Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання не дійсним заповіт [PERSON] посвідчений 13 серпня 2002 року Люлькуновою Наталією Леонідівною сільським головою Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області зареєстрованого в реєстрі за №57 та виключити заповіт із Єдиного реєстру спадкових справ (номер заповіту в ЄРЗСС 54149523) складений від імені [PERSON] посвідчений 13 серпня 2002 року Люлькуновою Наталією Леонідівною сільським головою Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області зареєстрованого в реєстрі за №57. В обґрунтування позову зазначено, що 13 серпня 2002 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений Люлькуновою Наталією Леонідівною сільським головою Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №57 . [INFO] року [PERSON] померла а.с. 9, позивачами було подано заяву про прийняття спадщини до Ситник Оксани Олександрівни державного нотаріуса третьої Криворізької державної нотаріальної контори (яка виконувала на той час також обов'язки державного нотаріуса П'ятої Криворізької державної нотаріальної контори), щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом у видачі свідоцтва на спадщину у зв'язку з тим, що заповіт не містить відтиску печатки органу місцевого самоврядування, що здійснював посвідчення заповіту спадкодавця по справі. Але не зміг оформити правовстановлюючі документи на належне за заповітом майно, через недотримання порядку посвідчення заповіту. Позивачі звернулись до Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області щодо виправлення виявлених у заповіті недоліків, проте відповідальними особами було пояснено, що у зв'язку з перейменуванням Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області на Новомалинівську на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради №113/XXIV від 28.11.2002 року здійснити відтиск печатки на заповіт, що складений спадкодавцем [PERSON] 13 серпня 2002 року та посвідчений Червоненською ільською радою Широківського району Дніпропетровської області. До судового засідання позивачі надали заяви про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог (а.с. 44, 45). Відповідач Новомалинівська сільська рада Широківського району Дніпропетровської області до суду надали заяву про розгляд справи в відсутність їх представника а.с. 41. Представник Ситнік О.О. державний нотаріус третьої криворізької державної нотаріальної контори до суду надав заяву про розгляд справи в їх відсутність ( а.с. 39). Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року в с. Новомалинівка Широківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №702. ( а.с.9). За життя [PERSON], належала земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія II-ДП №089158 від 30 липня 2001 року зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ШР №7616 . ( а.с.11). Родинний зв'язок між померлою [PERSON], та позивачами по справі [PERSON] та [PERSON], а саме той факт, що померла була їх матір'ю, підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], копіями свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 28.12.1988 року, серія [NUMBER] від 15 вересня 1996 року . ( а.с. 14,16,17,19 ). За життя, а саме, 13 серпня 2002 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений Люлькуновою Наталією Леонідівною сільським головою Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №57, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] було визначено спадкоємцем майна, яке належало заповідачці (а. с. 21). [INFO] року [PERSON] померла а.с. 9, її доньки подали заяву про прийняття спадщини до Ситник Оксани Олександрівни державного нотаріуса третьої Криворізької державної нотаріальної контори (яка виконувала на той час також обов'язки державного нотаріуса П'ятої Криворізької державної нотаріальної контори), щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом у видачі свідоцтва на спадщину у зв'язку з тим, що заповіт не містить відтиску печатки органу місцевого самоврядування, що здійснював посвідчення заповіту спадкодавця по справі. Але не зміг оформити правовстановлюючі документи на належне за заповітом майно, через недотримання порядку посвідчення заповіту. Позивачі звернулись до Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області щодо виправлення виявлених у заповіті недоліків, проте відповідальними особами було пояснено, що у зв'язку з перейменуванням Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області на Новомалинівську на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради №113/XXIV від 28.11.2002 року здійснити відтиск печатки на заповіт, що складений спадкодавцем [PERSON] 13 серпня 2002 року та посвідчений Червоненською ільською радою Широківського району Дніпропетровської області а.с. 12,13. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Однак за змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Відповідно позиція викладена у рішенні колегії суддів Верховного Суду України від 23 лютого 2011 року у справі за аналогічним позовом. Таким чином, нікчемність заповіту є предметом спору сторін, а тому така вимога підлягає вирішенню судом. Статтею 1247 ЦК України, визначені загальні вимоги до форми заповіту: 1.Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. 2.Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. 3.Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. 4.Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Згідно до статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Судом встановлено, що заповіт був посвідчений сільським головою Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, що є уповноваженою особою органу місцевого самоврядування та відповідає вимогам ст. 1251 ЦК України в приміщенні органу самоврядування. Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 за N 3306/5, затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. (далі - Порядок) Згідно до п. 1.4 Порядку, посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний в голос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. У відповідності до п. 1. 6. Порядку, посадова особа органу місцевого самоврядування при посвідченні заповіту зобов'язана роз'яснити заповідачу зміст статей 1241, 1307 Цивільного кодексу України, про що зазначається у тексті заповіту. При посвідченні спірного заповіту були роз'яснені статті 534, 535 ЦК України, про що зазначено у його тексті та власне не спростовувалось під час розгляду справи особою, що посвідчила заповіт. Додатком 1 до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначені вимоги до посвідчувального напису у заповіті, записаному зі слів заповідача, однак при посвідченні спірного заповіту ці вимоги дотримані не були. Зокрема, не підписано заповіт , але в заповіті зазначено, що він підписаний громадянкою [PERSON], а також відсутня печатка органу місцевого самоврядування ( а.с.21). З аналізу викладених порушень, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що посвідчений Люлькуновою Наталією Леонідівною сільським головою Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №57 заповіт, був складений з порушенням вимог щодо порядку його посвідчення. Виходячи з встановлених порушень, які мали місце при посвідченні заповіту, суд не вбачає змоги усунути суперечності на підставі наданих доказів, оскільки встановити всі суттєві обставини, які мали місце при складанні та посвідченні заповіту від імені [PERSON], на даний час неможливо в тому числі в зв'язку зі смертю спадкодавця. Статтю 236 ЦК України, визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З урахуванням того, що позивачі звернулися до компетентного органу - Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом у встановлений законом шестимісячний термін та їм не було відмовлено у отримання свідоцтва про право власності за законом, шляхом прийняття відповідної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] не позбавлені можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини у позасудовому порядку з огляду на задоволення позову про визнання заповіту нікчемним та виключення заповіту із спадкового реєстру. Отже, вищевикладені висновки суду вказують на обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в частині визнання заповіту, посвідченого 13 серпня 2002 року нікчемним. На підставі вищезазначеного суд приймає рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved