overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свій позов обґрунтовували тим, що позивачка [PERSON] та її син [PERSON] 17.11.2005 р. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбали земельну ділянку площею 671 кв.м для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Чукалівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Придбана земельна ділянка належала позивачці [PERSON] та її синові на праві спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON], що настала [INFO] відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на ? частину вказаної земельної ділянки; спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги, а саме матір - позивачка [PERSON] та дочка - позивачка [PERSON], які оформили частину спадщини на належне спадкодавцю нерухоме майно. У зв'язку з відсутністю правоустановлюючого документу - державного акту на право власності на спадкову ? частину земельної ділянки на ім'я спадкодавця [PERSON] нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Тому просили визнати за ними право власності у порядку спадкування за законом на ? частину земельної ділянки загальною площею 671 кв.м за кожною. Представники позивачів у судове засідання не з'явилися, у поданих суду заявах позов підтримали, просили справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що земельна ділянка площею 671 кв.м для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Чукалівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, вартістю 3254,35 грн. належала на праві спільної сумісної власності позивачці [PERSON] та її синові [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від [INFO]. Після смерті [INFO]. [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на ? частину вказаної земельної ділянки. Спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги, а саме матір - позивачка [PERSON] та дочка - позивачка [PERSON], які оформили частину спадщини на належне спадкодавцю нерухоме майно. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкову ? частину земельної ділянки перешкоджає позивачам в отриманні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, за ними слід визнати право власності у порядку спадкування за законом на ? частину вказаної земельної ділянки за кожним. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст. 81 ч.1 п.г ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що 16 березня 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 57 в с. Липини Луцького району. Вони прийняли спадщину після смерті батька шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак належно її оформити не можуть у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про прийняття спадщини. Просять суд, визнати по 1/3 частці за кожним право власності на вказане спадкове майно після смерті [PERSON] Учасники судового розгляду в судове засідання не зявилися, а подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 153167 від 19.03.2014 року, 16 березня 2014 року помер [PERSON] (а.с. 14). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 57 в с. Липини Луцького району, який належав йому на праві особистої власності. Спадкоємцем після його смерті є дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка (а.с. 33). Відповідно ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають позивачі, як діти спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження (а.с. 5,6,12). З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що позивачі прийняли спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], про відмову від прийняття спадщини не заявляли. Іншіх спадкоємці, які претендують на спадщину немає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання такими, що втратили право користування житлом, та обґрунтували позов тим, що вони, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] належить ѕ частки вказаної квартири, [PERSON] належить ј частки вказаної квартири. В квартирі зареєстровані відповідачі по справі їх донька та онук [PERSON] та [PERSON] . Однак, з 2015 року по теперішній час відповідачі в квартирі не мешкають. Відповідачі не приймають участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг, у зв`язку з чим позивачі змушені самі сплачувати весь обсяг комунальних платежів, що ставить їх у вкрай скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку з реєстрації відповідачі не знімаються, чим перешкоджають позивачам, як власникам, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просять визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явилась та надала заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились та надали заяви про слухання справи у їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] належить ѕ частки вказаної квартири, [PERSON] належить ј частки вказаної квартири.. Згідно довідки №41827 від 16.08.2021 року в квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , згідно довідки № 41821 від 16.08.2021 року, в квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] . Однак, з 2015 р. відповідачі в квартирі не мешкають, що підтверджується актом про не проживання, виданим комітетом мікрорайону №1 Краматорської міської ради №01-26-56 від 13.07.2021 р. Відповідачі в добровільному порядку з реєстрації не знімаються, чим перешкоджають власникам майна вільно розпоряджатися належною їм власністю. Судом також було встановлено, що відповідачі [PERSON] , та [PERSON] отримали громадянство РФ, факт набуття якого підтверджується копіями паспортів громадян РФ, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, у зв`язку із чим відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про виселення. Свої вимоги мотивує тим, що вони є власниками квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку. З початку лютого 2016 року вони не можуть користуватись даною квартирою, так як відповідачі вселились у їх квартиру і не дають їм доступу до квартири. Оскільки відповідачі незаконно вселились у дану квартиру, то просять суд виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку. Представник позивачів в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], а тому суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28 січня 2010 року (а.с. 4). Позивач зазначає, що у квартирі незаконно проживають [PERSON] та [PERSON], які не надають їм доступу до неї. Отже, перебування відповідачів у даній квартирі, що належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], перешкоджає останнім у здійсненні права користування, володіння і розпорядження своєю власністю. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про скасування арешту на все своє майно, яке накладалося згідно постанови № 3402/8 від 17.07.2002 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ та постановою без номера від 20.05.2008 року Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Представники відповідачів - Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції, Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції, ПАТ «ПриватБанк» в судове засідання не з»явилися. Представник ПАТ «ПриватБанк» просив позов розглядати без його участі та відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачам на праві приватної власності в рівних частках по ? належить домоволодіння по вул.Гагаріна, 2 в с.Первозванівка Кіровоградського району та області. На даний час позивачі мають бажання розпорядитися своїм майном, але стало відомо, що на підставі постанови про арешт нерухомого майна № 3402/8 від 17.07.2002 року, виданою Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ та постановою без номера від 20.05.2008 року Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ накладено заборону на відчуження ? частини домоволодіння по вул.Гагаріна, 2 в с.Первозванівка Кіровоградського району та області, що належить [PERSON]. Згідно повідомлень Ленінського ВДВС на виконанні перебували провадження про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк» та на даний час підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження встановити неможливо, оскільки строк зберігання завершених виконавчих документів закінчився. Крім того, представником ПАТ «ПриватБанк» суду не надано жодного достовірного доказу про існування боргу зі сторони позивача [PERSON], і таким чином, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Однак, згідно повідомлення Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ арешт на майно [PERSON] накладено постановою від 12.05.2008 року по виконавчому листу № 2-2233 про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] і заборгованість на 01.09.2015 року по вищезазначеному виконавчому листу становить 39406,92 грн., що унеможливлює зняття арешту та заборони з майна [PERSON]. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.319 ЦК України та ст.60 Закону України Про виконавче провадження.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання її та її неповнолітніх дітей Строугал Патріка, [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житловою квартирою №49 в будинку №1 в м.Хуст по вул. Соборної України Закарпатської області та зняття їх з реєстраційного обліку. Позов мотивовано тим, що позивачі є власниками житлової квартири №49 в будинку №1 в м.Хуст по вул. Соборної України Закарпатської області згідно свідоцтва на право власності на житло №1254 від 20.12.1999 року. У даній квартирі також зареєстрована дочка позивачів відповідачка по справі [PERSON] та її неповнолітні діти Строугал Патрік, [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідачка по справі разом з своїми дітьми тривалий час проживає в Чеській республіці. Згідно акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов від 05.09.2018 року складеного депутатом міської ради [PERSON] в житловій квартирі за адресою м.Хуст по вул. Соборної України №1/49 Закарпатської області зареєстрована [PERSON] та її неповнолітні діти Строугал Патрік, [INFO] та [PERSON], [INFO] але фактично більше року вони проживають у Чеській республіці. Добровільно знітися з реєстрації відповідачка можливості не має, тому позивачі змушені звернутися до суду. Позивачі мають намір оформити субсидію, але та обставина, що в будинку зареєстрована відповідачка та її неповнолітні діти не дає цього зробити та заважає позивачам повноцінно користуватись будинком. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] подали письмову заяву, в якій просили провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Оскільки під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачки про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON], яка заповіла все належне майно відповідачці [PERSON] крім земельної ділянки, державні акти серії ІФ № 092064 та серії ІФ № 092063, яку заповіла позивачу [PERSON] та частину земельної ділянки, державний акт серії ІФ № 09062 в розмірі 0,03 га для обслуговування літньої кухні та гаражу позивачу [PERSON] Позивачі з моменту відкриття спадщини і по сьогоднішній день користуються вказаними земельними ділянками, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в даний час не можуть у зв'язку зі спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав з викладених підстав. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивачів [PERSON] вимоги позову підтримала та пояснила, що після смерті [PERSON] позивачі є спадкоємцями за заповітом належних їй земельних ділянок. Однак звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в даний час не можуть у зв'язку зі спливом строку для прийняття спадщини. Даний строк пропущено через зайнятість на роботі та сімейні турботи, а також недосконалого знання вимог чинного законодавства. Тому вони змушені звертатися до суду щоб поновити пропущений строк. Просила позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Космацької сільської ради, позивачі є спадкоємцями за заповітом (а.с.6) майна [PERSON] (а.с.6), яка померла [INFO] (а.с.5). Після її смерті вони не оформили вчасно спадщину через зайнятість на роботі і сімейні турботи та через те, що не знали встановленого законодавством порядку прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи суд вважає, що причини пропуску строку для оформлення прийняття спадщини позивачами можуть бути визнані судом поважними, а тому їм слід встановити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищезазначеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Воскресенської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки вони не можуть оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні позивачі позов підтримали і просили визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк вони пропустила з поважної причини. Відповідач позов визнав і не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні 16 березня 2007 року в с. Воскресенка Буринського району Сумської області померла мати позивачів, [PERSON], [INFO], мешканка с. Воскресенка Буринський р-н, Сумська обл. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 3,27 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Воскресенської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 001194. Її спадкоємцями за законом, являються позивачі, син, [PERSON], [INFO], мешканець вул. Матросова, буд.22, с. Воскресенка Буринського р-н, Сумської обл., та донька, [PERSON], [INFO], мешканка вул.Першотравнева, буд.1, с.Воскресенка, Буринського р-н Сумської обл. До складу спадщини [PERSON] входить земельна ділянка, яка належала її сину (брату позивачів), [PERSON], [INFO], мешканцю с. Воскресенка Буринського р-ну Сумської обл., який помер 02 вересня 2005 року в с. Воскресенка, Буринський р-н, Сумська обл., згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 001195. Мати позивачів прийняла спадщину шляхом спільного з ним проживання. На даний час спадщина фактично не прийнята, оскільки, на час її смерті позивачі з нею не проживали. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі не звернулися до Державної нотаріальної контори у Буринському районі із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме оскільки не були обізнані в особливості прийняття спадщини і оформлення спадкових прав на дане майно. Крім того на той час у позивачів були відсутні всі необхідні документи для прийняття спадщини, які необхідно було отримати безпосередньо по останньому місцю проживання спадкодавця. Крім того, в силу похилого віку та наявності хвороб також не могли своєчасно подати відповідну заяву. При таких обставинах суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і йому необхідно визначити додатковий строк тим самим задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Головинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - по 1/2 частині за кожним, житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що постановою державного нотаріуса їм було відмовлено в оформленні спадщини, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просили в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] по 1/2 частині за кожним. В судове засідання позивачі не з'явилися звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Головинської сільської ради в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнали. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], що підтверджено випискою з погосподарської книги №25 від 14.10.2014р та технічним паспортом на будинок. Відповідно до довідки Рівненського ОБТІ № 7597 від 06.11.2014 р., вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 113954 (сто тринадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири)грн., загальна площа будинку 73,0 кв.м., житлова - 53,9 кв.м. Позивачі, згідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька [PERSON] та відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняли спадщину, так як постійно проживали разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини і не заявляли про відмову від неї. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину не має. Постановою державного нотаріуса Костопільської державної нотаріальної контори Матросової А.М. від 10.12.2014р №1131/02-31 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на вказане майно, що є порушенням права позивача на спадщину. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved