Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Ковалівської сільської ради Полтавського району, третя особа Друга Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 31 [INFO] помела мати позивачів, [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2018 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ). Назва вулиці була змінена у зв`язку з декомунізацією, на підставі рішення шостої сесії сьомого скликання Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 05.03.2016 року. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] є доньками спадкодавці, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 29.01.1966 року та свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 10.05.1968 року. Після вступу в шлюб [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020944225 від 08.09.2018 року. Після вступу в шлюб [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу , серії [NUMBER] від 26.09.1986 року. Після смерті матері позивачів, у державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Бахуринської О.О. була заведена спадкова справа за № 251/2018 від 05.10.2018 року. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право па спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . - позивачі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Бахуринською О.О. позивачам було роз`яснено, що на підставі заяви про прийняття спадщини за законом та відсутності інших спадкоємців. - позивачі є єдиними спадкоємицями померлої [PERSON] . Інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини - відсутні. Але. державний нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину за законом, про що надала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 598/02-31 від 17.04.2019 року, аргументуючи це тим. що у поданих спадкоємцями документах існують розбіжності в складі спадкового майна, а саме: в документі, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями договорі купівлі-продажу, в описі зазначено «... складається в цілому з: жилого будинку А-1 жилою площею 22.0 кв.м.. сараю Б, вбиральня «В», а в довідці станом на 07.03.2019 року вказаний наступний опис: житловий будинок літ. Г-1. г. г3. г4. г5, загальною площею 92,9 кв.м.. житловою площею 41.1 кв.м.. погріб літ. г1. г2. сарай літ. А, сарай літ. Б. сарай літ. б. вбиральня літ. В, ворота з хвірткою № 1, огорожа, ворота № 3. 7, 8, вигріб № 4, свердловина № 5, вигріб № 6. у тому числі побудовано самочинно: житловий будинок літ. Г-1. г. г3. г4. г5 [INFO] загальною площею 92.9 кв.м.. сарай літ. б 8.1 кв.м. Інформація стосовно житлового будинку А-1 жилою площею 22.0 кв.м. по правовстановлюючому документу, вищезазначеному договорі купівлі-продажу в довідці БТІ від 20.03.2019 року за № 168, відсутня. З огляду на подані спадкоємцями документи, неможливо встановити об`єкт спадщини і тому даний факт унеможливлює видачу свідоцтва на спадщину, згідно вимог чинного законодавства. Спадкодавиця [PERSON] , придбавши 06.07.1998 року вказаний вище будинок, самотужки здійснила самочинне будівництво. Але. при цьому отримала необхідні, на той час, дозвільні документи, а саме: проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника № 666 від 22.10.1998 року: витяг з розпорядження про дозвіл на будівництво (перебудову) індивідуального житлового будинку [ADDRESS] від 22.10.1998 року; паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті України № 236 від 18.12.1998 року: державний акт на право приватної власності на землю 1V-11J1 № 059587 від 18.12.1998 року, площею 0.15 та. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель; рішення виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 51 від 07.04.2012 року про легалізацію житлового будинку, самочинно збудованого в домоволодінні на [ADDRESS] . [ADDRESS] , остаточно, отримати кінцевий правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] спадкодавиця, [PERSON] , за життя, так і не встигла. Таким чином, виникла ситуація при якій, через відсутність правовстановлюючих документів, спадкоємці. [PERSON] та [PERSON] , не можуть набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. В судове засідання позивачі не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та прохали задовольнити. Від представника відповідача Ковалівської сільської ради Полтавського району, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Від представника третьої особи Другої Полтавської державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [INFO] помела мати позивачів- [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2018 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ). Назва вулиці була змінена у зв`язку з декомунізацією, на підставі рішення шостої сесії сьомого скликання Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 05.03.2016 року. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] є доньками спадкодавці, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 29.01.1966 року та свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 10.05.1968 року. Після вступу в шлюб [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020944225 від 08.09.2018 року. Після вступу в шлюб [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу , серії [NUMBER] від 26.09.1986 року. Після смерті матері позивачів, у державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Бахуринської О.О. була заведена спадкова справа за № 251/2018 від 05.10.2018 року. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право па спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . - позивачі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Бахуринською О.О. позивачам було роз`яснено, що на підставі заяви про прийняття спадщини за законом та відсутності інших спадкоємців. - позивачі є єдиними спадкоємицями померлої [PERSON] . Інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини - відсутні. Але державний нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину за законом, про що надала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 598/02-31 від 17.04.2019 року, аргументуючи це тим, що у поданих спадкоємцями документах існують розбіжності в складі спадкового майна, а саме: в документі, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями договорі купівлі-продажу, в описі зазначено «... складається в цілому з: жилого будинку А-1 жилою площею 22.0 кв.м.. сараю Б, вбиральня «В», а в довідці станом на 07.03.2019 року вказаний наступний опис: житловий будинок літ. Г-1. г. г3. г4. г5, загальною площею 92,9 кв.м.. житловою площею 41.1 кв.м.. погріб літ. г1. г2. сарай літ. А, сарай літ. Б. сарай літ. б. вбиральня літ. В, ворота з хвірткою № 1, огорожа, ворота № 3. 7, 8, вигріб № 4, свердловина № 5, вигріб № 6. у тому числі побудовано самочинно: житловий будинок літ. Г-1. г. г3. г4. г5 [INFO] загальною площею 92.9 кв.м.. сарай літ. б 8.1 кв.м. Інформація стосовно житлового будинку А-1 жилою площею 22.0 кв.м. по правовстановлюючому документу, вищезазначеному договорі купівлі-продажу в довідці БТІ від 20.03.2019 року за № 168, відсутня. З огляду на подані спадкоємцями документи, неможливо встановити об`єкт спадщини і тому даний факт унеможливлює видачу свідоцтва на спадщину, згідно вимог чинного законодавства. Спадкодавиця- [PERSON] , придбавши 06.07.1998 року вказаний вище будинок, самотужки здійснила самочинне будівництво. Але при цьому отримала необхідні, на той час, дозвільні документи, а саме: проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника № 666 від 22.10.1998 року: витяг з розпорядження про дозвіл на будівництво (перебудову) індивідуального житлового будинку [ADDRESS] від 22.10.1998 року; паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті України № 236 від 18.12.1998 року: державний акт на право приватної власності на землю 1V-11J1 № 059587 від 18.12.1998 року, площею 0.15 та. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель; рішення виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 51 від 07.04.2012 року про легалізацію житлового будинку, самочинно збудованого в домоволодінні на [ADDRESS] кінцевий правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] спадкодавиця- [PERSON] , за життя, так і не встигла. Таким чином, виникла ситуація при якій, через відсутність правовстановлюючих документів, спадкоємці- [PERSON] та [PERSON] , не можуть набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі частинами 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved