Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів з тих підстав, що як стверджує вони з відповідачем перебували в шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є і в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач. Їх сім'я розпалась, син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідно до виконавчого листа № 202/384/12 від 10.02.2012 року щомісячно стягуються з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. 17.05.2017 року ВРУ прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та було змінено мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 30 до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання сина є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому таке рішення у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку. Згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст. 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved