Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті батька позивачки [PERSON] будинок успадкували по 1/4 частині його дружина (а мати позивачки ) [PERSON], його мати (а бабуся позивачки) [PERSON], та його діти: [PERSON] і [PERSON], які на той час проживали в цьому спадковому будинку. Після цього, в 04 листопада 1994 року [PERSON], тобто мати позивачки вийшла заміж, змінивши прізвище на «[PERSON]», а [INFO] року померла. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину будинку [ADDRESS]. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але у видачі свідоцтва на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу в її відсутність, вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, відповідач причину неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечують проти визнання права власності за позивачкою на спадкове майно. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена судом належним чином через оголошення в пресі (газета «Урядовий Кур»єр» №130 від 15 липня 2017 року). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьку позивачки [PERSON] належав по праву власності будинок [ADDRESS] Київської області. Але після його смерті [INFO] року будинок успадкували по 1/4 частині його дружина (а мати позивачки ) [PERSON], його мати (а бабуся позивачки) [PERSON], та його діти: [PERSON] і [PERSON], які на той час проживали в цьому спадковому будинку, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.19). Згідно Довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції ГУЮ у Київській області від 14 жовтня 2008 року мати позивачки [PERSON] 04 листопада 1994 року уклала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.12). [INFO] року мати позивачки [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18). А після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/4 частину будинку [ADDRESS] Київської області. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] являлись [PERSON] і відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], як її діти, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10,14,16), а також відповідачка [PERSON] - як її мати, та відповідач [PERSON], як її чоловік. Відповідно до ст. 545 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо від фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що передбачений ст. 549 ЦК УРСР строк позивачка [PERSON] одна прийняла спадщину після смерті матері, оскільки залишилась проживати в спадковому будинку. Проживає вона в спадковому будинку і по даний час, що підтверджується довідкою Борівської селищної ради Фастівського району №2340 від 06.12.2016 року (а.с.26). З дня смерті матері брати позивачки [PERSON] та [PERSON] стали постійно проживати із бабусею [PERSON] в с. Мала Солтанівка. [PERSON] не проживала в спадковому будинку ще за життя матері - з 1998 року. З того часу вона не поверталась до будинку на постійне проживання. 16.09.2015 року вона була знята з реєстрації за адресою будинку за рішенням суду (а.с.29). Місце її перебування чи проживання позивачці не відоме і по даний час. Відповідач [PERSON] на момент відкриття спадщини утримувався під вартою за скоєння навмисного вбивства, за яке в грудні 1998 року був засуджений Фастівським міськрайонним судом до десяти років позбавлення волі, і з цього часу весь визначений судом термін перебував в місцях позбавлення волі. Таким чином, відповідачі не вчиняли жодної з передбачених ЦК УРСР дій, що свідчили би про прийняття ними спадщини (заяв до нотаріуса в передбачений законом строк не подавали, у фактичне володіння та управління спадковим майном не вступали), а тому в розумінні ч.2 ст. 553 ЦК УРСР є такими, що від спадщини відмовились. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області Бігіч С.Ю. №259/01-16 від 31.03.2017 року позивачці [PERSON] відмовлено у одержанні свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.30). Виходячи з вищенаведеного, оформити свої спадкові права на 1/4 частину будинку в нотаріальній конторі позивачка не має можливості, оскільки в зв'язку із зміною законодавства (на час відкриття спадщини був чинним ЦК УРСР, а з 01.01.2004 року спадкові правовідносини регулюються новим ЦК України) фактичне прийняття спадщини, що згідно ст. 549 ЦК УРСР було окремим і самостійним способом прийняття спадщини, а на даний час можливо встановити лише в судовому порядку. Крім цього, у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved