Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачі просять визнати право власності на: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 134,5 кв.м, житловою площею 100,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку площею 1,4000 га, розташовану на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району, Київської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], по 1/2 частини кожному, посилаючись на те, що [INFO] року помер батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом у складі житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 134,5 кв.м, житловою площею 100,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, який успадкувала дружина: [PERSON], шляхом вступу у фактичне управління спадковим майном, але належним чином не оформила спадкові права. [INFO] року мати позивачів, [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом у складі земельної ділянки площею 1,4000 га, розташованої на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району, Київської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Позивачі прийняли спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявили про відмову від неї, проте оформити спадщину в нотаріуса не можуть, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі в попереднє судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їхній відсутності, позов підтримують. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON] (а.с. 13). Після його смерті відкрилася спадщина за законом у складі житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 134,5 кв.м, житловою площею 100,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, який успадкувала дружина: [PERSON], шляхом вступу у фактичне управління спадковим майном, але належним чином не оформила спадкові права (а.с. 12). [INFO] року мати позивачів, [PERSON] померла, (а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина за законом у складі земельної ділянки площею 1,4000 га, розташованої на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району, Київської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (а.с. 14). Позивачі прийняли спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявили про відмову від неї, проте оформити спадщину в нотаріуса не можуть, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 18, 28). За змістом ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved