Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивачка 03.06.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24.03.1998 року померла її мати [PERSON], яка за життя заповіла все своє майно онуку сину позивачки [PERSON] З 1998 року по 2006 рік [PERSON] не звертався із заявами про прийняття спадщини. 25.01.2006 року за його заявою виконавчим комітетом Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області прийнято рішення про оформлення права власності на житловий будинок в с. Кардашинка, вул. 1 Травня, 3 за [PERSON] та видали свідоцтво про право власності. 25.12.2015 року помер [PERSON] та позивачка є спадкоємицею за законом першої черги. З посиланням на ст.ст. 1261, 1296, 1297 ЦК України просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Кардашинка, вул. 1 Травня, 3. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про слухання справи повідомлений належним чином. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 1998 року померла [PERSON] (а.с. 18), яка є матірю позивачки. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про шлюб, згідно якого позивачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 19, 20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Кардашинка, вул. 1 Травня, 3. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], який є сином позивачки. Згідно інформації, наданої Великокардашинською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, №02-19/67 від 01.02.2016 року відносно відкриття спадщини інформація в сільській раді відсутня (а.с. 6-8). Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.03.2016 року визнано незаконним та скасовано рішення Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №3 від 25.01.2006 року щодо оформлення права власності на житловий будинок за [PERSON]; визнано недійсним свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №979024 від 22.11.2006 року; скасовано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Херсонським БТІ від 22.11.2006 року (а.с. 21). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадщину за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на успадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, від не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved