Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельні ділянки та на її імя було видано Державні акти. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно в рівних частках заповіла позивачам [PERSON] та [PERSON] 01 березня 2015 року [PERSON] померла. Позивачі як спадкоємці за законом, прийняли спадщину після її смерті, але оформити її належним чином в нотаріальному порядку спадкоємці не мають можливості, так як відсутні оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки. За взаємною згодою позивачі зробили розподіл спадкового майна та просять суд : - визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1081 га згідно Державного акту серії ЯБ № 914099 від 10.04.2006 року (кадастровий номер [NUMBER]: 05:001:1466); на земельну ділянку площею 4,4245 га згідно Державного акту серії ЯБ № 910469 від 10.04.2006 року (кадастровий номер 7425384500:05:001:1041); 1/2 частину земельної ділянки площею 0,11 га згідно Державного акту серії ЯБ № 914109 від 20.09.2007 року (кадастровий номер 7425384500:05:001:1468); 1/2 частину земельної ділянки площею 4,42 га згідно Державного акту серії ЯБ № 914109 від 20.09.2007 року (кадастровий номер 7425384500:05:001:1043) на території Української сільської ради Талалаївського району в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 01 березня 2015 року. - визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1090 га згідно Державного акту серії ЯБ № 914100 від 10.04.2006 року (кадастровий номер [NUMBER]: 05:001:1467); на земельну ділянку площею 4,4245 га згідно Державного акту серії ЯБ № 910470 від 10.04.2006 року (кадастровий номер 7425384500:05:001:1042); 1/2 частину земельної ділянки площею 0,11 га згідно Державного акту серії ЯБ № 914109 від 20.09.2007 року (кадастровий номер 7425384500:05:001:1468); 1/2 частину земельної ділянки площею 4,42 га згідно Державного акту серії ЯБ № 914109 від 20.09.2007 року (кадастровий номер 7425384500:05:001:1043) на території Української сільської ради Талалаївського району в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 01 березня 2015 року. В судове засідання позивачі [PERSON] і [PERSON] не зявились, в позовній заяві просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити. Представник відповідача Української сільської ради, та третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 01 березня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 240762 від 03.03.2015 року (а.с. 5). Згідно копії заповіту від 12 грудня 2014 року, посвідченого секретарем Української сільської ради за № 26, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується: - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 914099 від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1081 га (кадастровий номер7425384500: 05:001:1466) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради (а.с.11); - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 914100 від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1090 га (кадастровий номер7425384500: 05:001:1467) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради (а.с.12); - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 910469 від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,4245 га (кадастровий номер 7425384500:05:001:1041) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради (а.с.13); - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 910470 від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,4245 га (кадастровий номер 7425384500:05:001:1042) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради (а.с.14); - копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 914109 від 20.09.2007 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,53 га (кадастрові номери 7425384500:05:001:1043 та 7425384500:05:001:1468) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради (а.с.15). У Ічнянській районні газеті «Трудова слава» за 14 листопада 2015 року поміщено оголошення про те, що втрачені Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 910469, № 914099, № 910470, № 9141000 від 10.04.2006 року та № 914109 від 20.09.2007 року на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с. 21 зв.). Згідно витягів про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 30.10.2015 року, виданих відділом Держгеокадастру в Талалаївському районі - - вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯБ № 910469 від 10.04.2006 року, що належала [PERSON] станом на 01.03.2015 року становила 109 115 грн. 75 коп. (а.с.16); - вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯБ № 910470 від 10.04.2006 року, що належала [PERSON] станом на 01.03.2015 року становила 109 115 грн. 75 коп. (а.с.17); - вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯБ № 914099 від 10.04.2006 року, що належала [PERSON] станом на 01.03.2015 року становила 490 грн. 86 коп. (а.с.18); - вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯБ № 914100 від 10.04.2006 року, що належала [PERSON] станом на 01.03.2015 року становила 490 грн. 86 коп. (а.с.19); - вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯБ № 914109 від 20.09.2007 року, що належала [PERSON] станом на 01.03.2015 року становила 109 115 грн. 75 коп. (а.с.20). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 56 від 13 березня 2015 року і спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується повідомленням Талалаївської ДНК від 17.12.2015 року та копією спадкової справи (а.с.28-32). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки, дане право підтверджено належними правовстановлюючими документами - Державними актами, оригінали яких були втрачені з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець за життя набула право власності на земельні ділянки, і дане майнове право залишається неуспадкованим спадкоємцями за заповітом [PERSON] і [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved