Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 17.04.2014р. звернулася до Березанського районного суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи тим, що відповідач зареєстрований в будинку по [ADDRESS], який належить їй на праві приватної власності. З вересня 2000р. відповідач фактично проживає в [ADDRESS], або в [ADDRESS], приїздив в [ADDRESS] лише в літній період 2010-2012р.р., коли торгував в зоні відпочинку [ADDRESS]. Оскільки відповідач понад 1 рік не проживає за адресою реєстрації, позивачка просить визнати його таким, що втратив право на користування будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до положень ст.156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням . Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст.405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилалася на те, що з 2000 р. відповідач не мешкає за місцем реєстрації без поважних причин, проживає в іншій місцевості, проживав в спірному будинку тільки в літній період 2010- 2012р.р., має іншу сім'ю, витрати по утриманню будинку та комунальним послугам не несе. Згідно акту про непроживання від 26.03.2013 р., складеного комісією Коблівської сільської ради, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з 05.10.2000р. по теперішній час на даній житловій площі постійно не проживає, а приїздить лише у літні місяці року (а.с.10). Зі змісту акту про непроживання від 05.03.2014р. вбачається, що з вересня 2012р. відповідач [PERSON] взагалі в будинку по [ADDRESS] не проживає (а.с.11). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач постійно в [ADDRESS] тривалий час не проживає. В 2010-2012 р.р. він приїздив в літний період разом зі своєю дружиною та знайомими з метою торгівлі в зоні відпочинку [ADDRESS], зупиняючись при цьому в будинку позивачки. Останні 2 роки в [ADDRESS] він взагалі не проживав навіть тимчасово. Таким чином, оскільки відповідач вибув на інше постійне місце проживання і без поважних причин відсутній в спірному будинку понад один рік, позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на сплату судового збору при подачі позовної заяви в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved