Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчий комітет Пирятинської міської ради, про відшкодування матеріальної шкоди на користь [PERSON] у розмірі 62 589 грн. 73 коп., моральної шкоди на користь [PERSON] у розмірі 20 000 грн. та на користь [PERSON] у розмірі 52 000 грн., заподіяної у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 01.07.2018 близько 7.40 під час керування автомобілем [NUMBER] [PERSON] на вул.Сумська в м.Пирятин Полтавської області відбулася подія, а саме деревом-вербою було пошкоджено автомобіль, належний [PERSON], в результаті падіння дерева в суху безвітряну погоду. Ділянка дороги, на якій трапилася подія належить до автомобільної дороги регіонального значення Р-60 Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин і перебуває на балансі Служби автомобільних доріг у Полтавській області, яка і несе відповідальність за її належне утримання. Зелені насадження відповідно до ЗУ «Про автомобільні дороги» є складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення. Постановою КМУ № 198 від 30.03.1994 року затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, згідно абз.2 п. 25 яких власники та користувачі земельних ділянок, що розташовані в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг зобов»язані утримувати в належному стані зелені насадження. Згідно ст.13 ЗУ «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг. Функції з управління автошляхами загального користування Полтавської області здійснює Служба автомобільних доріг у Полтавській області. Таким чином, прохали стягнути з останнього на користь [PERSON] завдану йому матеріальну шкоду у сумі 62 589 грн. 73 коп., яка складається із 56 971 грн. 73 коп. - шкоди, заподіяної пошкодженням стовбуром дерева автомобіля, 5555 грн.- шкоди, заподіяної у зв»язку із витратами на правову допомогу, 63 грн. - шкоди, завданої у зв»язку з понесеними витратами на виклики поштового зв»язку, а також моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., спричинену у зв»язку із пошкодженням автомобіля. Також прохали стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 52 000 грн., яку йому спричинено внаслідок бездіяльності відповідача, у зв»язку із чим відбулося падіння дерева на автомобіль, яким він керував. Всі судові витрати прохали покласти на відповідача. Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав, прохав його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Служби автомобільних доріг у Полтавській області у судове засіданні не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с.94,110). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Соловйов Р.Ю. у судовому засіданні пояснив, що ділянка дороги, на якій сталася подія, не перебуває на балансі Пирятинської міської ради, а тому остання не повинна відповідати за шкоду. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з»явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.07.2018 близько 7.05 під час керування автомобілем [NUMBER] [PERSON] на вул.Сумська в м.Пирятин Полтавської області відбулася подія, а саме деревом-вербою було пошкоджено вказаний автомобіль. Так, було пошкоджено лобове скло, стійку, задню праву дверку, сталася деформація капоту в лівому кутку, пошкоджений номерний знак, що підтверджується схемою місця ДТП від 30.06.2018 (а.с.7). Зазначений автомобіль належить [PERSON], що слідує із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] від 26.10.2016 (а.с.39). Із пояснень [PERSON] даних начальнику Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області вбачається, що 01.07.2018 року близько 07.40 їхавши по вул.Сумській в м.Пирятин на його автомобіль впала гілка з дерева (верба), яка пошкодила лобове скло , задню праву дверку, капот, кришу, праву передню стійку, у зв»язку з чим він викликав працівників поліції (а.с.8). Дані пояснення підтверджені відеозаписом місця події від 01.07.2018 року із відео реєстратора автомобіля [NUMBER] (а.с.75). Із повідомлення виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 12.07.2018 року за вих.№ 21/02-36 вбачається, що ділянка автомобільної дороги регіонального значення Кролівець-Конотоп -Ромни-Пирятин-Р-60 по вул.Сумській знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Полтавській області (м.Полтава) (а.с.6). Згідно висновку експертного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса об»єктів рослинного походження № 15539 від 11.07.2018 фрагмент стовбура дерева та його частина, що відділилася і впала, мають значну руйнацію механічного каркасу стовбуру та відносяться до категорії дуже послаблених, сухостійних та аварійних дерев, які чутливі та втрачають стійкість до впливу абіотичних впливів (а..с.9-12). Відповідно до висновку № 025/2018 Автотоварознавчого дослідження від 03 серпня 2018 року судового експерта авто товарознавця [PERSON] вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень завданих автомобілю марки Renault Fluence, 2016 р.в., д.н.[NUMBER], в наслідку пригоди, що сталася 01.07.2018, з урахуванням ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин, без врахування коефіцієнта фізичного зносу на складові частини та деталі складає 46 314, 47 коп. Вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля Renault Fluence, 2016 р.в., д.н.[NUMBER], в наслідку пригоди, що сталася 01.07.2018, з урахуванням ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин з урахуванням втрати товарної вартості, станом цін на дату дослідження, складає 56 971, 73 грн. (а.с.13-58. Із розрахунку судових витрат вбачається, що послуги судового експерта авто товарознавця [PERSON] склали 2 310, 88 грн. (квитанція № 0.0.1090368855.1 від 20.07.2018 на суму 2 288 грн. та №0.0.1090368855.2 від 20.07.2018 на суму 22.88 грн.), судового експерта Харківського НДІ судових експертиз ім.М.С.Бокаріуса - 5 199, 48 грн. (квитанція № 0.0.1076094867.1 від 04.07.2018 на суму 5 148 грн. на № 0.0.1076094867.2 від 04.07.2018 на суму 51, 48 грн.), судовий збір у сумі 1365, 75 грн. (квитанція № 0.0.1153694990.1 від 09.10.2018 на суму 1350, 75 грн. та на суму 1500 грн. № 0.0.1153694990.2 від 09.10.2018) (а.с.1, 61-62). Крім того, сплачений судовий збір у сумі 763, 65 грн. (квитанція № 0.0.1180111647.1 від 09.11.2018). Також, позивачами сплачено 5550 грн. витрат за надання юридичних послуг ФОП [PERSON] на підставі Договорів № 09/07 від 09 липня 2018 року та № 09/07-1 від 02 жовтня 2018 року (квитанції № 0.0.1078905249.1 від 09.07.2018 та № 0.0.1159153892.1 від 16.10.2018) та 55 грн. за банківські послуги (а.с.63-68). На виклики засобами поштового зв»язку сторін по справі на огляд транспортного засобу позивачем [PERSON] витрачено 63 грн. (а.с.69). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З викладеного слідує, що єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає в себе складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв»язок між ними та вину заподіювача шкоди. Постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 16.09.2015 року «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» затверджено Перелік автомобільних доріг загального користування державного значення. Відповідно до даної постанови КМУ автомобільна дорога Р-60 Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин належить до переліку автомобільних доріг загального користування державного значення і має протяжність 222, 6 км. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв'язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів. Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою КМУ від 30.03.1994 року №198 (далі Єдиних правил) передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об»єктів, що перебувають у загально-державній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Пунктом 11 Єдиних правил визначено, що власники дорожніх об»єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов»язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об»єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; відшкодувати в установленому законодавством порядку збитки власниками транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Згідно абз.1 п.25 Єдиних правил власники та користувачі земельних ділянок, а також власники (користувачі) малих архітектурних форм, інженерних комунікацій, що розташовані в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг, зобов'язані утримувати в належному стані зелені насадження, охоронні зони інженерних комунікацій, тротуари, обладнані стоянки автомобілів, трамвайне полотно та інші елементи дорожніх об'єктів. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення. Пунктом 3 ч.1 ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. Функції з управління автошляхами загального користування Полтавської області здійснює Служба автомобільних доріг у Полтавській області - державна організація, яка підвідомча управлінню Державного агентства автомобільних доріг України та є замовником усіх робіт, що виконуються на автошляхах. Таким чином, судом достовірно встановлено, що Служба автомобільних доріг у Полтавській області є балансоутримувачем вулиці Сумської в м.Пирятин Полтавської області, яка належить до автомобільної дороги регіонального значення Р-60 Кролевець-Конотоп-Ромни-Пирятин належить до переліку автомобільних доріг загального користування державного значення і має протяжність 222, 6 км., а тому зобов»язана утримувати її в належному стані, зокрема, і дерево, внаслідок падіння якого, сталася пригода. За таких обставин, Служба автомобільних доріг у Полтавській області проявила бездіяльність, яка полягала у забезпеченні належного утримання зелених насаджень , що розташовані в межах смуги відчуження автомобільної дороги загального користування, що призвело до того, що воно не було вчасно виявлено та зрізано. При цьому бездіяльність Служби автомобільних доріг у Полтавській області перебуває у прямому причинно-наслідковому зв»язку із пошкодженням автомобіля Renault Fluence, 2016 р.в., д.н.[NUMBER], у зв»язку з чим позивачеві було заподіяно матеріального збитку. Суд вважає, що розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля [PERSON] у сумі 62 589 грн. 73 коп. підтверджений належними доказами, а саме висновками експертного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса об»єктів рослинного походження № 15539 від 11.07.2018 та № 025/2018 Автотоварознавчого дослідження від 03 серпня 2018 року судового експерта авто товарознавця [PERSON], а також квитанціями про понесені витрати на юридичні послуги та поштові виклики, пов»язані із оглядом автомобіля. Витрати на юридичні послуги суд відносить до заподіяних збитків, а не судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони надані не адвокатом, а тому не можуть бути віднесені до таких у відповідності до ст. 137 ЦПК України. Щодо спричинення моральної шкоди позивачу [PERSON], суд виходить з наступного. Частинами 1, п.1-3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров»я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті Відповідно до п.п.3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проаналізувавши зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що внаслідок бездіяльності відповідача, яка полягала у неутриманні автомобільної дороги загального користування в належному стані, що призвело до пошкодження належного на праві власності автомобіля позивачу [PERSON], останньому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, зміні душевної рівноваги, що сталося через ланцюжок неприємних подій та їх наслідків. Пошкоджене майно вимагало пошуку способів відновлення порушеного права, мобілізації додаткових коштів на запасні частини, ремонтні роботи, пошук спеціалістів, що проведуть ремонтні роботи, значну відстань від місця пригоди до місця проживання та експертних установ, що потребувало пошуку оптимального часу для відриву від сталого способу життя. Постійні думки про пригоду не дають спокою позивачу до цього часу. Ситуація потягла за собою нераціональне витрачання часу, обумовила необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Враховуючи, що під виною розуміють психічне ставлення особи до вчиненого нею протиправного діяння, рішення чи бездіяльності, а також до наслідків, що є суб»єктивною підставою деліктної відповідальності, а також те, що обов»язок доведення відсутності вини заподіювача покладається на нього самого, суд приходить до висновку про наявність вини в діях Служби автомобільних доріг у Полтавській області. Суд вважає, що в ході судового розгляду справи [PERSON] доведено наявність причинного зв»язку між винною бездіяльністю відповідача та негативними наслідками у вигляді моральних страждань, що не спростовано відповідачем. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер бездіяльності особи, яка заподіяла шкоду, моральних страждань позивача, які настали у нього внаслідок протиправної бездіяльності Служби автомобільних доріг у Полтавській області. Суд також враховує вимоги ч.3 ст.23 ЦК України та положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди визначений позивачем [PERSON] на думку суду, є завищеним, а тому суд вважає необхідним та достатнім стягнути із Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн., що є розумним та справедливим. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими частково та підлягають задоволенню в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 62 534 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Разом з тим, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у сумі 52000 грн. суд вважає необгрунтованими, оскільки позивач не довів, що погіршення його здоров»я у вигляді встановлення діагнозу дифузний кардіосклероз сталося саме внаслідок події, пов»язаної із падінням дерева. Останнім не доведено причинного зв»язку між подією та наслідками у вигляді погіршення здоров»я, а припущення не можуть бути прийняті судом в якості належного та допустимого доказу спричинення моральної шкоди. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України та стягує із відповідача на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 881 грн. (704 грн. 80 коп. (за матеріалу шкоду) + 176 грн. 20 коп. (25 % від задоволених позовних вимог за моральну шкоду)), витрати пов»язані із проведенням експертиз у сумі 7 436 грн.

Outcome: partial