Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. \~ \~ \~ \~Подану заяву обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2002 року по 11.12.2015 року. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва із відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2015 року і до досягнення повноліття дітей. [INFO] доньці Каріні виповнилося 18 років, навчається на очній формі у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця, строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Загальна вартість навчання становить 168000 грн. Враховуючи те, що на утримання є неповнолітня донька [PERSON] , позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. \~ \~ \~ \~Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Відповідач у своїй письмові заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 02.11.2002 по 11.12.2015 року, про що свідчить копія рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року (а.с.11). У період шлюбу народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 16). З письмових матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.12.2015 року із відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2015 року і до повноліття дитини. Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти від 20.08.2021 року № 8773451 [PERSON] , зарахована на навчання у Національному медичному університеті ім.. О.О. Богомольця на 2 курс, очна (денна) форма навчання, строком з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, спеціальність стоматологія. Як вбачається з умов договору (а.с.24) вартість навчання становить 168000 грн. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами ст.\~141\~СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.198\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ч.1 ст. 198 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст.183 цього Кодексу. Частиною першою та другою ст.199\~Сімейного кодексу\~України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно ч.3 ст.199\~ЦПК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№3,\~від 15.05.2006\~року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Суд зазначає, що ч.2 ст.199\~СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідач позовну заяву визнав, проти задоволення позову не заперечував. За таких обставин, суд вважає за необхідним, позов задовольнити, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають сплаті аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно на весь період її навчання, але не більш як до досягнення донькою двадцяти трьох років, що буде належним захистом прав повнолітньої та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Відповідно до вимог ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 29.09.2021 року, таким чином, аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки у зв`язку з навчанням з 29.09.2021 року. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved