фонду (додаток №1). Зазначений додаток суду не надано, інформація чи включено житловий будинок, у якому розташована квартира позивача, до складу житлового фонду, який є предметом цього договору, відсутня. Пунктом 5.3. договору передбачено, що оплата за спожите в опалювальний період тепло здійснюється квартиронаймачами (власниками квартир) безпосередньо постачальнику щомісячно, рівномірно протягом року. Згідно до п 5.6. вищевказаного договору споживач надає постачальнику право здійснювати прямі розрахунками з субабонентами - споживачами теплової енергії, і з цією метою споживач приймає на себе зобов'язання своєчасно надавати постачальнику відомості про субабонентів (відомості по особовим рахункам квартиронаймачів і відомості по договорах оренди) і до 20 числа поточного місяця надавати зміни в відомості про субабонентах (а.с. 34). Згідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка зареєстрована та проживає за адресою: квартира [ADDRESS], балансотримувачем вказаного будинку є КП «Керуюча компанія Калінінського району». Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно до ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг. Балансоутримувач зобов'язаний укласти договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послугу багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. До того ж, предствник відповідача в судовому засіданні наполягав на тому, що їх організація подає теплопостачання до вузла будинку (елеватора) і не є організацією, яка надає послуги з теплопостачання, так як між ними та КП «Керуюча компанія Калінінського району» укладеного відповідний договір, згідно якого, балансоутримувач це теплопостачання розподіляє по квартирах. В судовому засіданні позивачем не доведено, що ККП ДМР «Донецькміськтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води для будинку [ADDRESS], і що обов'язок щодо укладання договору на надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води покладено саме на нього. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 року за № 571/20884 затверджено перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів Відповідно до п. п. 768, 769 розділу « 7.3 Житлово-побутові питання» вищевказаного переліку встановлено строк зберігання в 3 (три) роки для особових рахунків квартиронаймачів, квитанцій про сплату всіх видів комунальних послуг. За таких обставин суд вважає доцільним ставити питання щодо здійснення перерахунку фактично сплачених послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води тільки за наступний період - три роки з моменту, коли позивачка дізналася про порушення її прав. В судовому засіданні встановлено, що згідно до виписки з особового рахунку [NUMBER] на квартиру [ADDRESS], при нарахуванні послуг за опалення площа 75,6 кв.м. використовується з вересня 2013 року, тобто перерахунок потрібно здійснити з 01.07.2010 року по 01.09.2013 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial