Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить змінити розмір стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] [INFO]. Відкликати виконавчий лист № 202/1067/12. Обґрунтовуючи свої вимоги пояснила, що за виконавчим листом по цивільній справі № 202/1067/12 виданим 23.04.2012 року з відповідача стягувались аліменти на її користь на утримання сина - Мирослава, [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу [PERSON], але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач свої зобов'язання виконує невчасно та не в повному розмірі. На сьогоднішній день змінилося законодавства України і згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На її неодноразові звернення до відповідача про збільшення розміру аліментів, вона отримує відмову, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про визнання позову, та про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи те, що учасники справи скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 223 ЦПК України, в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved