Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась 28.12.2018 року до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що після смерті спадкодавця [PERSON] , який є братом позивачки відкрилась спадщина у вигляді 1/7 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . За життя заповіту померлий не склав, інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позивачка позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку та вимушена звернутись до суду для захисту своїх прав. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак адвокат Васильєв П.О., який діє в її інтересах просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. В судове засідання представник відповідача Білгород-Дністровської міської ради не з`явився, однак надав відзив, згідно якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачкою обрано невірний спосіб захисту своїх прав та не доведено обставин, які перешкоджають позивачці оформити спадщину в позасудовому порядку. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, однак надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, однак надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, витребувані докази та пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.08.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №921. Те, що позивачка є сестрою померлого підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 05.05.1976 року Білгород-Дністровським міськвідділом РАЦС Одеської області, актовий запис №263 та Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20.05.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області, актовий запис №173. Батько спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1111. Згідно довідок №73,74 виданих ОСББ «Тіра», померлий [PERSON] був зареєстрований разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] по день смерті. Те, що спадкодавець [PERSON] був співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 06.12.1993 року виданого Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради. Згідно відповіді Завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори №364/01-16 від 12.03.2019 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Як зазначено у відповіді Завідувача Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса №386с/02-14 від 25.02.2019 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Інші спадкоємці згідно матеріалів справи відсутні. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Згідно ч. 1, 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки він є обґрунтованим, доведеним та таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved