Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, а саме на земельну ділянку, [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке позивачі прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини до ПН КМНО [PERSON] Для оформлення спадщини відповідачу були надані документи на приватний житловий будинок та земельну ділянку. За результатами розгляду заяв ПН КМНО [PERSON] видала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] в 1/3 частці кожному та видано постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з підстав того, що на день смерті у померлого право власності на дану земельну ділянку не виникло. Вказані постанови вважають не законними, оскільки сам факт права власності у померлого підтверджується наявністю державного акта про право власності на земельну ділянку, який ніким не скасовано та просять в судовому порядку зобов'язати ПН КМНО [PERSON] видати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що оскільки право власності померлого на земельну ділянку підтверджується державним актом, то не залежно від того коли видано державний акт приватний нотаріус зобов'язана видати свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, тим більше що на будинок вони свої права оформили. Відповідач ПН КМНО [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, подала суду письмові заперечення та пояснила, що оскільки на момент смерті [PERSON] державний акт зареєстровано не було - у померлого не виникло право власності на земельну ділянку, адже право власності зареєстровано за померлим через більше ніж два роки після його смерті, отже нотаріус не мала права видавати свідоцтва про право на спадщину на дане майно та рекомендувала звернутись до суду з приводу визнання пава власності на земельну ділянку. Просила суд в позові відмовити. Вислухавши представника позивачів та відповідача, вивчивши надані документи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями майна померлого є його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] в 1/3 частці кожний, які оформили свої спадкові права на житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с.28-33). [PERSON], відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 08-7-03886 від 20 серпня 2012 року - належить на праві власності земельна ділянка 0,1000 га розташована на [ADDRESS] (а.с.24а). Постановами ПН КМНО [PERSON] 02.08.2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку 0,1000 га розташована на [ADDRESS], оскільки право власності у [PERSON] на день смерті на дану земельну ділянку не виникало. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять у сі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що у [PERSON] на день його смерті [INFO] не виникло право власності на земельну ділянку відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 08-7-03886 від 20 серпня 2012 року, а отже, у нотаріуса як посадової особи, яка посвідчує лише безспірні факти не було права видавати свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям майна померлого на земельну ділянку 0,1000 га розташована на [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні позивачами не було доведено, що право власності на земельну ділянку у [PERSON] виникло та було зареєстровано у встановленому законом порядку на день його смерті, тому відмова ПН КМНО [PERSON] у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом ґрунтується на вимогах зазначеного вище законодавства, а позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed