Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.12.2016 року звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. В обгрунтування позову зазначила що є власницею квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі окреім власниці та її сина зареєстрований брат позивачки який є відповідачем по справі [PERSON] який в червні 2008 року пішов з квартири та з того часу у ній не мешкає, місцезнаходження його не відоме. На підставі зазначеного позивачка [PERSON] просить суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 8 в будинку № 21 по вул. Курчатова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. До початку розгляду справи надала до суду заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач по справі [PERSON] був сповіщений про розгляд справи належним чином, в тому ж числі повідомлявся про розгляд справи через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя » № 7 (1806) від 02.02.2017 року, але до суду не зявився, та не сповістив суд про причини своєї неявки, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. На підставі ч.9\~ст.74 ЦПК України\~після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду. Представник третьої особи Покровського (Жовтневого) районного у місті ради м. Кривого Рогу про розгляд справи був повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особня [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] що підтверджується витягом від 14.02.2013 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданим Реєстраційною службою Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської облсті яке міститься в матеріалах справи. Довідкою про склад сімї , виданою ЖБК «РАССВЕТ 37» від 28.11.2016 року підтверджено , що у належній позивачці квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] власник , [PERSON] її син (третя особа по справі) та відповідач [PERSON] За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області видно, що станом на 20.12.2016 року відповідач [PERSON] дійсно з 15.02.2002 року зареєстрований у належній позивачці [PERSON] квартирі [ADDRESS]. Згідно акту, складеному членами правління ЖБК «РАССВЕТ 37 » видно, що брат позивачки по справі [PERSON] відповідач по справі [PERSON] в квартирі не мешкає з червня 2008 року. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved