Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який мотивували тим, що вони є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 04.01.2017 року секретарем виконавчого комітету Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області, після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с.Веселе Путивльського району Сумської області. До спадкового майна входить земельна ділянка, площею 2,990 га, яка розташована на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Посилаючись на те, що отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на це майно вони не можуть в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цю земельну ділянку, просили визнати за ними право власності на 1/2 частку за кожним зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви в яких позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності (а.с.41,42). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності.(а.с.44). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1225 ЦК України та ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1222 ЦК України позивачі є спадкоємцями за заповітом посвідченим 04.01.2017 року секретарем виконавчого комітету Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області, після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с.Веселе Путивльського району Сумської області (а.с.8-11). Відповідно до довідки Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області №244 від 26.06.2017 [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] (а.с.12). Листом приватного нотаріуса №1549/01-16 від 11.12.2017 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.17). Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки право власності померлого [PERSON] на зазначену земельну ділянку підтверджується архівною копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.11.2017 (а.с.13,14-16), тому відповідно до ст.392 ЦК України, право власності позивачів підлягає захисту, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved