Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Полтавського районного суду з позовом про вселення та усунення перешкод в користуванні будинком та стягнення моральної шкоди, в обґрунтування своїх вимог зазначили, що на даний час позивачі не мають змоги проживати в будинку за адресою: [ADDRESS], так як їхнім батьком [PERSON] та його другою дружиною [PERSON] оспорюється це право і їх не пускають до будинку. Відповідач [PERSON] та [PERSON] звернулися до Полтавського районного суду з зустрічним позовом до відповідача [PERSON] про визнання її особою такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], в обґрунтування своїх вимог зазначили, що реєстрація відповідачка на зазначеній житловій площі не проживає з 2005 року, коли приходить в гості утворює перешкоду у здійсненні права позивачів на користування та розпорядження майном, а саме: постійно вчиняє сварки, тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі уточнили позовні вимоги та просили суд встановити порядок користування житловим приміщенням з врахуванням інтересів позивача та її неповнолітніх дітей. В подальшому позивачі заявили про зміну підстав та предмету позову, а саме: просили суд - визнати права власності на 1/3 частину за [PERSON] у квартиру [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області та виділити вказану частку в натурі, - визнати права власності на 1/3 частину за [PERSON] у квартиру [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області та виділити вказану частку в натурі, - визнати права власності на 1/3 частину за [PERSON] у квартиру [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області та виділити вказану частку в натурі. В ході судового розгляду позивачі подали заяву про збільшення позовних вимог, просили суд - визнати права власності на 1/3 частину за [PERSON] у квартиру [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області, - визнати права власності на 1/3 частину за [PERSON] у квартиру [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області, - визнати права власності на 1/3 частину за [PERSON] у квартиру [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області, - усунути з боку [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], в с. Щербані Полтавського району Полтавської області, - вселити [PERSON] та її дітей в квартиру [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області. В подальшому позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог та просили суд - усунути з боку [PERSON] перешкоди у користуванні [PERSON] та її дітьми [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]) квартирою [ADDRESS], в с. Щербані Полтавського району Полтавської області, - вселити [PERSON] та її дітей [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]) в квартиру [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області. - встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], в с. Щербані Полтавського району Полтавської області, виділивши [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]) у користування кімнату площею 11,7 кв.м.; коридор пл.8,8 кв.м., туалет пл.1,3 кв.м.» ванна пл.3,5 кв.м., кухня пл.8,7 кв.м. залишити в загальному користуванні. Позивачі 22.05.2014 р. подали до суду заяву, якою позовні вимого про визнання права власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині квартири [ADDRESS], що в с. Щербані Полтавського району Полтавської області, - залишити без розгляду. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали вимоги про усунення перешкод в користування майном та вселення позивача [PERSON], надали пояснення аналогічні позовній заяві, проти зустрічного позову заперечили просили відмовити в його задоволенні. Відповідач та його представник не заперечили проти заяви про залишення позовних вимог щодо визнання права власності на квартиру без розгляду інші позовні вимоги не визнали просили відмовити в їх задоволенні, свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав частково, а саме щодо усунення перешкод в користуванні житловим майном, щодо вселення заперечив, вказавши, що позивача ніхто не виселяв і тому дані вимоги задоволенню не підлягають, проти зустрічного позову заперечив. В судовому засіданні представник третьої особи: органу опіки і піклування Полтавської РДА позовні вимоги позивачів підтримав, проти зустрічного заперечив. Представники третіх осіб: Щербанівської сільської ради Полтавського району, ДП ВАТ «Павлівське» Агрофірма ім. Т.Г. Шевченка в особі ліквідатора Терещенко О.В. в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], підтвердили, що сімя [PERSON] проживає в [ADDRESS] і до одруження позивачі [PERSON] та [PERSON] проживали так, але післі тогшо як вийшли заміж виїхали і більше там не проживають, також підтвердили, що у [PERSON] напружені відносини з батьком [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, суд прийшов до наступного висновку. Ухвалою Полтавського районного суду від 10.06.2014 р. позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно - залишено без розгляду. Відповідно ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ч. 1 ст. 57 ЦПК України, Відповідно ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 27.03.1992р. між [PERSON] та [PERSON] , який діяв по дорученню Ім. Т.Г. Шевченко, укладено договір купівлі - продажу, що Радгосп Імені Т.Г. Шевченка Полтавського району продав [PERSON], трьох кімнатну в двохквартирному житловому будинку , що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 75,9 кв.м. та житловою площею 53.6 кв.м. за ціною - 293662 карб. Даний договір посвідчено [PERSON], секретарем Щербанівської сільської Ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі під № 53 (а.с. 140-143, 161-162) Згідно реєстраційного запису на документі (договору купівлі-продажу від 27.03.1992р.) про право особистої власності, встановлено, що квартира номер [ADDRESS] зареєстрована в Полтавському міському бюро технічної інвентаризації на право особистої власності за гр. [PERSON], та записано в реєстраційну книгу № 2 за реєстровим номером 284, 03 квітня 1992року (а.с. 74, 143) Враховуючу зазначені докази, встановлено, що будинок який знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 75,9 кв.м. та житловою площею 53.6 кв.м. є власністю [PERSON], який його придбав на підставі договору купівлі - продажу і не являється службовим житлом і не є об'єктом приватизації. Згідно довідки № 3785 виданої Щербанівською сільською радою Полтавського району від 07.08.2013р., судом встановлено, що в домоволодінні за адресою: [ADDRESS], зареєстровано вісім осіб: - [PERSON] - власник домоволодіння; - [PERSON] дружина; - [PERSON] - дочка; - [PERSON] - дочка дружини; - [PERSON] - син; - [PERSON] - онук; - [PERSON] - онук; - [PERSON] - онук (а.с. 23). Згідно довідки № 02-12/504 виданої Щербанівською сільською радою від 16.09.2013р., встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , рахується земельна ділянка 0,06га. виділена рішенням сільської ради від 12.03.1992р. гр.. [PERSON](а.с. 75). В судовому засіданні також встановлено, що 29.11.2012р. [PERSON] (наймодавець) та [PERSON] (наймач) уклали договір оренди приміщення б/н, згідно з яким наймодавець передає у строкове платне користування наймачу за плату житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], з орендною платою за місяць 1650 грн. строком на один рік(а.с. 166). Встановлено, що на даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та фактично проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її син - [PERSON]. В 2008 році [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого вона виїхала з постійного місця: [ADDRESS] в інше місце проживання. Виїхавши з квартиру за місцем реєстрації [PERSON] не виписалась та відмовилась виконувати зобов'язання по сплаті комунальних послуг, прибиранням, уходу за квартирою, тощо. Згідно ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В даній ситуації такої домовленості не було. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово Відповідно до ч. 2 ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до положень ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, який постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про-виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивачка [PERSON] посилається на те, що їй постійно перешкоджали проживати в будинку і вона з даного приводу зверталася до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області, але в матеріалах справи є постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за заявами останньої, щодо сварок з батьком на побутовому ґрунті, а не заяви, що останню не пускають в помешкання, тобто про усунення перешкод в проживанні. В судовому засіданні встановлено факт того, що [PERSON], фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] більше п'яти років, а тому є всі підстави вважати , що вона втратила право на користування даним житлом. Суд вважає, оскільки [PERSON] більше одного року, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участі у спільному побуті, не є членом сім'ї [PERSON], тому вона вважається такою, що втратила право користування нею. Враховуючи викладене, за даних обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані, не доведені в судовому засіданні, і задоволенню не підлягають, тому слід відмовити за недоведеністю, а позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved