Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суд із позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7500,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття; вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у сторін від шлюбних відносин народилось троє дітей, які проживають із матір`ю. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дітей ухиляється та жодної домовленості з цього питання між сторонами не досягнуто. Відповідач на утриманні інших осіб та неповнолітніх дітей немає, працює та отримує дохід, а відтак має можливість утримувати спільних дітей. Діти повністю перебувають на утриманні матері, яка працює та отримує невелику заробітну плату, якої недостатньо для забезпечення життя позивача та дітей. Просить врахувати законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. ст. 180, 181, 184 СК України просить позов задовольнити повністю. 23 квітня 2019 року представником відповідача до суду подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводять аргументи, що сторони перебувають на стадії розірвання шлюбу, а тому на даний час залишаються проживати разом. На момент подання відзиву офіційно працевлаштований, однак з часом звільнений та перебуває на обліку як безробітний з 04.06.2019. Жодним чином не ухиляється від обов`язку батька утримувати дітей, адже надалі проживає із ними. Враховуючи, що відповідач не має наміру ухилятися від утримання та виховання дітей, не працює та отримує нерегулярний дохід, у разі розірвання шлюбу необхідно буде вести окремий побут, а відтак має намір сплачувати аліменти у розмірі 6000,00 грн до отримання більшого доходу. Просить вирішити питання судових витрат. 24 вересня 2019 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, яка містить пояснення на заперечення викладені у відзиві. Покликається, що проти аргументів про наступне звільнення відповідача із роботи, а відтак така обставина може вплинути на витрати по утриманні дітей із його сторони. [PERSON] не подано жодного доказу про надання матеріальної допомоги дітям. Щодо судових витрат понесених на професійну правничу допомогу, то така суперечить наміру відповідача зберегти сім`ю та визнанню позову частково, а відтак сплаті підлягає лише 124,87 грн. Попри те, позивачем за квітень місяць 2019 року понесено не остаточні витрати на утримання дітей у розмірі 4870,00 грн, а за літній період на дітей витрачено понад 52 тис. грн. Таким чином, сторона позивача вважає, що аліменти у розмірі 7500,00 грн щомісячно є достатніми для гармонійного розвитку та утримання дітей. Просить позов задовольнити повністю та відмовити відповідачу у компенсації витрат на професійну правничу допомогу. 22 лютого 2019 року ухвалою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить такі задовольнити з підстав викладених у заявах по суті. У судовому засіданні сторона відповідача надала пояснення аналогічні змісту письмових викладених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження / арк. спр. 10-12/. Діти проживають разом із матір`ю за адресою - [ADDRESS] . Обставину проживання дітей за цією адресою сторони не заперечують, а тому приймається судом до уваги. З цього питання, суд критично оцінює аргументи сторони відповідача щодо подальшого проживання відповідача за вказаною адресою із дітьми, адже доказів цього на момент вирішення спору суду не подано. У зв`язку із наявністю підстав для стягнення аліментів на утримання дитини, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 15 (обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання) Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.180 цього Кодексу кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, суд також враховує законодавчі положення щодо розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років та від 6 до 18 років згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» становить з 01 липня 2019 року у розмірі 1699 грн та 2118,00 грн відповідно. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд встановив, що відповідач 31 травня 2019 року звільнений з роботи за угодою сторін, що підтверджено копією трудової книжки відповідача / арк. спр. 78/. З 04 червня 2019 року перебуває на обліку як безробітний у Львівському міському центрі зайнятості, що підтверджено довідкою останнього / арк. спр. 77/. У зв`язку із вищевикладеним та аналізуючи наведені норми права, суд прийшов переконання, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Попри те, суд враховує матеріальне становище дітей, яких утримує матір, адже доказів заперечення таких обставин із сторони відповідач не подано; ураховує матеріальне становище відповідача, який не працює, перебуває на обліку як безробітний, однак, така обставина не впливає на виконання відповідачем обов`язку утримання дітей, до досягнення ними повноліття. Суд бере до уваги задовільний стан здоров`я дітей та відповідача, адже відсутні будь-які докази щодо незадовільного стану таких осіб. Таким чином, суд прийшов висновку, що виходячи з презумпції рівномірності розподілу обов`язку по утриманню дітей між батьками, з урахуванням законодавчого визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з відповідача на користь позивачки на утримання дітей необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2019 року, тобто з моменту подання позову до суду, до досягнення ними повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину. Позивачка у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання такої заяви, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн в доход держави. Щодо вирішення питання про витрати понесені на професійну правничу допомогу, суду прийшов наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи убачається, що між адвокатом Матвіїв Єлизаветою Ігорівною та [PERSON] 18 квітня 2019 року укладено договір про надання правової допомоги у межах справи № 464/1059/19. Згідно з п. 7 договору за правову допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар із розрахунку що визначається додатком до даного договору. Згідно з додатку до договору клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 2550,00 грн. Із матеріалів справи встановлено, що позивач у відзиві на позов просить здійснити розподіл судових витрат та надає попередній розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 2550,00 грн. Понесення відповідних витрат підтверджено меморіальним ордером від 18.04.2019 № @2PL025396 /арк. спр. 35/. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн без урахування витрат на поштове відправлення відзиву позивачу у розмірі 50,00 грн, адже останні не відносять до витрат на професійну правничу допомогу. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial