Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та Чернівецького міського відділу РАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про батька. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що з травня 2018 року вони проживають однією сім`єю та перебувають у незареєстрованих шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку із тим, що на момент народження дитини, з часу розірвання шлюбу [PERSON] з її колишнім чоловіком [PERSON] не пройшло 10 місяців, батьком дитини у свідоцтві про народження в розділі «батько» вказано відповідача [PERSON] , хоча в дійсності він батьком малолітнього [PERSON] не являється. В свою чергу, позивач [PERSON] визнає своє батьківство по відношенню до цієї дитини, проте без внесення відповідних змін у свідоцтво про народження, він позбавлений можливості реалізувати свої батьківські права та обов`язки по відношенню до малолітнього [PERSON] в повному обсязі. Тому спільно із матір`ю дитини [PERSON] просить суд визнати його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Чернівецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області внести зміни до актового запису № 1755 від 07.08.2019 року про народження дитини, а саме: виключити відомості про батька [PERSON] та вказати його ( [PERSON] ) батьком дитини. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також їх представник [PERSON] не з`явилися, не дивлячись на своєчасне та належне їх повідомлення про розгляд справи по суті, у поданій до суду заяві просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується опублікованим оголошенням на веб-сайті судової влади України від 02.12.2019, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надійшло, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.\~ Представник відповідача - Чернівецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданій до суду заяві просить розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5\~СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст.\~125\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до\~ст.\~129\~СК України\~особа,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини,\~народженої жінкою,\~яка в\~момент зачаття\~або народження\~дитини перебувала\~у шлюбі\~з іншим\~чоловіком,\~має право\~пред`явити до\~її чоловіка,\~якщо він\~записаний батьком\~дитини,\~позов про\~визнання свого\~батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Судом встановлено, що [PERSON] з 15.10.2013 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.04.2019 р. шлюб між ними розірвано. Через 3,5 місяці після розірвання шлюбу [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.08.2019 р. Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с.8). За змістом ч. 2 ст.\~122\~СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. За змістом ч.1 ст.\~133\~СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. На виконання вказаних вимог законодавства у вищевказаному свідоцтві про народження прізвище дитини вказано « [PERSON] », ім`я по батькові - « [PERSON] », матір`ю дитини зазначено « [PERSON] », батьком дитини - « [PERSON] ». Також встановлено, що позивач [PERSON] за час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , а саме, починаючи з травня 2018, перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , з яким вони проживають однією сім`єю і по даний час. Звертаючись до\~суду з\~позовною заявою\~про визнання\~батьківства позивачі\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~посилаються на\~те,\~що,\~у зв`язку\~із тим,\~що їх\~спільний син\~ [PERSON] народився\~до спливу\~десяти місяців\~після розірвання\~шлюбу [PERSON] \~із [PERSON] , в той час, коли їх (позивачів) шлюбні відносини не були зареєстровані - відомості про батька у свідоцтво про народження дитини були внесені у відповідності до вимог ч.1 ст. 133 СК України. [PERSON] , будучи біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з моменту народження сина проживає разом із ним, піклується про нього та матеріально утримує його. Той факт, що подружжя [PERSON] та [PERSON] на момент розірвання шлюбу не перебували у шлюбних відносинах та проживали окремо один від одного підтверджується копією заочного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.04.2019 р. (а.с.9). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З наведеного вбачається, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved