Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом та просить суд просить суд визнати Ѕ частку домоволодіння № 60 по вулиці Щоголєва в місті Кривому Розі Дніпропетровської області спадковим майном після померлого 31 липня 2017 року [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку вказаного домоволодіння як на частку у спільному сумісному майні з померлим [PERSON], визнати за [PERSON] право власної на спадкове майно, тобто на 1/8 частку домоволодіння та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, тобто на ј частку домоволодіння. В обґрунтування позову зазначили, що 31 липня 2017 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння № 60 по вулиці Щоголєва в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Вони, як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва в звязку з наявністю спору між ними та ще однією спадкоємицею, [PERSON] Третя особа, [PERSON] відмовився від своєї частки спадкового майна на користь [PERSON], а отже їй належить половина від частки спадкового майна. Крім того, право власності на спадкове майно виникло в період перебування померлого [PERSON] у шлюбі з [PERSON], а отже за життя [PERSON] належало 1/2 частка домоволодіння в спільному майні подружжя, як і [PERSON] Відповідач хоч фактично і не проживала з померлим [PERSON] на день його смерті, проте була зареєстрована за однією з ним адресою, а отже вважається такою, що фактично прийняла спадщину, тому їй належить 1/8 частка спадкового майна. Оскільки позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] з причин наявного спору щодо розподілу спадщини між спадкоємцями, просять задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Зобовязано: Четверту Криворізьку державну нотаріальну контору надати спадкову справу померлого 31 липня 2017 року [PERSON]; КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» надати інформаційну довідку щодо власника домоволодіння № 60 по вулиці Щоголєва в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, підстав виникнення права власності, наявність обтяжень/обмежень; відділ у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області надати інформаційну довідку по земельній ділянці, розташованій за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Щоголєва, буд. 60, а саме: щодо власника вказаної земельної ділянки, підстав виникнення права власності на земельну ділянку, наявність обтяжень/обмежень та присвоєння кадастрового номера. Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. В судове засідання сторони не зявилися, про дату слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні вимог наполягали з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги визнала частково, просила відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення з неї судових витрат, оскільки має багатодітну родину (четверо неповнолітніх дітей), яка є малозабезпеченою, тому позбавлена можливості відшкодування таких витрат. Представник третьої особи завідувач Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] , звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності державного нотаріуса, письмових пояснень не надійшло. Від третьої особи [PERSON] письмових пояснень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого 20 травня 1998 року Відділом комунального господарства Виконавчого комітету Довгинцівської районної Ради народних депутатів, домоволодіння № 60 по вулиці Щоголєва місті Кривого Рогу Дніпропетровської області згідно з розпорядженням № 64 від 03.04.1998 р., належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 15 копія свідоцтва), що підтверджується повідомленням Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 1735 від 11 грудня 2018 року, наданого на виконання ухвали суду від 05 листопада 2018 року. 31 липня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 745851 (а.с. 16). Позивачі [PERSON], як дружина померлого (а.с. 17 копія свідоцтва про шлюб) та [PERSON] як донька померлого (а.с. 13,14 копії свідоцтв про народження, укладення шлюбу) звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою державного\~нотаріуса Четвертої\~криворізької державної\~нотаріальної контори\~[PERSON]\~від 13\~вересня 2018\~р.\~[PERSON] та\~[PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 31 липня 2017 року [PERSON] у звязку з наявністю суперечки між спадкоємцями (а.с. 19 копія постанови). Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із частиною першою Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року. Оскільки правовідносини щодо поділу майна подружжя [PERSON] виникли до вказаної дати, застосуванню підлягає Кодексом про шлюб та сім'ю України. Відповідно до статті 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними Оскільки право власності на домоволодіння № 60 по вулиці Щоголєва в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виникло в період шлюбу [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що вказане домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя, частки якого є рівними, тому [PERSON] належить 1/2 частка в спільному майні подружжя, а [PERSON] за життя належала 1/2 частка спільного майна подружжя. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.ст. 1268,1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 466/2017 до майна померлого 31 липня 2017 року [PERSON], витребуваної ухвалою суду від 05.11.2018 р., відповідач [PERSON] станом на 31 липня 2017 року (час відкриття спадщини) була зареєстрована за останнім місцем проживання спадкодавця (місцем відкриття спадщини), а отже прийняла спадщину в порядку частини 3 статті 1268 ЦПК України, оскільки не заявила про відмову від неї. Згідно частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи наявність заяви відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог та оскільки позивач [PERSON] є дружиною померлого 31 липня 2017 [PERSON], позивач [PERSON] донькою, син померлого [PERSON], згідно копій матеріалів спадкової справи, звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини за законом після смерті батька на користь дочки померлого [PERSON] (а.с. 44), суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/8 частину домоволодіння № 60 по вулиці Щоголєва м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а за позивачем [PERSON] право власності на 1/4 частку домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачами заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1603,00 грн., сплачений ними при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачам понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивачів. При цьому суд ознайомився з наданими відповідачем запереченнями в цій частині та доданими письмовими доказами: довідкою про перебування на обліку як малозабезпеченої родини, посвідчення відповідачки як матері-героїні та копії свідоцтв про народження неповнолітніх дітей, та вважає необхідним розяснити відповідачу, що звільненню від сплати судового збору підлягають виключно особи, зазначені в статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, до переліку яких відповідач не відноситься. За таких обставин відсутні підстави для звільнення її від відшкодування позивачам понесених ними судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved