Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивачі, [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просили суд стягнути з відповідача на свою користь суму завданої майнової шкоди у розмірі 189 920,34 гривень. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 06.01.2017 року на охоронюваній прибудинкової території за адресою: м. Одеса, вул . Ак. Сахарова, 26 сталася пожежа в автомобілі Mercedes-Benz E 200, 1997 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER] та в результаті дії високої температури пожежі були пошкоджені деталі та вузли вказаного автомобіля. Найбільш ймовірною причиною виникнення даної пожежі є занесення стороннього джерела запалювання із зовні невстановленою особою (особами) з використанням ініціаторів горіння. Позивачі посилаються на те, що в будинку за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Сахарова , 26 у 2009 році було створено ОСББ «Сахарова 26». В свою чергу ОСББ «Сахарова 26» та відповідачем ТОВ Агенція безпеки «Центр-91» був укладений договір про надання охоронних послуг. У зв`язку з неналежним виконанням охоронних послуг ТОВ Агенція безпеки «Центр-91», позивачам була спричинена матеріальна шкоди у вигляді пошкодження автомобіля, розмір якої складає 189 920,34 гривень. У судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у письмових запереченнях на позов. Представник ОСББ «Сахарова 26» у судове засідання не з`явився, але просив слухати справу у свою відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необґрунтований, недоведений та задоволенню не підлягає. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що автомобіль Mercedes-Benz E 200, 1997 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, від 04.03.2014 року. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. 06.01.2017 року на прибудинкової території за адресою: м. Одеса , вул. Ак. Сахарова, 26 сталася пожежа в автомобілі Mercedes-Benz E 200, 1997 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER] . Висновком № 01/07/06.01.2017рп. з дослідження технічної причини виникнення пожежі, яка сталася 06.01.2017 р. в автомобілі «Mercedes-Benz W 210» (р.н. [NUMBER] ), який на момент виникнення пожежі знаходився за адресою: м. Одеса, вул . Сахарова , 26, встановлено, що: осередки пожежі, яка сталась 06.01.2017 р. в автомобілі «Mercedes-Benz W 210» (р.н. [NUMBER] ), який на момент виникнення пожежі знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Сахарова, 26, знаходились в районі розташування переднього бамперу, району місце розташування отворів повітрязабору, що розташовувались на кришці відсіку двигуна (капоті) та між переднім лобовим склом та капотом автомобіля; Найбільш ймовірною причиною виникнення даної пожежі є занесення стороннього джерела запалювання із зовні невстановленою особою (особами) з використанням ініціаторів горіння. Відповідно до звіту № 30149170 про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненого власники транспортного засобу, вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля Mercedes-Benz E 200, реєстраційний номер [NUMBER] , на час дослідження складає 189 920,34 гривень. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Суд вважає доведений факт того, що занесенням стороннього джерела запалювання із зовні невстановленою особою (особами) з використанням ініціаторів горіння, майну позивачів, а саме автомобілю Mercedes-Benz E 200, реєстраційний номер [NUMBER] , спричинена шкоди, яка складає 189 920,34 гривень. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором, або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач -відсутність його вини в заподіянні шкоди. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Як на підставу обґрунтування вимог, позивачі посилаються на договір, укладений між ОСББ «Сахарова 26» та ТОВ Агенція безпеки «Центр-91» про надання охоронних послуг. Відповідно до п 1.1 договору № 6/16-ФО про надання охоронних послуг від 29.04.2016 року укладеного між ОСББ «Сахарова 26» та ТОВ Агенція безпеки «Центр-91», на умовах викладених у договорі, Охорона надає Замовнику послуги по забезпечення пропускного режиму в житловий комплекс ОСББ «Сахарова 26» по адресу: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова , 26. Ст. 978 ЦК України встановлено, що за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ТОВ Агенція безпеки «Центр-91» забезпечувала охорону ОСББ «Сахарова 26» та здійснювала послуги щодо пропускного режиму в житловий комплекс ОСББ «Сахарова 26» по адресу: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 26 . Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що позивачами не доведено укладення будь-яких договорів щодо охорони або збереження майна позивачів зокрема автомобілю Mercedes-Benz E 200, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно положень ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На підставі наведеного суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави щодо стягнення з ТОВ Агенція безпеки «Центр-91» завдану позивачам майнову шкоду у розмірі 189 920,34 гривень, оскільки не надано доказів того, що відповідач несе відповідальність за майно позивачів та повинен забезпечувати його збереження. Між позивачем та відповідачем не укладались будь-які договори щодо надання охоронних послуг. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, суд вважає, що надані позивачами докази не можуть вважатися належними, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованості та недоведеності позовних вимог. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного, суд вважає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження позовних вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: dismissed