Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визнання особи таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №160 в будинку №14 по вул. Героїв України ([PERSON]) в. Кіровограді. В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є власниками даної квартири. В листопаді 2009 року у квартирі був зареєстрований відповідач - [PERSON], у якого були дружні відносини з позивачем [PERSON]. Реєстрація відповідача була проведена суто формально, без наміру користування житлом та виконання обов'язків наймача. На даний час зареєстрований , але з моменту реєстрації не проживає, а тому просять задовільнити позов повністю. До судового засідання позивачами надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. а.с. 22-24 ). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом (а. с. 21), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Згідно поданих заяв позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, що розташована за адресою: м. Кіровоград, вулиця Героїв України (колишня [PERSON])[ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 13.02.2006 р. виданого Кіровоградською міською радою та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2006 р що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 11.02.1997 року, виданого ДКП «Комунальник-96» (а. с. 4-5). Відповідно до довідки про склад сім»ї від 12.04.2016 року № 1980, виданої КП «ЖЕО №4» Кіровоградської міської ради крім зазначених співвласників в даній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Відповідно до ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст.405 ЦК України, а саме ч. 2 член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом, у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. 17.07.97 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, відповідно до п.1 ст. 8 якої встановлено, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм майном, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому економ порядку. Зокрема глава 23 Цивільного Кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Згідно ст. 12 Загальної декларації прав людини, дата підписання 10.12.1948 р., дата набрання чинності 10.12.1948 р. Прийнята і проголошена резолюцією 217A(III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює позивачам перешкоди у вільному розпорядженні своєю власністю, відповідач не є членом сім»ї власників житла та без поважних причин понад один рік не проживає у вказаній квартирі , що підтверджується актом від 15.04.2016 року (а. с. 7). Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача [PERSON] 551,20 грн. сплаченого судового збору .

Outcome: approved