Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на : \~ \~ \~ \~1/78 частку земельної ділянки кадастровий номер 5124581100:01:003:0287 площею 178.3308 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 40, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/78 частку земельної ділянки кадастровий номер 5124581100:01:003:0287 площею 178.3308 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 40, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/620 частку земельної ділянки площею 127,9093 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 64-65, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/620 частку земельної ділянки площею 127,9093 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 64-65, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,510 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області, масив 31,32, ділянка 174, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,510 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області, масив 31,32, ділянка 174, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №45, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. 31 травня 2016 року [PERSON] померла. З моменту її смерті відкрилася спадщина, яка прийнята позивачкою. До складу прийнятої позивачкою спадщини зокрема входять: 1/78 частка земельної ділянки кадастровий номер 5124581100:01:003:0287 площею 178.3308 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 40, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/78 частка земельної ділянки кадастровий номер 5124581100:01:003:0287 площею 178.3308 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 40, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/620 частка земельної ділянки площею 127,9093 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 64-65, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/620 частка земельної ділянки площею 127,9093 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 64-65, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,510 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області, масив 31,32, ділянка 174, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,510 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області, масив 31,32, ділянка 174, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки нотаріусом позивачці було відмовлено, оскільки позивачем не було надання правовстановлюючих документів про право власності спадкодавця на це спадкове майно. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду щодо захисту своїх законних прав та інтересів. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області\~ в судове\~засідання не\~з'явився,\~надавсуду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Частина 1 статті \~ст.\~206\~ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. 30\~квітня 2003\~року [PERSON]\~склала заповіт,\~посвідчений приватним\~нотаріусом [PERSON]\~районного нотаріального\~округу [PERSON]\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №45,\~яким все\~своє майно,\~де б\~воно не\~знаходилось та\~з чого\~б воно\~не складалось,\~і взагалі\~все те,\~що на\~день смерті\~буде належати\~їй та\~на що\~вона за\~законом матиме\~право заповіла\~[PERSON] (а.с.15) . 31\~травня 2016\~року [PERSON]\~померла,\~що підтверджуєтьсясвідоцтвом про смерть серії І-ЖД №456002, виданим 03 червня 2016 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з: земельної ділянки площею 0.0877 га, розташованої за адресою : вулиця Миру, 34, смт Сарата, Саратський район, Одеська область, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житлового будинку №34 по вулиці Миру смт Сарата Саратського району Одеської області; 1/78 частки земельної ділянки кадастровий номер 5124581100:01:003:0287 площею 178.3308 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 40, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/78 частки земельної ділянки кадастровий номер 5124581100:01:003:0287 площею 178.3308 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 40, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/620 частки земельної ділянки площею 127,9093 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 64-65, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/620 частки земельної ділянки площею 127,9093 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області , масив 64-65, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 0,510 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області, масив 31,32, ділянка 174, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 0,510 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області, масив 31,32, ділянка 174, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка [PERSON], [INFO] є донькою померлої 30 травня 2016 року [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про народження заявниці серії І-ЖД №489325, виданим повторно 16 вересня 2016 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.10); довідкою про укладення шлюбу №5329, виданою 05 жовтня 2017 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Зеленодольського муніципального району Республіки Татарстан (а.с.12); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019038489 від 15 листопада 2017 року (а.с.13); свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №255744, виданим повторно 16 вересня 2016 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.14). 28 серпня 2018 року позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з житлового будинку №34 по вулиці Миру смт Сарата Саратського району Одеської області (а.с.95). 19 жовтня 2018 року позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з земельної ділянки площею 0.0877 га, розташованої за адресою : Одеська область, Саратський район, смт Сарата, вулиця Миру, 34 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.119). Однак, постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області від 12 грудня 2018 року (а.с.121) позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно, що належало [PERSON], яке було вище перелічено, у звязку з відсутністю документів, які посвідчують право власності померлої на зазначене нерухоме майно. Проте, 16 липня 2004 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 02 лютого 2004 року №28/А-04 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №046155 на земельну ділянку площею 0.510 га, яка розташована на масивах №31,32, ділянка №175 на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.23). 16 липня 2004 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 02 лютого 2004 року №28/А-04 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №046156 на земельну ділянку площею 0.510 га, яка розташована на масивах №31,32, ділянка №174 на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.24). 14 лютого 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 22 грудня 2003 року №850/А 2003 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №089486 на земельну ділянку площею 178.3308 га, яка розташована на масиві №40 на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20). У списку співвласників зазначеної земельної ділянки під номерами 2, 3 зазначені [PERSON] та [PERSON] відповідно,\~частка кожного у спільній власності складає 1/78. 14\~лютого 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 30 листопада 2004 року №573/А-04 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №273442 на земельну ділянку площею 127.9093 га, яка розташована на масивах №64-65 на території [PERSON] сільської ради Саратського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21). У списку співвласників зазначеної земельної ділянки під номерами 434, 435 зазначені [PERSON] та [PERSON] відповідно, частка кожного у спільній власності складає 1/620 (а.с.22). Рішенням Саратського районного суду Одеської області №513/244/16-ц (2/513/292/16) від 04 травня 2016 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на майно [PERSON], померлого 19 жовтня 2004 року та [PERSON], померлої 29 лютого 2004 року, яке складалось з зазначених вище земельних ділянок (а.с.18-19). Однак, [PERSON] за життя не встигла зареєструвати право власності на зазначене майно. З наведеного вбачається, що [PERSON], померлій 31 травня 2016 року, дійсно належали зазначені вище земельні ділянки у відповідних частках. \~\~\~ Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом\~ чи\~ за законом\~ має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який\~ бажає прийняти\~ спадщину, але\~ на час відкриття\~\~ спадщини не проживав постійно із\~ спадкодавцем, має\~ подати\~ нотаріусу\~ заяву\~ про прийняття\~ спадщини. \~\~Так, враховуючи, що після смерті [PERSON], частина її спадщини успадкована спадкоємцем [PERSON], ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на зазначене спадкове майно за заповітом. Крім того, згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання\~\~ позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції №101 від 23 листопада 2018 року вбачається, що позивачкою [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1871 гривня 70 копійок ( а.с.1). Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved