Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Калінінського районного суду м. Донецька із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на тих підставах, що вона з відповідачем з 20.08.2011 року було укладено шлюб. З жовтня 2013 року вона з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини припинені. Від спільного мешкання вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не звилась, але надала заяву с проханням розглядати дану справу у її відсутності на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити їх у повному обсязі, а саме стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позицію позивача та просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання відповідач не з'явися, але надав заяву у які просив розглядати дану справу у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідністю з вимогами ст. ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від цих обов'язків кошти стягуються з них у судовому порядку. Судом встановлено, що 20.08.2011 року було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 631. З жовтня 2013 року вона з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини припинені. Від спільного мешкання вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 104, який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, відповідач є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, тому він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності з вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує скрутне матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з матір'ю за її адресою реєстрації, знаходиться на її утриманні, а також враховує стан здоров'я відповідача, який є працездатним, не має утриманців. Інших обставин, які б мали істотне значення при визначенні розміру аліментів судом встановлено не було. Виходячи з представлених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані, відповідач має можливість надати позивачці матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2013 року до досягнення дитиною повноліття або до зміни сімейного, матеріального стану чи стану здоров'я сторін. Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову до суду. Згідно вимог ст. ст. 79, 81 та 88 ЦПК України, ст.. 4 ч. 2 п. 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.11.2011 року згідно з відповідача у дохід держави потрібно стягнути витрати по судовому збору у сумі 243, 60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved