Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачі звернулись у жовтні 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохають визнати право власності на 1/3 частини за кожним із них земельної ділянки площею 2,920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належало [PERSON], яка померла [INFO] року. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача - територіальної громади Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.1952 року (а.с. 9). Відповідно копії свідоцтва про народження матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с. 10). 01.08.1969 року у Лютенській сільській раді Гадяцького району Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 11). Як вбачається з копії посвідки про народження матір'ю [PERSON], [INFO] року, є [PERSON] (а.с. 12). 03 червня 1960 року у Лютенській сільській раді Гадяцького району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.06.1960 року (а.с. 13). У копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16.02.2012 року зазначено, що [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Полтавської області № 02-16/250 від 10.03.2015 року померла [PERSON], [INFO], була зареєстрована на день смерті [INFO] року в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за даною адресою одна. Інших зареєстрованих станом на [INFO] року за даною адресою не значилось (а.с. 14). Із довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області № 31-1608-0.3-2090/2-15 від 28.10.2015 року вбачається, що [PERSON] видавався державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27 жовтня 2002 року, реєстраційний номер 1792, площею 2,920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лютенської сільської ради. Дублікат державного акта на померлу виготовити неможливо (а.с. 16). Відповідно копії державного акта серії [NUMBER] від 27 жовтня 2002 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,920 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лютенської сільської ради (а.с. 15). У експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України № 056/230-m-2 від 12.10.2015 року зазначено, що особові імена [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON]), [PERSON] (державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON]) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON], запис мати [PERSON]) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах офіційного на розмовних варіантів особового імені [PERSON] / [PERSON] - розм. [PERSON], [PERSON] і зумовлені ономастичними особливостями регіону, де зроблені відповідні записи, та / або впливом російського графічного відтворення імені на український запис ([PERSON] замість [PERSON]). Особові імена [PERSON] (свідоцтво про одруження, запис [PERSON]; посвідка про народження, запис [PERSON]) та [PERSON] (паспорт, запис [PERSON]) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в документах особового імені [PERSON] / [PERSON] і зумовлені поліваріативністю особових імен спільного етимологічного походження (а.с. 19). Із пояснення Гадяцької державної нотаріальної контори вбачається, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області , що залишилось після померлої [INFO] року [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно (а.с. 18). Також, згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 812 від 18.11.2015 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після померлої [INFO] року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON], свідоцтва про право на спадщину ще не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні (а.с. 42, 43). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після померлої [INFO] року [PERSON] і вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Також,

Outcome: approved