Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері та сестри позивачок, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Кочерів, вул. Колгоспна, № 2; - земельної ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер 1825084800:01:002:0069), цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Кочерів, вул. Колгоспна, № 2 - земельної ділянки площею 0,2638 га (кадастровий номер 1825084800:01:002:0070), цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Кочерів, вул. Колгоспна, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просили суд визнати за ними право власності на спадкове майно в рівних частинах кожній. В судовому засіданні позивачі не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - Войтенко, що підтверджує свідоцтво про одруження серії VІІІ-УР № 040135 від 01.01.1968 року) [PERSON], народилась 28.09.1946 року в с. Кочерів, Радомишльського р-ну Житомирська області, де і на даний час зареєстрована та проживає. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії ЯЦ № 490633 від 24.02.1951 року, її батьками є: батько, [PERSON], українець, та мати, [PERSON], українка. Позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище Войтенко, що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ТП № 356586 від 02.04.1976 року) [PERSON], народилась 01.02.1951 року в с. Кочерів, Радомишльського р-ну Житомирська області, з 2009 року по даний час зареєстрована та проживає в м. Києві. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії ЯЦ № 490903 від 10.02.1951 року, її батьками є: батько, [PERSON], українець, та мати, [PERSON], українка. 16 квітня 2002 року у віці 80 років померла мати позивачок, [PERSON], в с. Кочерів, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 185532 від 19.04.2002 року, видане виконкомом Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, позивачі в 6-ти місячний термін звернулась до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де за результатами їх заяви, нотаріусом було заведено спадкову справу під № 398/2004. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті матері позивачів, з поміж всього іншого, входить 1/2 ід. частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Кочерів, Радомишльського р-ну Житомирської області по вул. Колгоспна, 2 даний факт також підтверджує довідка № 786 від 19.10.2017 року, видана Кочерівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області. Пізніше, а саме 28 січня 2009 року померла рідна сестра позивачок [PERSON], у віці 59 років в с. Кочерів, Радомишльського району Житомирської області, що також підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 113092 від 17.03.2009 року, видане повторно відділом РАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області. У відповідності до ст. 1262 ЦК України, позивачі, як спадкоємці 2-ї черги, в 6-ти місячний термін звернулись до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де за результатами заяви, нотаріусом було заведено спадкову справу під № 163/2009. Крім позивачів до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри також звернувся і рідний брат позивачок [PERSON], однак, він невдовзі і сам помер, а саме 28.02.2010 року в м. Києві, що підтверджує його свідоцтво про смерть серії 1-БК № 166937 від 01.03.2010 року, копія якого додається. Його дружина, спадкоємиця 1-ї черги після його смерті [PERSON], відмовилася від успадкованої ним частини будинку та земельної ділянки. Таким чином, до складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], з поміж всього іншого, входить: - 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Кочерів, Радомишльського р-ну Житомирської області по вул. Колгоспна, 2, частину якого вона успадкувала після смерті матері [PERSON], яка померла 16.04.2002 року, яка до цього була фактичною власницею зазначеного будинку дані факти підтверджують: довідка № 785 від 19.10.2017 року та довідка № 128 від 14.02.2012 року, що видані Кочерівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, а також свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 185532 від 19.04.2002 року. - 1/2 частина земельної ділянки загальним розміром 0,5138 га, в т.ч. 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2638 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території с. Кочерів, Радомишльського району Житомирської області по вул. Колгоспна, 2, які належали померлій матері згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № б/н від 20 травня 1996 року, виданий на її імя на підставі рішення виконкому Кочерівської сільської ради народних депутатів № 6 від 27.12.1995 року дані факти підтверджують: вищевказаний державний акт та вищевказана довідка № 128 від 14.02.2012 року з Кочерівської сільради. Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Проте позивачам як спадкоємцям за законом, нотаріусом не може бути видано свідоцтво про право на спадщину (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, адже згідно довідки № б/н від 14.05.2009 року, яка видана КП «Житомирське обласне міжміське БТІ», право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Кочерів, вул. Колгоспна, № 2 не зареєстровано. У відповідності до п.4.12 та п.4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Однак, починаючи з часу побудови будинку (1972 рік) і до дня своєї смерті мати позивачів та сестра позивачів увесь цей час проживали в даному будинку та певний період були головами двору, а відповідно, постійно, відкрито і безперервно володіли та користувалася цим домоволодінням як власним, що також підтверджує довідка № 787 від 19.10.2017 року з Кочерівської сільради Радомишльського району Житомирської області. Більше того, згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло в момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. А відповідно до ст.ст. 100 та 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, які діяли на той момент, не передбачалося та не повязували набуття права власності на будинок з реєстрацією його в органах БТІ чи інших установах. Також, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Загальна інвентаризаційна вартість цілого житлового будинку з надвірними будівлями складає 64 641,00 гривень, а відповідно вартість 1/2 ід. частини цього будинку складає 32320,50 гривень даний факт також підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 14.05.2009 року. Крім вищезазначеної частини будинку, до складу спадкового майна, що залишилося після смерті матері, [PERSON], також входять дві земельні ділянки загальним розміром 0,5138 га, в т.ч.: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,2638 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території с. Кочерів, Радомишльського району Житомирської області по вул. Колгоспна і які належали померлій матері згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ № б/н від 20 травня 1996 року, виданий на її імя на підставі рішення виконкому Кочерівської сільської ради народних депутатів № 6 від 27.12.1995 року дані факти підтверджують: довідки від 19.10.2017 року за № 789 та № 788, видані Кочерівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області та технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). І знову ж таки, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки позивачі, як спадкоємиці за законом (ст. 1261 ЦК України) не мають можливості через те, що у вищезазначеному державному акті відсутні кадастрові номери земельних ділянок, крім того неправильно вказана площа даних земельних ділянок та їх цільове призначення, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», робить цей документ таким, що не відповідає встановленим законом вимогам та є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). А відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved