Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивачі звернулися з позовною заявою до суду про скасування арешту з належного їм всього майна, накладеного постановами ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області постановою від 05.08.2014 року по виконавчим провадженням №44257635 та за № 44257633.\~\~ В позовній заяві вказують на те, що Лозівським міськрайонним судом Харківської області було ухвалено рішення про стягнення солідарно з позивачів заборгованості за послуги централізованого опалення в сумі 4228,40 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. Після чого, 05.08.2014 року відповідачем було відкрито виконавчі провадження за № 44257633 та № 44257635 про примусове стягнення з них заборгованості на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», а також накладено арешт та заборону відчуження на все належне їм майно. В даний час вказана заборгованість позивачів перед ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» відсутня. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивачів надійшла заява про розгляд справи без їх участі та про підтримання позовних вимог. Від державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника вказаного відділу та просить прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Постановами головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області [PERSON] від 05.08.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження по виконавчим провадженням № 44257635 і 44257633, було накладено арешт та заборону відчуження на все майно, яке належить [PERSON] та [PERSON] в межах суми звернення стягнення в розмірі 4350,20 грн. Цей факт підтверджується витягами про реєстрацію в Державного реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрованих Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 05.08.2014 року. Підставою виникнення даного обтяження є виконавчий лист, який було видано Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 02.04.2014 року про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» заборгованості за послуги централізованого опалення в сумі 4228,40 грн, сплачені судові витрати в розмірі 243,60 грн. (по 121,80 грн. з кожного). Згідно довідки з ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» від 07.12.2017 року за №191, яка видана [PERSON] та [PERSON], що мешкають в [ADDRESS], заборгованість за послуги теплопостання станом на 01.12.2017 року відсутня. Тобто, в даний час у позивачів відсутня заборгованість перед ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» по вказаному виконавчому документу. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, якими є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, що передбачено вимогами ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином та враховуючи те, що сума заборгованості позивачами погашена за виконавчим документом, який був підставою для накладення арешту, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, як таких, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Outcome: approved