Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачівпро визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у серпні 2015 року, шляхом укладення простої письмової форми договору купівлі-продажу між ними та відповідачем, придбано нерухоме майно, а саме склад запчастин, розташований в [ADDRESS]. За придбання цього майна ними було сплачено продавцеві спільні кошти в розмірі 6000 грн. 00 коп. Крім того, у січні 2017 року вони разом за спільні кошти придбали у відповідача склад та центральний склад, цегляну огорожу навколо складів, які розташовані в [ADDRESS] за що сплатили відповідачу 45000 грн. 00 коп. Також, у січні 2017 року ними було придбано шляхом укладення простої письмової форми договору купівлі-продажу у відповідача розчинний вузол, 2 склади запчастин та навіс, що знаходяться в [ADDRESS] Під час здійснення нотаріального оформлення договору купівлі-продажу вказаних об'єктів з'ясувалося, що відповідач володів зазначеними складами на підставі накладної №221 від 27.10.2004, за якою отримав серед іншого вказане майно у порядку розпаювання майна ТОВ «Україна». Після сплати ними відповідачу всіх обумовлених сум коштів, він разом з розписками передав їм будівлі і накладну, що підтверджувало право його володіння зазначеним проданим майном. ТОВ «Україна», на балансі якого перебувало майно, 29.11.2011 визнане банкрутом. На час укладення договору і на даний час первинна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно не здійснювалася, технічна документація виготовлена лише в січні 2017 року на їх замовлення, земельна ділянка для будівництва та обслуговування зазначеного нерухомого майна не виділялася та не приватизувалася. Вважають, що придбавши майно у відповідача, вони правомірно співволодіють ним, здійснюють поточний ремонт, сплачують необхідні платежі. У зв'язку з тим, що відсутність державної реєстрації та ліквідація юридичної особи, якою було створене майно, не дозволяє їм нотаріально оформити перехід права власності, тому вони вимушені звернутись до суду з вищевказаним позовом та просять визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: будівель складів для запчастин «Б», «В», «Г» та навісом «г», розташованих у [ADDRESS] розчинового вузла «Д», розташованого у [ADDRESS]; двох центральних складів «Е» та «е», огорожи «n», розташованої у [ADDRESS] Представник позивачів в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 19.12.2008 позивачі зареєстрували шлюб у Дмитрівській сільській раді Знам'янського району Кіровоградської області, актовий запис №13. Згідно з накладною від 27.10.2004 №221 відповідач [PERSON] в рахунок майнових паїв ТОВ «Україна» отримав центральний склад, склад запчастин, дерев'яний склад, розчиновий вузол та огорожу. Відповідно до розписки від 22.08.2015, [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 6000 грн. 00 коп. за продаж складу запчастин, розташованого в [ADDRESS]. Згідно з розпискою, датованою січнем 2017 року, [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 10000 грн. 00 коп. за продаж розчинового вузла, двох складів запчастин та навісу, розташованих в [ADDRESS] Розпискою, датованою січнем 2017 року, підтверджується те, що [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 45000 грн. 00 коп. за продаж складу та центрального складу, цегляної огорожі навколо складу, розташованих в [ADDRESS] Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» припинено 29.11.2011 за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 11.11.2011 про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом. Згідно з рішенням Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області «Про затвердження розпорядження сільського голови від 18.02.2016 №43-ОД «Про перейменування вулиць і провулків що розташовані на території населених пунктів Дмитрівської сільської ради» від 19.02.2016 №41, [ADDRESS], що розташована на території села Дмитрівка перейменовано на [ADDRESS] На замовлення позивача [PERSON] Знам'янським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічну документацію нерухомого майна, що розташоване в [ADDRESS] Відповідно до технічних паспортів та довідки-характеристики Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» первинна реєстрація права власності на нежитлову будівлю-центральний склад по [ADDRESS] нежитлову будівлю-склад запчастин по [ADDRESS] нежитлову будівлю-розчиновий вузол по [ADDRESS] Кіровоградської області, не проводилася. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 638 ЦК України зазначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно зі ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч.2 ст.219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від його волі. Крім того, відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.3 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на викладене та враховуючи, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке виділено в натурі на майнові паї, укладений в простій письмовій формі і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення шляхом прийняття виконання, а саме відповідач [PERSON] передав нерухоме майно та отримав грошові кошти за це, в чому особисто розписався, а позивач [PERSON] в свою чергу повністю розрахувався з відповідачем та прийняв нерухоме майно, при цьому нотаріальне посвідчення договору не відбулось у зв'язку з ухиленням відповідача від здійснення такого, відсутності первинної реєстрації права власності, а також ліквідації юридичної особи, якою було створене це майно, але враховуючи те, що сторонами договору купівлі-продажу виступають продавець і покупець, а як встановлено судом позивач [PERSON] не являлася стороною договору, тому позовні вимоги в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна за [PERSON] задоволенню не підлягають. Таким чином, суд вважає за можливе визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним між [PERSON] та [PERSON], що не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує права та інтереси інших осіб. Крім того, з урахуванням того, що вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений [PERSON] за час перебування у шлюбі з [PERSON], тому вимоги в частині визнання права спільної сумісної власності нерухомого майна за позивачами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial