Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою про \~визнання права власності в порядку спадкування, яка в процесі розгляду справи була уточнена. В позовній заяві вони вказали, що 23 серпня 2015 року помер їх батько, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, у склад якої входить: житловий будинок, розташований за адресою: с. Великомихайлівка, вул. Осипенко, 16 Покровського району Дніпропетровської області; земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,289 га для ведення особистого селянського господарства, що також знаходяться за вказаною адресою; земельні ділянки площею 5,380 га та 6,7462 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Позивачі, як спадкоємної першої черги за законом, 05 липня 2016 року звернулися до державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на ? частку кожному, на майно батька. Однак, отримали відмову від нотаріуса в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, які входять в склад спадщини. Так, земельну ділянку для забудови та ведення особистого господарства площею 0,539 га було виділено [PERSON], [INFO], матері померлого [PERSON], де був збудований будинок, в якому проживав [PERSON] разом зі своєю матірю, [PERSON], після смерті якої батько позивачів не встиг зареєструвати право власності на житловий будинок. В звязку з чим, позивачі просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом, по 1/2 частці кожному, на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Осипенко, 16 с. Великомихайлівка; на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,289 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за вказаною адресою. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 6,7462 га; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,380 га. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачів та представника відповідача [PERSON] сільської ради, які надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачі позов підтримали та просять його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІІ-КИ №292417, [PERSON] являється батьком [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІІ-НО №263606, [PERSON] являється батьком [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №649679, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровській області, [PERSON] помер 23.08.2015 року (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними синами [PERSON], померлого 23.08.2015 року, отже, являються спадкоємцями першої черги за законом. З копії технічного паспорту на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Осипенко, 16 с. Великомихайлівка Покровського району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] записаний власником даного житлового будинку. Крім того, в «особливих відмітках» даного технічного паспорту вказано про наявність земельної ділянки площею 0,539 га, з яких 0,25 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,289 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.22-26). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку кожному, житлового будинку, що знаходиться за адресою:вул. Осипенко, 16 с. Великомихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, та належав [PERSON], померлому 23.08.2015 року, в звязку з відсутністю реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] (а.с.7). Однак, позивачами не було надано суду жодного документу, який би підтвердив взагалі наявність земельних ділянок площею 5,380 га та 6,7462 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та жодного документу, який свідчив би про право [PERSON], померлого 23.08.2015 року, на вказані земельні ділянки. Крім того, як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] зверталися до державного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом лише на житловий будинок, що знаходиться за адресою:вул. Осипенко, 16 с. Великомихайлівка Покровського району Дніпропетровської області. Таким чином, державним нотаріусом навіть не було розглянуто питання щодо спадщини, в склад якої входять земельні ділянки площею 5,380 га та 6,7462 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, як того передбачає чинне законодавство України. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, однак, з наданих позивачами документів вбачається, що позивачі мають право на спадкування лише житлового будинку з земельними ділянками для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. На підставі викладеного та ст.ст. 25, 1216-1223, 1258, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: partial