Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивують тим, що 11.06.2002 між ними та відповідачем укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Договір посвідчений приватним нотаріусом, право власності на квартиру зареєстровано за ними Приморським КПТІ 19.06.2002 за №3753. В результаті вони набули право власності на вказану квартиру, в ній вони постійно мешкають разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Колишня власниця квартири [PERSON] 07.09.2012 здійснила реєстрацію місця проживання своєї дочки [PERSON] без їх відома, оскільки на той час вона була неповнолітньою. Відповідач не має права на вказане житло з підстав, передбачених законом, вона втратила право користування квартирою, оскільки її право було похідним від права приватної власності на дану нерухомість, яка відчужена [PERSON] на підставі договору. На даний час вони не можуть в повному обсязі розпорядитися належним їм на праві власності майном, зокрема здійснити відчуження квартири, також є перепони для оформлення житлової субсидії, оскільки у належній ним квартирі зареєстрована особа, яка не є членом їх родини, та такою ніколи не була, також не є наймачем жила, тому вони, як власники квартири, мають право вимагати усунення будь-яких перешкод у користуванні та розпорядженні власністю. Просять визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою № 47 в будинку № 56 по вул.Морській в м.Приморську Запорізької області, судові витрати покласти на відповідача. Позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог, в якій позовні вимоги виклавши в новій редакції, просили зобовязати відповідача [PERSON] не чинити їм перешкоди у здійснені права володіння, користування, розпорядження кватирою №47 за адресою: [ADDRESS]; визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням; стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача [PERSON], так як судовий збір оплачений ним. Крім того, просили розглянути справу за їх відсутності, у разі неявки відповідача винести заочне рішення (а.с.35). Відповідач [PERSON], повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подала. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України розглянути справу заочно та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 11.06.2002 між [PERSON] («Продавець») та [PERSON], [PERSON] («Покупці») складено договір про те, що «Продавець» продав, а «Покупці» купили квартиру № 47 по вул.Морській у м.Приморську (п.1); «Продавець» зобовязався виписатися з квартири до 15.06.2002 (п.8). На договорі зроблено Реєстраційний напис на документі на право власності, вказано, що вказана квартира зареєстрована в Приморському комунальному підприємстві технічної інвентаризації по праву особистої власності за [PERSON], [PERSON] (а.с.12). Актами комісії, створеною розпорядженням міського голови від 07.06.2016 №70/3, від 08.06.2016 підтверджено факт не проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2002 року. Квартира складається з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, туалету, коридору, вбудованої шафи. На момент обстеження усі приміщення використовуються родиною [PERSON]. Сторонніх осіб, а також чужих речей в квартирі не виявлено (а.с.13-16). Згідно з свідоцтвом про народження у позивачів є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.10). За обліками Приморського РС УДМС України в Запорізькій області станом на 04.04.2016 [PERSON], [INFO], зареєстрована 07.09.2012 за адресою: [ADDRESS] (а.с.31). Згідно з довідкою з місця мешкання, наданої виконкомом Приморської міської ради 20.09.2016, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO]; чоловік [PERSON], 1977 року народження;син [PERSON], [INFO]; не родич [PERSON], [INFO] (а.с.25). Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 383 ЦК України квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сімї. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками квартири № 47 по вул.Морській у м.Приморську згідно з договором купівлі-продажу від 11.06.2002, за яким продавець квартири [PERSON] зобовязалася виписатися з квартири до 15.06.2002. За ст.71,150 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. До теперішнього часу відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі, що належить позивачам на праві власності, хоча не є членом сімї власників. Відповідач не проживає за місцем реєстрації тривалий час, більше одного року, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає. Не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили, що позивач своїми діями заважав праву проживання відповідачу у квартирі, а той мав таке право. Не встановлено будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем стосовно подальшого проживання відповідача у даній квартирі. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації без поважних причин понад один рік, що підтверджено дослідженими матеріалами справи. Тому вимоги позивачів про зобов'язання відповідача не чинити позивачам перешкод у здійсненні права користування та розпорядження їх власністю вказаною квартирою, про визнання відповідача таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України судовий збір в загальній сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.1,2), сплачений позивачем [PERSON]О, підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до п.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки друга вимога немайнового характеру не оплачена судовим збором, позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн.20 коп. у дохід держави.

Outcome: approved