Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до КП «Єдиний розрахунковий центр», ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про відшкодування майнової шкоди в розмірі 13 088 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. мотивуючи тим, що 21 жовтня 2014 року сталось затоплення квартири позивачів та інших квартир в стояку. Затоплення відбулось в результаті запуску системи централізованого опалення розводка якого знаходиться на горищі будинку. Під час обстеження горищного приміщення виявлено, що на мережі центрального опалення стався прорив труби в декількох місцях. З приводу затоплення складено акт, який затверджений т.в.о. директора КП «ЄРЦ». В результаті затоплення квартири позивачам завдано матеріальної шкоди в розмірі 8088 грн. згідно оцінки експерта-товарознавця. Також було пошкоджено матрац, який позивачці замінили, вартістю 5000 грн. Позивач [PERSON] зверталась до відповідачів із письмовими вимогами про відшкодування шкоди, однак отримала відмову від обох, жоден із відповідачів своєї вини у затопленні не визнає. Окрім матеріального збитку затоплення квартири також спричинило моральну шкоду, яку позивачі оцінили в 10 000 грн. В судовому засіданні 13 квітня 2016 року представник позивачів подала заяву про зменшення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди тільки на користь позивачки [PERSON], оскільки саме їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 10 000 грн. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала з мотивів вказаних в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог. Просила також повернути зайво сплачений судовий збір. Представник відповідача КП «Єдиний розрахунковий центр», назву якого змінено на комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позовних вимог в частині, що стосується КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» відмовити з мотивів зазначених в письмових запереченнях. Представник відповідача ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позовних вимог в частині, що стосується ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» відмовити з мотивів зазначених в письмових запереченнях. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS], вказаний факт підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.19). Як вбачається із копії акту № 03-13/05-30 від 21 жовтня 2014 року (а.с.9), квартира позивачів була затоплена. Під час обстеження горищного приміщення будинку встановлено, що на мережі центрального опалення стався прорив труби в декількох місцях. При візуальному обстеженні встановлено, що металічні труби центрального опалення в деяких місцях мають часткові пошкодження (тріщини) із яких протікає вода. Тріщини спричинено високим тиском подачі води в мережі центрального опалення. Згідно звіту № 14/08/11 з визначення розміру матеріального збитку завданого власнику квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.23), вартість матеріального збитку завданого власнику квартири складає 8088 грн. Позивач [PERSON] зверталась із заявами до відповідачів про відшкодування завданого залиттям збитку (а.с.10, 11). Однак отримала від відповідачів листи про відмову у виплаті відшкодування, оскільки відповідачі не визнають своєї вини у заподіянні шкоди позивачам (а.с.12, 13-14). Як встановлено в судовому засіданні та визнається сторонами, позивачі являються споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає відповідач КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія». Відповідно до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», утримання будинків, прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно «Правил користування тепловою енергією», система теплопостачання - це сукупність джерел теплової енергії, магістральних та/або місцевих (розподільних) теплових мереж, засобів розподілення теплової енергії, які об'єднані спільним режимом виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією. Послуги теплопостачання в будинок позивача надає відповідач державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго». Відповідно до п. 1 Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, власник теплового господарства це - юридична особа, незалежно від організаційно-правових форм та форм власності або фізична особа, яка має у своїй власності або у господарському віданні теплове господарство. Відповідно до п. 4 Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, перед початком опалювального періоду суб'єкти відносин у сфері теплопостачання проводять перевірку готовності систем опалення та системи теплопостачання у цілому шляхом виконання пробного пуску з метою визначення їх готовності до роботи. Розділом 6 Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду визначено, що власники теплових мереж або уповноважені ними органи під час підготовки обладнання теплових мереж до опалювального періоду повинні провести гідравлічні випробування устаткування теплової мережі на щільність та міцність. КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», як балансоутримувачем будинку, виконується технічне обслуговування внутрішньо будинкової системи централізованого опалення від зовнішньої стінки будинку до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або трійника включно, що знаходяться у квартирі споживач. Між КП «Єдиний розрахунковий центр», на даний час «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», та ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» укладено Договір 12.5/26 від 31.12.2011р., згідно якого визначена відповідальність ДМП «ІФТКЕ» виключно у випадку неналежного надання послуги та з інших, залежних від ТКЕ причин (п.2.2.3. Договору) (а.с.48-49). Пунктом 3.2.5. Договору встановлено право Підрядника (ДМП «ІФТКЕ») звертати увагу замовника на неналежну експлуатацію та утримання житлових будинків та їх елементів, надавати пропозиції з усунення виявлених недоліків. 17.01.2014 року ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» направило на адресу КП «Єдиний розрахунковий центр» листа № 03/66-1 про необхідність проведення ремонтних робіт по заміні систем теплопостачання з горищним розгалуженням у перелічених в додатку житлових будинків де зазначено також будинок по [ADDRESS] (а.с.53-54). В даному листі зазначено, що обладнання системи опалення вичерпало свій термін служби , в зв'язку з чим виникають аварійні ситуації, які часто призводять до затоплення споживачів. Також, на заяву мешканців квартир [ADDRESS] повідомило, що неодноразово зверталось до балансоутримувача будинку з вимогою виконати капітальний ремонт системи опалення вказаного будинку, в першу чергу горищних трубопроводів і систем випуску повітря. В обов'язки ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» не входить виконання капітальних робіт, тому підприємство не може нести відповідальність за залиття квартири через часткові пошкодження металічної труби. 01 жовтня 2012 року між ДМП»ІФТКЕ» та КП «ЄРЦ» підписано акт балансового розмежування, яким встановлено, що границя обслуговування і відповідальності за технічний стан системи центрального опалення житлових будинків по [ADDRESS], встановлюється зовнішньою поверхнею стін житлового будинку, тобто, ДМП «ІФТКЕ» несе відповідальність за технічний стан і правильну експлуатацію тепломережі від котельні по [ADDRESS] до житлових будинків, зокрема, будинку по [ADDRESS], а КП «ЄРЦ» обслуговує і несе відповідальність за технічний стан і правильну експлуатацію внутрішньобудинкових систем опалення (а.с.50). У відповідності до Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж проведено гідравлічне випробування на щільність внутрішньобудинкових систем теплопостачання житлових будинків по [ADDRESS] та встановлено придатність внутрішньобудинкової системи теплопостачання даного будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період 2014 - 1015 років, що засвідчується актом від 17.07.2014 року (а.с.52). Таким чином, відповідальність, за підтримання внутрішньобудинкових комунікацій в справному стані лежить на балансоутримувачу будинку. Слід також зазначити що Рішенням Івано-Франківської міської ради № 532 від 12.10.2014 року вирішено розпочати опалювальний період у житловому фонді та закладах освіти, медицини і культури міста з 24.10.2014 року. Згідно акту № 03-13/05-30 від 21.10.2014р. про залиття, що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання складеного комісією у складі головного інженера КП «ЄРЦ» та двох інженерів інспекторів КП «ЄРЦ» зазначено, що залиття трапилось 21.10.2014 року. Тому неможна погодитись з висновком комісії, що пошкодження мережі центрального опалення спричинено високим тиском подачі води в мережах, оскільки залиття трапилось за три дні до початку опалювального сезону. Отже, шкода яка була завдана майну позивачів спричинена внаслідок бездіяльності КП «Єдиний розрахунковий центр», оскільки обов'язок по утриманню в належному стані всіх внутрішньобудинкових систем теплопостачання покладається саме на КП «ЄРЦ». Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Так, Верховна Рада України, Законом України № 1198-УІІ від 10.04.2014р. «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» визнала ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго виконавцем послуг з централізованого опалення., зокрема, ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що «Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація)» Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником відповідача КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за заподіяння шкоди, шкода заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, обов'язок доказування відсутності вини у заподіянні шкоди лежить на відповідачах. Розмір спричиненої шкоди, завданої залиттям квартири, позивачі обґрунтовують звітом № 14/08/11 з визначення розміру матеріального збитку завданого власнику квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] про вартість матеріальних збитків № В-283 (а.с.11-17). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8088 грн., завданої залиттям квартири підлягають задоволенню. Щодо відшкодування вартості матрацу у розмірі 5000 грн., то позивачами не надано суду доказів вартості матрацу та необхідності його придбання, а тому в цій частині відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В п. 3 Постанови Постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі Постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав наданих споживам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 4 Постанови також передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. При вирішенні спору в частині вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди суд врахував роз'яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а тому виходив з оцінки причинного зв'язку між такою шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, встановленої судом, та з'ясував, що факт заподіяння позивачеві [PERSON] моральних страждань та втрат немайнового характеру не доведено представником позивача. Із зазначених підстав суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» також слід стягнути на користь позивачів понесені ними витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Що стосується відшкодування витрат понесених на правову допомогу, то у стягненні таких витрат з відповідачів слід відмовити, оскільки позивачами не надано суду доказів понесення таких витрат, зокрема не надано копії квитанції про сплату 4000 грн. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково. На підставі вищенаведеного, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 16, 23, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79, 88 ЦПК України,

Outcome: partial