Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивачка 08.07.2015 року звернулась з позовом, в якому просила розподілити спільне майно подружжя, визнавши за нею та відповідачем за кожним по ? частині квартири [ADDRESS], та складається з однієї кімнати, жилою площею 16,40 кв. м, загальною площею 28,30 кв. м. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем вони придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 28,30 кв. м, розташована за адресою: [ADDRESS]. Однак після розірвання шлюбу у добровільному порядку поділити спірне майно з відповідачем вони не можуть, оскільки останній не визнає її право на ? частину спільно нажитого майна. Представник позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, погоджуючись на визнання за позивачкою в порядку розподілу спільного майна подружжя права власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2007 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18.09.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір'ю. Під час перебування у шлюбі сторони придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: за договором купівлі-продажу квартири від 05.10.2012 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Березніковою С.М., квартиру [ADDRESS]. При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Між тим сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім спірної квартири. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, враховуючи, що набута сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства квартира [ADDRESS] є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя жодною із сторін не надано, тому суд дійшов висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачкою і відповідачем право власності - за кожним на ? частину вказаної квартири.

Outcome: approved