overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивачка 17.02.2017 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 07.05.2011 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь та сварок на побутовому грунті, внаслідок чого з листопада 2016 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають та залишаться проживати із нею. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач не мав заперечень. ( а. с. 17, 18 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 07.05.2011 року в Абазівській сільській раді Полтавського району та області уклали шлюб ( актовий запис № 2 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають та залишаться проживати із позивачкою ( а. с. 5, 6 ). Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з листопаду 2016 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дітей не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка 17.03.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбі з відповідачем, який на даний час розірвано, мають сина - [PERSON], [INFO]. Син перебуває на її утриманні, проживає із нею та навчається в ПДПІ ім. Короленка на денній формі навчання, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання, і у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги. Прохала стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина аліменти у розмірі ? частини заробітку на час його навчання. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала, надавши можливі докази на його підтвердження, а відповідач позов визнав ( а. с. 19, 20 ). Тому, суд вважає за можливе, розглядати дану справу у відсутності не з»явившогося, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи. Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого шлюбу, який на даний час розірвано, мають повнолітнього сина, який навчається на денній формі навчання ПДПІ ім. Короленка, де кінцева дата навчання - 30.06.2018 року ( а. с. 2 - 10 ). Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, має дочку [PERSON], [INFO], на яку сплачує аліменти до досягнення нею повноліття у розмірі ? частини заробітку. Інших утриманців не має, працює, не є інвалідом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 198 - 200 СК України, оскільки відповідач відповідно до письмових пояснень згоден надати таку матеріальну допомогу, син навчається на денній формі навчання та проживає із позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивачка 17.03.2020 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 12.11.2016 року розпався через не складення сімейного життя по причині непорозумінь на побутовому грунті, тому шлюбно-сімейні стосунки фактично, вони проживають окремо тривалий час, внаслідок чого спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спорів про майно не мають. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 21 ). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень з відмітками про отримання судової повістки ( а. с. 26, 27 ), що згідно вимог чинного законодавства є належним повідомленням. Від нього не надійшло станом на 29.05.2020 року заяви про відкладення розгляду справи та позивач погодився на заочний розгляд справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 12.11.2016 року в Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 1385 ) ( а. с. 5 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно - сімейних стосунків тривалий час, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спорів про поділ майна не мають. Надання сторонам строку для примирення є недоцільним, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка 17.04.2014 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що від сумісного життя з відповідачем вона має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Представниця позивачки до суду у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.2), яка мешкає разом із матір'ю і знаходиться на її утриманні, що визнано відповідачем. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки визнання відповідачем позову є безумовним і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у відповідності до ст.174 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивачка 17.04.2014р. звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину та стягнення аліментів на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення їх донькою [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач протягом тривалого часу жодних коштів на утримання дітей не надає, хоча може такі надавати, так як неофіційно працює в різних місцях і має значні нерегулярні доходи. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2008 року, актовий запис № 52 (а.с. 3). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2012 року, актовий запис № 46, [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.2009 року, актовий запис № 7205, [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд, проаналізувавши становище відповідача щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі по 800 грн. щомісячно на утримання обох дітей, враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, беручи до уваги те, що позивачка отримує допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення нею 3-річного віку ( а.с. 16) приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину. В силу вимог ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку є підставними та підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 75, 77, 84, 180-184, 191 СК України, суд -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивачка 17.04.2014 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 24.05.2008 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь та сварок на побутовому грунті, внаслідок чого з листопада 2012 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [INFO] та [INFO], які проживають та залишаться проживати із нею. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та після розірвання шлюбу залишити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач не мав заперечень ( а. с. 15, 16 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 08.05.2008 року в Щербанівській сільській раді Полтавського району та області уклали шлюб ( актовий запис № 33 ) ( а. с. 6 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають та залишаться проживати із позивачкою ( а. с. 7, 8 ). Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з початку листопада 2012 року, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дітей не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивачка 17.04.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 19.12.2007 року розпався через постійні сварки та непорозуміння на побутовому грунті, сімейно-шлюбні відносини припинили в травні 2013 року , проживають окремо, тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору не мають. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. ( а. с. 18). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за місцем реєстрації про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень з відміткою про отримання судової повістки ( а. с. 16, 17 ) та повернутих на адресу суду повісток з відміткою пошти «адресат відсутній» ( а. с. 23-25), «немає вдома» ( а. с. 28-30 ), також було опубліковано оголошення на сайті суду щодо його виклик (а.с.34), що згідно вимог чинного законодавства є належним його повідомленням. Від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи та позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 19.12.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зареєстрували шлюб ( актовий запис № 2408 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно - сімейні стосунки та проживають окремо з 2013 року, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спорів про поділ майна не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка 17.05.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2004р. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], 25.06.2004р.н., [PERSON], 25.11.2007р.н., [PERSON], 17.10.2011р.н. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обовязки, перестали бути повязані спільним побутом, не проживають разом з квітня 2017 року, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти обставин, викладених у позові. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.06.2004р., актовий запис №02. Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з квітня 2017 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка 17.06.2006 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстровано Новодніпровською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.06.2006 року (а.с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.12.2006 року (а.с. 6). Позивачка вирішила розлучитися з відповідачем, оскільки проживання однією сім'єю та збереження шлюбу не можливо та суперечить його інтересам. Примирення не можливе, спору щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю немає. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. У судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, на даний момент проживають окремо, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сім'я фактично розпалась, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка 17.06.2013 р. звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що від сумісного життя з відповідачем вона має неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], який знаходяться на її повному утриманні і вихованні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги у зв'язку із утриманням та вихованням дитини не надає, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивачка до суду не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Справу розглянуто згідно з положеннями ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка мешкає разом із матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка 17.06.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказує, що шлюб з відповідачем не реєстрували, але мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. В свідоцтві про народження батьком дитини записаний відповідач [PERSON] Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки він здоров, на його утриманні інших осіб не має. Добровільно відповідач сплачувати аліменти не бажає, тому вона вимушена була звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх його заробітної плати (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в попереднє судове засідання не з'явилась, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого записаний відповідач [PERSON] (а.с.5). Позивачка та відповідач шлюб не реєстрували. В теперішній час позивачка та відповідач мешкають окремо, малолітня дитина мешкає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальну допомогу позивачці на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік та матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, працює, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Статтею 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тому суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача з 17 червня 2014 року. Також відповідно до ст.88 ЦПК та Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивачка 17.07.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 22.05.2012 року, з яким проживала до червня 2014 року і від якого вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки на підґрунті побутових відносин та різності характерів, примирення між нею та відповідачем, а також збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явився , але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі і що проти винесення заочного рішення вона не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, але також надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та його згоду на розірвання шлюбу . Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 22.05.2014 року (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - - [PERSON] , [INFO]. .(а.с.7). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved