Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Яблунецької селищної ради Ємільчинського району, в якому просили визнати за ними [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право спільної (часткової) власності в 1/4 частині кожному, на спадщину за законом, як на відумерле нерухоме майно після смерті [INFO] року їх рідного молодшого брата [PERSON], а саме на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], разом з земельною ділянкою площею 0,15 га (15 соток) та усіма жилими і господарськими будівлями на ній; зобов'язати відповідача по справі та інші відповідні територіальні органи державної влади і місцевого самоврядування України в Ємільчинському районі Житомирської області в установленому чинним законодавством України порядку оформити на їх ім'я та видати їм відповідні правовстановлюючі документи на спільне (часткове) володіння в 1/4 частині кожному, вказаним вище домоволодінням та земельною ділянкою й усіма жилими і господарськими будівлями на ній. Свої вимоги мотивують тим, що після смерті брата [PERSON] спадщину прийняла невідома їм [PERSON], хоча [PERSON] на день смерті в шлюбі не перебував, мати [PERSON] - [PERSON] - офіційно мала статус матері-одиначки і на виховання дочки отримувала від держави Україна відповідні кошти, факт батьківства їх брата [PERSON] відносно [PERSON] офіційно не було встановлено, а тому вважають, що після смерті їх батька та рідного брата вони є єдиними спадкоємцями за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою Житомирська область, Ємільчинський район, [ADDRESS], разом із земельною ділянкою, площею 0,15 га та усіма жилими і господарськими будівлями на ній. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. [INFO] року померла мати позивачів [PERSON], яка проживала разом з батьком [PERSON] у власному будинку за адресою [ADDRESS] 10 лютого 1987 року батьком позивачів [PERSON] був складений заповіт на будинок і все майно, посвідчений секретарем виконавчого комітету Яблунецької селищної ради Ємільчинського району Житомирської області та зареєстрований в реєстрі за №7 на ім'я [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. [INFO] року помер брат позивачів [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось майно: житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями на земельній ділянці 0,15 га по [ADDRESS] Ємільчинського району Житомирської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON]. 11 квітня 2014 року [PERSON] звернулася із заявою до Ємільчинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] 19 червня 2014 року позивачі звернулись до Ємільчинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом в 1/4 частці на вказане спадкове майно після смерті батька та рідного брата [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/4 частці кожному на спадкове майно після смерті рідного брата [PERSON], який помер [INFO] року. 31 жовтня 2014 року рішенням Ємільчинського районного суду, яке набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Яблунецької селищної ради, третя особа [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] на користь [PERSON] недійсним - відмовлено за безпідставністю позовних вимог. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Зінченко О.Ю. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, а також вказав, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог позивачів, пояснивши, що [PERSON] є її батьком, про що зроблено відповідний запис у графі «батько» в свідоцтві про її народження. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що покійний [PERSON] проживав в смт. Яблунець Ємільчинського району один, одружений не був. Чи були у нього діти не знає. З [PERSON] та [PERSON] не знайомий. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що [PERSON] проживав в смт. Яблунець Ємільчинського району один. Інколи проживав в с. Камянка Ємільчинського району. Чи була у нього цивільна дружина та діти не знає. Його цивільну дружину і дочку бачила на похоронах. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що [PERSON] постійно проживав в смт. Яблунець Ємільчинського району. Про його сімейний стан та наявність дітей нічого невідомо. На похоронах бачила жінку та дочку покійного. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що з серпня 1993 року [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] в с. Кам'янка Ємільчинського району. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. Інколи їздив в смт. Яблунець, оскільки там отримував пенсію. Вели спільне господарство, разом святкували дні народження, весілля старших дітей [PERSON] Одружені вони не були, проживали у цивільному шлюбі. Аліменти на дітей [PERSON] не сплачував. Була присутня на похоронах [PERSON] разом з [PERSON] та їх дочкою [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що [PERSON] з 1993 року постійно проживав в с. Камянка Ємільчинського району разом з [PERSON] До того як переїхав в с. Кам'янка проживав в смт. Яблунець. У 1996 року у них народилась дочка [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі. Похорони [PERSON] були в смт. Яблунець, вона присутня не була. Відповідно до довідки №540, виданої Ємільчинським районним центром зайнятості, [PERSON], яка проживає в с. Камянка Ємільчинського району Житомирської області, на обліку в Ємільчинському центрі зайнятості не перебувала. Згідно з довідкою №786 від 25.12.2014 року, виданою службою у справах дітей Ємільчинської районної державної адміністрації, [PERSON], [INFO], яка проживає в с. Камянка Ємільчинського району Житомирської області, як дитина-сирота, дитина, позбавлена батьківського піклування на обліку в службі у справах дітей Ємільчинської РДА не перебувала. Відповідно до довідки №181/06 від 16.01.2015 року, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації, [PERSON], яка проживає в с. Камянка Ємільчинського району Житомирської області, на дочку [PERSON], [INFO], допомогу на дітей одиноким матерям з 05.01.1996 року по 05.01.2014 року не отримувала. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №37670709 виданою Ємільчинського держнотконторою 19.06.2014 року, спадкова справа щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] не заводилася. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №37670721 виданою Ємільчинського держнотконторою 19.06.2014 року, у Спадковому реєстрі є інформація про вищевказаний заповіт від імені [PERSON], стан - чинний, статус - архівний до 01.12.2000 року, зареєстрований у Спадкового реєстру 06.05.2014 року Житомирською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON] «Дії що свідчать про прийняття спадщини» - визнається що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав і помер. За життя [PERSON] заповіту залишено не було. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що [PERSON] являвся єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав і помер, і в свою чергу, єдиною спадкоємицею за законом першої черги є дочка померлого [PERSON] - [PERSON], яка прийняла спадщину, а позивачі по справі спадщини після смерті батька [PERSON] не приймали, а також те, що відомості щодо їх права на обов'язкову частку у спадщині відсутні, відтак, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у зв'язку з безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed