Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивачка 14.08.2020 року звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. З 08.10.2009 року офіційно зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Герцаївського районного суду №714/762/14-ц від 19.09.2014 року та сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою, яка сама її утримує. Відповідач не бере участі у витратах на утримання дитини, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Сторони на призначене судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Проте представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач також подав заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності та не заперечував щодо часткового задоволення позову та згідний платити аліменти на утримання дитини по 1500 грн. щомісячно. Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві, які підтверджуються наявними у справі доказами, судом встановлено, що сторони проживали шлюбі, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 08.10.2009 року, який розірвано рішенням Герцаївського районом осуду Чернівецької області №714/762/14-ц від 19.09.2014 року. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач проживає окремо від відповідача у [ADDRESS] , донька проживає з нею, що підтверджується Довідкою про склад сім`ї Горбівського старостинського округу №2 Острицької сільської ради №1724 від 14.08.2020 року. Підставою звернення до суду є невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст.180, ч.3 ст.181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судому твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частиною ч.1 ст.182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач є працездатною особою, не заперечує щодо сплати аліментів на утримання дитини у меншому розмірі. Також судом встановлено, що у відповідача відсутні зобов`язання відповідно до п.3 ч.1 ст.182 СК України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем у добровільному порядку як батька обов`язку щодо утримання дитини у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню часткового та з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення статті 182 СК України та виходить із розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача та дитини, враховує матеріальне становище сторін, спроможність відповідача до сплати аліментів, зокрема, реальної можливості сплачувати аліменти щомісяця, не порушуючи права останнього, а також відсутність постійної роботи. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст.10, 12, 13, 81, 88, 141, 254, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial