Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] Позивачка в своїй позовній заяві посилається на те, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS], який був набутий нею внаслідок договору дарування від 11 грудня 2012 року. Дарувальником виступала її мати [PERSON]. [PERSON] її колишній чоловік зареєстрований у вказаному житловому будинку, про що було зроблено відповідний запис у будинковій книзі. Оскільки подружнє життя з відповідачем не склалося, 11 січня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач у вищевказаному житловому будинку не проживає. Місцезнаходження [PERSON] на даний час їй не відоме. Отже відповідач не проживає у її будинку і навіть періодично не з»являється у ньому. Фактична формальна реєстрація (прописка) відповідача у згаданому житлі створює для неї (позивачки по справі) додаткові матеріальні витрати. Так, вона не має змоги оформити житлово-комунальні субсидії, оскільки в будинку є зареєстрованим відповідач, про якого немає відомостей щодо його заробітку чи доходу. По питанню зняття з реєстрації відповідача із згаданого будинку вона зверталася в паспортне відділення Бережанського РВ УМВСУ, де їй пояснили, що дане питання вирішується лише в судовому порядку. У зв'язку з цим вона змушена звернутися в суд. У судове засідання позивачка не з»явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, щодо їх задоволення не заперечує. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивачки та відповідача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. У відповідності із ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є зареєстрованим (прописаним), як проживаючий у згаданому житлі, однак понад встановлені законом строки з 2013 року, без поважних причин, фактично не проживає за вказаною адресою. Також, відповідач [PERSON] заявлений позов визнав і не оспорює зазначених позивачкою фактів, якими та обгрунтовує заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України - обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON], без поважних причин понад встановлений законом строк, не проживає по [ADDRESS], а тому він втратив право на користування згаданим житлом. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved