Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

\~\~\~ Позивачка [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення грошової суми, мотивуючи тим, що в квітні 2015 року у неї виник спір з громадянином [PERSON]. Для його вирішення позивачка звернулась до адвоката [PERSON] з яким уклала договір № 3922/10. За свої послуги відповідач запросив та отримав 42 500,00 грн.. Відповідач зобовязався надати позивачці правову допомогу, а вона розраховувала на вирішення спору з [PERSON] в судовому порядку. Суть цивільно-правового спору полягала у тому, що позивачка була позбавлена права власності\~ та виселена з належної їй квартири на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідач складав позовні заяви з численними порушеннями, тому вони не приймались до розгляду судом. Крім сплаченого гонорару у розмірі 42500,00 грн. відповідач отримав від позивачки 500,00 доларів США з метою вирішення питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання, спір залишився не вирішеним, рішення судом не прийнято. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд розірвати договір від 17.04.2015 року про надання правової допомоги, стягнути з [PERSON] на її користь 56 705,77 грн. отриманих відповідачем, стягнути з відповідача на її корить 20 000,00 грн. моральної шкоди. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти доводів позивача, оскільки вважає, що належним чином виконував обовязки перед позивачкою. Вказав на те, що позивачка зверталась до КДК адвокатури Київської області із скаргою на її дії, однак рішенням від 30 січня 2019 року у задоволені скарги відмовлено. Відповідач заперечив отримання від позивачки 42 500,00 грн., а 500 доларів США отримав на витрати по веденню цивільної справи №357/8541/15-ц. Крім того, [PERSON] просив суд застосувати строки позовної давності, оскільки 500 доларів США він отримав 19.06.2015 року, тому строк позовної давності сплив 20.06.2018 року. Посилаючись на зазначені обставини відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив [PERSON] стверджує, що рішенням КДК адвокатури Київської області від 30 січня 2019 року дисциплінарну справу відносно відповідача закрито не по реабілітуючих обставинах, а у звязку з закінченням строк притягнення адвоката до відповідальності. Щодо пропуску позовної давності вказала, що її відлік розпочався у лютому 2016 року, коли відповідач почав уникати зустрічей, оскільки не виконував своїх обовязків, тому відсутні підстави для застосування строків позовної давності. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на обставини, які є аналогічними викладеним нею у заявах по суті справи. Відповідач [PERSON] заперечував проти доводів позивачки, вважаючи позовні вимоги недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. Суд, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено договір №68 про надання правової допомоги. Сторонами не заперечувалось що між [PERSON] та [PERSON] виник цивільно-правовий спір, для вирішення якого адвокат [PERSON] надавав правову допомогу [PERSON]. Ухвалою суду від 19 червня 2015 року у справі №357/8541/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Реєстраційної служби Білоцерківського МУЮ, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора Київської області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на кв.№38 в буд.№60 по вул. Я. Мудрого в м. Біла Церква Київської області. Встановлено, що 19 червня 2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] 500 доларів США, що останнім не заперечується та підтверджується розпискою. Ухвалою суду від 02 листопада 2015 року у справі №357/8541/15-ц закрито провадження у справі у звязку з тим, що справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства. При цьому, застосовані судом заходи забезпечення позову\~ скасовано. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року. Ухвалою суду від 30 грудня 2015 року у справі № 357/18133/15-ц залишено без руху, а ухвалою від 08 лютого 2016 року повернуто у звязку з не усуненням недоліків, позовну заяву [PERSON] до [PERSON], Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Реєстраційної служби Білоцерківського МУЮ, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора Київської області про визнання договору недійсним, визнання рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Крім того, 09 лютого 2016 року у справі №357/18134/15-ц залишено без руху іншу позовну заяву [PERSON] до [PERSON], Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Реєстраційної служби Білоцерківського МУЮ, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора Київської області про визнання договору недійсним, визнання рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. [PERSON] звернулась до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області із заявою про вчинення адвокатом [PERSON] злочину, оскільки останній не виконав умови договору про надання правової допомоги, отримав від неї 42,500 грн. та 500 доларів США, кошти повертати відмовився, а потім почав уникати зустрічей. 12 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017110030003047 внесено відомості про початок досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Постановою від 15 серпня 2018 року кримінальне провадження закрито за відсутністю складу злочину. Вказані обставини підтверджуються відповідною постановою слідчого білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області [PERSON] 13 червня 2017 року до Дисциплінарної палати КДК адвокатури Київської області надійшла скарга [PERSON] щодо вчинення адвокатом [PERSON] дисциплінарного проступку. Скарга була мотивована тим, що адвокат уклав з нею договір про надання правової допомоги, однак належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, імітував діяльність, та складав позови які так і не довів до розгляду судом по суті. Жодного рішення суду по суті спору позивачка так і не отримала. За таких обставин [PERSON] залишилась без правової допомоги та без грошей, тому просила КДК адвокатури Київської області позбавити адвоката свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю та виключити його із єдиного реєстру. Рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 30 січня 2019 року дисциплінарну справу закрито. Суд, вирішуючи спір по суті, виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до п.1 Договору №68 від 17 квітня 2015 року, Адвокат надає правову допомогу Клієнту з приводу представництва та захисту його інтересів у судах; органах Міністерства Юстиції України; правоохоронних органах, органах прокуратури, Служби безпеки України, органах податкової служби України та інших державних органах, які наділені владними повноваженнями. Для виконання цього договору Клієнт надає Адвокату наступні повноваження: ведення переговорів та попереднього узгодження всіх процедурних питань, брати участь в судовому та досудовому слідстві, подання та підпису всіх документів, необхідних для виконання повноважень, включаючи позовні та інші заяви, скарги, клопотання тощо; знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, одержувати оригінали та копії документів, ухвал, рішень тощо, брати участь в судових засіданнях, слідчих діях, розглядах заяв, клопотань, скарг (п.2 Договору №68 від 17 квітня 2015 року). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторони у судовому засіданні підтвердили, що виконання зазначеного договору адвокатом полягало у забезпеченні інтересів клієнта у спорі з [PERSON] з приводу прав на нерухоме майно. Вказаний висновок підтверджується сторонами і у поданих ними заявах по суті справи. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено у Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обовязків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обовязків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обовязків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: 1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських обєднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); 2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських обєднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; 3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; 4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку; 5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги; 6) бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг; 7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою; 8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом; 9) посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обовязковий спосіб посвідчення копій документів; 10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань; 11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами. Як вбачається з наданих на оцінку суду доказів, [PERSON] вчиняв дії спрямовані на представництво інтересів клієнта [PERSON], неодноразово звертався до суду з позовними заявами. Позовні заяви не відповідали вимогам процесуального закону, що мало відповідні правові наслідки для [PERSON]. Сторони в судовому засіданні не заперечували, що жодного рішення по суті спору [PERSON] з [PERSON]. ухвалено не було. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. [PERSON], укладаючи Договір №68 від 17 квітня 2015 року з адвокатом [PERSON] розраховувала на вирішення спору з [PERSON], про що відповідачу було достеменно відомо та не заперечувалось в ході судового розгляду. Разом з тим, адвокат взявши на себе відповідний обовязок не забезпечив вирішення спору по суті, що з умовами Договору №68 від 17 квітня 2015 року не узгоджується. Не дивлячись на зазначений договір, права [PERSON] залишились не захищеними. За таких обставин, очевидним є те, що [PERSON] позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору з відповідачем, що в силу вимог ч.2 ст.651 ЦК України є підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Посилання відповідача на рішення від 30 січня 2019 року Дисциплінарної палати КДК адвокатури Київської області про закриття дисциплінарної справи відносно нього не має правового значення для вирішення даної цивільної справи, оскільки у вказаному рішенні комісія перевіряла підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, в той час як в даному судовому провадженні предметом доказування є наявність підстав для розірвання договору про надання правової допомоги. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що доводи позивачки щодо неналежного виконання відповідачем договору про надання правової допомоги №68 від 17 квітня 2015 року знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, докази відповідача доводи позивачки не спростовують, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки 42 500,00 грн. та 500 доларів США, то суд вказує на таке. У п.3 Договору №68 від 17 квітня 2015 року сторони погодили, що обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим Договором визначається у відповідному розрахунку, який є додатком до цього Договору і свідчить про виконання Сторонами своїх зобовязань. Сторони в судовому засіданні підтвердили той факт, що між ними не укладались жодні додатки до Договору №68 від 17 квітня 2015 року, вартість правової допомоги у розрахунку не визначався. Позивачка стверджувала, що заплатила відповідачу 42 500,00 грн. жодним доказом свої доводи не підтвердила, відповідної квитанції чи розписки про отримання грошових коштів суду не надала. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є не доведеними, а тому задоволенню не підлягають. В суді встановлено, що 19 червня 2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] 500 доларів США на вирішення питання про забезпечення позову. Відповідач просив суд застосувати строк позовної давності до вказаної вимоги. Однак, в силу п.3 Договору №68 від 17 квітня 2015 року, обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим Договором визначається у відповідному розрахунку, який сторонами не погоджено та не підписано, тому не зрозуміло з яких підстав та на які саме витрати [PERSON] отримав 500 доларів США від позивачки. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що відповідач не підтвердив підстави отримання спірних коштів, у нього виникає обовязок їх повернути. Щодо застосування строків позовної давності суд вказує на таке. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідач мотивуючи пропуск позивачем строків позовної давності зазначає, що їх відрахування необхідно проводити з дати отримання ним спірних коштів, тобто 19.06.2015 року, що з приписами ч.1 ст.261 ЦК України не узгоджується. Позивачка дізналася про порушення своїх прав тоді, коли відповідач припинив вчиняти будь-які дії на виконання договору №68 від 17 квітня 2015 року та став уникати зустрічей з відповідачем, тобто в лютому 2016 року. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом 11 вересня 2019 року, тобто в межах строків позовної давності. Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено наявність підстав для розірвання договору про надання правової допомоги у звязку з його неналежним виконанням, надані позивачкою відповідачу 500 доларів США необхідно стягнути з відповідача у гривні за курсом НБУ на день ухвалення рішення, що складає 13 495,35 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Держави необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору. Відповідно до ст.ст. 257, 261, 626 ЦК України, ст.ст. 1, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

Outcome: approved