Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], мотивуючи вимоги тим, що відповідачка в грудні 2014 року добровільно покинула вказану квартиру та з цього часу не проживає в ній, не має особистих речей, не сплачує житлово-комунальні послуги та не отримує поштову кореспонденцію, у зв'язку з чим позивачі вважаю, що відповідачка втратила право на користування квартирою. Позивачка [PERSON] та її представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату час та місце судового зсідання повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Причини неявки суду не повідомляла. За таких підстав судом, відповідно до положень статті 224 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові доводи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення позивачки, покази свідків, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2000 року, [PERSON] отримала ордер на жиле приміщення № [NUMBER], виданий Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією, на право зайняття нею та її сином - [PERSON] жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Квартира не приватизована. Відповідно до довідки форма № 3, виданої ЖЕД 210, у квартирі зареєстровані позивачі, відповідачка та [PERSON], [INFO]. Згідно акту про не проживання, складеного 11.09.2015 року та затвердженого ЖЕД-210, [PERSON], [INFO] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 28.12.2014 року. Вказане також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення на протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 цього кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вказані норми законодавства, суд вважає, що вимоги позивачів є законним, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved