Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивачі - [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер [NUMBER] надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], по 1/2 частині за кожним обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вони є власниками житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. На даний час вони вирішили приватизувати земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер [NUMBER] надану для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, проте виявилось, що вони не мають можливості цього зробити, оскільки право власності на неї досі зареєстровано за колишньою власницею будинку, відповідачкою у справі [PERSON] Рахують, що оскільки вони набули право власності на житловий будинок по [ADDRESS], то і земельна ділянка площею площею 0,1000 га кадастровий номер [NUMBER] повинна перейти їм у власність. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці направлялась копія позовної заяви і додатків. Про час та місце розгляду справи відповідачку було повідомлено двічі, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відзиву на позов відповідачка не надала. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Сіраченко Т.П., за реєстровим номером 2-466, є власником 1/2 частини житового будинку, з усіма господарськими та побутовими спорудами і будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2003 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Колесніченко Л.І. за реєстровим номером 1353, належить 1/2 частина житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Із ксерокопії Державного акту на право приватної власності на землю вбачається, що земельна ділянка площею 0,1000 га була передана у власність [PERSON], для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до пункту «а» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Згідно із положеннями частини першої статті 120 ЗК України, частини першої статті 377 ЦК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, зважаючи на те, що позивачі набули права власності на житловий будинок, відповідачка доказів проти цього не надала, то відповідно до них перейшло право власності і на земельну ділянку, площею 0,1000 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку. В зв'язку із викладеним, позов про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved