Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Мар`янівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на належну їм частину житлового будинку загальною площею 96,0 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлих [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON]. Позивачі в обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після померлого батька [PERSON], а позивач [PERSON] є спадкоємцем після померлого чоловіка [PERSON] і прийняли спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям та державної реєстрації права власності. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задоволити. Представник відповідача Мар`янівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо їх задоволення. Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився із невідомих на те суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Мар`янівською сільською радою Тернопільського район Тернопільської області 17 квітня 2017 року, який являється дідусем позивача [PERSON] та чоловіком позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 96.0 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. яка належала померлому як голові колишнього колгоспного двору. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). За життя [PERSON] 25 травня 2010 року був складений заповіт, який посвідчений секретарем Мар'янівської сільської ради Тернопільського району за № 19, згідно якого він на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те, що ще буде належати йому на день смерті, заповів [PERSON], [INFO]. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до довідки Мар'янівської сільської ради від 28.12.2017 № 355 на день смерті [PERSON] по [ADDRESS], разом із ним були зареєстровані та проживали, зокрема, дружина [PERSON], 1934 р.н. та син [PERSON], 1960 р.н. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Спадкоємцем за заповітом являється син [PERSON], який спадщину прийняв в силу ст. 1268 ЦК України. Інший спадкоємець за законом, згідно ст. 1241 ЦК України - дружина померлого [PERSON], яка успадкувала обов'язкову частку у спадщині. Інших спадкоємців згідно ст. 1241 ЦК України немає. Таким чином, син померлого [PERSON] успадкував 3/24 частини спірного житлового будинку як спадкоємець за заповітом, а дружина [PERSON] як спадкоємець за законом успадкувала обов'язкову частку у спадщині у розмірі 1/24 частини будинку. [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Мар'янівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 24 листопада 2017 року, який являється батьком позивача [PERSON] та сином позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 7/24 частин житлового будинку загальною площею 96,0 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з яких 1/6 частина (що становить 4/24 частини) належала померлому як члену колишнього колгоспного двору, а 3/24 частини він успадкував після смерті свого батька [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] має місце спадкування за законом, оскільки померлим при житті заповіт складений не був. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, згідно довідки Мар'янівської сільської ради від 08.08.2018 № 204 на день смерті [PERSON] по [ADDRESS] разом із ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] - мати, [PERSON] -дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - зять, [PERSON] - внук. Після смерті [PERSON] у Тернопільській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за № 600/2017. Спадкоємцем за законом першої черги є дочка - позивач [PERSON], яка спадщину прийняла в установленому законодавством порядку в силу ст. 1268 ЦК України, а також подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після його смерті № 1866 від 29.12.2017. Інші спадкоємці - мати [PERSON], дружина [PERSON], син [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] відмовилися, про що 23.01.2018 року подали заяви за №№ 86, 87, 88. Інших спадкоємців немає. Відповідно до довідки Мар'янівської сільської ради від 08 серпня 2018 № 205 житловий будинок з належними будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 - колгоспний двір, членами якого були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Отже, вказане домоволодіння належало вищезазначеним шести членам колгоспного двору в рівних частинах на праві сумісної власності, тобто по 1/6 частині кожному. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації (далі ТРГБТІ) від 27.03.2018 року №343, станом на 26 березня 2018 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В будинку самочинних добудов та перепланувань не виявлено. Як вбачається з інформаційних довідок ТРГБТІ від 27.03.2018 року №№ 346,347 станом на 01.01.2013 житловий будинок [ADDRESS] Тернопільської області зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 12.03.1991 року на підставі рішення виконкому № 40 від 27.02.1991 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №37. Державна реєстрація даного житлового будинку за [PERSON] не проведена. На вищезазначений житловий будинок виготовлено технічний паспорт, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера «А» загальна площа становить 96,0 кв.м., житлова - 66,3 кв.м. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на успадковану частину житлового будинку. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 16 липня 2018 року №1938/02-14, [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] та гр. [PERSON] після смерті її чоловіка - гр. [PERSON], померлого [INFO] - відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на житловий будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачі не мають можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавці не отримали за життя правовстановлюючий документ на належне майно та не здійснили державної реєстрації свого права власності, тому позивачі змушені звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їхні права та інтереси, тому слід визнати за [PERSON] право власності на 7/24 частин житлового будинку загальною 96,0 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] батька [PERSON]. Також, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/24 частину житлового будинку загальною 96,0 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] чоловіка [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved