Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської область з позовом до [PERSON], про припинення права особи на частку в садовому будинку та земельній ділянці, просять суд: припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на 1/3 частки садового будинку № 592 «а», який розташований у смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області в садовому товаристві «Дружба» та 1/3 частки земельної ділянки, яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а»; присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну йому 1/3 частку садового будинку та 1/3 частку земельної ділянки, що розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а»; визнати за [PERSON] право власності на: 1/3 частки садового будинку № 592 «а», який розташований у смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області в садовому товаристві «Дружба» та 1/3 частки земельної ділянки, яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а»; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2003 року помер її чоловік [PERSON]. У спадкоємців [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виник спір з приводу розподілу майна, що належала до спадкової маси та спільного сумісного майна подружжя.\~ Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2010 року, позовну заяву [PERSON], яка звернулась до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON], треті особи ТОВ «ОВЕН», ДП «фірма ГОМЕР» про визнання права власності задоволено частково.\~ Визнано за [PERSON] право власності на: 1/2 частку садового будинку № 592 «а», який розташований у смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області в садовому кооперативі «Дружба»; 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а»; 1/2 частку автомобіля НУUNDAI Sоnаtа, двигун № G4СРР0078850, кузов № КМНСF21FPRU040467, д.н.з. [NUMBER]. Визнано за [PERSON] право власності на: 1/6 частки садового будинку № 592 «а», який розташований у смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області в садовому кооперативі «Дружба»; 1/6 частку земельної ділянки, яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а»; 1/6 частки автомобіля НУUNDAI Sоnаtа, двигун № G4СРР0078850, кузов № КМНСF21FPRU040467, д.н.з. [NUMBER]; 49/150 частки статутного фонду ТОВ «ОВЕН». В решті задоволення позовних вимог відмовлено. Одночасно судом при вирішенні спору встановлено коло осіб, що претендують на спадкове майно, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Встановлений факт того, що [PERSON] має право на 1/2 частку від садового будинку, 1/2 частку земельної ділянки, що розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а», 1/2 частку автомобіля НУUNDAI Sоnаtа, двигун № G4СРР0078850, кузов № КМНСF21FPRU040467, д.н.з. [NUMBER]. [PERSON] має право на 1/6 від садового будинку, 1/6 частку земельної ділянки, що розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а», 1/6 частки автомобіля НУUNDAI Sоnаtа, двигун № G4СРР0078850, кузов № КМНСF21FPRU040467, д.н.з. [NUMBER]; 49/150 частки статутного фонду ТОВ «ОВЕН» та [PERSON] має право на 1/3 частки від садового будинку, 1/3 частку земельної ділянки, що розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а», 1/3 частки автомобіля НУUNDAI Sоnаtа, двигун № G4СРР0078850, кузов № КМНСF21FPRU040467, д.н.з. [NUMBER]. Отже, вищезгаданим рішенням суду фактично встановлений факт прийняття спадщини в розумінні ст. 549 ЦК України. Разом з тим, [PERSON] у встановлений законом 6-місячний строк звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте до цього часу свідоцтво про право власності не отримував та відповідно не зареєстрував своє право власності на частку у садовому будинку та земельної ділянки, що розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба». [PERSON] прийняв спадщину, а тому є фактичним власником спадкового майна в межах 1/3 частки від садового будинку та 1/3 частки земельної ділянки, що розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка № 592 «а».\~ Позивачі та відповідач не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, в той час як між сторонами залишились лише родинні звязки, які ними не підтримуються та фактично відносини з боку відповідача переросли у неприязні стосунки, відповідач у спірному будинку не проживає, не вчиняє дій про підтриманню\~ його належного технічного стану, не несе поточні витрати на утримання будинку, у будинку відсутнє електропостачання, а подальша експлуатація будинку потребує його ремонту, що обумовлює придбання дорогих будівельних матеріалів та меблів. Також звертає увагу суду на те, що у відповідача до позивачів виникло вороже ставлення, що в свою чергу зумовило неприязне відношення у них до відповідача та призвело до втрати можливості налагодити добросусідські відносини, що в цілому виключає спільне користування та володіння садовим будиночком. Тож, позивачі, посилаючись на поведінку відповідача, яка виражається у тому, що він не приїжджає до спірного будинку, не вчиняє дії по підтриманню його належного технічного стану, не несе поточні витрати на утримання будинку, у будинку відсутнє електропостачання, подальша експлуатація будинку потребує ремонту, частка відповідача\~ є меншою за частку позивачів, позбавлення відповідача права власності частки у спірному садовому будинку та земельної ділянки під ним не завдасть шкоди його інтересам та членам його сім`ї, просять суд їх позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у\~ його відсутності, з проханням позовні вимоги\~ задовольнити . Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити з підстав вказаних у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди позивачів, про що свідчить їх заяви, суд ухвалою на місці, перейшов до заочного розгляду справи,\~ що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача по справі [PERSON], ретельно перевіривши надані докази, допитавши в якості свідка [PERSON], судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 28.08.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким позовну заяву [PERSON], яка звернулась до суду в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON], треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОВЕН» (ідентифікаційний код 13917674), Дочірнє підприємство фірма «ГОМЕР» (ідентифікаційний код 21030465) про визнання права власності задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на: - 1/2 частки садового будинку №592 «а», який розташований у смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області в садовому товаристві «Дружба»; - 1/2 частки земельної ділянки яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а»; - 1/2 частки автомобіля HYUNDAI Sonata, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Визнано за [PERSON] право власності на: - 1/6 частки садового будинку №592 «а», який розташований у смт. Затока, м. Білгород-Дністровського Одеської області в садовому товаристві «Дружба»; - 1/6 частки земельної ділянки яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а»; - 1/6 частки автомобіля HYUNDAI Sonata, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; - 49/150 частки статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «ОВЕН» (ідентифікаційний код 13917674). В решті позовних вимог [PERSON] відмовлено/т.1 л.с.6-9/ Вказаним рішенням суду від 28.09.2010 року по справі № 2-4674/2010 встановлено, що з 21.12.1984 року по 24.07.2003 року тобто по день смерті [PERSON], позивач по справі - [PERSON] перебувала із останнім у зареєстрованому шлюбі. 09.01.1994 року у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. У 1992 році [PERSON] та [PERSON] заснували ТОВ «ОВЕН» (ідентифікаційний код 13917674), статут якого 24.04.1992 року зареєстровано рішенням №721 виконкому Приморської районної Ради народних депутатів м. Одеси. У 1994 році [PERSON] придбав, а в 1999 році переоформив транспортний засіб HYUNDAI Sonata, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. На підставі рішення 29 сесії XXII скликання Затоківської селищної Ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 10 лютого 1998 року №24 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на садовий будинок №592 «а», який розташований у селищі Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області в садовому товаристві «Дружба».\~ На підставі рішення 11 сесії XXIII скликання Затоківської селищної Ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 23липня 1999 року №55 [PERSON] передано у приватні власність земельна ділянка яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а». 03.03.1999 року ТОВ «ОВЕН» заснував фірму «Гомер» дочірнє підприємство, статут якого зареєстровано\~ Овідіопольською районною адміністрацією 11.03.1999 р., відповідно до яких така є самостійною юридичною особою. Проте, корпоративні права на фірму «Гомер» Дочірнє підприємство, сума її статутного фонду і майно що належить їй на праві власності, не входить до спадкової маси [PERSON] та не є спільним суміжним майном подружжя. Разом з тим, право власності на ТОВ «ОВЕН» яке вимагає позивач є абсолютним та в собі охоплює корпоративне право на нього, а відтак суд вважає за можливе вирішити спір про право [PERSON] на частку в статутному фонді ТОВ «ОВЕН» без визначення такої за [PERSON]О, оскільки вклад до статутного фонду господарського товариства не є обєктом прав спільної сумісної власності подружжя. Отже в даному випадку майном на яке розповсюджується режим права спільної сумісної власності подружжя є: садовий будинок та земельна ділянка розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а» і автомобіль HYUNDAI Sonata, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. В свою чергу до спадщини належить: право на частку в статутному капіталі ТОВ «ОВЕН»; садовий будинок та земельна ділянка розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а» і автомобіль HYUNDAI Sonata. Фактично особами які претендують на спадщину яка відкрилась після смерті [PERSON], є неповнолітній [PERSON] та [PERSON] В той же час зазначено, що\~ [PERSON] має право на 1/2 частки садового будинку; 1/2 частки земельної ділянки розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а»; 1/2 частки автомобіля HYUNDAI Sonata, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], відповідно [PERSON] має право на 1/6 частки від садового будинку; 1/6 частки земельної ділянки розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а»; 1/6 частки автомобіля HYUNDAI Sonata, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], та [PERSON] має право на 1/3 частки від садового будинку; 1/3 частки земельної ділянки розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а»; 1/3 частки автомобіля HYUNDAI Sonata, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи встановлено, що на вказане рішення подавалась апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції, проте ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.07.2011 року рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області залишено без змін /т.1 л.с.155-156/. Окрім того, вказане рішення було скасовано у звязку із нововиявленими обставинами рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 19.02.2013 року, проте неодноразові оскарження\~ призвели в остаточному результаті до залишення рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2010 року без змін, а заяви про перегляд у зв'язку із ново виявленими обставинами рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2010 року без задоволення /т.1 л.с. 157-171,186-191, т. 2 л.с.59-107/. В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] своє право власності на 1/2 частки садового будинку, 1/2 частки земельної ділянки розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а» зареєструвала у визначеному законодавством порядку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. /т.2 л.с.151-154/. В свою чергу, [PERSON] своє право власності на 1/6 частки садового будинку; 1/6 частки земельної ділянки розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а» не зареєстрував у визначеному законодавством порядку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. /т.2 л.с.151-154/. Доказів того, що відповідач зареєстрував своє право власності на належну йому частину садового будинку та земельної ділянки, що розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а» у визначеному законодавством порядку матеріали справи не містять. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України\~ передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України\~ закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст.ст. 364, 365, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України,\~ умова не є обов'язковою. Відповідно до ст. 370, 372 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що ніякої домовленості між співвласниками спірного майна про виділення часток в спільній власності не існує. З огляду на вказані норми закону, суд приходить до висновку, що частки співвласників у спірному нерухомому майні такі: [PERSON]\~ - 1/2 частки садового будинку; 1/2 частки земельної ділянки розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а»; [PERSON] має право на 1/6 частки від садового будинку; 1/6 частки земельної ділянки розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а»;\~ [PERSON] має право на 1/3 частки від садового будинку; 1/3 частки земельної ділянки розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а». Частиною 1статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в ст. 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. З пояснень учасників процесу та письмових матеріалів справи вбачається, що спільне володіння і користування садового будинку та земельної ділянки є неможливим.\~ Через спір який виник відповідач у вказаному садовому будинку не проживає. Співвласники не в змозі самостійно врегулювати питання їх\~ спільного володіння та користування спірним майном. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-37цс13 від 15.05.05.2013 року, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У відповідності до Висновків Верховного Суду України у справі № 6-68цс14 від 02.07.2014 року,\~ роз`яснено, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п.1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, яка обов'язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п.4 ч.1 цієї статті. Оскільки спільне володіння і користування садовим будинком та земельною ділянкою, що розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Дружба», ділянка №592 «а» є неможливим, суд у сенсі розуміння ст. 365 ЦК України дійшов висновку\~ про можливість припинення права на частку у спільному майні відповідача. У разі припинення права на частку у спільному майні, відповідач має право на отримання\~ грошової компенсації у розмірі частки його майна. Так, задля повного та обєктивного розгляду справи, 16.07.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу, відповідно до якої клопотання позивача про призначення\~ судової будівельно технічної експертизи по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про припинення права особи на частку в садовому будинку та земельній ділянці задоволено. Призначено по цивільній справі судову будівельно технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: 1) Яка ринкова вартість 1/3 частки садового будинку №592 «а», який розташований в смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області в Садовому товаристві «Дружба»? 2) Яка та ринкової вартості 1/3 частки земельної ділянки №592 «а», яка розташована в смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області в Садовому товаристві «Дружба»? /т. 2 л.с.172-173/. У відповідності до звіту про оцінку 1/3 садового будинку, загальною площею 89,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 0,035 га за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, «Дружба» садівничий кооператив (район «Сонячний»), 592 а: ринкова вартість обєкта оцінки становить 367 663 грн, з яких 119\~ 128 грн. ринкова вартість 1/3 садового будинку площею 89,4 кв.м., 248 535 грн ринкова вартість земельної ділянки площею 0,035 га. За частиною другою статті 365 ЦК України, суд\~ постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов'язань перед відповідачем. Як встановлено судом, позивачами внесено на депозитний рахунок суду 367 663 грн. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що спільне володіння і користування садового будинку та земельної ділянки є неможливим, припинення права відповідача на частку в спільному майні жодним чином не завдасть йому істотної шкоди, оскільки, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, спірна власність ним не використовується, більш того він отримає за це грошову компенсацію, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про припинення права особи на частку в садовому будинку та земельній ділянці у повному обсязі. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог, з відповідача слід стягнути сплачений позивачами судовий збір у розмірі 4653,60 грн. згідно квитанцій /т.1 л.с.1, л.с.46, л.с.69, т.2 л.с.148/

Outcome: approved