Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка 18 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2006 року по 23 лютого 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач не працює, є непрацездатною, інвалідом другої групи з 01.09.2011 року, причина інвалідності: з дитинства по зору, інвалідність встановлена безстроково. Позивач потребує медикаментозного лікування 2-3 рази на рік, перебуває на обліку в КЗ «ДЦПМСД № 12». Перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська та отримує соціальну пенсію в розмірі 979,00 грн. Соціальної пенсії не вистачає на лікування, харчування, проживання, тому вона потребує матеріальної допомоги. Просила стягувати з відповідача на її користь і на утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно протягом строку інвалідності по життєво. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно на утримання непрацездатної дружини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2006 року по 23 лютого 2015 року /а.с.8,15-16/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2014 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.12). [PERSON] з 01 вересня 2011 року є інвалідом ІІ групи, причина інвалідності: з дитинства по зору, інвалідність встановлена безстроково (а.с.6). Перебуває на обліку в КЗ «ДЦПМСД № 12» та потребує медикаментозного лікування 2-3 рази на рік (а.с.7). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська та отримує соціальну пенсію в розмірі 979,00 грн. (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.2 ст. 75 СК України, право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «БВК МЕГАБУД» та отримує заробітну плату (а.с.17-18). Зважаючи на те, що позивач є інвалідом ІІ групи, не працює та потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Однак, до суми 1000 грн. суд ставиться критично та вважає, її неспроможною. Тому, враховуюче, що відповідач офіційно працевлаштований, має примусові стягнення, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 18 лютого 2015 року до зміни матеріального або сімейного стану сторін. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial