Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та [PERSON] шлюб було укладено 13 червня 1997 року та зареєстровано в виконкомі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №48. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], який на даний час вже є повнолітній та донька Мілена, [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Причиною розпаду сімї стало те, що після одруження між ними склалися погані стосунки та не порозуміння через те, що відповідач не поважав її як дружину, безпідставно ображав, не враховував її думки, внаслідок чого втратили почуття поваги та довіри одне до одного. Разом не проживають з 2012 року та не підтримують жодних стосунків. На даний час позивачка проживає у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] від якого вагітна. Вважає, що шлюб носить тільки формальний характер. Примирення не можливе. Просить шлюб розірвати. Дітей просить залишити у неї на вихованні. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, наполягає на розірванні шлюбу та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з червня 2015 року проживає у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою - [PERSON], яка на даний час від нього вагітна. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, свідка та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 13 червня 1997 року в виконкомі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №48 (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], який на даний час вже є повнолітній та донька Мілена, [INFO], оскільки батьками в свідоцтвах про народження зазначені сторони (а.с.4,5). Сімейні відносини між сторонами припинені та шлюб носить тільки формальний характер. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Доказів того, що між сторонами виник спір щодо виховання та утримання дітей в позові не зазначено та суду не представлено. А тому,

Outcome: partial