Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №16. В обґрунтування\~позову [PERSON] зазначає, що вони з відповідачем не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, окремо проживають, миритися не бажають, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилась. Від [PERSON] до суду надійшла заява, у якій позивачка просить розгляд справи провести у її відсутності, при цьому вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки про виклик до суду рекомендованим листом та шляхом розміщення на веб-сайті\~судової влади\~України оголошення про виклик до суду, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов не подавав, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання у шлюбі, сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 02 квітня 2013 року, серії [NUMBER] від 05 січня 2016 року. Згідно з ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка просить позов задовольнити, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, також зазначає, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, окремо проживають, миритися не бажають, сім`я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі не з`явився в судове засідання, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved