Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 14.02.2003 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис № 71. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Крім того, вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, через що в них часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться, оскільки вони разом не проживають з грудня 2015 року. А тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 08.11.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв. Ухвалою суду від 27.12.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка - [PERSON] не з`явилася, подавши до суду заяву від 20.01.2020 року про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 14.02.2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда зроблено відповідний актовий запис № 71. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається з позовної заяви, подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved