Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивачка вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2011 року стягнуто зі [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, починаючи з 26.04.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження Дніпровським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області. Протягом тривалого часу відповідач неналежним чином ставиться до виконання судового рішення, внаслідок чого заборгованість по аліментам станом з 26.04.2011 року по 01.10.2019 року включно складає 125 254.37 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. За весь час з моменту винесення рішення, тобто за 8,5 років боржник сплатив аліментів на загальну суму лише 11 350,00 грн. Частину заборгованості відповідач сплатив тільки коли став офіційно працювати і коли позивачка вже звернулася до суду з позовом про стягнення неустойки за прострочення по сплаті аліментів. На думку позивачки, така поведінка відповідача вкрай ускладнює можливість підтримання належного мінімального прожиткового рівня, а також - отримання позитивних наслідків від процесу виховання та навчання неповнолітнього сина. У відповідності до ч. 1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 26.04.2011 року по вересень 2019 року відповідно до розрахунку позивачки на підставі розрахунку державного виконавця становить 358 888,14 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 125 254.37 грн. та покласти судові витрати на відповідача. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник - адвокат Миколаєнко О.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просять позов задовольнити. Відповідач та його представник - адвокат Железняк В.К. проти позову заперечували в повному обсязі. Надали відзив, в якому зазначають, що відповідач належним чином сплачував аліменти, надав копії квитанцій, а також медичні довідки про стан свого здоров`я. Відповідач вважає, що розрахунок державного виконавця складено неправильно.. Державний виконавець Ленінського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Сівакова О.О. надала Розрахунок заборгованості від 14.09.2020 року, відповідно до якого станом на 01.09.2020 року загальна заборгованість зі сплати аліментів становить 60 387,78 грн. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] з 30.08.2008 року. (а.с.5) Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с. 7) Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 6) Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2011 року стягнуто зі [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, починаючи з 26.04.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8) Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданого державним виконавцем Ленінського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області станом на 01.10.2019 року (час звернення до суду з позовом про стягнення неустойки за прострочення по сплаті аліментів) заборгованість відповідача перед позивачкою по аліментам на утримання неповнолітньої дитини за виконавчим листом № 2-2326/11 від 08.08.2018 року склала 64518,36 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів відповідачем не оскаржений в судовому порядку. (а.с.95-97) Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Статтею 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів. Так, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. При розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Крім того, Велика Палата Верховного Суду в цій постанові зазначила, що у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) питання стягнення пені зі сплати аліментів вирішено так само у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період 26.04.2011 року по 01.10.2019 року відповідно до розрахунку позивачки становить 358 888,14 грн. Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Також при визначенні розміру пені слід враховувати саме розмір заборгованості по аліментам, яка існувала на час подання позовної заяви до суду. Жодних доказів того, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів утворилась з вказаних вище причин, суду не було надано. Враховуючи, що на підставі рішення суду з відповідача на користь позивача стягуються аліменти, виконавчий лист за яким перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби, зазначене рішення суду відповідачем не виконуються у повному обсязі, через що наявна заборгованість, яка за розрахунком ВДВС станом на 01.10.2019 року становила 64518,36 грн., то суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів, в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, що становить в розмірі 64 518,36 грн. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення пені по аліментам. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial