Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя та отримано свідоцтво про розірвання шлюбу від 19 серпня 2010 року за актовим записом №59. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка самостійно займається вихованням дитини, піклується про його фізичний і духовний розвиток, лікування, навчання. Відповідач з лютого 2008 року проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Відповідач повністю усунувся від спілкування з дитиною. Він ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його житті, не цікавиться його успіхами, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує, і навіть не надає посильної допомоги у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду (лікування), звичайних потреб дитини, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. За весь цей час відповідач жодного разу не привітав сина з днем народження, та не дізнався про його життя. Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 січня 2017 року [PERSON] був оголошений у розшук, у зв'язку з невиплатою аліментів. Відповідно до розрахунків заборгованості, наданою відділом Дніпровської державної виконавчої служби, по аліментів по виконавчому документу, заборгованість [PERSON] по невиплаті аліментів складає - 77 547,39 гривень. Позивачка, вважає, що така поведінка відповідача є підставою для позбавлення його батьківських прав, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просили позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Представник третьої особи служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Дніпровському району надав заяву про розгляд справи без їх участі, рішення прийняти в інтересах дитини, враховуючи висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав.. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було зареєстровано 17.02.2007 року. (а.с.5) 19.08.2010 р. шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER]. (а.с. 9). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.08.2007. (а.с. 13). Малолітній син [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] з 2008 р. проживає окремо, ухиляється від своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON], не цікавиться життям сина, його здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, так відповідно до довідки виданої відділом Дніпровської державної виконавчої служби м. Запоріжжя заборгованість [PERSON] по невиплаті аліментів на 31.03.2017 р. складає 77 547,39 гривень. Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 січня 2017 року [PERSON] був оголошений у розшук, у зв'язку з невиплатою аліментів. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №02/01-25/0673 від 04.07.2017 про позбавлення батьківських прав [PERSON], який був наданий на запит суду, зазначено, що орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району прийшов до висновку, беручи до уваги, що гр. [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітнього сина, права і інтереси якого повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за можливе позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Під час підготовки висновку щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, було проведено бесіду з малолітнім сином [PERSON], [INFO], який пояснив, що батька не пам'ятає та дає свою згоду на позбавлення батька батьківських прав. За таких обставин суд вважає встановленим, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої сина [PERSON], [INFO], що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягають задоволенню..

Outcome: approved