Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визначення розміру частки у спільній власності та визначення порядку користування квартирою, а саме квартири [ADDRESS]. Відповідно до позовної заяви пояснила, що квартира [ADDRESS] згідно Договору купівлі продажу квартири від 10 грудня 1999року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Протягом останнього часу у них з відповідачем виникають конфлікти з приводу спільного користування квартирою. Відповідач зловживає спиртними напоями, виявляє агресію, самостійно займає більшу кімнату в квартирі. Вони удвох вимушені займати маленьку кімнату. В добровільному порядку відповідач не бажає вирішити спір, а тому вимушені звернутися до суду. Прохали суд ухвалити рішення та визначити , що частки у праві спільної власності на кв.№53 в буд.№3 по провулку Зірковому у м.Кременчуці є рівними та: -[PERSON] належить 1/3 частка квартири [ADDRESS]; -[PERSON] належить 1/3 частка квартири [ADDRESS]; -[PERSON] належить 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Визначити порядок користування квартирою №53 в буд.№3 по провулку Зоряному в м.Кременчуці наступним чином: -Виділити у користування [PERSON] на 1/3 частину квартири кімнату «3» , площею 10.3кв.м./ відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №8/4-15 зазначено зеленим кольором, додаток №1/; -Виділити у користування [PERSON], [PERSON] на 2/3 частини квартири кімнату «2» площею 17.2кв.м., кладову «7» площею 0.7кв.м., балкон площею 1.0кв.м./ відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №8/4-15 зазначено синім кольором, додаток №1/; -Коридор «1» площею 6.4кв.м, кухню «4» площею 5.9кв.м, ванну кімнату «5» площею 2.1 кв.м, вбиральню «6» площею 1.1 кв.м залишити у спільному користуванні співвласників./ відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №8/4-15 зазначено червоним кольором, додаток №1/; В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача, згідно ст. 169 ЦПК України. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] згідно Договору купівлі продажу квартири від 10 грудня 1999року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/3 кожному. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Частки у справі спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна,що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними,якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. П.14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жили та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Позивачі не мають бажання та наміру виділяти свої 2/3 частки квартири у натурі, а також отримувати від відповідача матеріальну компенсацію за них. Таким чином, позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved