Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що [INFO] року помер їх рідний батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є нова дружина спадкодавця [PERSON] (померла у 2015 році), правонаступник якої є відповідач по справі [PERSON] та діти спадкодавця - позивачі по справі, заповіт померлий не складав. У встановлений законом строк вони звернулися до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті їх батька, яке вони приймають, проте 08.11.2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно. У них відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру, оскільки він знаходиться у відповідача, який не надав його до нотаріальної контори, в зв'язку з цим позивачі звернулися до суду з даним позовом. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, що було призначено судом на 22.02.2017 року надав суду письмові пояснення на позов. В судове засідання на 03.04.2017 року не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надавши суду свої письмові пояснення по справі. Просить розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] згідно даних Київського міського БТІ на праві власності зареєстрована за батьком позивачів [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.1995 року, зареєстрованого на біржі малих підприємств від 18.08.1995 року №1275. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.12.2013 року також було підтверджено право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Вказаним рішенням, а також рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2016 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2016 року було залишено без змін, встановлено, що спірна квартира є спадковим майном після смерті [PERSON] Також судом встановлено, що позивачі є синами померлого [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] року помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є нова дружина спадкодавця [PERSON] (померла у 2015 році), правонаступник якої є відповідач по справі [PERSON] та діти спадкодавця - позивачі по справі, заповіт померлий не складав. Тому, позивачам по справі на кожного припадає по 1/3 частини зазначеної спірної квартири. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачі, як спадкоємці за законом з метою прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулися до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті їх батька, яке вони приймають. Проте, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved