Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2010 року на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до розміру 30% від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що становить 436,50 грн., посилаючись на те, що у відповідача змінився матеріальний стан, а також сума мінімального розміру аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин позивач вимушена звернутися з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач в судове засідання з'явився, позов не визнав, у наступне судове засідання не з'явився. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували відносинах, [INFO] народилась [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 липня 2004 року, запис №531, де батьком зазначений [PERSON], відповідач по справі. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2010 року по справі № 2-7470/10 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 250,0 грн. Аліменти підлягають стягненню щомісячно починаючи від 21 вересня 2010 року до [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Змінюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст. 180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Згідно зч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. Визначаючи розмір аліментів, суд має врахувати визначений законом прожитковий мінімум на 2016 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років в розмірі: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1531,0 грн.), суд має вимоги про збільшення аліментів задовольнити, збільшивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], що сплачуються [PERSON] з 250,0 грн. до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно від дня набрання рішенням законної сили й до досягнення повноліття дочки [PERSON], тобто до [INFO]. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є суттєво обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, та встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. Відповідач є інвалідом 3 групи, не працює, отримає пенсію. Сплачує кредит, але ця обставина не стосується обов'язку утримувати дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved