Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом про зняття заборони на відчуження майна, який обґрунтовують тим, що позивачі є синами [PERSON] , 1950 року народження, який помер [INFO] . Після смерті батька вони звернулись до нотаріусу Сватівського нотаріального округу Луганської області Матвієвського Д.В. із заявою про прийняття спадщини. 02.02.2021 року було видано Свідоцтво на право на спадщину, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0556 га. В подальшому вони вирішили переоформити будинок на одного з братів, а саме [PERSON] , для подальшої продажу будинку. При підготовці правочину з`ясувалось, що згідно інформації Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявний архівний запис - заборона, реєстраційний номер 2727971, яка зареєстрована 22.12.2005 року Першою Сватівською державною нотаріальною конторою, підстава обмеження: повідомлення б/н Сватівського заводу торгівельного обладнання, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Сватівський РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на запит надав інформацію про те, що померлий [PERSON] , 1950 року народження не був боржником та жодного виконавчого документа в провадженні не перебувало та не перебуває. 12.03.2021 р. позивачем було отримано письмову відмову Сватівської державної нотаріальної контори у знатті заборони. Звернутися до юридичної особи, за повідомленням якої було накладено заборону,не має можливості, оскільки згідно даних, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Відкрите акціонерне товариство «Сватівський завод торгівельного устаткування» припинено 10.03.2009 року. Таким чином, позивачі не можуть реалізувати своє право власності, набуте на законних підставах, через наявність вищезазначеної заборони. Просять суд зняти заборону на відчуження майна - реєстраційний номер 2727971, який зареєстровано 22.12.2005 року Першою Сватівською державною нотаріальною конторою, підстава обмеження: повідомлення б/н Сватівського заводу торгівельного обладнання, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Осьмак Я.В. в судове засідання не з`явились, представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі (а.с.49). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що просить вказану цивільну справу розглянути без його участі, з позовними вимогами згоден (а.с.37,55). Суд, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В ході розгляду справи та дослідження судом доказів були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] , успадкували після смерті свого батька - [PERSON] , житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0556 гектарів (а.с.8). Як вбачаться з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачам [PERSON] та [PERSON] належить по Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 50-54). Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок з господарськими будівлями, який належить [PERSON] , [INFO] , наявна заборона, реєстраційний номер обтяження: 2727971, зареєстровано: 22.12.2005 року реєстратором: Перша Сватівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення б/н Сватівський завод торг. Обладнання (а.с.10-11). Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відкрите акціонерне товариство «Сватівький завод торгівельного устаткування» припинено 10.03.2009 року (а.с.23). Згідно листа Начальника Сватівського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Я. Мосєєва, за даними АСВП на примусовому виконанні в Сватівському РВДВС станом на 12.03.2021 року не перебуває та не перебувало жодного виконавчого документа де боржником виступає [PERSON] , 1950 року народження (а.с.24). Як вбачається з Постанови завідувача Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2021 р. № 294/02-31 [PERSON] відмовлено у знятті заборони відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 2727971 від 22.12.2005 року, оскільки нотаріусу не надано підтверджуючих документів про повне і безумовне виконання зобов`язань по вищевказаному обтяженню (а.с.25). Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Також, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент пред`явлення позову) передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999р. №31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999р. за №364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Існування заборони на нерухоме майно перешкоджає позивачам розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. У відповідності до вимог ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що для продовження заборони на нерухоме майно не існує жодної правової підстави, заборона на майно чинить перешкоди у здійсненні позивачами права користування та розпорядження майном, а тому з метою захисту права власника на вільне володіння та розпорядження майном, суд вважає, що позов позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved