Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24 травня 2005 року було укладено договір купівлі-продажу частини жилого будинку між [PERSON] та[PERSON], за яким [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність 1/4 частину жилого будинку № 7 (квартира № 2) з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, туп. Шевченка, який був посвідчений 24 травня 2005 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON], про що є запис в Державному реєстрі правочинів за номером 613093 від 24 травня 2005 року. 20 серпня 1998 року було укладено договір купівлі-продажу частинижилого будинку між [PERSON] та колективним с/гпідприємством «Батьківщина», за яким КСП «Батьківщина» продало, а [PERSON] купила 1/4 частину жилого будинку № 7 (квартира № 3) з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, туп. Шевченка, який був посвідчений 20 серпня 1998 року приватнимнотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером 2938. 07 липня 2016 року рішенням Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/1983/16-ц було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 вересня 2012 року, укладений між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Батьківщина» та визнано за ним право власності на квартиру № 4 в житловому будинку по вул. туп. Шевченка, 7 в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області. 22 вересня 2016 року державний реєстратор Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області зареєстрував дане право власності на квартиру № 4 на підставі рішення Вінницького районного суду та видав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Квартира № 1 в вищезгаданому житловому будинку належить на праві власності Приватному сільськогосподарському підприємству«Агрофірма «Батьківщина», яке є правонаступником бувшого КСП «Батьківщина» смт. Стрижавка, відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок від 14 липня 1998 року. В даній квартирі проживає після смерті своєї матері [PERSON] [PERSON]. [PERSON] придбала і розрахувалася з ПП «Агрофірма «Батьківщина» за дану квартиру, про що свідчить виписка з рішення та довідка з цього підприємства. Проте на даний час право власності не встановлено належним чином згідно з діючим законодавством. На час реєстрації місця проживання [PERSON] 19 жовтня 2010 року за даними Стрижавської селищної ради ця квартира фіксувалася під № 2, проте рішенням виконавчого комітету Стрижавської селищної ради № 38 від 31 березня 2014 року поштову адресу: туп. Шевченка, буд. 7/2 було надано гр. [PERSON]. Так як троє співвласників житлового будинку мають визначені та зареєстровані в законному порядку номери квартир 2, 3 і 4, то [PERSON] фактично проживає в квартирі під № 1. Станом на дату підписання позовної заяви 09 березня 2017 року, позивачі вирішили у відповідності до норм ст. 118 ЗК України безоплатно приватизувати земельну ділянку, яка знаходиться під їхнім житловим будинком для її цільового використання, тобто для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Для оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташований чотирьохквартирний будинок, вони звернулись з заявою в Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області про надання дозволу на виготовлення технічної документації по встановленню (відведенню) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Рішенням № 33 12 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради «Про розгляд питання стосовно надання дозволу гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі на місцевості від 28 вересня 2016 року було відмовлено та рекомендовано гр. [PERSON] та [PERSON] надати нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу. В правовстановлюючих документах на будинок у позивачів вказані конкретні житлові та господарські споруди, якими вони користуються. Частки будинковолодіння визначені в КП «ВООБТІ». ПП ЦЕП «Сервіс-Центр» на замовлення позивачів для встановлення порядку користування землею виготовив кадастровий план земельної ділянки по фактичному землекористуванню. Фактичні розміри часток згідно кадастрового плану становлять: -[PERSON] користується земельною ділянкою № 1 площею 0,0299 га (фактичний власник ПСП «Агрофірма «Батьківщина»; -[PERSON] користується земельною ділянкою № 2 площею 0,0709 га; -[PERSON] користується земельною ділянкою № 3 площею 0,0354 га; -[PERSON] користується земельною ділянкою № 4 площею 0,1045 га. З даним розподілом позивачі погоджуються, так як при такому розташуванні житлового будинку на земельній ділянці немає інших реальних варіантів розподілу даної земельної ділянки. За вказаних обставин позивачі просять суд ухвалити рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: смт. Стрижавка, тупік Шевченка, 7, Вінницького району Вінницької області в межах, визначених кадастровим планом, закріпивши право користування: -земельною ділянкою № 2 площею 0,0709 га за [PERSON]; -земельною ділянкою № 3 площею 0,0354 га за [PERSON]; -земельною ділянкою № 4 площею 0,1045 га за [PERSON]. В судове засідання учасники судового розгляду не зявились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в поданих заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити; представник відповідача селищний голова Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в поданій заяві зазначив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду; представник відповідача ПСП «Агрофірма «Батьківщина» в поданій заяві просив проводити розгляд справи провести без участі їхнього представника, у вказаній заяві вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, а третя особа [PERSON] в поданій заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки та позиції учасників судового розгляду, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, судом встановлено, що 24 травня 2005 року між [PERSON] та[PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частини жилого будинку, за яким [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність 1/4 частину жилого будинку № 7 (квартира № 2) з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, туп. Шевченка, який був посвідчений 24 травня 2005 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON], про що є запис в Державному реєстрі правочинів за номером 613093 від 24 травня 2005 року (а.с. 10, 11, 12). 20 серпня 1998 року між [PERSON] та колективним с/гпідприємством «Батьківщина» було укладено договір купівлі-продажу частинижилого будинку, за яким КСП «Батьківщина» продало, а [PERSON] купила 1/4 частину жилого будинку № 7 (квартира № 3) з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, туп. Шевченка, який був посвідчений 20 серпня 1998 року приватнимнотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером 2938 (а.с. 13). 07 липня 2016 року заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/1983/16-ц було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 вересня 2012 року, укладений між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Батьківщина» та визнано за ним право власності на квартиру № 4 в житловому будинку по вул. туп. Шевченка, 7 в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області. Рішення набуло чинності 18 липня 2016 року (а.с. 14-15, 16). 22 вересня 2016 року державний реєстратор Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області зареєстрував дане право власності на квартиру № 4 на підставі рішення Вінницького районного суду та видав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18). Квартира № 1 в вищезгаданому житловому будинку належить на праві власності Приватному сільськогосподарському підприємству«Агрофірма «Батьківщина», яке є правонаступником бувшого КСП «Батьківщина» смт. Стрижавка, відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок від 14 липня 1998 року. В даній квартирі проживає після смерті своєї матері [PERSON] [PERSON]. [PERSON] придбала і розрахувалася з ПП «Агрофірма «Батьківщина» за дану квартиру, про що свідчить виписка з рішення та довідка з цього підприємства (а.с. 19, 20, 21, 22, 23). Проте на даний час право власності не встановлено належним чином згідно з діючим законодавством. На час реєстрації місця проживання [PERSON] 19 жовтня 2010 року за даними Стрижавської селищної ради ця квартира фіксувалася під № 2, проте рішенням виконавчого комітету Стрижавської селищної ради № 38 від 31 березня 2014 року поштову адресу: туп. Шевченка, буд. 7/2 було надано гр. [PERSON] (а.с. 24). Так як троє співвласників житлового будинку мають визначені та зареєстровані в законному порядку номери квартир 2, 3 і 4, то [PERSON] фактично проживає в квартирі під № 1. Станом на дату підписання позовної заяви 09 березня 2017 року, позивачі вирішили у відповідності до норм ст. 118 ЗК України безоплатно приватизувати земельну ділянку, яка знаходиться під їхнім житловим будинком для її цільового використання, тобто для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Для оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташований чотирьохквартирний будинок, позивачі звернулись з заявою в Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області про надання дозволу на виготовлення технічної документації по встановленню (відведенню) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Рішенням № 33 12 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради «Про розгляд питання стосовно надання дозволу гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі на місцевості від 28 вересня 2016 року було відмовлено та рекомендовано гр. [PERSON] та [PERSON] надати нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (а.с. 25). В правовстановлюючих документах на будинок у позивачів вказані конкретні житлові та господарські споруди, якими вони користуються. Частки будинковолодіння визначені в КП «ВООБТІ» (а.с. 26-30). ПП ЦЕП «Сервіс-Центр» на замовлення позивачів для встановлення порядку користування землею виготовив кадастровий план земельної ділянки по фактичному землекористуванню. Фактичні розміри часток згідно кадастрового плану становлять (а.с. 31-32): -[PERSON] користується земельною ділянкою № 1 площею 0,0299 га (фактичний власник ПСП «Агрофірма «Батьківщина»; -[PERSON] користується земельною ділянкою № 2 площею 0,0709 га; -[PERSON] користується земельною ділянкою № 3 площею 0,0354 га; -[PERSON] користується земельною ділянкою № 4 площею 0,1045 га. Згідно частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Частиною 1 статті 88 ЗК України визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Частиною 2 статті 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України \~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до пункту «в» ч. 2, чч. 3, 4 ст. 89 ЗК України \~у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Відповідно до\~абзацу 3 пункту 24\~\~постанови № 2\~\~Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~\~\~\~\~\~ Аналізуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними. Крім того, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Також у звязку з відсутністю клопотання позивачів про стягнення з відповідачів судових витрат на сплату судового збору, суд вважає залишити їх за позивачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved