Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду із врахуванням уточнених позовних вимог до [PERSON] за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання частини житлового будинку спільною сумісною власністю. Свої вимоги мотивує тим, що 29 березня 2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 100. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/1660/13-ц від 19 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 30 вересня 2013 року, шлюб між нами було розірвано. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] 1- СГ № 127677 від 01 листопада 2007 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області. Згідно договору дарування ВСО № 233856 від 11 січня 2006 року зареєстрованого в реєстрі за № 18 відповідач отримав у дарунок 3/20 ідеальні частини житлового будинку ( що становить 29/100 ід. частини від 13/25 ід. частини будинку ) під номером 2 (два) з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться у провулку Садовий в місті Дрогобичі Львівської області. За час перебування у шлюбі належна [PERSON] частина будинку за адресою пров. Садовий 2/2 в м. Дрогобичі Львівської області істотно збільшилася у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат у звязку з проведенням будівельних робіт з реконструкції належної Відповідачу частини житлового будинку. Відповідно до висновку експертизи від 02.10.2015 року належні [PERSON] та [PERSON] ідеальні частини будинку (площі будинку) вартість частини житлового будинку після проведення будівельних робіт з реконструкції, яка належить [PERSON] становить 300692 грн., вартість частини житлового будинку, яка належить [PERSON] становить 121906 грн. Вартість виконаних робіт по реконструкції належних [PERSON] та [PERSON] частин житлового будинку станом на 16.10.2012 року становить 44 977,00 грн. Вартість робіт з реконструкції [PERSON] та [PERSON] за згодою сторін було поділена порівну . В результаті проведеної реконструкції вартість частини житлового будинку, яка належить [PERSON] збільшилась на 22 488,50 грн. (44977:2=22488,50), або на 22,62% (22488,5*100:99417,5). А тому враховуючи норми Сімейного Кодексу України просить визнати частину житлового будинку за адресою пров. Садовий 2/2 в м.Дрогобичі Львівської області спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON].А. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просять позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила та суду пояснили, що відповідачу згідно договору дарування належить 3/20 ідеальні частини житлового будинку, що знаходиться у провулку Садовий в місті Дрогобичі Львівської області. Будь-якого іншого майна у нього немає. Декларація про готовність обєкта до експлуатації та технічний паспорт не є документами, що підтверджують право власності на майно. В будинку була проведена реконструкція за кошти відповідача та третіх осіб. Інші співвласники будинку давали згоду на проведення такої реконструкції. Крім того вартість майна внаслідок проведеної реконструкції є мізерне та становить 2.9 % . А тому вважає, що позов є безпідставним та просить в його задоволенні відмовити. Треті особи в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Згідно\~статті 60 Сімейного кодексу України\~«Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя» майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу), при цьому вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя: Згідно частин 3 та 4\~статті 368 Цивільного кодексу України\~«Право спільної сумісної власності» майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі; Статтею 62 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи ринкова вартість будинку не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкта. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач-Маршалок В.Є. перебували у шлюбі з 29 березня 2007 року по вересень 2013 року, що підтверджується рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2013 р. по справі №442/1660/13-ц (№2/442/781/2013) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В 2007 році у подружжя народилась донька [PERSON], яка після розлучення батьків залишилась проживати з матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-СГ №127677 від 01.11.2007 р. та не заперечується сторонами судового процесу. [PERSON] і [PERSON], їхня донька [PERSON] до розірвання шлюбу проживали в житловому будинку за адресою пров.Садовий 2, м.Дрогобич, Львівська область. Дана обставина не заперечується сторонами судового процесу. Відповідно до Акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 21.01.1999 p., затвердженого рішенням виконкому Дрогобицької міської ради №7 від 26.01.1999 р. і зареєстрованого у Дрогобицькому МБТ1 16.02.1999 р. в реєстровій книзі №8 за №1079 закріплено за [PERSON] 12/25 ідеальних частин, що відносяться до квартири №1, а за [PERSON] 13/25 ідеальних частин, що відносяться до квартири №2, в житловому будинку по провулку Садовий, 2, у м. Дрогобичі. Загальна площа будинку становить 344,2 кв.м. Отже, площа будинку, яка належить [PERSON] становить 165,22 кв.м. (344,2*12/25), а площа будинку, яка належить [PERSON]В - 178,98 кв.м. (344,2*13/25). Відповідно до договору дарування від 11.01.2006 р. [PERSON] подарувала [PERSON] 3/20 ід.частини житлового будику (що становить 29/100 ід.частини від 13/25 ід.частини будинку) під номером 2, що знаходиться в провулку Садовий в місті Дрогобичі Львівської області. Отже, площа будинку, яка належить [PERSON] після укладання договору дарування становить 127,35 кв.м. (178,98-51,63), а площа будинку, яка належить [PERSON] - 51,63 кв.м. (344,2*3/20). В 2009 році [PERSON] та [PERSON] здійснили реконструкцію належних їм частин житлового будинку по провулку Садовий, 2, в м. Дрогобичі Відповідно до Декларації вартість належних [PERSON] та [PERSON] частин житлового будинку після реконструкції становить 422598 грн., площа після реконструкції не змінилась і становить 178,5 кв.м. Враховуючи належні [PERSON] та [PERSON] ідеальні частини будинку (площі будинку) вартість частини житлового будинку після проведення будівельних робіт з реконструкції, яка належить [PERSON] становить 300692 грн., вартість частини житлового будинку, яка належить [PERSON] становить 121906 грн. Вартість виконаних робіт по реконструкції належних [PERSON] та [PERSON] частин житлового будинку станом на 16.10.2012 року становить 44 977,00 грн. (висновок судової інженерно-технічної експертизи №249 від 02.10.2015 p.); Вартість робіт з реконструкції [PERSON] та [PERSON] за згодою сторін було поділена порівну (висновок судової інженерно-технічної експертизи №249 від 02.10.2015 p.). Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи правові позиції п. 24 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де визначено, що до складу майна,\~\~що підлягає поділу включається загальне майно подружжя,\~\~наявне у нього на час розгляду справи. Позивачкою суду не було представлено належних доказів того, що за рахунок затрат позивачки, як стверджувала\~вона в судовому засіданні, проводилася саме реконструкція житлового будинку або що грошові та трудові затрати були вагомими. В процесі сімейного життя подружжя здійснювало лише поточний ремонт житлового будинку, який належить трьом співвласникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON], і саме останній інші співвласники давали згоду на добудову веранди, тому це не дає суду підстав для визнання майна, а саме: частину житлового будинку за адресою пров. Садовий 2/2 в м. Дрогобичі Львівської області спільною сумісною подружжя. Суд немає достатніх підстав вважати, що частина майна, яке позивачка просить визнати спільною сумісною власністю подружжя, істотно збільшилось у своїй вартості за час шлюбу внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, що стверджується висновком судової інженерно-технічної експертизи №249 від 02.10.2015 p., а тому позивачка має лише право на\~відшкодування відповідних затрат, які вона понесла на поточний ремонт у житловому будинку. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов безпідставний та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed