Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивують тим, що 20.10.2014 року помер їх батько [PERSON], а 17.11.2014 року померла їх мама [PERSON]. Зазначають, що 19.08.2003 року згідно договору міни посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], їх батьки [PERSON] та [PERSON], а також позивач [PERSON], обміняли належну їм на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS], із [PERSON] на належний йому житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку для його обслуговування в м. Сокаль по вул. Крушельницької, 24. В квітні 2005 року мама позивачів [PERSON] звернулась у [PERSON] міську раду із заявою про надання дозволу на будівництво гаража та інвентарної в межах присадиби. Рішенням виконкому Сокольської міської ради №181 від 21.04.2005р. їй надано дозвіл на будівництво гаража та інвентарної в межах присадиби в м. Сокаль по вул. Крушельницької, 24. На виконання вказаного рішення в 2005р. отримано проект гаража в блоці із інвентарною, що погоджений головним архітектором району та розпочато будівництво, яке завершеним в 2006 році. Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 05.09.2016р. батька позивачів [PERSON], який помер 20.10.2014р., вони прийняли у спадщину належну йому 1/3 ідеальної частини житлового будинку №24 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Сокаль по вул. Крушельницької. Крім цього, позивач [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.09.2016р. прийняла в спадщину після смерті матері на належну їй 1/3 ідеальної частини житлового будинку №24 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Сокаль по вул. Крушельницької. Таким чином, позивачам на праві спільної часткової власності належить в цілому будинковолодіння №24 в м. Сокаль по вул. Крушельницької. Вказують, що видаючи їм вищевказані свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом їх видано без урахування господарської будівлі з літньою кухнею і гаражем, що відображена на плані літ. [PERSON] будівля є занесена у інвентарну справу будинковолодіння у БТІ, що зокрема відображено у технічному паспорті на житловий будинок від 29.04.2015р., не є самочинною так як дозвіл на її будівництво отримано згідно рішення виконкому міської ради від 21.04.2005р. та збудована згідно проекту погодженого архітектурою району. При видачі свідоцтв про право на спадщину на будинковолодіння нотаріусом не запитано інформації щодо даної будівлі, відповідно в даний час прийняти її у спадок позивачі не можуть. Просять суд визнати за ними право власності по 1\\2 ідеальної частки за кожним господарської будівлі з літньою кухнею і гаражем (літ.Г), загальною площею 45м.кв., що в м. Сокаль по вул. Крушельницької, 24 Львівської області. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не прибув, подав в суд заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не прибув, подав в суд заяву у якій вказує, що визнає позовні вимоги, не заперечує щодо їх задоволення, справу просить розглядати без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власнсоті не встановлена судом. В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З досліджених в судовому засіданні копії свідоцтв про смерть серії 1-СГ №359997 та І-СГ №366761, встановлено, що 20.10.2014р. помер [PERSON], а 17.11.2014р. померла [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.09.2016р., спадкоємцями зазначеними у заповіті майна [PERSON] є його дочки [PERSON] та [PERSON], спадщина на яку видане це свідоцтво складається з 1/3 ідеальної частини житлового будинку №24 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який знаходиться в м. Сокаль по вул. Крушельницької. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.09.2016р., спадкоємцями зазначеними у заповіті майна [PERSON] є її дочка [PERSON], спадщина на яку видане це свідоцтво складається з 1/3 ідеальної частини житлового будинку №24 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який знаходиться в м. Сокаль по вул. Крушельницької. Із копії рішення виконкому [PERSON] міської ради №181 від 21.04.2005р., встановлено, що таким надано дозвіл [PERSON] будівництво гаража та інвентарної в межах присадиби в м. Сокаль по вул. Крушельницької, 24. Згідно копії проекту гаража в блоці із інвентарною в м. Сокаль по вул. Крушельницької, 24, встановлено, що такий виготовлено на замовлення забудовника [PERSON] та погоджено архітектурою Сокальського району. Дослідженим технічним паспортом, складеним 29.04.2015р. Червоноградським МБТІ на будинковолодіння №24 по вул. Крушельницької в м. Сокаль, встановлено, що згідно плану під літ. Г зазначено господарську будівлю з літньою кухнею і гаражем 2006р. забудови, площею 45кв.м. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Разом з тим, згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачами, як спадкоємцями за заповітом їх батьків, слід визнати право власності на вказану господарську будівлю в рівних частках.

Outcome: approved