Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із названим позовом, обґрунтування якого виклали в позовній заяві ( а.с. 83-85) та просять суд постановити рішення, яким задовольнити їхні вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник заявлений позов підтримали, дали пояснення по його суті, наголосивши, що в 1998 році [PERSON], як фізична особа, за власні кошти придбав у комбінаті громадського харчування двоповерхову будівлю, площею 221,1 кв.м., в якій розташовувалось кафе «[INFO]», яка розташована в [ADDRESS]. До своєї смерті, тобто до [INFO] [PERSON] нікому не відчужував і не передавав придбане ним приміщення, в тому числі і ТОВ « Аеліта» співвласником якого він був. За життя [PERSON] до придбаного ним приміщення були добудовані приміщення готелю на 10 місць та АЗС, але саме приміщення ніхто не руйнував і не приєднував до комплексу дорожнього сервісу. Побудований ще за життя [PERSON] комплекс дорожнього сервісу включав в себе готель на 10 місць та АЗС про що свідчить акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації та розпорядження голови районної державної адміністрації. І на даний час придбана [PERSON] двоповерхова будівля існує в незмінному стані, не враховуючи добудов, які не поєднані з нею і в ній розташоване кафе. Незаконними рішеннями виконавчого комітету Ягодинської сільської ради безпідставно було включено двоповерхову будівлю площею 221,1 кв.м., яка належала померлому [PERSON] і входила до спадкового майна, до комплексу дорожнього сервісу та змінено її власника. - 2 - Представник відповідача « А-Сервіс», Косигін С.В. заявлений позов не визнав та пояснив, що він не заперечує той факт, що існувала будівля кемпінгу-ресторану « [INFO]» в с. Старий Бобрик, що вказану будівлю придбав [PERSON], але право власності на вказану будівлю він не зареєстрував, ще за його життя був побудований комплекс дорожнього сервісу в який і ввійшла придбана [PERSON] будівля, яка перестала існувати. На час смерті [PERSON] не існувало такого майна, як будівля площею 221,1 кв. в якій розташовувалось кафе, а існував комплекс дорожнього сервісу, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Представник Ягодинської сільської ради, Шемет С.Ф., заявлений позов не визнав і пояснив, що рішення, які приймалися щодо майна, яке розташоване в [ADDRESS], приймалися на підставі інвестиційного договору, рішень судів. Інші відповідачі будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули, надіславши листи про розгляд справи у їх відсутності. Представник ТОВ « Аеліта» вказав, що він заявлений позов визнає. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 1992 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] було створено ТОВ « Аеліта», напрямками діяльності якого було організація виробництва товарів народного споживання, надання послуг по їх реалізації, прокату, ремонту, обслуговуванню, перевезенню, організація виробництва по переробці деревини, сільськогосподарської продукції, продукції тваринництва та їх реалізації, виготовлення будівельних матеріалів, виробів та конструкцій і їх реалізації, надання маркетингових, брокерських, посередницьких послуг, фінансування та проведення наукових, науково-практичних розробок та проектів, а також участь у їх реалізації, здійснення видавничої діяльності та діяльності по збору інформації . Місце знаходження товариства: смт. Нова Борова, вул.. Кошового 5-б, кв.1. 19 листопада 1998 року між громадянкою Ігнатенко Вірою Василівною, яка діяла від імені комбінату громадянського харчування та фізичною особою громадянином [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нежилого приміщення кафе «[INFO]» загальною площею 221,1 кв.м., за 10 000 гривень, який був посвідчений державним нотаріусом Володарськ-Волинської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1658. ( а.с.9 ). На час укладення даного договору купівлі-продажу діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року відповідно до ст. 128 якого право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором. Відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року для виникнення права власності необхідно, щоб набувачем майна і його відчужувачем був укладений договір, відповідний вимогам закону, тобто вимогам ст. 224-226 ЦК України в редакції 1963 року. Суд вважає, що договір купівлі-продажу, який був укладений між комбінатом громадського харчування та [PERSON] відповідає вимогам закону. Незважаючи на те, що позивачі не надали суду документів про передачу кафе «[INFO]» від комбінату громадського харчування безпосередньо [PERSON], яким міг бути відповідний акт, на що наголошував представник відповідача, суд вважає, що фактичне знаходження придбаного кафе у володінні [PERSON] з дня його придбання до дня його смерті необхідно розцінювати як, передача придбаного майна в даному випадку будівлі кафе « [INFO]», яке розташоване в [ADDRESS] та набуття [PERSON] права власності на вказану будівлю. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про його смерть, яке видане 19 грудня 2006 року. ( а.с. 10 ). Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с. 11), [PERSON], [PERSON] є його дітьми, що стверджується свідоцтвами про народження ( а.с.12-14), а тому відповідно до ст. 1261 ЦК - 3 - України вони є спадкоємцями першої черги. Відповідачі ТОВ « А-Сервіс», [PERSON], [PERSON], які заперечують щодо задоволення заявленого позову не надали суду будь-яких документів із яких слідувало б при яких обставинах, на підставі яких документів приміщення площею 221,1 кв. м., в якому розташовувалось кафе « [INFO]», і яке відповідно до договору купівлі-продажу від 19 листопада 1998 року належало [PERSON] стало власністю ТОВ « Аеліта» і відповідно ввійшло до складу комплексу дорожнього сервісу. Згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 11 листопада 2004 року слідує, що в експлуатацію був прийняти комплекс дорожнього сервісу в с. Старий Бобрик, який складається з готелю на 10 місць, АЗС до 750 заправок автомобілів на добу. ( а.с. 158-159). Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 16.11.2004 року № 398 « Про затвердження акту державної технічної комісії» слідує, що був затверджений акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва «Комплексу дорожнього сервісу» в селі Старий Бобрик, який має показники: готель на 10 місць, АЗС до 750 заправок автомобілів на добу. Таким чином із вказаних документів слідує, що в комплекс дорожнього сервісу не входить приміщення загальною площею 221,1 кв.м. в якому розташовувалось кафе. Комплекс дорожнього сервісу створювався при житті [PERSON] і із досліджених в судовому засіданні документів вводу в експлуатацію даного комплексу не вбачається, що фізична особа, власник нежитлового приміщення площею 221,1 кв.м., [PERSON] своєю волею включив дану будівлю до складу комплексу дорожнього сервісу. Із оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи № 10 на будівлю кемпінг-ресторан «[INFO]», яка розташована в [ADDRESS] слідує, що будівля побудована в 1988 році, складається із двох поверхів загальною площею 221,1 кв.м. , розташована на земельній ділянці площею 0,02 га. та належала комбінату громадського харчування Володарсько-Волинського районного споживчого товариства за яким була зареєстрована в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації на праві власності. 05.10. 1998 року постановою Житомирської обласної спілки споживчих товариств було надано дозвіл правлінню Володарсько-Волинського райспоживтовариства на продаж ресторану-кемпінгу «[INFO]» в с. Старий Бобрик. Згідно експертного висновку вартість будівлі ресторану-кемпінгу «[INFO]» станом на 24.09. 1998 року становила 10060 гривень. У вказаній інвентаризаційній справі відсутні будь-які відомості щодо договору купівлі-продажу від 19 листопада 1998 року, який був укладений між громадянкою Ігнатенко Вірою Василівною, яка діяла від імені комбінату громадянського харчування та фізичною особою громадянином [PERSON] про продаж нежилого приміщення кафе «[INFO]» загальною площею 221,1 кв.м., за 10 000 гривень, який був посвідчений державним нотаріусом Володарськ-Волинської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1658. Лише 08.09. 2008 року до начальника КП « Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» звернувся із листом директор ТОВ «Аеліта», [PERSON] з проханням провести інвентаризацію поточних змін об'єкту нерухомості (комплексу дорожнього сервісу), що знаходиться в с. Старий Бобрик, Володарсько-Волинського району. Лише на підставі вказаного листа та акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації ( комплексу дорожнього сервісу, який складається з готелю на 10 місць, АЗС до 750 заправок автомобілів на добу), довідки виконкому Ягодинської сільської ради про те, що комплекс сервісного обслуговування ТОВ « Аеліта» складається з АЗС, кафе «[INFO]», без надання документів на будівлю кемпінга-ресторана « [INFO]» працівник БТІ виконав зведений оціночний акт, склав план будинку в - 4 - який безпідставно включив будівлю загальною площею 221,1 кв. м., яка на правах приватної власності належала померлому [PERSON]. 15.12. 2008 року директор ТОВ «Аеліта», [PERSON] звернувся до начальника КП « Житомирського обласного БТІ із заявою про оформлення права власності на комплекс дорожнього сервісу згідно рішення № 82 виконкому Ягодинської сільської ради, який знаходиться в [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Ягодинської сільської ради від 27 листопада 2008 року № 82 було оформлено право власності ТОВ « Аеліта» та громадянина [PERSON] на комплекс дорожнього сервісу, який за ними рахується в [ADDRESS] на підставі інвестиційного договору від 15 березня 2004 року у співвідношенні: за [PERSON] -80,1%, за ТОВ «Аеліта»-19,9% від загальної вартості об'єкта. Аналізуючи дане рішення суд приходить до висновку, що виконком Ягодинської сільської ради безпідставно включив до комплексу дорожнього сервісу будівлю площею 221,1 кв.м. в якій розташовувалось кафе «[INFO]», що від виконкому, [PERSON] було приховано наявність договору купівлі-продажу вчиненого між комбінатом громадського харчування та [PERSON]. В інвентаризаційній справі є інвестиційний договір від 15 березня 2004 року, який був украдений між юридичною особою-ТОВ «Аеліта», в особі директора [PERSON] та фізичною особою -[PERSON], відповідно до п. 2.1.1. якого, об'єктом інвестування є комплекс дорожнього сервісу, який буде створений (побудований) в с. Старий Бобрик, Володарсько-Волинського району. Аналізуючи вказаний договір суд приходить до висновку, що в ньому не йдеться про будівлю кафе « [INFO]», загальною площею 221,1 кв.м., яка на той час існувала і в якій розміщувалося кафе « [INFO]», а йдеться про створення, побудову комплексу дорожнього сервісу, який в подальшому і був прийнятий як завершене будівництво, яке складається із готелю та АЗС. На підставі рішення виконкому Ягодинської сільської ради від 27.11.2008 року, 15 грудня 2008 року виконкомом сільської ради, [PERSON], було видане свідоцтво серії САА № 508419 про право власності у розмірі 80/100 частин на комплекс дорожнього сервісу загальною площею 382,1 кв.м., який розташований в [ADDRESS] в склад якого безпідставно було включено площу будівлі кафе «[INFO]», яка складає 221,1 кв.м., яка на підставі договору купівлі-продажу належала померлому [PERSON] і яка відносилась до спадкового майна.. Аналогічно на підставі вищезазначеного рішення сільської ради було видане свідоцтво серії САА № 508420 товариству з обмеженою відповідальністю « Аеліта» про право приватної власності у розмірі 20/100 ідеальних часток на вищезгаданий комплекс дорожнього сервісу площею 382,1 кв.м.. Представник відповідача ТОВ « А-Сервіс», яке на даний час є власником 1/1 комплексу дорожнього сервісу в [ADDRESS] надав суду рішення судів, які набрали законної сили і які не скасовані, на підтвердження правомірності набуття права власності ТОВ « А Сервіс» на комплекс дорожнього сервісу, який розташований за вищевказаною адресою, але у вказаних рішеннях ніде не згадується і не приймалося рішення щодо будівлі розмірами 221,1 кв. м., яка належала на праві приватної власності [PERSON] і в якій розташовувалось кафе. Навпаки в рішенні Володарсько-Волинського районного суду від 19 березня 2012 року, який набрав законної сили вказано, що суд встановив, що на час укладання інвестиційного договору від 15.03.2004 року ТОВ « Аеліта» не володіло нерухомим майном - єдиним майновим комплексом дорожнього сервісу і предметом інвестиційного договору не було нерухоме майно, а тому вказаний договір не підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації в розуміння ст.ст. 203,215,220 ЦК України. Із досліджених в судовому засіданні рішень виконавчого комітету Ягодинської сільської ради, документів які були до них долучені сільським головою слідує, що вони - 5 - приймалися у відсутності документів, які вказували б на наявність підстав для прийняття таких рішень. Так, рішення виконкому Ягодинської сільської ради № 82 від 27 листопада 2008 року про оформлення права власності на комплекс дорожнього сервісу в [ADDRESS], прийняте лише на підставі заяви директора ТОВ « Аеліта» [PERSON] та інвестиційного договору, які ніяким чином не підтверджують наявність самого комплексу, його складові частини, площу і що до вказаного комплексу належить будівля площею 221,1 кв.м. в якій розташовувалось кафе « [INFO]», яке належало померлому [PERSON], яке входило до спадкового майна і щодо якого спадкоємці подати заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. На підставі вказаного рішення виконавчого комітету Ягодинської сільської ради в частині оформлення права власності на будівлю площею 221.1 кв.м. в якій розташовується кафе за ТОВ « Аеліта» та [PERSON], яке є явно незаконним, 15 грудня 2008 року сільським головою Ягодинської сільської ради були видані свідоцтва [PERSON], ТОВ « Аеліта» про їх право власності на комплекс дорожнього сервісу загальною площею 382,1 кв.м., відповідно у розмірі 80/100 частини та 20/100 частини, в який безпідставно, без відповідних на то документів, було включено будівлю площею 221,1 кв.м. в якому розташовувалось кафе « [INFO]», яка належала на праві приватної власності померлому [PERSON]. Вказане рішення виконкому сільської ради, видача свідоцтв на право власності стали підставою для реєстрації права власності в КП « Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» і для подальших рішень виконкому сільської ради та зміни власників комплексу дорожнього сервісу. За вказаних обставин рішення виконкому Ягодинської сільської ради та виданих на підставі вказаних рішень свідоцтв про право власності на комплекс дорожнього сервісу площею 382,1 кв. м. підлягають визнанню неправомірними та скасуванню в частині що стосується будівлі площею 221,1 кв. м., в якій розташовується кафе, яку безпідставно включили до складу комплексу дорожнього сервісу.

Outcome: approved