Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві позивачі вказують, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], а саме: [PERSON] належить 4/9 частки, [PERSON] 2/9 частки, [PERSON] 1/6 частка та [PERSON] 1/6 частки. Відповідач по справі [PERSON] також мав 2/9 частки вказаної квартири, але 07 вересня 2011 року він свою частку подарував позивачці [PERSON], про що свідчить договір дарування частки квартири від 07.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та витяг про державну реєстрацію. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, але до відчуження своєї частки, починаючи з травня 2007 року, в даній квартирі не мешкає. Позивачі вказують, що в добровільному порядку вони не мають можливості виписати відповідача з даної квартири, оскільки він цього не бажає, а навпаки, при оформленні банківських кредитів він вказує їх адресу, а не адресу свого дійсного мешкання, тому вони просять суд визнати відповідно до ст. 405 ЦК України відповідача таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не зявились. Від позивачів до суду надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутність, задовольнити позовну заяву в повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], а саме: [PERSON] належить 4/9 частки, [PERSON] 2/9 частки, [PERSON] 1/6 частка та [PERSON] 1/6 частки. [PERSON] також належали 2/9 частки вказаної квартири, але 07 вересня 2011 року він свою частку подарував позивачці [PERSON], про що свідчить договір дарування частки квартири від 07.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], реєстраційний номер 4589 та витяг про державну реєстрацію від 26.05.2016 року \\а.с.11-14\\. Відповідно до довідки Голови ОСББ «Мрія» від 10.05.2016 року, відповідач [PERSON], [INFO], в період з травня 2007 року по травень 2016 року за адресою: [ADDRESS], фактично не проживає, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача у квартирі, власниками якої є позивачі, приводить до порушення їх прав власності та перешкоджає їм належним чином розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в \~судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає \~в квартирі без поважних причин понад шість місяців, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. \~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved