Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є співвласниками будинку [ADDRESS], по 1/ 2 частині кожна: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1975 року, а [PERSON] - на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 26.07.2016 року. Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 525 кв.м., яку було відведено під індивідуальне будівництво попередньому власнику будинку [PERSON] на підставі рішення виконкому Осипенківської міської ради депутатів №368 від 16.08.1955 року. Власником сусіднього будинку [ADDRESS] є відповідач [PERSON] Відповідач самочинно, без належного дозволу та узгодження з власниками та користувачами садибного житлового будинку [ADDRESS] на території земельної ділянки [NUMBER] побудовала гараж, чим порушила право позивачів на володіння та розпорядження нерухомим майном. Зменшення площі земельної ділянки за рахунок будівництва відповідачем гаражу порушує права землекористувачів, оскільки вони не мають можливості використовувати земельну ділянку в повному об'ємі, позбавлені можливості приватизувати земельну ділянку у розмірі, визначеному рішенням №368 від 16.08.1955 року. Посилаючись на ст. ст. 376, 386,391 ЦК України, ст.ст. 103,152 ЗК України просять усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,0525га, що розташована по [ADDRESS], шляхом знесення гаражу, побудованого [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.11.2007 року. До складу спадкового майна, що перейшло відповідачу увійшли два гаражі «Л» і «М», які були побудовані у 1974 і у 1982 роках попереднім власником. Тобто відповідач вказані гаражі не будувала. Гаражі розташовані на земельній ділянці, яка була відведена попередньому власнику жилого будинку і яка була приватизована відповідачем у 2015 році, на підтвердження чого надав суду свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 03.02.2015 року. Просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх сукупності, суд встановив таке. Позивач [PERSON] є власником 1/ 2 частки жилого будинку [ADDRESS] Запорізької області на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений 27.12.1975 року (а.с.5-6). Позивач [PERSON] є власником 1/ 2 частки цього будинку на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду запорізької області від 18.12.2005 року ( а.с.7,71-72). З матеріалів справи встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] від самого початку був побудований на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку площею 525 кв.м. на підставі рішення виконкому Осипенківської міської ради депутатів трудящих №368 від 16.08.1955 року. Відповідач [PERSON] є власником жилого будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.11.2007 року ( а.с.33). Цей будинок був побудований від самого початку на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку площею 540 кв.м. на підставі рішення виконкому Осипенківської міської ради депутатів трудящих №340 від 28.07.1955 року. Рішенням виконкому Бердянської міської ради №459 від 05.12.1979 року та протоколу №26 до нього, було вирішено: затвердити надані Бердянським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріали по обміру земель забудованих кварталів, затвердити конфігурації присадибних ділянок, зареєструвати за землекористувачами присадибні ділянки кварталів №№35,122,287,295,301,302. Вказаним рішенням були також затверджені конфігурації і площі земельних ділянок №114 і №116 в кварталі №295. Зміна конфігурацій земельних ділянок під будинками №82 і [ADDRESS] також підтверджується і наданими технічними паспортами на ці домоволодіння. Так, з технічного паспорту на будинок №82 видно, що гараж «Л» був побудований у 1974 році, а гараж «М»- у 1982 році. Ці будівлі зареєстровані в КПТІ і не є самочинно збудованими. Вказані гаражі знаходяться на земельній ділянці загальною площею 0,0572 га, яка перебуває у власності відповідача [PERSON] і належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 03.02.2015 року. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно із ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). За приписами ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та статті 3 ЦПК України. Судом встановлено, що спірні гаражі «Л» і «М», які позивачі просять знести, побудовані попереднім власником будинку[ADDRESS] і знаходяться на земельній ділянці, що належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Розмір і конфігурація вказаної земельної ділянки були затверджені Рішенням виконкому Бердянської міської ради №459 від 05.12.1979 року та протоколу №26 до нього. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів [PERSON] і [PERSON] є безпідставними, не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно, вимоги позивачів про стягнення судового збору, згідно зі ст. 88 ЦПК України, не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed