Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищеназваним позовом, в якому посилаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] 06.06.2012 року за згодою позивачів в квартирі за вищевказаною адресою зареєструвалася відповідачка, яка доводиться [PERSON] сестрою, але фактично не проживала в цій квартирі з моменту реєстрації. У зв'язку з тим, що вона виїхала з міста та заявила, що не має наміру повертатися, позивачі просять суд визнати відповідачку такою, що втратила право на житлове приміщення, яке розташоване в [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, будучи допитаними в якості свідків пояснили, що у 2012 році за згодою позивачів в квартирі за вищевказаною адресою зареєструвалася відповідачка, яка доводиться [PERSON] сестрою, але фактично не проживала в цій квартирі з моменту реєстрації, виїхавши з міста, вони повідомили її про звернення до суду з цим позовом, на що вона відповіла, що не має наміру повертатися до цієї квартири. Інші позивачі в судове засідання не з'явилися, у наданих суду письмових заявах позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили справу слухати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд прийняв ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Допитавши позивачів в якості свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.150,155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно положень ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи. які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, при цьому сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.25) співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS], є позивачі. Згідно записів у будинковій книзі (а.с.20-22) відповідачка була зареєстрована за цією адресою 06.06.2012 року. Згідно акту обстеження житло-побутових умов (а.с.38) відповідачка не проживає за цією адресою з моменту реєстрації за цією адресою. За цих обставин, з урахуванням того, що відповідач, не будучи членом сім'ї позивача, не проживає більше ніж рік в квартирі, залишаючись в ній зареєстрованою, чим створює перешкоди для здійснення власниками права користування та розпорядження своїм майном, на підставі положень ст.ст. 383, 291, 405 ЦК України, ст.ст.150, 155 ЖК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом із тим, у задоволенні вимог щодо зобов'язання виконкому міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку слід відмовити, оскільки виконком не є відповідачем у справі. Разом із тим, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом (тобто позбавленою такого права), само по собі є підставою для вчинення таких дій відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: partial