Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 вересня 2012 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом трьох останніх років відносини в їх сімї значно погіршились. На її думку відповідач не зацікавлений в збереженні родини, оскільки він не має жодних планів на майбутнє, часто приходить додому в нетверезому стані та вживає нецензурні слова, які потім повторює їх син, вихованням дитини батько не займається. У звязку з поведінкою відповідача вона постійно перебуває в напруженому стані, що негативно впливає на її психіку. Частину зароблених коштів відповідач витрачає на придбання спиртних напоїв та тютюнових виробів, що значно впливає на сімейний бюджет. Син [PERSON] часто хворіє, що потребує додаткових витрат на лікування, однак це не впливає на свідомість та поведінку відповідача, не зменшує його витрати на власні потреби. Оскільки між нею та відповідачем існують суперечки щодо його участі в утриманні дитини, вона бажає, щоб дане питання було вирішене в судовому порядку. Відповідач має добрий стан здоровя, інших неповнолітніх дітей не має, аліменти нікому не сплачує. Він працює та стабільно отримує заробітну плату, а тому, на її думку, повинен організовувати своє життя так, щоб забезпечувати не лише себе, а і їх сина до досягнення ним повноліття. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.23). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивачки суд вирішив можливим розглянути справу справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 22), в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 10). Дитина народилася у шлюбі, в якому сторони перебувають з 29 вересня 2012 року (а.с.9). Сторони разом з дитиною зареєстровані та проживають в [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області №1740 від 30.01.2018 року (а.с.11). Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивачка бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову працює та стабільно отримує заробітну плату, про незадовільний стан здоровя та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки стосовно дитини, в тому числі утримувати її. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких суд визначає 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ст. ст. 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved