Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, яким просять поновити порушене право користування та володіння житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], шляхом вселення та визначення порядку користування вказаним житловим приміщенням, згідно якого позивачам, у користування виділити кімнату, площею 19,1кв.м., відповідачу залишити кімнату, площею 12,8 кв.м., а місця загального користування залишити у загальному користуванні. В подальшому позивачі відмовились від вимоги щодо визначення порядку користування спірним житловим приміщенням. Обґрунтовуючи вимоги позову позивачі зазначають, що згідно свідоцтва про право власності від 11.10.2013 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], неповнолітній [PERSON] та [PERSON] Усі перелічені особи зареєстрованим у вказаній квартирі. Відповідач є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON], відповідно. На сьогоднішній час між співвласниками виникають конфліктні ситуації з приводу користування квартирою, у звязку з чим позивачі зверталися до поліції. Відповідач перешкоджає користуванню квартирою, 09.09.2016 вигнав із квартири та не відчиняє двері, протягом тривалого часу будь-яких коштів на утримання житла не надає тощо. Позивачі, їх представник надали заяву про слухання справи за їх відсутності, вимоги позову щодо вселення підтримують у повному обсязі. Відповідач з вимогами позову щодо вселення позивачів у спірну квартиру підтримав у повному обсязі, просить суд розглянути справу за його відсутністю. Суд вивчивши доводи позивачів, позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до правил ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.10.2013 квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Сторони по справі є співвласниками, членами однієї родини та особами, які зареєстровані у спірній квартири. Між співвласниками виникають конфлікти з приводу користування спільною сумісною власністю вказаною квартирою та відповідач чинить перешкоди щодо користування, володіння позивачами житловим приміщенням у вказаній квартирі. Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про право власності, свідоцтвами про укладання шлюбу, про народження, довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, інформації з Московського ВП м. Харків ГУ НП в Харківській області (а.с.10-20). Відповідно до положень ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, аналізуючи вищевикладене, враховуючи позицію відповідача, суд прийшов до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню.

Outcome: approved