Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову, позивачка у позові зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. На даний час вона із відповідачем шлюбні стосунки припинили, та відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Разом з тим у їх сина [PERSON] [INFO] тяжкий стан здоров'я, внаслідок чого вона постійно зазнає матеріальних збитків для лікування дитини. Відповідач є працездатним і тому він повинен сплачувати їй аліменти на утримання дитини, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі, - 1/3 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини у фіксованому розмірі 3000 гривень 00 копійок. Відповідач по справі [PERSON] судом про розгляд справи був повідомлений належним чином, але він до суду не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки у судове засідання для участі в розгляді справи. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась заздалегідь надав суду заяву у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність та без фіксування технічного засобу. Дослідив матеріали цієї цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів та коштів на додаткові витрати підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав: Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу, відповідач по справі, є батьком неповнолітнього сина позивачки, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст. ст. 182, 183 СК України, зокрема, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, те, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Цей обов'язок лежить не лише на тому з батьків, з ким проживає дитина, а й тому, хто проживає окремо від неї. За ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Однак, на думку суду, вимоги щодо щомісячного стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 3000 гривень 00 копійок є завищеними, оскільки згідно позову відповідач не працює, та суду не відомий дохід відповідача, тому відповідно ч.2 ст. 185 СК України суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 3000 гривень 00 копійок одноразово . Позивачкою не належним чином та не у повному обсязі підтверджені понесені нею витрати на лікування її дитини. Відповідачем не надано суду ніяких пояснень та заяв стосовно його відношення до позову. Тому суд вважає можливим заволинити її позовні вимоги частково. На підставі викладеного і

Outcome: partial