Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять здійснити тлумачення заповіту [PERSON], посвідченого секретарем ради та виконкому Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області 06 грудня 2005 року і зареєстрованого в реєстрі за №105 та вважати його таким за змістом: заповідач, [PERSON], на випадок своєї смерті заповідає [PERSON] земельну ділянку, площею 2,20 га, що належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №015098, виданого та зареєстрованого 05 грудня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1564 та земельну ділянку, площею 2,62 га, що належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №015226, зареєстрованого 05 грудня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1563. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,20 га, кадастровий номер 7423385900:05:001:0394, яка розташована на території с.Кунашівка Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області д.№0385, надану для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЧН ДІЮ 15098, виданого та зареєстрованого 05 грудня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1564, визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 2,62 га, кадастровий номер 7423385900:05:001:1075, яка розташована на території с.Кунашівка Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області д.[NUMBER], надану для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЧН №015226, виданого та зареєстрованого 05 грудня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1563 та визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,10 га, кадастровий номер 7423385900:05:001:0626, яка розташована на території с.Кунашівка Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області д.[NUMBER], надану для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЧН №014370, виданого та зареєстрованого 25 серпня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №575, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 1,06 га, кадастровий номер 7423385900:05:001:1 188, яка розташована на території с.Кунашівка Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області д.[NUMBER], надану для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЧН №014371, виданого та зареєстрованого 25 серпня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за 576. За [PERSON] визнати право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,10 га, кадастровий номер 7423385900:05:001:0626, яка розташована на території с.Кунашівка Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області д.[NUMBER], надану для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЧН №014370, виданого та зареєстрованого 25 серпня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №575 та визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 1,06 га, кадастровий номер 7423385900:05:001:1188, яка розташована на території с.Кунашівка Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області д.[NUMBER], надану для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЧН №014371, виданого та зареєстрованого 25 серпня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №576. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що після померлого [INFO] їх батьки [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та чотирьох земельних ділянок площею 1,06 га, 2,10 га, 2,62 га 2,20 га, наданих для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Кунашівка Ніжинського району Чернігівської області. За життя батько розпорядився частиною свого майна, склавши заповіт на дві земельні ділянки на користь [PERSON], а рештою майна батько не розпорядився. Вони спадщину прийняли шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Ніжинської районної державної нотаріальної контори, але оформити її вони не можуть із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. З метою відновлення втрачених документів вони зверталися до відділу ДЗК, але їхні звернення не дали позитивного результату, оскільки втрачені державні акти про право власності на землю не відновлюються і їх дублікати не видаються, а їх відсутність є підставою для звернення спадкоємців до суду з вимогою про визнання права власності на належне спадкодавцю майно у судовому порядку. Для цього їм були надані архівні копії втрачених правовстановлюючих документів. Крім того, приймаючи до уваги принцип безспірності нотаріального процесу, вони змушені звертатися до суду і з вимогою щодо тлумачення змісту заповіту, оскільки викладення тексту заповіту є двозначним та незрозумілим, що позбавляє нотаріуса можливості виконати волю заповідача, виходячи з наступного: Спадкодавець у своєму заповіті заповів буквально так: «на випадок своєї смерті роблю таке розпорядження: належний мені державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,20 га, серії ЧН №015098, виданий на підставі розпорядження №21 Ніжинської районної державної адміністрації від 23 січня 2004 року, та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,62 га, серії ЧН №015226, виданий на підставі розпорядження №21 Ніжинської районної державної адміністрації від 23 січня 2004 року заповідаю [PERSON]». З тексту заповіту від 6 грудня 2005 року вбачачається, що волевиявлення спадкодавця було направлене на те, щоб після його смерті до [PERSON] перейшли належні спадкодавцю дві актами на земельні ділянки площею 2,20 га та 2,62 га, право власності на які підтверджуються державними актами серії ЧН №015098 та серії ЧН №015226. [PERSON] вважає, що на момент складання заповіту спадкодавець помилково зазначив, що заповідає належні йому державні акти на дві земельні ділянки замість земельних ділянок, право на які підтверджуються вказаними державними актами, оскільки правовстановлюючий документ, його серії та номер він вказав вірно. Тобто, розпоряджаючись частиною свого майна на випадок смерті і посилаючись у заповіті на вказані державні акти заповідач мав на увазі саме земельну ділянку, площею 2,20 га, що належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №015098, виданого на підставі розпорядження №21 Ніжинської районної державної адміністрації від 23 січня 2004 року та зареєстрованого 5 грудня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1564 та земельну ділянку, площею 2,62 га, що належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №015226, виданого на підставі розпорядження №21 Ніжинської районної державної адміністрації від 23 січня 2004 року та зареєстрованого 5 грудня 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1563. Спірний заповіт спадкодавець ніколи не змінював і не скасовував. З огляду на викладене, вбачається, що справжня воля заповідача стосується двох, належних йому на праві власності земельних ділянок, що підтверджується вказаними державними актами, якими він розпорядився за життя з урахуванням відносин, які склалися між ними. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилия, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримку позову. Представник відповідача- Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову, в зв'язку з чим вбачається можливість врегулювання спору і суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Законними підставами для задоволення позову є ст.1236 ЦК України, яка передбачає спадкування за заповітом та ст.1261 ЦК України, яка свідчить про те, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а також стаття 1269 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На запит Ніжинського міськрайнного суду Ніжинська районна державна нотаріальна контора повідомила про те, що до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 545 за 2007 рік і заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Частиною 3 ст.213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять. Їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Тлумачення заповіту необхідно позивачці для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачів обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Outcome: approved