Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просили встановити факт прийняття ними в порядку спадкування за законом спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], у вигляді земельної ділянки, заг. площею 600 кв. м, яка розташована по [ADDRESS], а також визнати за ними права та обов'язки забудовника вказаної земельної ділянки з правом оформлення відповідних правовстановлюючих документів, включивши земельну ділянку до складу спадкового майна. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із зазначеної вище земельної ділянки. [PERSON] як донька померлого є спадкоємицею за законом першої черги, і фактично разом з [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном, однак у передбачений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини. За такого, нотаріусом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим вони і звернулися до суду із даним позовом. Позивачі у судове засідання не з'явилися. При цьому, від їх представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав та просив про їх задоволення. Представник відповідача до суду не з'явився, надав до суду заяву, в якій також просив розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах доказів та відповідно до вимог законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу на підставі наявних у матеріалах справи доказів, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану міста Миколаєва Миколаївської області 01 серпня 1992 року зроблено запис за № 07. За життя спадкодавця рішенням виконавчого комітету Тернівської сільської ради народних депутатів № 118 від 28.12.1990 року [PERSON] було надано у безстрокове користування земельну ділянку за вищезазначеною адресою під будівництво індивідуального житлового будинку. На виконання даного рішення між [PERSON] та виконкомом Тернівської сільської ради народних депутатів 17 квітня 1991 року було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, а [PERSON] відведено земельну ділянку за вказаною адресою та покладено обов'язок побудувати двоповерховий житловий будинок. Згідно з довідкою, виданою Головним управлінням архітектури і містобудування м. Миколаєва, [PERSON] було надано термін до 12 березня 1993 року розробити індивідуальний проект житлового будинку відповідно до чинних ДБН, житловою площею не більше 80 кв. м, а також затвердити проект та генеральний план з урахуванням будов прилеглих домоволодінь. Крім того, з акту від 20.03.1991 року вбачається, що представником Головного управління архітектури і містобудування м. Миколаєва на підставі вищезазначеного рішення виконкому № 118 проведено відведення в натурі вищезазначеної земельної ділянки в користування [PERSON] В той же час, за життя [PERSON] не розпочав будівництво індивідуального житлового будинку, державного акту на право власності на земельну ділянку не отримав. [INFO] [PERSON] помер. Таким чином, на час смерті [PERSON] набув прав та обов'язків забудовника вищезазначеної земельної ділянки, які на час смерті він не реалізував. За такого, вказані права та обов'язки увійшли до складу спадщини. Спадкоємицею першої черги після його смерті є позивачка [PERSON], яка є донькою померлого, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повторного свідоцтва про народження [NUMBER]. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Онук спадкодавця - [PERSON] 21 травня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса ММНО [PERSON] з питань оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріально дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачами не було надано документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини, а також через пропущення строку для прийняття спадщини. У зв'язку з цим позивачі і звернулися до суду із даним позовом. При цьому суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 5 ЦК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Враховуючи той факт, що [PERSON] помер до набрання чинності ЦК України, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР 1963 року (далі - ЦК 1963 року). Згідно зі ст. 524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Враховуючи той факт, що [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишив, існують підстави для здійснення спадкування за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи той факт, що позивачка після смерті батька постійно здійснювала догляд за земельною ділянкою, суд приходить до висновку, що вона фактично вступила в управління спадковим майном, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Враховуючи той факт, що [PERSON] за життя не здійснив забудову вищезазначеної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що до його спадкоємиці ([PERSON].) перейшли права та обов'язки забудовника земельної ділянки, заг. площею 600 кв. м, яка розташована по [ADDRESS] із правом оформлення правовстановлюючих документів. В той же час, суд не може встановити факт прийняття спадщини [PERSON], оскільки він не є спадкоємцем за законом першої черги, а тому відповідно до положень цивільного законодавства права на спадщину після смерті [PERSON] не має. За такого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з чим слід встановити факт прийняття [PERSON] в порядку спадкування за законом спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], у вигляді прав та обов'язків забудовника земельної ділянки, заг. площею 600 кв. м, яка розташована по [ADDRESS].

Outcome: partial