Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що 19 жовтня 2008 року помер її батько [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серія І-ОЛ № 193387 від 19 вересня 2014 року. Після смерті її батька відкрилася спадщина на земельну ділянку№91 площею 4.74 га на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона являється спадкоємцем за законом першої черги. Згідно довідки № 2578 від 05.11.2014 року Новопразької селищної ради вона проживала та була зареєстрована в [INFO] разом з [PERSON], який помер 19.10.2008 року . Тому вона вважається такою , що прийняла спадщину після смерті батька згідно ст. 1268 ЦК України. Але оформити своє право власності на відповідну земельну ділянку в порядку спадкування не може , так як втрачений оригінал Державного акту на землю .Тому нотаріус направила постанову від 01.12.2014 року про відмову в вчиненні нотаріальної дії і рекомендувала звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з «явилась, направила заяву з проханням розглядати справу без її участі , позов підтримує. Представник позивача в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Представник відповідача Олександрійської райдержадміністрації не заперечує проти задоволення позову. Представник Управління Держземагенства в Олександрійському районі не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третьої особи суд вважає ,що позов підлягає задоволенню. Згідно ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7 Відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Встановлено, що земельна ділянка №91 площею 4.74 га належала на праві власності [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 307066 від 05.08. 2002 року . 19 жовтня 2008 року помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серія І-ОЛ № 193387 від 19 вересня 2014 року . Спадкоємцем першої черги по закону являється позивачка [PERSON] , яка являється донькою спадкодавця . Згідно довідки № 2578 від 05.11.2014 року Новопразької селищної ради позивачка проживала та була зареєстрована в [INFO] разом з [PERSON], який помер 19.10.2008 року .Тому позивачка вважається такою , що прийняла спадщину після смерті батька згідно ст. 1268 ЦК України. Згідно довідки завідуючої Олександрійської районної державної нотаріальної контори № 477/01-16 від 19.05.2015 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Нотаріальна контора відмовила позивачкі в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку , про що свідчить постанова від 01.12.2014 року про відмову в вчиненні нотаріальної дії , так як втрачений оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. Про втрату Державного акту позивачкою дано оголошення в газеті Сільський вісник №50 від 13 грудня 2014 року. Оскільки позивачка в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може , то суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно. Судові витрати за заявою позивача відносяться на її рахунок.

Outcome: approved