Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, в якому з усіма уточненнями просять визнати відповідача такою, що втратила право користування кімнатою № 120 у гуртожитку по вул. Богомольця, 20 в м. Ужгород. Свої вимоги мотивували тим, що у звязку із трудовими відносинами із ВАТ «Ужгородхліб», [PERSON] та [PERSON] були надані в кімнаті №121 та №120 по вул. Богомольця, 20 в м. Ужгород койко-місця. 01.10.2006 року укладено договір найму житлової кімнати №121 по вул. Богомольця, 20 із [PERSON] Гуртожиток було реконструйовано під багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться в оперативному управлінні БК «Престиж», а тому кімната № 121 та № 120 на теперішній час являється квартирою під №10. Посилаються на те, що відповідач з 2004 року не користується кімнатою № 120, оскільки звільнилася з ВАТ «Ужгородхліб», місце її проживання невідоме, просили позбавити права користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи через оголошення в газеті «Новини Закарпаття» № 39-40 (4504-4505) від 09.04.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. Оскільки, відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надала, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, у порядку заочного провадження. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З договору найму житлового приміщення від 01.10.2006 року вбачається, що позивачу [PERSON] здано в найм кімнату № 121 по вул. Богомольця,20 в м. Ужгород для проживання сімї з трьох осіб. З Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.08.2015 року за індексним номером 42557960, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що багатоквартирний житловий будинок за адресою м. Ужгород, вул. Богомольця, 20 є комунальною власністю, власником якого є Ужгородська міська рада. Рішенням Ужгородської міської ради №1793 від 11.09.2015 року будинок №20 по вул. Богомольця в м. Ужгород передано в оперативне управління Будинкового комітету «Престиж». 20.11.2012 року Інспекцією ДБК у Закарпатській області зареєстрована декларація про готовність обєкта до експлуатації, а саме реконструкція гуртожитку по вул. Богомольця, 20 під багатоквартирний будинок, що знаходиться в оперативному управлінні БК «Престиж» в м. Ужгород. Яким, вважається закінчений будівництвом обєкт - реконструкція гуртожитку по вул. Богомольця, 20 під багатоквартирний будинок. Як вбачається з пояснень представника позивача, відповідачу було надано житлове приміщення як робітнику ТДВ «Ужгородхліб», з 2007 року остання звільнилася. Реєстрація відповідача у житловому приміщенні свідчить про законність вселення та набуття права на користування цим приміщенням. Главою 4 ЖК УРСР\~не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право на користуванням зазначеним приміщенням. У\~статті 130 ЖК УРСР\~передбачено, що порядок користування житловою площею у гуртожитках визначається законодавством України. Разом із тим, окрім відповідної глави\~ЖК УРСР, зазначене питання врегульоване лише у Примірному положенні про гуртожитки. У розділі V111 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Радою Міністрів УРСР від 03.06.1986 року, яким передбачено відповідальність за порушення правил надання жилої площі в гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства. У звязку з цим можна розмежувати правовий режим гуртожитків, житлові приміщення у яких не підлягають приватизації та правовий режим гуртожитків, які призначені для тимчасового проживання. Оскільки, правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~прирівняні до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей\~71,72 ЖК УРСР. Щодо мешканців інших гуртожитків, на яких не поширюються гарантії, передбачені Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», то такі гуртожитки призначені для тимчасового проживання осіб, тому щодо мешканців цих гуртожитків правила ст.ст.71,72 ЖК УРСР\~не поширюються, оскільки можливість визнання мешканців таких гуртожитків такими, що втратили право користування, не передбачена ні у\~ЖК УРСР, ні у Примірному положенні про гуртожитки. У відповідності до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»\~від 04.09.2008 року, сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є обєктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Національної Гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби, Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Міністерства Внутрішніх Справ України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, системи цивільного захисту та державних навчальних закладів. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності багатоквартирний житловий будинок № 20 по вул. Богомольця в м. Ужгород є комунальною власністю, власником є Ужгородська міська рада Територіальна громада. Враховуючи наведене, даний гуртожиток, після реконструкції під багатоквартирний будинок, підлягає приватизації. Як вбачається з матеріалів справи відповідач зареєстрований у гуртожитку з 22.11.2007 року, згідно до акту від 15.11.2015 року, затвердженого головою БК «Престиж» [PERSON], комісія в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], - [PERSON] не проживає в будинку по вул. Богомольця, 20, з 2004 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідача не бачить більше десяти років, остання виїхала в Італію на заробітки, вселятися чи користуватися кімнатою не намагалася. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом позивача [PERSON], в квартирі №121 проживає позивач [PERSON] з дітьми. Відповідача ніколи не бачив, ніхто не приходив і не намагався вселитися в спірну квартиру. З довідок БК «Престиж» вбачається, що договір найму на [ADDRESS], окрім договору найму ТДВ «Ужгородхліб» з гр. [PERSON] ні з ким не укладався. На підставі рішення сесії Ужгородської міської ради, квартири, що раніше значилися під № 120 та № 121 у будинку № 20 по вул. Богомольця в м. Ужгород, обєднані в одне житлове приміщення під №10. Рішенням Ужгородської міської ради № 47 від 24.02.2016 року, вирішено укласти договори найму на квартири у житловому будинку по вул. Богомольця, 20 БК «Престиж», у звязку із закінченням реконструкції гуртожитку та здачею в експлуатацію 59-ти квартирного житлового будинку по вул. Богомольця, 20 та відповідно до заяв громадян, фактично проживаючих у будинку, укласти договір найму з гр. [PERSON] на квартиру [ADDRESS], що складається з двох кімнат. Відповідно до Договору найму житлового приміщення за адресою м. Ужгород, вул. Богомольця, 20 від 15.03.2016 року, наймачем квартири №10, яка складається з двох кімнат, є [PERSON]. Відповідно до\~ст.71 ЖК УРСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку відповідно до\~статті 72 цього Кодексу. Отже, враховуючи, що позивач законно вселилась та набула права користування кімнатами (квартирами) №120 та №121, які обєднані після реконструкції в квартиру №10, а відповідач відсутня у гуртожитку понад шість місяців без поважних причин, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням гуртожитку.

Outcome: approved