Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2010 року, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2016 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває виключно на її утриманні. Вказує, що відповідач жодним чином не допомагає їй утримувати дитину, не надає матеріальну допомогу. Досягти згоди з приводу утримання дитини сторони не можуть, відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, не цікавиться її розвитком, морально та матеріально не підтримує. Зазначає, що дитина навчається в Рівненській загальноосвітній школі №18 та відвідує різноманітні гуртки, зокрема співи, шахи, англійську мову та літературу. Також, син потребує постійного догляду, лікування, оздоровлення, одягу, харчування, що вимагає значних щомісячних витрат. Її розмір доходів для утримання дитини є недостатнім. Вказує, що відповідач є працездатним, здоровим, офіційно не працює та отримує нерегулярний дохід, інших дітей на його утриманні не перебуває. На основі викладеного, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутність без застосування технічних засобів, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 06.08.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2016 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.6). На даний час неповнолітній [PERSON] навчається у другому класі Рівненської ЗОШ №18, що підтверджується довідкою навчального закладу №10 від 29.01.2019 року (а.с.7). Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітнього - [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. За наведених обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина підлягає частковому задоволенню, а саме: у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, суд також виходить з того, що відповідач офіційно не працює. При цьому, позивачкою не надано суду доказів щодо реального матеріального стану відповідача, наявності в нього рухомого та нерухомого майна. Разом з тим, суд враховує і те, що утримання дитини є і обов`язком позивачки, яка є працездатною особою. При цьому, суд враховує також і ту обставину, що письмових заперечень від повідомленого про дату та місце розгляду справи відповідача до суду не надходило. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітнього - [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial