Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що 28.05.2017 року він надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 1450 євро, які останній мав повернути через шість місяців, однак у визначений строк позичальник борг не повернув, ухиляється від зустрічей та повернення коштів. Тому просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі гривневого еквіваленту 1450 євро, а також судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та отриманням правової допомоги. Разом з тим, позивач [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що 21.01.2018 року він надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 480 доларів США, які останній мав повернути через три місяці, однак у визначений строк позичальник борг не повернув, ухиляється від зустрічей та повернення коштів. Тому просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі гривневого еквіваленту 480 доларів США, а також судові витрати, пов'язані з отриманням правової допомоги. 04.01.2019 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у даній цивільні справі та призначено підготовче судове засідання на 30.01.2019 року. 30.01.2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 18.02.2019 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. До суду подали заяви про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. А у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому, ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] зверталися із заявами до Луцького ВП ГУНП у Волинській області з приводу незаконного заволодіння [PERSON] грошовими коштами, а саме в сумі 1450 євро та 480 доларів США, які останній отримав у [PERSON]О та [PERSON] відповідно. Згідно повідомлення Луцького ВП ГУНП у Волинській області № 3/7047 від 19.09.2018 року, розгляд звернення [PERSON] з приводу добровільної передачі грошових коштів в сумі 1450 євро громадянину [PERSON] на підставі усного договору за надання останнім послуг з перевезення транспортного засобу, яке зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Луцького ВП за № 31500 від 06.09.2018 року припинено, оскільки в матеріалах справи вбачаються ознаки цивільно-правових відносин (а.с.25). Як вбачається з висновку за результатами розгляду звернення гр. [PERSON] від 05.10.2018 року відповідачем [PERSON] не заперечується факт отримання від [PERSON] 480 дол. США. (а.с. 29-30). Разом з тим, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] 10.09.2018 року позивачами [PERSON] та [PERSON] було надіслано вимоги про повернення коштів, які залишись без виконання (а.с.16-17). В силу ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин, з врахуванням положень ст. ст. 526, 530 ЦК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути грошові кошти в сумі 1450 (одна тисяча чотириста п'ятдесят) євро, що еквівалентно 44486 (сорок чотири тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. (1450 євро (сума боргу) х 30,68 грн. за 1 євро (офіційний курс валют НБУ станом на 18 лютого 2019 року)) та на користь [PERSON] слід стягнути грошові кошти в сумі 480 (чотириста вісімдесят) дол. США, що еквівалентно 13080 (тринадцять тисяч вісімдесят) грн. (480 дол. США (сума боргу) х 27,25 грн. за 1 дол. США (офіційний курс валют НБУ станом на 18 лютого 2019 року)). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА № 755910 позивач [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с.35). В силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей - інвалідів і недієздатних інвалідів звільняються від сплати судового збору. Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з тим, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення в повному об'ємі, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] Разом з тим з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON], [PERSON] слід стягнути судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 1000 (одна тисяча) грн. (а.с. 19-24).

Outcome: approved