Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду 09.01.2013 року та просили суд визнати за кожним із них та [PERSON], кожним окремо, право власності по 13 частині земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1649 га., яка за життя належала [PERSON], та яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В ході судового засідання позивачі уточнили свій позов, востаннє 01.08.2014 року (а.с.4-5 т.2) та просили суд визнати за ними право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом на 23 частини вказаної земельної ділянки, виділивши їм в натурі на місцевості вказану частину земельної ділянки, площею 0,1099 га, відповідно до 1 варіанту розподілу земельної ділянки, запропонованої експертом за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, опис якої наведений у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 363, а саме: межа з домоволодінням [ADDRESS], яке належить [PERSON] - 14 частина та [PERSON] 34 частини, довжиною - 46,11 м.; межа з боку річки довжиною земельної ділянки - 31,59 м.; довжина межі з сусіднім домоволодінням пункт 2-3 - 13,45 м., пункт 3-4 - 30,20 м.;довжина межі між співвласниками: пункт 6-7 - 25,95 м., пункт 6-1 - 21,18 м. В обґрунтування позовних вимог вказували, що [INFO] помер [PERSON], який доводився батьком [PERSON], [PERSON], який є батьком [PERSON], та [PERSON] - відповідача по справі. [PERSON], помер раніше [PERSON], у зв'язку з чим [PERSON] має право на спадкування за правом представлення. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну померлому земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1649 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. При зверненні до Криворізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але належним чином оформити спадщину не змогли, оскільки відповідач [PERSON] не надає до нотаріальної контори оригінал державного акту на вказану земельну ділянку. У зв'язку з цим, та враховуючи, що між сторонами по справі існує спір щодо спадкового майна, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В ході судового засідання уточнений позов підтримали та просили його задовольнити. 17.10.2014 року в судове засідання не з'явилися, відповідно до їх заяви просили справу розглянути за їх відсутності, позов підтримали (а.с. 84,85 т.2). Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON], до суду не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. При цьому представник відповідача подав до суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що представник відповідача [PERSON] позов не визнає, заперечує проти його задоволення, наполягає на тому, що заповіт [PERSON] від 18.09.2007 року є дійсним, не зміненим, не скасованим, а отже спадкування має здійснюватися за заповітом, а не за законом (а.с. 31,81, 85, 86 т.2). Представник відповідача Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області до суду 17.10.2014 року не з'явився, відповідно до їх заяви від 29.09.2014 року, просили справу розглянути за їх відсутності, проти позову не заперечували (а.с. 74 т.2). В попередніх судових засіданнях представник Чкаловської сільської ради - Кандиба С.Я., позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, при цьому підтвердила той факт, що напис про недійсність заповіту на тексті заповіту від 18.09.2007 року складеного від імені [PERSON] вказала помилково, з врахуванням існування «поправки до заповіту» складеної [PERSON] Наполягала на тому, що згідно з відомостями книги нотаріальних дій по Чкаловській сільській раді даний заповіт не скасований. Підтвердила, що не вносила до реєстру нотаріальних дій відомості про недійсність вказаного заповіту. Представник відповідача Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, стверджуючи, що позов не порушує їх прав (а.с. 73 т.2). Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалося у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу. Вислухавши пояснення позивачів надані в попередніх судових засіданнях, їх представників, пояснення представника Чкаловської сільської ради, дослідивши докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10 т.1). Відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України, зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на майно, належне йому за життя. Дітьми [PERSON] є [PERSON] (а.с. 90-91 т.1), [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 27-28 т.1, а.с. 7 т.2) та [PERSON] (а.с. 92-94 т.1). Дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 83 т.1). [PERSON] - позивач по справі, є сином [PERSON], померлого [INFO] та онуком [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 10, 26, 84-87 т.1). За життя [PERSON] на праві власності, серед іншого майна, належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1649 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 11,12, 104-105 т.1). Вказаний факт підтверджується також довідкою Управління Держземагенства у Криворізькому районі від 21.03.2014 року (а.с. 48 т.2), згідно з якою право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010812101033 від 10.12.2008 року, а також довідкою Управління Держземагенства у Криворізькому районі від 04.09.2014 року, яка підтверджує вище вказані доводи та те, що нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 2750,28 грн. (а.с. 44, 45 т.2). Саме вказана земельна ділянка є предметом спору по даній справі. Факт належності вказаної земельної ділянки на праві власності [PERSON] підтверджується і копією технічної документації, яка відображає процедуру отримання права на вказану земельну ділянку, з якої вбачається правомірність отримання права на вказану земельну ділянку (а.с. 185-203 т.1). По справі, за клопотанням позивачів проведено судову земельно-технічну експертизу, яка встановила технічну можливість розподілу вказаної земельної ділянки за 3 варіантами (а.с. 216-224 т.1). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З довідки Чкаловської сільської ради № 404 від 19.07.2012 року вбачається, що [PERSON] на день смерті прожив один за адресою: [ADDRESS] (ас. 79 т.1). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від імені [PERSON] було складено заповіти від 20.05.2005 року номер у реєстрі нотаріальних дій № 123; від 18.09.2007 року № 46; від 12.06.2009 року № 15; від 12.06.2009 року № 16; кожен з яких згідно інформаційної довідки чинний (а.с.40-41). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Тобто, за положеннями закону спадкування за законом здійснюється у разі неможливості спадкування за заповітом. Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Стаття 1247 ЦК України визначає, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування(ст. 1251 ЦК України). Згідно із заповітом від 20.05.2005 року [PERSON] заповів належне йому право на землю (пай) 4,876 га, яка перебуває в колективній власності АФ «Родина» Криворізького району Дніпропетровській області, та належить йому на підставі Державного акту на право власності на землю від 03.09.2004 року [PERSON] (а.с. 13 т.2). Стаття 1254 ЦК України визначає, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. 18.09.2007 року [PERSON] склав новий заповіт, яким заповів все своє майно, належне йому на момент смерті своїм дітям в рівних частках: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 25 т.1, 12 т.2). Вказаний заповіт був зареєстрований у книзі нотаріальних дій за № 46, що підтверджується витягом з вказаної книги нотаріальних дій та довідкою сільської ради № 788 від 10.10.2014 року (а.с. 77-78,83 т.2). Відмітки про його скасування відсутні. На його дійсності наполягала і секретар сільради, яка вказала на помилковість зробленого нею запису на тексті заповіту про його недійсність. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що вказаний заповіт від 18.09.2007 року скасував заповіт від 20.05.2005 року. 12.06.2009 року [PERSON] склав новий заповіт за номером 15 в реєстрі нотаріальних дій, яким заповів в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON], житловий будинок за адресою [ADDRESS], який належав йому на підставі Свідоцтва про право власності від 30.12.1998 року (а.с. 55, 102 т.1, а.с. 11 т.2). Тобто вказаний заповіт стосувався конкретного майна, а саме житлового будинку за адресою [ADDRESS], і тому скасовував заповіт від 18.09.2007 року лише в частині вказаного майна, залишаючи в силі заповіт в іншій частині, що відповідає змісту ч. 2 ст.1254 ЦК України. Як вбачається з напису на звороті вказаного заповіту від 12.06.2009 року № 15, він скасований у зв'язку з договором дарування від 30.08.2011 року, зареєстрованим приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 11 т.2). Між сторонами існує спір щодо дійсності вище вказаного договору дарування, який перебуває на розгляді Апеляційного суду Дніпропетровської області, що підтверджується ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 року (а.с. 180-184 т.1, 54-56 т.2). Згідно з заповітом від 12.06.2009 року № 16 в реєстрі нотаріальних дій, [PERSON] заповів в рівних частка: [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,876 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності від 03.09.2004 року, а також майновий пай, який перебуває в бувшому колективі сільського господарства «Родина» на суму 14700 грн. (а.с. 99-101 т.1). Як вбачається з тексту даного заповіту на ньому наявний напис «недійсний», який посвідчений секретарем Чкаловської сільської ради Кандиба С.Я. Однак, як вказувала в судовому засіданні сама Кандиба С.Я., вказаний напис був виконаний нею помилково, а сам заповіт є дійсним, запис його скасування чи зміну не реєструвався. Як вбачається з довідок Чкаловської сільської ради заповіти № 15 та № 16 від 12.06.2009 року були зареєстровані в книзі Нотаріальних дій Чкаловської сільської ради за 2009 рік. Відмітки про їх скасування відсутні (а.с.83 т.2). Як слідує зі змісту заповіту від 12.06.2009 року за № 16 він стосувався лише конкретного майна, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,876 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, а також майнового паю, який перебуває в бувшому колективі сільського господарства «Родина» на суму 14700 грн., і відповідно не скасовував заповіту від 18.09.2007 року в частині іншого майна, належного [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, в тому числі і на спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1649 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Для прийняття спадщини після смерті [PERSON], протягом встановленого законом 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини, звернулися до Криворізької районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON], [PERSON], а отже є такими, що прийняли спадщину в порядку ст. 1270 ЦК України, а 03.12.2012 року - [PERSON], [PERSON], які є доньками [PERSON] (ас. 51-53, 93-98 т.1), але свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що підтверджується довідкою Криворізької районної державно нотконтори (а.с. 39 т.2), копіями заяв спадкоємців до нотконтори (а.с. 73-77 т.1). [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вище вказаної земельної ділянки, через відсутність правовстановлюючих документів на майно, а саме оригіналу державного акту на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2012 року (а.с. 14, 114 т.1). Рішенням Криворізького районного суду від 30.07.2013 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.11.2013 року (а.с.150-151, 175-179 т. 1) позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про витребування документів, а саме державного акту на спірну земельну ділянку, було задоволено. Але вказане рішення на даний час є невиконаним, оскільки його неможливо виконати без участі боржника, що підтверджується постановою ДВС Криворізького РУЮ від 08.01.2014 року (а.с. 164-165 т.1). [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском встановленого законом 6-ти місячного строку (а.с. 115 т.1). Рішенням Криворізького районного суду від 29.03.2013 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2013 року, [PERSON] та [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини (а.с. 14-19 т.2). В матеріалах справи наявна «Поправка до заповіту», яка складена від імені [PERSON], підпис якого посвідчено секретарем сільської ради Кандиба С.Я. (а.с. 47 т.2). Факт складення вказаної поправки саме [PERSON] підтвердила в ході судового засідання Кандиба С.Я., допитана в якості свідка, яка пояснила, що вказану поправку в її присутності підписав дійсно [PERSON], але якого заповіту вона стосується їй не відомо. Крім цього, вказана поправка не містить дати її складення, вона не викладена у формі заповіту, що надало б їй відповідного статусу, саме у зв'язку з цим, як вказувала Кандиба С.Я., вона не змогла посвідчити її як заповіт і відповідно внести запис про зміну чи скасування відповідного заповіту. Вище вказана поправка до заповіту не може вважатися заповітом в розумінні ст.ст. 1247, 1251 ЦК України, а тому з врахуванням положень ст. 1254 ЦК України суд приходить до висновку, що спадкування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1649 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], право на спадкування якої відкрилося після смерті [PERSON], має здійснюватися в порядку спадкування за заповітом від 18.09.2007 року. В матеріалах справи відсутні докази відмови нотаріусом позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При цьому, відповідно до ст. 1257 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Суду надано лише докази відмови позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, що не позбавляє їх права звернутися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Суди, згідно зі ст. 3 ЦПК України розглядають спори за зверненнями громадян за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд не має права перебирати функції нотаріуса. Оскільки позивачі наполягали на визнанні за ними права власності саме в порядку спадкування за законом, а до спірних правовідносин мають застосовуватися положення, які регулюють порядок спадкування за заповітом, враховуючи положення ст.ст.3, 11 ЦПК України, суд вважає за необхідне в задоволенні позову позивачів відмовити. [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 1010 грн. (а.с. 1 т.1), а також витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 1500 грн. (а.с. 6 т.2), але оскільки суд в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі, то вказані витрати в силу ч.1 ст. 88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed