Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просять стягувати довічно з відповідача на користь позивачів: [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини із усіх видів доходу відповідача щомісячно та на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини із усіх видів доходу відповідача щомісячно. В судове засідання позивачі не зявилися, до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.23,24). Відповідач на судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач підтверджує, що аліментних зобовязань не має, стягнення за виконавчими документами відносно нього не проводиться, тому він має можливість сплачувати аліменти на користь батьків в тому розмірі, як вказано у позові (а.с.27). У звязку з неявкою всіх сторін по справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписного пристрію не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обов'язок повнолітніх дітей щодо утримання своїх непрацездатних батьків, передбачений ч.2 ст.51 Конститу\-ції України, є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивачів визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved