Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], де просили суд визнати відповідачів та їх спільну дитину [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовували тим, що вони є власниками вказаної квартири, яка була набута у власність [PERSON] у відповідності до договору купівлі-продажу від 23.10.1996 року, але згідно довідки Форми №3 у цій квартирі залишається зареєстрованими колишні мешканеці та члени сім»ї позивача 1 - відповідачі [PERSON] (дочка відповідача), її дочка [PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], які не проживають в цій квартирі з 2012 року і на даний час місце їх перебування позивачам не відомо. Оскільки відповідачі не проживають в цій квартирі з 2012 року, що встановлено зверненням позивача 1 до правоохоронних органів та показанням свідків, а позивач в силу матеріального стану не має можливості сплачувати комунальні платежі за осіб, що у квартирі не проживають, тому позивачі звернулись до суду із цим позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В судовому засідання позивачі свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав, зважаючи на підвищення тарифів за оплату комунальних платежів та неможливості їх сплати за зареєстрованих відповідачів, що у квартирі не проживають, проти винесення заочного рішення позивачі не заперечували. Відповідачі про час і місце судового розгляду оповіщались у встановленому законом порядку з адреси своєї реєстрації, у судове засідання не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, не просили розглядати справу у їх відсутність, заперечення проти позову не подавали. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідачі, хоч і є членами сім»ї позивача 1, але в квартирі позивачів з 2012 року не проживають та поїхали на постійне місце проживання до Росії. Відносини із матір»ю донька [PERSON] не підтримує. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1996 року позивач [PERSON] отримала у власність квартиру за адресою: [ADDRESS], яка в подальшому була зареєстрована за позивачем 1 (а.с.10-11). Відповідно до довідки КП ЖЕК «Золотоустівська» №228 від 27.02.2015 року в квартирі [ADDRESS], то в ній зареєстровані позивачі та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.12). Між тим, позивач 1 зверталась до міліції із заявами про розшук відповідачів та згідно отриманої інформації про розшук, то останні проживають на території Росії та повідомляти свою адресу проживання відмовляються (а.с.17). Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України). Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, статтею 150 ЖК України, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім'ї. Право члена сім'ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім'ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою. За таких обставин, оскільки на даний час позивач 1 є власником квартири [ADDRESS], а зареєстровані в цій квартирі відповідачі в ній не проживають вже понад один рік, суд вважає, що позов про визнання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], підлягає задоволенню. Підстав для збереження вказаного житлового приміщення за відповідачем у відповідності до вимог ст.71 ЖК України суд не вбачає. Між тим, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивачів щодо скасування реєстрації місця проживання відповідачів шляхом зняття їх з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], оскільки в розумінні норм статті 3 ЦПК України дана вимога є передчасною, так як права позивачів в даному випадку не порушені, оскільки вона до третьої особи із заявою про зняття з реєстрації відповідачів не зверталась та відмови не отримувала, а наявність вказаного рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку відповідача в цій квартирі, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial