Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 08 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» був укладений договір № 2081923 строкового банківського вкладу за умовами якого позивач зробила вклад у розмірі 250\~000 дол. США строком на три місяці. В цей же день між вказаним банком та позивачем [PERSON] був укладений договір № 2081930 строкового банківського вкладу відповідно до якого останній зробив вклад у розмірі 150\~000 дол. США строком на 2 місяці. В подальшому відповідно до Постанови Правління НБУ від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ» Надра» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду Гарантування вкладів було прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи фонду на тимчасову адміністрацію. Посилаючись на вимоги ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність», статтю 614 ЦК України, просили суд стягнути солідарно із відповідачів [PERSON],Ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 250\~000 дол. США солідарно, що на час подачі позову складає за курсом НБУ 6472500 грн., а також стягнути із вказаних відповідачів на користь [PERSON] 150\~000 дол. США солідарно, що на дату подання позову складає 3883500 грн. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 08 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» був укладений договір № 2081923 строкового банківського вкладу за умовами якого позивач зробила вклад у розмірі 250\~000 дол. США строком на три місяці. Також 08 грудня 2014 року між ПАТ КБ «Надра» та позивачем [PERSON] був укладений договір № 2081930 строкового банківського вкладу відповідно до якого останній зробив вклад у розмірі 150\~000 дол. США строком на 2 місяці. Постановою правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року № 26 щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року\~\~\~\~№ 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТКБ «Надра», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра» строком на 1 рік з 05 червня 2015 до 04 червня 2016 року включно. В подальшому Постановою НБУ від 04 червня 2015 року № 356 у ПАТ КБ «Надра» було відкликано банківську ліцензію. З огляду на прийняття 06.02.2015 року Правлінням Національного Банку України постанови № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», вклади позивачу повернуто не було. Як вбачається з матеріалів справи 16.06.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись з кредиторськими вимогами до ПАТ «КБ «Надра» в розмірах визначеними договорами та зареєстровані в реєстрі кредиторів за № 467 та 474 відповідно. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. \~\~\~\~\~\~\~\~ Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. \~\~\~\~\~\~\~\~ Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Отже, введення у банку тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-2001цс15 від 20 січня 2016 року, № 6-1123цс16 від 13 червня\~ 2016 року. Повернення\~\~грошових\~\~коштів\~\~[PERSON] та [PERSON]\~\~буде проведено відповідно до ст.ст.\~49,\~52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, позивачами суду не надано доказів, які підтверджують наявність вини пов'язаних із банком осіб щодо неповернення позивачам їх вкладів, а також, що дії чи бездіяльність вказаних осіб призвели до завдання банку шкоди з їх вини. Крім того, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку. Тобто лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків. Передбачене ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку. Таким чином, вимагаючи стягнення шкоди з власників істотної участі банку та/або їх керівників, потрібно насамперед довести факт заподіяння йому шкоди заподіювачами такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою. Посилання позивачів на те, що факт заподіяння ПАТ «КБ «Надра» шкоди через порушення керівниками банку та особами, які з ним повязані (відповідачами) не підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Так, зокрема, представник позивачів посилається на постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2016 року, ухвалу Київського адміністративного суду від 26.01.2017 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України не факт заподіяння шкоди позивачам не підтверджують факту заподіяння шкоди, предметом позовних вимог були бездіяльність Національного Банку України щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «КБ «Надра», не вжиття адекватних, рішучих дій, неприйняття своєчасного рішення про застосування адекватного впливу до ПАТ «КБ «Надра». З урахуванням вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed