Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою до [PERSON] . У позовній заяві посилається на те, що її дочка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та від даного шлюбу [INFO] народився [PERSON] . Зазначає, що у [INFO] її дочка [PERSON] померла. Після смерті останньої [PERSON] продовжив навчатися у Чернівецькій загальноосвітній школі І - ІІІ ступенів № 4 в 11 класі та залишився проживати з батьком, однак з жовтня 2020 року онук переїхав до неї в с. Кам`янка Чернівецького району Чернівецької області, оскільки навчання в школі проводиться дистанційно. Ті дні, коли відновлювали навчання в школах, [PERSON] намагався залишатися у батька [PERSON] , щоб щоденно не доїжджати до школи, проте останній, будучи в стані алкогольного сп`яніння, постійно вчиняв сварки, бійки, в результаті чого дитині доводилося неодноразово повертатися до бабусі, тобто до неї. Зазначає, що переводити онука до школи за її місцем проживання вважає недоцільним, оскільки дитина в Чернівецькій школі № 4 навчається з 1 класу та на даний час є учнем 11 класу, має навчальні досягнення високого рівня. Допомога по втраті годувальника оформлена на відповідача, яку він повністю витрачає на свої потреби, переоформити допомогу вона не має можливості, оскільки батько є законним опікуном дитини. Зазначає, що відповідач не піклується про дитину, не цікавиться успіхами, навчанням, станом здоров`я дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та підготовкою до самостійного життя. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному її утриманні. Крім цього, вказує, що у грудні 2020 року [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування Глибоцької РДА з проханням позбавити відповідача батьківських прав та йому було надано висновок щодо доцільності позбавлення відповідача відносно нього батьківських прав та було рекомендовано звернутися до суду. Під час розгляду справи комісією відповідач був належним чином повідомлений про засідання комісії, однак не з`явився та не надав докази щодо виховання та утримання сина. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 2500 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. 01.04.2021 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просила суд призначити її піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві та просить суд позов завдовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи та не повідомив суд про причину своєї неявки. Представник Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у його відсутності. Вказав, що за результатами розгляду поданих документів Кам`янецька сільська рада вважає за можливе призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . [INFO] в м. Чернівці померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з довідки № 01-12/30 від 26.01.2021 року, виданої Чернівецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4, [PERSON] навчається в 11 класі вказаної школи. Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 11 класу ЗОШ № 4 від 25.01.2021 року, виданої Чернівецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4, останній навчається в школі з першого класу та зарекомендував себе як здібний, старанний, дисциплінований, наполегливий учень. Має навчальні досягнення достатнього і високого рівня, був учасником ІІ етапу Всеукраїнської олімпіади з правознавства і географії. Врівноважений, розсудливий, принциповий, справедливий, товариський. Батько не приділяє належну увагу вихованню сина, не цікавиться його навчанням та не відвідує батьківські збори. Згідно довідки № 225 від 21 січня 2021 року та акту обстеження матеріально - побутових умов № 141, виданих Кам`янецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] та до складу його сім`ї входять: баба - [PERSON] , [INFO] , дід - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] . Матеріально - побутові умови проживання сім`ї задовільні. Як вбачається з довідки № 9 від 04.03.2021 року, виданої Кам`янською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Кам`янській АЗПСМ з діагнозом: вегетосудинна дистонія по змішаному типу. Дитина потребує постійного спостереження та прийому медикаментів. Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування № 01.12-11 від 18.01.2021 року, виданого Глибоцького РДА Чернівецької області, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення в судовому порядку батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини підтверджені належними та допустимими доказами по справі. Крім цього, при розгляді даної справи судом було встановлено, що [PERSON] , в розумінні Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», є дитиною, позбавленою батьківського піклування, оскільки мати дитини - [PERSON] померла [INFO] , а батько - [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав в зв`язку з тривалим ухиленням від виконання батьківського обов`язку. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями ст. 58-59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особисті якості позивача відповідають вимогам, викладеним у п. п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, що також підтверджується матеріалами справи. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан відповідача, стан здоров`я дитини та відповідача, умови розвитку дитини, а тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial