Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивачка 12 травня 2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем в Семенівському сільвиконкомі Липоводолинського району Сумської області 11.11.2000 року, про що є актовий запис 8. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 11 листопада 2000 р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що є відповідний актовий запис № 8, від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], позивачка вказує, що починаючи з початку 2014р. між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із цим фактично вона - позивач з [PERSON] фактично припинили між шлюбні стосунки з початку 2014р., перестали вести спільне господарство, зазначає, що спорів щодо поділу майна на даний час немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею - [PERSON], враховуючи, що збереження шлюбу недоцільне та примирення неможливе, а тому на підставі 104, 105, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що хоча вона з відповідачем з січня 2014р. проживають окремо не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву (а.с. 19) в якій вказує, що на розірвання шлюбу згоден, не заперечує, щоб донька [PERSON] залишилася на утриманні [PERSON], а також просить розглядати справу за його відсутності, а тому враховуючи наведене, суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2000р. про що є актовий запис № 8 (а.с. 3 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення позивачки дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з січня 2014р. проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved