Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 08.09.2013 року на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, з вини водія [PERSON], який керував автомобілем належним [PERSON], сталася дорожно-транспортна пригода, результаті якої вона отримала травми, що в подальшому призвели до одержання нею третьої групи інвалідності. Відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АС/6093337 від 25.06.2013 року на період дії полісу з 26.06.2013 року по 26.06.2014 року.Ризик цивільної відповідальності, із страховою сумою заподіяну життю та здоров'ю на 100000 гривень, за шкоду заподіяну майну - 50000 гривень. Оскільки [PERSON] перебувала в лікарні, її чоловік - [PERSON] повідомив страхувальника ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про настання страхового випадку щодо себе та [PERSON] заявою(повідомленням) від 30.09.2013 року. З місця ДТП її, позивачку, було госпіталізовано з тілесними ушкодженнями у вигляді: крововиливи та садни на верхніх та нижніх кінцівках; легка закрита черепно-мозкова травма з наявними забоями м'яких тканин голови та струсом головного мозку з легкими клінічними проявами, що за результатами висновку судово-медичної експертизи № 1119-А/13 від 13.09.2013 року віднесено до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. В результаті отриманих травм вона проходила тривалий курс лікування та знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» з 11.09.2013 року по 23.09.2013 з діагнозом закрита ЧМТ, струс головного мозку, забої м'яких тканин голови, травматичний шийний міозит; з 26.09.2013 року по 08.10.2013 року проходила амбулаторне лікування за місцем проживання в Харківській міській клінічній лікарні № 11; з 10.10.2013 року по 21.10.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні міської багатопрофільної лікарні № 18 з діагнозом стан після закритої ЧМТ; з 15.11.2013 року по 29.11.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні в Харківській міській клінічній багатопрофільній лікарні № 17; з 27.01.2014 року по 06.02.2014 року продовжила лікування на денному стаціонарі у Харківській міській лікарні № 11 з діагнозом наслідки ЧМТ; у зв'язку з погіршенням зору після наслідків ДТП та отриманих травм проходила лікування в офтальмологічній клінічній лікарні № 14 ім. проф.. Гіршмана, та знаходилась на лікуванні з 14.02.2014 року по 28.02.2014 року; згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 578 [PERSON] знаходилась на лікуванні Харківській міській лікарні № 11 з 02.04.2014 року по 12.04.2014 року, де також в зв'язку з погіршенням стану здоров'я лікувала наслідки ДТП. Вдруге до Відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про дорожньо-транспортну пригоду, Позивач [PERSON] звернулась наприкінці 2014 року. Згідно відповіді ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» від 09.12.2014 року за № 11128 [PERSON] запропонували надати перелік документів, які необхідні для проведення такої виплати, що Позивач і зробила, що підтверджується фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 09.01.2015 року про кур'єрську доставку документів на адресу відповідача. Однак, відповіді на цю заяву [PERSON] не отримала. При цьому, стан здоров'я [PERSON] погіршився, в зв'язку з чим вона проходила тривалий курс лікування та знаходилась на: денному стаціонарі ХМКЛ № 11 з 08.07.2015 року по 16.07.2015 року (виписка - епікриз від 16.07.2015 року); стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні 17 ХМКМБ з 30.09.2015 року по 13.10.2015 року (виписка № 12655); амбулаторному лікуванні ХМКЛ № 11 з 28.10.2015 року по 07.11.2015 року ( виписка № 948); в період з 10.11.2015 року по 19.11.2015 року, вона вимушена була отримувати консультації у спеціалістів в зв'язку з погіршенням зору, болях у шийному відділі хребта, погіршенням роботи судин в результаті отриманої ЧМТ. (консультативні висновки додаються). 02.12.2015 року відповідно до висновку МСЕК [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням строком до 01.12.2016 року. (довідки МСЕК Серія 12 ААА № 119355). За весь час тривалого лікування нею було витрачено на лікування кошти у розмірі 13 100, 49 грн. 07.06.2016 року позивачка втретє направила на адресу страхової компанії належно оформлену заяву (повідомлення) та повний перелік документів, а також оригінали медичної документації, копії рецептів, чеків. Відповіді на заяву та страхового відшкодування від ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» станом на 28.07.2016 року [PERSON] не отримала, чим вважає порушені її права та законні інтереси. Позивачка просить стягнути на свою користь з ПАТ «Українська охоронна-страхова компанія»: компенсацію за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності внаслідок ДТП в сумі - 13764 грн.; суму страхового відшкодування за шкоду пов'язану з лікуванням у сумі 13100, 49 грн. Позивачка також зазначає, що внаслідок ДТП їй було завдано значної моральної шкоди, що виразилася у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв'язку з ушкодженням її здоров'я внаслідок ДТП. Біля 3 років вона була позбавлена можливості вести звичний спосіб життя, оскільки вимушена проходити лікування у різних медичних установах, що призвело до втрати нею роботи, а відповідно і коштів для існування та лікування. В результаті постійної нервової напруги, переживань за розлад здоров'я і нормального життя позивачки, постійної відсутності грошей, вона тривалий час потребувала сторонньої допомоги, яку вимушена була отримувати не тільки від близьких, а й від сусідів, що пригнічувало її людську гідність. Так, в результаті ДТП вона із здорової жінки перетворилась на інваліда 3 групи, її зір погіршився і вона потребує оперативного втручання задля його відновлення, що для неї є великою душевною травмою, оскільки вона відчуває постійну втому очей, що в свою чергу при напруженні зору спричиняє їй значний головний біль, а також душевні страждання за втрату зору взагалі. Крім того, позивачка вважає, що відповідачі грубо та умисно ігнорували її законні вимоги та звернення до них, замість того, щоби у встановлений законом спосіб відшкодувати їй хоча би матеріальну шкоду, це, на її думку, свідчить про цинізм та відсутність будь-яких принципів людяності у останніх. Враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду позивачка оцінює у розмірі 200 000 гривень. Згідно з положеннями ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Таким чином, з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» позивачка просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., а з відповідача [PERSON] - 195000 грн. ( 100 000 грн. х 5% = 5000 грн.) В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 11.11.2016 року пояснив в суді, що проти позову не заперечує, він є приватним підприємцем, [PERSON] перебував з ним у трудових відносинах та керував автомобілем автомобілем «Вольво» номерний знак [NUMBER], який належить йому на праві власності. Відповідальність, як власника транспортного засобу, на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АС/6093337 від 25.06.2013 року на період дії полісу з 26.06.2013 року по 26.06.2014 року. До судового засідання 08.12.2016 року [PERSON] не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» надало суду заяву про розгляд справи за його відсутності ( а.с.67), відповідач [PERSON] також не з»явився, повідомлявся про час судового розгляду неодноразово за трьома відомими адресами, але судові повістки у поштових відділеннях не отримує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності не з»явившихся відповідачів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.09.2013 року приблизно 17 години 30 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем «Вольво» номерний знак [NUMBER] з напівпричепом, які належать на праві власності [PERSON], та рухаючись на 553 км а/д Київ-Харків-Довжанський, перед виїздом не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, не вибрав безпечну швидкість для руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в якому на пасажирському сидінні знаходилась позивач [PERSON], а також з автомобілем «Сканія», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], порушив п.п. 2.3 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України. На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, працівниками відділу ДАІ був складений у відношенні [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України. Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 8 січня 2014 року, при розгляді адміністративної справи у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП, суд дійшов висновку, що через порушення [PERSON] п. 12.1 Правил дорожнього руху України та саме з його вини, яка в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи, було вчинено ДТП, внаслідок якого відбулося зіткнення автомобіля «Вольво» номерний знак [NUMBER] та автомобіля «Шкода», державний номер [NUMBER] , в наслідок чого спричинено шкоду здоров'ю [PERSON] Адміністративну справу стосовно [PERSON] закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні [PERSON] свою вину визнав. Викладене підтверджується наданою суду копією постанови суду (а.с.7). Приналежність автомобілю «Вольво» номерний знак [NUMBER] [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с.13). Відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АС/6093337 від 25.06.2013 року на період дії полісу з 26.06.2013 року по 26.06.2014 року.Ризик цивільної відповідальності, із страховою сумою заподіяну життю та здоров'ю на 100000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50000 грн. ( а.с.9). Згідно з п.1.3 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілим є юридична та фізична особа, життю, здоров'ю, та/або майну яких заподіяно шкоду внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу. Відповідно до п.22.1 статті 22 цього закону у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. В свою чергу, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок ДТП є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою непрацездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'ю (стаття 23 Закону). З місця ДТП [PERSON], було госпіталізовано з тілесними ушкодженнями у вигляді: крововиливи та садни на верхніх та нижніх кінцівках; легка закрита черепно-мозкова травма з наявними забоями м'яких тканин голови та струсом головного мозку з легкими клінічними проявами, що за результатами висновку судово-медичної експертизи № 1119-А/13 від 13.09.2013 року віднесено до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я ( а.с. 17-18). В результаті отриманих травм позивачка проходила тривале лікування. Так, позивачка знаходилась: 1) на стаціонарному лікуванні в КЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» з 11.09.2013 року по 23.09.2013 з діагнозом закрита ЧМТ, струс головного мозку, забої м'яких тканин голови, травматичний шийний міозит, про що свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 27567, копія якої додається до позовної заяви; 2) з 26.09.2013 року по 08.10.2013 року проходила амбулаторне лікування за місцем проживання в Харківській міській клінічній лікарні № 11, про що свідчить виписка з медичної карти № 1637; 3) з 10.10.2013 року по 21.10.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні міської багатопрофільної лікарні № 18 з діагнозом стан після закритої ЧМТ, про що свідчить виписка з історії хвороби № 6426; 4) з 15.11.2013 року по 29.11.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні в Харківській міській клінічній багатопрофільній лікарні № 17, що також підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 14668; 5) з 27.01.2014 року по 06.02.2014 року продовжила лікування на денному стаціонарі у Харківській міській лікарні № 11 з діагнозом наслідки ЧМТ про що свідчить виписка з медичної карти; 6) у зв'язку з погіршенням зору після наслідків ДТП та отриманих травм проходила лікування в офтальмологічній клінічній лікарні № 14 ім. проф.. Гіршмана, та знаходилась на лікуванні з 14.02.2014 по 28.02.2014 року про що також свідчить виписка з історії хвороби № 1425; 7) згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 578 [PERSON] знаходилась на лікуванні Харківській міській лікарні № 11 з 02.04.2014 року по 12.04.2014 року, де також в зв'язку з погіршенням стану здоров'я лікувала наслідки ДТП. У зв»язку з погіршенням стану здоров»я, позивачка продовжила лікування на денному стаціонарі ХМКЛ № 11 з 08.07.2015 року по 16.07.2015 року, про що свідчить виписка - епікриз від 16.07.2015 року; на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні 17 ХМКМБ з 30.09.2015 року по 13.10.2015 року, (виписка № 12655); амбулаторному лікуванні ХМКЛ № 11 з 28.10.2015 року по 07.11.2015 року ( виписка № 948); в період з 10.11.2015 року по 19.11.2015 року, [PERSON] вимушена була отримувати консультації у спеціалістів в зв'язку з погіршенням зору, болях у шийному відділі хребта, погіршенням роботи судин в результаті отриманої ЧМТ (консультативні висновки додаються). Вказане підтверджується наданими суду копіями вище перелічених медичних документів ( а.с. 19-34). 02.12.2015 року відповідно до висновку МСЕК [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням строком до 01.12.2016 року. (довідки МСЕК Серія 12 ААА № 119355) ( а.с.35). Оскільки після ДТП [PERSON] перебувала в лікарні, її чоловік - [PERSON] вперше повідомив страхувальника ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про настання страхового випадку щодо себе та [PERSON] заявою(повідомленням) від 10.09.2013 року ( а.с. 10-12). Вдруге до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про дорожньо-транспортну пригоду, [PERSON] звернулась наприкінці 2014 року. Згідно відповіді ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» від 09.12.2014 року за № 11128 [PERSON] запропонували надати перелік документів, які необхідні для проведення такої виплати, що позивач і зробила, що підтверджується, фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 09.01.2015 року про кур'єрську доставку документів на адресу відповідача. Однак, відповіді на цю заяву [PERSON] не отримала. 07.06.2016 року позивачка втретє направила на адресу страхової компанії належно оформлену заяву (повідомлення) та повний перелік документів, а також оригінали медичної документації, копії рецептів, чеків ( а.с. 54-55). Відповіді на заяву та страхового відшкодування від ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» станом на 28.07.2016 року [PERSON] не отримала, чим вважає порушені її права та законні інтереси. Відповідно до наданих суду письмових доказів, призначень лікарів зазначених у медичній документації та чеків про придбання ліків, за весь час тривалого лікування [PERSON] було витрачено на лікування кошти у розмірі 13 100 грн. 49 коп. ( а.с. 19-52). Відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю потерпілого встановлено статтями 24, 25, 26, 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Виходячи з вимог ст. 24 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у язв»язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов»язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров»я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров»я. Таким чином, на відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілої [PERSON] з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає стягненню, підтверджена фіскальними чеками загальна сума витрат - 13100 грн. 49 коп. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України . Згідно до ст. 26.2 вищевказаного Закону: «Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у разі встановлення III групи інвалідності становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку». Статтею 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік» з 01 січня 2013 року мінімальна заробітна плата встановлена у місячному розмірі - 1147 грн. Таким чином, страхова компенсація за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, має бути виплачена ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у сумі - 13764 грн. (12 місяців х 1147 грн. = 13764 ). Позивачка просить стягнути на свою користь з ПАТ «Українська охоронна-страхова компанія»: компенсацію за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності внаслідок ДТП в сумі - 13764 грн.; суму страхового відшкодування за шкоду пов'язану з лікуванням у сумі 13100, 49 грн. Також позивачка зазначає, що внаслідорк даної ДТП їй спричинено значну моральну шкоду, яку, враховуючи всі перелічені вище перелічені фактори, вона оцінює у 200 000 грн. Спричинена [PERSON] моральна шкода, як зазначає остання, полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв'язку з ушкодженням її здоров'я внаслідок ДТП. Біля 3 років вона була позбавлена можливості вести звичний спосіб життя, оскільки вимушена проходити лікування у різних медичних установах, що призвело до втрати нею роботи, а відповідно і коштів для існування та лікування. В результаті постійної нервової напруги, переживань за розлад здоров'я і нормального життя позивачки, постійної відсутності грошей, вона тривалий час потребувала сторонньої допомоги, яку вимушена була отримувати не тільки від близьких, а й від сусідів, що пригнічувало її людську гідність. Так, в результаті ДТП вона із здорової жінки перетворилась на інваліда 3 групи, її зір погіршився і вона потребує оперативного втручання задля його відновлення, що для неї є великою душевною травмою, оскільки вона відчуває постійну втому очей, що в свою чергу при напруженні зору спричиняє їй значний головний біль, а також душевні страждання за втрату зору взагалі. Крім того, позивачка вважає, що відповідачі грубо та умисно ігнорували її законні вимоги та звернення до них, замість того, щоби у встановлений законом спосіб відшкодувати їй хоча би матеріальну шкоду, це, на її думку, свідчить про цинізм та відсутність будь-яких принципів людяності у останніх. Відповідно до вимог ч.ч.1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав , яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ст.1167ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Одночасно ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Вина [PERSON] встановлена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 8 січня 2014 року, будь-яких інших доказів, які б спростовували встановлене вказаним судовим рішенням, [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та особа, щодо якої встановлені ці обставини. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, яка повинна бути їй відшкодована обома відповідачами. Згідно з положеннями ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Таким чином, з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» позивачка просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., а з відповідача [PERSON] - 195000 грн. ( 100 000 грн. х 5% = 5000 грн.) Відповідно до п. 2 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі- за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, або іншим ушкодженням здоров'я. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір у справі суд стягує з відповідачів, пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved