Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Саксаганський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області м. Кривого Рогу зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони згідно витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.07.2005 року, 05.12.2009 року, 05.12.2009 року та Договору дарування 1/8 частки квартири від 27.05.2014 року, є власниками зазначеної квартири. Відповідач є зареєстрованим у вказаній квартирі, однак з 1999 року у вказаній квартирі не проживає, проте на нього продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вимушені сплачувати вони. Позивачі в судове засідання не з'явились, але їх представник надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, але надав письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.07.2005 року, 05.12.2009 року, 05.12.2009 року, та Договору дарування 1/8 частки квартири від 27.05.2014 року, позивачам на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.10, 13, 16, 17). Згідно довідки №10253 відповідач є зареєстрованим у зазначеній квартирі (а.с.19). Судом установлено, що відповідач з 1999 року в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], підтверджується актом від 08.09.2014 року, складеним мешканцями будинку №7 (а.с.20). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишив зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивачі не спричиняли, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутній без поважних причин, а відтак позов у частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач визнав пред'явлені позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стосовно частини позовних вимог про зобов'язання Саксаганського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області м. Кривого Рогу зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, позаяк суд не наділений повноваженнями щодо зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку, так як відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial