Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] по 1/5 частині за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позов мотивують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 30 липня 1999 року № Л13057 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] померла [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. Однак оформити право власності на частку в названій квартирі не має змоги, оскільки не виділено часток у спільній сумісній власності, а здійснити це в позасудовому порядку не має можливості через відсутність згоди відповідача. Як на підставу позову посилаються на положення ст.ст. 15, 16, 355, 356, 357, 368, 370 ЦК України. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка одночасно є представником позивачів [PERSON] і [PERSON] та діє від їх імені на підставі нотаріально посвідчених довіреностей від 18 квітня 2014 року та 22 серпня 2014 року відповідно, позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в ньому, просила його задовольнити. Відповідач в судові засідання 9 і 24 вересня 2014 року не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомив, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у його відсутності та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач [PERSON] не заперечила. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом приватизації набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 30 липня 1999 року № Л13057 (а.с. 5). [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 1966 року вбачається, що матір'ю [PERSON] була [PERSON] (а.с. 7). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18 лютого 2014 року вбачається, що відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 8). З постанови державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Ярошенко Ж.С. від 21 липня 2014 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS], оскільки не представлено заяв всіх співвласників названої квартири щодо визначення за померлою відповідної частини квартири (а.с. 11). Оскільки квартира у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перейшла шляхом приватизації, тобто мало місце набуття права власності за однакових правових підстав, то відповідно слід визначити рівність часток співвласників в судовому поряду, а саме по 1/5 ідеальної частини, що необхідно для оформлення спадщини позивачем [PERSON]

Outcome: approved