Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 28.01.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.01.2006 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області за місцем свого постійного проживання у віці 81 років помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2, 14 га. для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Вона являється спадкоємцем за заповітом, складеним померлим на її користь та посвідченим 03.01.2006 року Добрянською сільською радою, реєстровий номер 01, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину після смерті чоловіка прийняла фактично шляхом спільного проживання та реєстрації за однією адресою на день його смерті. На даний час спадщина ніким юридично не оформлена, відумерлою не визнавалася. Оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо через втрату оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Виготовити його дублікат на померлу особу не можливо. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.2/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с. 20/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 14 січня 2006 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області у віці 81 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.4/, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2, 14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 029530, вартість земельної ділянки складає 21 800 гривень /а.с. 16 /. Позивачка після смерті [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, складеним на її користь та посвідченим 03.01.2006 року Добрянською сільською радою, реєстровий номер 01, який не змінювався та не відмінявся / а.с. 5-6/, крім того є спадкоємцем першої черги за законом як дружина, шлюбні стосунки підтверджені / а.с. 7/. Відповідно довідки Добрянської сільської ради [PERSON], померлий 14.01.2006 року, проживав і був зареєстрований в [INFO] разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON], заповіт, посвідчений від його імені виконкомом Добрянської сільської ради, не змінювався та не відмінявся /а.с.8/. Спадкова справа після смерті [PERSON]не реєструвалася / а.с. 21-22/. Оригінал правоустановчого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с. 9 /. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого 14.01.2006 року, позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла відповідно до ст. 1268 ЦК україни, спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в звязку з тим, що втрачений оригінал правоустановчого документу на земельну ділянку. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved