overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №102, яка розташована в будинку №44 на м-р Гірницькому в м. Кривому Розі, яка належить їм та відповідачу на праві власності, оскільки відповідач, будучи зареєстрованою в зазначеній квартирі разом з ними, в ній не проживає і за комунальні послуги, які на неї нараховуються, не сплачує. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, позивачам та відповідачу на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира №102, яка розташована в будинку №44 на м-р Гірницькому у м. Кривому Розі та в якій вони зареєстровані (далі Спірна квартира) (а.с.6, 12). У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають\~місце проживання\~власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За вимог зазначених правових норм та позаяк відповідач є співвласником Спірної квартири, тому не може бути позбавленою права користування Спірною квартирою за зазначених позивачами підстав, суд уважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просять суд усунути їм перешкоди в користуванні квартирою №37, яка розташована в будинку №70 на вул. Співдружності в м. Кривому Розі та визнати відповідача такою, що втратила право користування цією квартирою, яка належить їм та відповідачу на праві власності, оскільки відповідач, будучи зареєстрованою в зазначеній квартирі разом з ними, в ній не проживає і за комунальні послуги, які на неї нараховуються, не сплачує. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, позивачам та відповідачу на праві приватної спільної часткової власності належить квартира №37, яка розташована в будинку №70 на вул. Співдружності у м. Кривому Розі та вони в ній зареєстровані (далі Спірна квартира) (а.с.6, 8, 11). У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають\~місце проживання\~власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За вимог зазначених правових норм та позаяк відповідач є співвласником Спірної квартири, тому не може бути позбавленою права користування своєю часткою у Спірній квартирі за зазначених позивачами підстав, суд уважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]; позбавити її права користування цим жилим приміщенням, а також зобов'язати Відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Шевченківського району м. Києва зняти відповідачку з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві власності належить вищевказана квартира, а відповідачка була зареєстрована в ній оскільки з 2008 року перебувала в шлюбі із [PERSON], однак їхні шлюбні стосунки припинились фактично в 2012 році, а в 2014 році шлюб був розірваний. На момент фактичного припинення шлюбних стосунків відповідачки із позивачем [PERSON], остання не проживала у вказаному помешканні, не утримувала його, вивезла власні речі і не користується квартирою більше року, хоча перешкод у користуванні ніхто не чинив. Позивачі у судовому засіданні вимоги позову підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Заяв та клопотань від неї в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась завчасно в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності представника відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 лютого 1994 року, між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] що діяв від імені [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], який був зареєстрований Одеською товарною біржею 23 лютого 1994 року. При укладенні договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору і дотримано усіх вимог щодо укладення даного виду угод. До підписання договору позивачі повністю сплатили вартість квартири. У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що позивачі є власниками вказаної квартири, а відповідач членом сімї власників який починаючи з вересня 2013 року не проживає у спірній квартирі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач повторно не зявився в судове засідання та не повідомив причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 27 вересня 1999 року реєстраційний № 1-99-201437 (а.с.4), а відповідач [PERSON] є членом сімї власників вказаного житлового приміщення, що підтверджується Довідкою з місця проживання № 1043 від 28 жовтня 2014 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що починаючи з 2001 року відповідач [PERSON] постійно не проживає у вказаній квартирі, а починаючи з вересня 2013 року взагалі не зявляється до спірного житлового приміщення, житлом не цікавиться, його речей квартирі не має, вказані обставини підтверджуються показами свідка [PERSON], Актом від 30 жовтня 2014 року (а.с. 6), копіями квитанцій про сплату комунальних послуг з яких видно що витрати по оплаті житла несуть позивачі (а.с. 11-23). Таким чином, судом встановлено, що відповідач, як член сімї власника житла, відсутній у вказаному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON]про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований колишній чоловік [PERSON] - [PERSON], однак, тривалий час в спірній квартирі не проживає. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 18 жовтня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.16). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.5-7,11). З Акту не проживання особи, вбачається, що з квітня 2015 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). В судовому засіданні будучи допитаними в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] тривалий час не проживає в квартирі, вселитися не намагався. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачам здійснювати їх право власності, а позивачі мають право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв'язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Статтею 88 ЦК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів по 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, позивачі є власниками вказаної квартири, відповідач не проживає в ній з 2009 року, являється колишньою невісткою позивача- Галіцької [PERSON] та колишньою дружиною позивача- Галіцького [PERSON], не несе витрат на утримання квартири, у звязку із чим позивачі несуть витрати зі сплати житлово-комунальних послуг у підвищеному розмірі. У звязку з чим позивачі змушені звернутись до суду із вказаним позовом. Позивачі у судове засідання не зявились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, заяви про розгляд справи без його участі не надала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON]є власниками квартири за адресою: м. Одеса, вул. Ген.Петрова, 13, кв.10.на підставі свідоцтва про право власності від 26.02.2002 року № 164545, що зареєстровано та записано в реєстрову книгу № З-17925 (а.с.27) Відповідач зареєстрована в даній квартирі з 02.02.2011 року, що підтверджується відповідною довідкою № 3839/21.09.15(а.с.6), в квартирі не проживає протягом тривалого часу. Являється колишньою дружиною позивача- Галіцького [PERSON], що підтверджується копією рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2013 року( а.с. 5), витрати зі сплати житлово-комунальних послуг не несе. За таких обставин, враховуючи положення ст. 71 ЖК України, ст. 383, 391 ЦК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, та просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач зареєстрований, але без поважних причин не проживає в [ADDRESS], та не сплачує комунальні послуги. В зв'язку з чим позивачі вважають, що відповідач втратив право на користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Святошинською районною у м.Києві радою 22 жовтня 2003 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) У вказаній спірній квартирі зареєстровані [PERSON] (власник ос.рахунку співвласника), [PERSON] (дочка співвласник), неповнолітній онук [PERSON] [INFO] та відповідач по справі [PERSON], який являється колишнім чоловіком [PERSON] (а.с.11) З травня 2014 року відповідач по справі [PERSON] не проживає в [ADDRESS], не сплачує комунальні платежі та квартирою не цікавиться. Обставини викладені у позовній заяві підтверджуються актом обстеження начальником ЖЕД №5 КП «ККОЖФ» Святошинського району м.Києва від 04.09.2015 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 71 ЖК України визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинках державного чи громадського фонду допускається у випадках відсутності наймача понад шість місяців. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад шість місяців не мешкає у спірному приміщенні, у результаті чого втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особою такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи тим, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . В указаної квартирі зареєстроване місце проживання [PERSON], якій з жовтня 2006 року не проживає в указаної квартирі.Останнє відоме нам місце проживання відповідача - [ADDRESS].Упродовж вказаного часу тільки позивачі несуть усі витрати, пов'язані з утриманням квартири, у тому числі по сплаті комунальних послуг. Позивачі просили суд визнати [PERSON] [INFO] втратившим право користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивачі надали заяву, у якій просили розглянути справу без їх участі, позов задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просили розглянути справу без його участі, позов визнав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні окази по справі: - свідоцтво на право власності на житло ( а.с.3) - технічний паспорт на квартиру ( а.с.4) - паспорт,код [PERSON]( а.с.5,6) - паспорт,код [PERSON]( а.с.7,8) - паспорт,код [PERSON]( а.с.9,10) - Довідка ВОЖКГ ( а.с.11) - заяви та клопотання сторін ( а.с.14-15) - паспорт [PERSON]( а.с.16) У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, яка мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ст.383 ч.1 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання.. У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі, бо в в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає в квартирі позивачів без поважних причин не є власником житла. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Посилались на те, що відповідно до свідоцтва про право власності [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є співвласниками вищевказаної квартири, в якій зареєстрований відповідач, який з травня 2014 року добровільно залишив місце свого проживання і не сплачує витрати по утриманню квартири. В судове засідання позивачі не зявились, але надали суду заяви в яких позовні вимоги підтримали, просили розгляд справи провести за їх відсутності та не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився і заперечень проти позову не представив, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва та ордеру (а.с.5,6), [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], у якій з 28.10.2004р. зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою за формою № 3 (а.с.9). Як вбачається з актів (а.с.7,8) та письмових пояснень позивачів, відповідач не проживає в спірній квартирі з травня 2014 року та не зберігає в ній свої особисті речі. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації майже два роки, суд вважає, що він повинен бути визнаним таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Крім цього, відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Посилалися на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло вони є власниками вищевказаної квартири, в якій зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] - [PERSON], який з квітня 2009 року добровільно залишив місце свого проживання і не сплачує витрати по утриманню квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, а позивач [PERSON] та відповідач в судове засідання не з'явились, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки до суду не повідомили. На підставі ст. 224 ЦПК суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про право власності та довідки (а.с.5,11), позивачі є власниками квартири [ADDRESS], в якій з 17.08.1999р. зареєстрований відповідач. Як вбачається з рішення (а.с.6), 23.05.2014р. Дарницьким районним судом м. Києва розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Як вбачається з актів (а.с.7,8,9,10) та пояснень позивача, відповідач не проживає в спірній квартирі з квітня 2009 року та не зберігає в ній свої особисті речі. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад шість років, суд вважає, що він повинен бути визнаним таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved