Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітня, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем в них народилась вказана дитина, котра проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від добровільного надання фінансової допомоги на утримання дитини, тому вона і змушена була звернутись до суду. У судовому засіданні позивачка вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони справи є батьками [PERSON], [INFO]. Дані обставини, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають, оскільки встановлені, таким, що набрало законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Дитина проживає з матірю, що стверджується довідкою № 1638, виданою 03 грудня 2014 року виконкомом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області. Син перебуває на утриманні позивачки. Дана обставина визнана сторонами тому, в силу ч. 1 ст 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Документів за допомогою яких можна було б охарактеризувати матеріальне становище позивачки та відповідача суду надано не було. Незважаючи не це, відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд вважає, що малолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги і відповідач має можливість їй її надати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме: те, що суду не надано відомостей того, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати обов'язки по утриманню дитини; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивачки слід стягнути на утримання малолітньої дитини аліменти, що складають 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. В силу вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved