Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачі просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 5398 гривень 00 копійок та сплачений судовий збір 243 гривень 60 копійок. Заочним рішенням Славутицького міського суду від 17.02.2015 року позов задоволено. На дане заочне рішення відповідачем подано заяву про скасування заочного рішення. Ухвалою Славутицького міського суду від 17.03.2015 року заочне рішення скасоване. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, до суду додатково направили виписку з рахунку в якій зазначено, що з рахунку відповідача було знято готівки 9600 гривень, сплачено 10300гривень, тому просили стягнути заборгованість по тілу кредиту на суму 5398 гривень. Треті особи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з,явилися. Відповідач і його представник в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до письмового пояснення позовні вимоги не визнають оскільки ним повернуто кредит повністю, а саме тіло кредиту 7100 гривень і комісію у сумі 2556 гривень, так як ним отримано від позивачів кредиту на загальну суму 7100 гривень, а не 10000 гривень як стверджує позивач. Тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони безпідставні. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 14.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» - позивачем у справі, і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-24066-141011. Відповідно до п.1.2. вищевказаного Договору, Банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26254905210945 в національній валюті, а також надав платіжну картку. Відповідно до п.1.3. кредитного договору Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100\~000 гривень та на день укладеного кредитного Договору встановив ліміт кредитної лінії на 10 000 гривень. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов»язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також відповідно до п.3.4 Держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з Рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним Договором. Відповідач станом на 08.10.2014 року не виконує належним чином зобов»язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. З наданої виписки по рахунку відповідача № 26254905210945 у період з 15.10.2011 року по 26.10.2011 року відповідачем знято з рахунку різні суми коштів на загальну суму 9600 гривень (а.с.96-102), а не 7100гривень як стверджує у своєму письмову запереченні відповідач. Відповідно до ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов»язання вчиняється у письмовій формі. Підтвердженням того, що між сторонами був укладений Договір є сам кредитний договір, відповідно до якого відповідач зобов»язаний був виконувати умови кредитного Договору, проте з наданих документів і наданої виписки з рахунку вбачається, що відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто судом зроблено висновок, що між сторонами виникли зобов»язальні правовідносини, в яких одна сторона(боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в даному випадку сплатити борг за кредитним договором. У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час договору. З наданих документів вбачається, що банк свої зобов»язання за договором виконав повністю, проте позичальник свої зобов»язання за договором належним чином не виконує, оскільки він не здійснив платежі в належні терміни в рахунок погашення суми кредиту по кредитному договору, чим порушив прийняті на себе договірні зобов»язання. Станом на 08.10.2014 року за відповідачем по укладеному Кредитному договору № 001-24066-141011 від 14.10.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 5398, 00 грн., яка складається з: тіло кредиту: 5398,00грн., прострочене тіло кредиту 0,00грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., і ця сума підлягає до стягнення. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести у суді ті обставини на які вона посилається. Суд уважно ознайомився з наданими відповідачем копіями документів і прийшов до висновку, що ті докази які надані відповідачем недостатні для спростування вимог позивачів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і відповідач повинен відшкодувати позивачу заборгованість за кредитним договором. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Тому вимоги в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на користь позивача також підлягають задоволенню.

Outcome: approved