Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд в особі свого представника [PERSON] з позовом про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивачка та її представник є власниками житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.10.2016 року зареєстрованим в реєстрі за №591. Також в вищевказаному будинку зареєстрована дочка позивачки [PERSON], [INFO], яка не проживає за даною адресою з 1995 року, що підтверджується довідкою Крайниківської сільської ради від 19.09.2018 року за №346, №347 та актом обстеження матеріально-побутових умов від 19.09.2018 року. Відповідачка [PERSON] у 1995 році змінила місце проживання та виїхала за кордон України. Відповідачка житлом не користуються, не виконує обов'язків пов'язаних з утримання житлового приміщення та оплатою комунальних послуг. Крім того, позивачка має намір оформити субсидію, але та обставина, що в будинку зареєстрована відповідачка не дає цього зробити та заважає позивачу повноцінно користуватись будинком. В судове засідання представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подала заяву про розгляд справи без їх з позивачкою участі, позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - шляхом публікації в газеті в «Новини Закарпаття» №92 (4803) від 08.12.2018 р. Представник Крайниківської сільської ради в особі сільського голови Сабадош В.І. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечив. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка та її представник є власниками житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.10.2016 року зареєстрованим в реєстрі за №591. З дослідженого в судовому засіданні акту обстеження матеріально-побутових умов складеного депутатом Крайниківської сільської ради Хустського району Орос В.В. від 19.09.2018 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], однак остання з 1995 року за вказаною адресою не проживає, перебуває за межами України. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача у житловому будинку позивача, позбавляє останнього права на отримання житлових субсидій, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що [PERSON] обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідачки, про визнання її такою, що втратив право на користування житлом в її будинку, так як остання відповідно до ст. 405 ЦК України втратила право на користування жилим приміщеннями в будинку позивачки. Враховуючи наведене,

Outcome: approved