Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2007 року і 07 серпня 2014 року шлюб було розірвано рішенням Великоолександрівського районного суду, подружні стосунки між ними припинено. Відповідач проживає у їх спільному будинку, користується їх майном, тому виникла необхідність його поділити, а саме придбане сумісне рухоме майно та будинок по [ADDRESS]. Просила розділити спільне майно подружжя визнавши за нею право власності на слідуюче майно: - телевізор «Samsung», вартістю 2 000,00 грн.; - пральна машина «Ardo», вартістю 2 000,00 грн.; - газова плита, вартістю 1 500,00 грн.; - комп»ютер, вартістю 8 000,00 грн.; - диван, вартістю 3 200,00 грн.; - шафа-купе, вартістю 2 700,00 грн.; - мікрохвильова піч, вартістю 1 300,00 грн.; - кухонний стіл зі стільцями, вартістю 3 000,00 грн.; - холодильник «Samsung», вартістю 3 000,00 грн.; - холодильна камера, вартістю 2 000,00 грн., загальна вартість майна становить 28 700 грн. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] визнати право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку за [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на слідуюче майно: · телевізор «TOSHIBA», вартістю 4 000,00 грн.; · електровитяжка, вартістю 1 500,00 грн.; · спальний гарнітур, вартістю 5 500 грн.; · електронагрівач, вартістю 7 000 грн.; · кухня, вартістю 11 000 грн., загальна вартість майна становить 29 000 грн. Пізніше позивачка подала уточнену позовну заяву в якій уточнила вартість електричної витяжки - 850 грн. замість 1 тис. грн. та холодильника «Samsung» 4 800 грн., просила передати відповідачу також диван вартістю 3 200 грн. у зв»язку з тим, що змінилась вартість майна і виділити їй майна на суму 27 300 грн., а відповідачу на 27 500 грн. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя посилаючись на те, що колишня дружина вивезла без погодження з ним їх спільне сумісне майно та не включила в перелік до поділу: · холодильник «Самсунг» двохкамерний сухої заморозки - 4 800 грн. · кольоровий телевізор «Ролсен» - 1 800 грн. · підставка для телевізора - 1 500 грн. · кровать дерев»яна - 1 500 грн. · диван двоспальний - 3 500 грн. · коври 2шт. - 4 000 грн. · стіл дубовий лаковий - 2 200 грн. · стіл дерев»яний - 600 грн. · стільці дерев»яні 4шт. - 400 грн. · мобільний телефон «Нокіа» - 1350 грн. · шкаф для одежі дубовий двухдверний виготовлений на замовлення - 4 000 грн. · шкаф для одежі дубовий трьохдверний виготовлений на замовлення - 6 200 грн. всього на 31 850 грн. Вказане майно просить виділити [PERSON] Із списку спільного сумісного майна, який вказала [PERSON] погодився, що спільним сумісним майном є: телевізор «Самсунг» - 2 000 грн., пральна машина «Ардо» - 2 000 грн., газова плита - 1 500 грн., комп»ютер - 8 000 грн., диван - 3 200 грн., холодильник «Самсунг» - 3 000 грн., спальний гарнітур - 5 500 грн., електровитяжка - 850 грн., електоронагрівач «Бойлер» - 3 000 грн. - на 29 050 грн. Просив виділити собі: телевізор «Самсунг» - 2 000 грн., холодильник «Самсунг» - 3 000 грн., електровитяжку - 850 грн., спальний гарнітур - 5 500 грн., електоронагрівач «Бойлер» - 3 000 грн. - на 14 350 грн., все інше майно на 41 750 грн. виділити [PERSON] В судовому засіданні позивачка (вона ж відповідач) та її представник підтримали вимоги позову і не визнали зустрічний позов. Представник пояснила, що вимоги позивачки викладені і обґрунтовані в позовній заяві. З позовом [PERSON] не згодні бо дві шафи, які він вказав як спільну сумісну власність, належать [PERSON], були придбані ще у 1985р. і вона подарувала їх своїй внучці - позивачці [PERSON], ліжко дерев»яне дитяче також було придбано у 1985р. [PERSON] та потім подароване правнуку. Підставки для телевізора не існує. Телевізор «Ролсен» був проданий [PERSON] [PERSON] за 1 тис. грн. у 2012р. Коврів також не існує, їх взагалі не було в сім»ї. Холодильник «Самсунг» двохкамерний, диван двохспальний, стіл дубовий лакований, стіл дерев»яний та 4 стільці не вивозились і знаходяться у будинку [PERSON] Мобільний телефон «Нокіа» був подарований їй [PERSON] і є річчю індивідуального користування. Крім того, столи та 4 стільці, на які вказує [PERSON], ніколи не були власністю їх сім»ї, спільним майном, бо їх дали в користування її батьки та батьки чоловіка у 2007р. Просять розділити майно, визнати за [PERSON] право власності на: - телевізор «Samsung», вартістю 2 000,00 грн.; - пральну машину «Ardo», вартістю 2 000,00 грн.; - газову плиту, вартістю 1 500,00 грн.; - комп»ютер, вартістю 8 000,00 грн.; - шафу-купе, вартістю 2 700,00 грн.; - мікрохвильову піч, вартістю 1 300,00 грн.; - кухонний стіл зі стільцями, вартістю 3 000,00 грн.; - холодильник «Samsung», вартістю 4 800,00 грн.; - холодильну камеру, вартістю 2 000,00 грн., загальна вартість майна становить 27 300 грн. Також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Представник відповідача позов не визнав, зустрічний позов підтримав суду пояснив, що перелік спільного сумісного майна зазначено в зустрічній позовній заяві. [PERSON] як спільне сумісне майно зазначила кухню, шафу купе, стіл та 4 стільці, однак їх слід виключити з цього переліку поскільки ці речі були придбані батьком [PERSON] - [PERSON], що підтверджують подані накладні та квитанції про оплату. Крім того, подружжя не купувало телевізор «Тошиба», мікрохвильову піч, холодильну камеру «Самсунг». Не згодні на те, щоб був виділений [PERSON] диван вартістю 3 200 грн., бо вони просять виділити спальний гарнітур, тому диван не потрібен. Крім того, просять включити в перелік майна, яке слід виділити [PERSON] газову плиту, поскільки вона розміщена в інтер»єрі кухні. Будинок [PERSON] придбав за свої кошти, бо дружина тоді не працювала. В уточненій зустрічній позовній заяві [PERSON] та його представник запропонували варіант розподілу з урахуванням майна, яке не було включено до переліку [PERSON] та за виключенням майна третіх осіб. Цей варіант було підтримано представником [PERSON] в судовому засіданні. Обом Сторонам пропонувалось майно на 30 200 грн. Вислухавши [PERSON], представників сторін, свідків, дослідивши подані матеріали суд вважає, що обидва позови підлягають частковому задоволенню. Сторони по справі перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 06.10.07р., шлюб розірвано рішенням суду від 07.08.14р., що підтверджує копія рішення. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором - ст.69, 70 СК України. З пояснень в судовому засіданні та матеріалів справи було встановлено, що в період шлюбу сторони набули певне майно, яке є їх спільною сумісною власністю. 15.07.08р. було придбано на ім»я [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. Представник [PERSON] зазначив, що будинок було придбано за його особисті кошти. Але доказів на підтвердження цьому не було надано. Будинок придбано в період зареєстрованого шлюбу, [PERSON] не працювала, але на її утриманні знаходився малолітній син [INFO]. В матеріалах, наданих з нотаріальної контори, є заява [PERSON], якою вона, в силу ст.65 СК України, дає згоду чоловіку [PERSON] на придбання будинку за гроші, що є їх спільною сумісною власністю і згодна, що будинок також буде об»єктом спільної сумісної власності. В силу викладеного житловий будинок підлягає розподілу між подружжям. Обидві сторони надали суду перелік майна, яке вважають спільною сумісною власністю. Суд вважає, що частина цього майна підлягає виключенню з переліку, який підлягає розподілу. Так свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили пояснення [PERSON] про те, що дві шафи для одягу двох-, та тридверну з пресованого дерева, ліжко свого часу, ще в період радянських часів купувала [PERSON], а потім виникла необхідність в меблях в молодій сім»ї, дали в користування. Ніякі шафи з дерева на замовлення не виготовлялись. Свідок [PERSON] підтвердила, що батьки [PERSON] після укладення шлюбу дали їй з свого будинку свої речі - диван «Малютка», стіл світлого кольору, тумбу під телевізор з світлим верхом. Ці речі вона бачила в будинку батьків позивачки, бо товаришує з нею зі шкільних часів. Їй відомо, що пізніше диван подружжя відремонтовано, зроблено перетяжку під інтер»єр нової кухні. Свідок підтвердила, що на фото, де зображено сина сторін по справі , телевізор стоїть саме на старій тумбочці, належній батькам [PERSON] Телевізор «Ролсен», вказаний як існуюче майно, насправді було продано сторонами в період шлюбу - пояснення [PERSON], яке підтвердила свідок [PERSON] За рахунок цих грошей було придбано інший новий телевізор - «Тошіба» існування якого взагалі заперечував представник [PERSON] Однак, існування двох телевізорів з плоским екраном, один з яких «Тошіба», підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON] та його представник заперечували придбання мікрохвильової печі та холодильної камери. Однак, наявність мікрохвильової печі підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та свідок з боку відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердила, що в сім»ї подружжя [PERSON] вона бачила два холодильника та холодильну камеру. Наявність ще одного холодильника підтвердила і [PERSON] Відповідач в заяві вказав на наявність сумісного майна у вигляді двох килимів. Але жоден свідок не підтвердив, що сім»я мала килими. На стінах килимів не було взагалі, на підлозі, як зазначили свідки [PERSON] та [PERSON], було килимове покриття. Лише свідок [PERSON] пояснила, що дала свій старий килим, який бачила на підлозі в прихожій сім»ї [PERSON] та один 1м.х2м. дала правнуку [PERSON]. Представник [PERSON] не зміг вказати ні розміри килимів ні їх кольори. Стосовно стола дубового лакованого, стола дерев»яного та 4 стільців слід зазначити слідуюче. [PERSON] заперечувала, що це майно сім»ї відноситься до спільної сумісної власності - стола дубового лакового у них ніколи не існувало, були старі столи, які їм дали її батьки та батьки її чоловіка, зокрема батьки чоловіка дали дерев»яний стіл а потім окремо ще 4 стільці. Вони знаходяться у [PERSON] Представник [PERSON] в своїх поясненнях в судовому засіданні підтвердив, що ці речі, крім дубового лакового столу, знаходяться у його довірителя, однак у зустрічній заяві та уточненій зустрічній заяві [PERSON] зазначає, що це майно вивезла [PERSON] Суд вважає, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) та його представник не надали доказів на підтвердження того, що дане майно набуто в період шлюбу та за сумісні кошти сторін і на даний час фактично є в наявності. Як докази того, що не є спільною сумісною власністю кухня, шафа-купе та кухонний стіл зі стільцями представник [PERSON] надав для огляду оригінали накладних та квитанцій на оплату з яких вбачається, що меблі були придбані [PERSON], тобто третьою особою. Оглядом було встановлено, що ці документи не мають згибів та пом»ятостей, виписані чорнилом одного кольору, не містять необхідних для даних документів реквізитів. Зазначені в документах меблі були придбані влітку та восени 2010 року у ПП [PERSON] Однак, з пояснень [PERSON], встановлено, що в придбаному ними будинку вони проводили капітальний ремонт, який завершився восени 2012 року. Кухня виготовлялась приватним підприємцем за індивідуальним замовленням і за розмірами приміщення їх кухні. Свідок [PERSON] також підтвердила, що кухня замовлялась після ремонту 2012 року, про це їй відомо зі слів [PERSON] До того ж вона саме була у неї в гостях, коли під»їхав ПП [PERSON] і [PERSON] вийшла до нього на вулицю. Крім того, свідок [PERSON] з боку [PERSON] підтвердила, що кухня з»явилась в сім»ї подружжя після ремонту в 2013р. Свідок [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що шафа-купе та стіл кухонний з 4 жорсткими стільцями куплялося подружжям в період шлюбу. Сам [PERSON] двічі викликався у судове засідання в якості свідка, не з»явився, пояснень з приводу майна не надав і своїх претензій з приводу нього до подружжя не висловлював. Тому суд вважає, що кухня, шафа-купе та кухонний стіл і 4 стільці повинні залишитись в складі спільного сумісного майна. В силу викладеного, суд вважає, що не було надано у встановленому порядку доказів на підтвердження всього наявного обсягу майна як такого, що воно є набутим в період шлюбу за рахунок спільних коштів. Тому слід виключити з переліку спільного сумісного майна подружжя, що підлягає розподілу шафу для одягу дубову двохдверну та шафу для одягу дубову трьохдверну, стіл дубовий лаковий, стіл дерев»яний, стільці дерев»яні 4 шт., килими 2 шт., ліжко дерев»яне, підставку для телевізора, кольоровий телевізор «Ролсен». [PERSON] зазначав, що [PERSON] без його згоди вивезла з будинку певне майно. Вона сама не заперечувала, що вивезла деякі речі, однак вказує, що це майно, яке не має відношення до їх спільної сумісної власності - шафи та ліжко бабусі, деякі інші речі. Свідки, яких запросив [PERSON], підтвердили, що бачили легковий автомобіль з автопричепом, який вивозив якісь речі з будинку [PERSON], але жоден не бачив, що саме вивозили. Лише свідок [PERSON] пояснила, що бачила якусь шафу та ніби ліжко чи диван. Тобто, вона підтвердила пояснення [PERSON] щодо дитячого ліжка та шафи для одягу, належних [PERSON] Мобільний телефон «Нокіа» є річчю індивідуального користування . Доказів того, що сім»я мала новий мобільний телефон зазначеної марки, який було куплено для сім»ї [PERSON] та його представник не надали. Телефон «Нокіа» також виключається з переліку майна, що підлягає розподілу. Розподілу між подружжям підлягають телевізор «Самсунг», пральна машина «Аrdo», газова плита, комп»ютер, два дивани, шафа-купе, мікрохвильова піч, кухонний стіл зі стільцями, холодильник «Самсунг» холодильна камера, телевізор «Тошіба», електровитяжка, спальний гарнітур, електронагрівач, кухня. Один з диванів є новий, двохспальний, інший диван дали батьки [PERSON] Однак, в силу того, що в період шлюбу диван було відремонтовано, зроблено перетяжку, оббивку, тобто вкладено кошти суд вважає, що він також підлягає розподілу. Спорів між сторонами з приводу вартості майна не виникало. Суд вважає, що газову плиту слід передати [PERSON] поскільки вона по інтер»єру і розмірах вписується в комплект кухні. Диван, який був оббитий під інтер»єр кухні і знаходиться на кухні також лишити йому, а двохспальний передати [PERSON], згідно пропозиції [PERSON] Різницю в вартості виділеного рухомого майна слід стягнути з [PERSON] Поскільки в цілому на користь сторін виділено рухоме майно на 31 850 грн., а ними при подачі позову було сплачено менші суми, слід достягнути з них на користь держави недоплачені суми та у зв»язку з задоволенням вимоги [PERSON] про розподіл будинку слід стягнути на її користь з іншої сторони понесені судові витрати за 1/2 вартості будинку - 310,21 грн.

Outcome: approved