Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвали 17 лютого 2016 року. Під час шлюбу у них народилося троє дітей - син [PERSON] , який досяг повнолітнього віку, донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає та не займається їх вихованням. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, постійно виїжджає на заробітки за межі країни, інших утриманців не має, тому вважає, що з відповідача на її користь слід стягувати щомісячно аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надіславши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що стверджується наявними в матеріалах справи розписками. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. Неповнолітні діти - донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає та зовсім про них не цікавиться. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує своїх дітей, враховуючи матеріальне становище самих дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, виїжджає на заробітки за межі країни, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1400 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial