Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилаються на те, що 22.02.2011 року біля 14-50 год. на вул. Плеханова в районі будинку №15а в м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ford Fusion», держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Honda Civik 1.8», держномер [NUMBER], який належить [PERSON], та яким керував [PERSON] В наслідок даної ДТП автомобілю «Honda Civik 1.8», держномер [NUMBER], були заподіяні технічні пошкодження. Постановою АНД районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2011 року [PERSON] визнана винною у скоєнні даної ДТП та притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до висновку спеціаліста-автотоварознавця №0308/11 від 10.03.2011 року вартість поновлювального ремонту автомобіля «Honda Civik 1.8», держномер [NUMBER], складає 10 758,25 грн. В наслідок ДТП позивачу - власнику автомобіля [PERSON] була заподіяна моральна шкода, оцінена нею в 2000,00 грн., [PERSON], який керував автомобілем під час ДТП, також була заподіяна моральна шкода, яку він оцінив в 2000,00 грн. Позивачі посилаються на те, що володільцем автомобіля «Ford Fusion», держномер [NUMBER], є ТОВ «ОПТІМА-ЛІЗИНГ», яке за договором прямого (оперативного) лізингу передало вказаний автомобіль в користування Корпорації «АРТЕРІУМ»», з якою [PERSON] на час аварії перебувала в трудових відносинах. На час ДТП автомобіль «Ford Fusion», держномер [NUMBER], був застрахований в ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС». Позивачі, посилаючись на зазначені в позові та уточненні до нього обставини, просять суд стягнути з Корпорації «АРТЕРІУМ», ПРаТ «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС», [PERSON] в рахунок заподіяної в результаті ДТП шкоди грошові кошти у розмірі 15 158,00 грн., з яких на користь [PERSON] 10 758,25 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2000,00 грн.; та стягнути на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн., 400,00 грн. витрат на проведення автотехнічного дослідження, 270,00 грн. судових витрат та 4000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримали, просили їх задовольнити. В дане судове засідання позивачі з представником не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. В судове засідання представники відповідачів - корпорації «АРТЕРІУМ»,ПРаТ «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВИС» не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій визнала позовні вимоги. В судове засідання представник третьої особи не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у раніше наданому суду письмовому відзиві на позов не заперечував проти розгляду справи у його відсутність. Вислухавши осіб, які з»явилися, дослідивши докази по цивільній справі, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наданих у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Як встановлено в судовому засіданні, 22.02.2011 року біля 14-50 год. на вул. Плеханова в районі будинку №15а в м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fusion», держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Honda Civik 1.8», держномер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В наслідок даної ДТП автомобілю «Honda Civik 1.8», держзнак [NUMBER], були заподіяні технічні пошкодження. Встановлено, що власником автомобіля «Honda Civik 1.8», держномер [NUMBER], є позивач [PERSON], [PERSON] керував вказаним автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 21.02.2011 року. Власником автомобіля «Ford Fusion», держномер [NUMBER], відповідно до довідки УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 12.08.2011 року № 11235 є ТОВ «ОПТІМА-ЛІЗИНГ». Як вбачається з наданих суду копій паспорта громадянина України серії [NUMBER] та Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 27.04.2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] в зв»язку з одруженням 27.04.2012 року змінила прізвище на «[PERSON]». В наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Honda Civik 1.8», держномер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], зазнав ушкоджень і відповідно до Висновку спеціаліста-автотоварознавця №0308/11/11 від 10.03.2011 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної володільцю автомобіля «Honda Civik 1.8», держномер [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП, складає 10 758 грн. 25 коп. В письмових запереченнях, наданих суду, представник Корпорації «АРТЕРІУМ» вказував на те, що позивачами не доведений розмір матеріальної шкоди, завданий пошкодженням автомобіля під час зазначеної ДТП і що наданий ними Висновок спеціаліста-автотоварознавця №0308/11/11 від 10.03.2011 року не можна розглядати як належний доказ розміру матеріальної шкоди. Разом з цим, заперечуючи проти вказаного позивачами розміру матеріальних збитків, відповідач будь-яких доказів на підтвердження того, що розмір збитків становить іншу суму, суду не надав, представник відповідача в ході судового розгляду справи клопотання про призначення відповідної судової експертизи для визначення розміру збитків не заявляв, тому у відповідності до ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів та бере до уваги розмір збитків, визначений Висновком спеціаліста-автотоварознавця №0308/11/11 від 10.03.2011 року, що становить 10 758 грн. 25 коп. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2011 року [PERSON] визнана винною у скоєнні даної ДТП та притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Зазначена постанова на час розгляду даної цивільної справи судом не скасована та є чинною і відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що відповідно до п.2.1., п.3 договору прямого (оперативного) лізинга № 20071018/513 від 07.03.2007 року, укладеного між ТОВ «ОПТІМА-ЛІЗИНГ» та Корпорацією «АРТЕРІУМ», Акту прийому-передачі автомобіля №2208/285, автомобіль «Ford Fusion», держномер [NUMBER], був переданий товариством «ОПТІМА-ЛІЗИНГ» у тимчасове володіння та користування Корпорації «АРТЕРІУМ» строком на 48 місяців. Тобто, на час скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.02.2011 року, автомобіль «Ford Fusion», держномер [NUMBER], перебував у тимчасовому володінні та користуванні Корпорації «АРТЕРІУМ» у відповідності до умов вказаного договору. Відповідно до п.6.2. договору прямого (оперативного) лізинга №20071018/513 від 07.03.2007 року лізингоотримувач за цим договором, тобто Корпорація «АРТЕРІУМ», приймає на себе зобов»язання допускати експлуатацію автомобілів виключно уповноваженими водіями. В судовому засіданні встановлено, що на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON], яка керувала автомобілем «Ford Fusion», держномер [NUMBER], була працівником Корпорації «АРТЕРІУМ» та перебувала на посаді медичного представника служби продажу та розвитку бізнесу департаменту продажу та розвитку бізнесу. Вказане підтверджується наказом Корпорації «АРТЕРІУМ» від 01.10.2005 року № 63-К про прийняття [PERSON] з 01.10.2005 року на посаду; складеним відносно неї працівником ДАІ протоколом про адміністративне правопорушення серії АН 1 №398173 від 22.02.2011 року; поясненнями [PERSON] від 22.02.2011 року про обставини вказаної ДТП, наданими УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] Наказом від 15.08.2008 року №159 ОД «Про закріплення автомобіля», виданим Корпорацією «АРТЕРІУМ», за [PERSON] був закріплений лізинговий автомобіль «Ford Fusion», держномер [NUMBER], із дозволом керувати ним в якості водія категорії «В»; вказаний автомобіль переданий [PERSON] із переведенням її при керуванні автомобілем в якості водія на самостійний контроль з виконанням положень ст. 31 Правил дорожнього руху України. В письмових запереченнях, наданих суду, представник Корпорації «АРТЕРІУМ» зазначив, що на момент, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме 22.02.2011 року в 14 год. 50 хв., [PERSON] не була при виконанні своїх трудових обов»язків. При цьому посилався на те, що відповідно до посадової інструкції медичного працівника, яка затверджена на підприємстві, медичний представник зобов»язаний здійснювати планування та проведення ефективних індивідуальних візитів до провізорів/фармацевтів, аптечних установ, дистрибуторів та лікарів лікувально-профілактичних установ згідно із стандартами, затвердженими в службі розвитку без рецептурних препаратів. В свою чергу 22.02.2011 року [PERSON] запланувала та провела індивідуальні візити в аптечні установи лише до 12-00 години дня, а після 12-00 години жодного індивідуального візиту у неї заплановано не було, тому, будучи за кермом автомобіля «Ford Fusion», держномер [NUMBER], 22.02.2011 року о 14 год. 50 хв. в момент вчинення ДТП, [PERSON] не виконувала своїх трудових обов»язків, а використовувала автомобіль у власних цілях. Разом з цим, суд дійшов до висновку, що [PERSON] була завдана позивачам шкода саме під час виконання нею своїх трудових обов»язків. Як вбачається з наказу Корпорації «АРТЕРІУМ» від 01.10.2005 року № 63-К «Про прийняття», [PERSON] з 01.10.2005 року прийнята на посаду медичного представника до служби продажу та розвитку бізнесу в департамент продажу та розвитку бізнесу, з окладом згідно штатного розпису, в порядку переведення. Корпорацією «АРТЕРІУМ» не надано доказів того, що [PERSON] працює на підприємстві певний визначений час на добу, тільки під час якого виконує свої посадові обов»язки, як не надано доказів того, що у Корпорації зафіксовано неправомірне використання нею вказаного автомобіля у власних цілях. А з тексту вищевказаного наказу від 15.08.2008 року №159 ОД «Про закріплення автомобіля» вбачається, що автомобіль «Ford Fusion», держномер [NUMBER], був закріплений за [PERSON] в зв»язку з виробничою необхідністю, без будь-яких обмежень. Крім того, відповідно до роз»яснень, викладених у ч.1 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» правовий зв»язок юридичної або фізичної особи з працівником втілюється у трудових відносинах та у відносинах служби незалежно від характеру - постійні, тимчасові, сезонні або виконання іншої роботи за трудовим договором. Тому доводи відповідача про те, що на час скоєння ДТП [PERSON] була не при виконанні своїх трудових обов»язків пе відповідають встановленим у справі обставинам. Як зазначено вище, частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. При цьому покладення обов»язку відшкодувати шкоду на юридичну особу пояснюється тим, що працівник у даному випадку юридично втілює її волю. Тобто юридична особа реалізує свою цивільну праводієздатність, зокрема, деліктоздатність, через дії працівників. Отже дії працівників юридично сприймаються як дії самої юридичної особи. Таким чином, судом встановлений причинний зв»язок між заподіяною позивачам шкодою в наслідок пошкодження автомобіля «Honda Civik 1.8», держномер [NUMBER], та виною [PERSON] у її заподіянні. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] була завдана позивачам шкода саме під час виконання нею своїх трудових обов»язків, обов»язок по відшкодуванню такої шкоди покладений законом саме на Корпорацію «АРТЕРІУМ», в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди позивачам слід відмовити. При цьому суд вважає необґрунтованими твердження Корпорації «АРТЕРІУМ» про те, що відшкодувати завдану позивачам шкоду повинно Приватне акціонерне товариство «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС», зважаючи на наступне. Відповідно до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов»язковому страхуванню, що спрямоване на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 12.1 умов договору прямого (оперативного) лізингу № 20071018/513 від 07.03.2007 року, укладеного між корпорацією «АРТЕРІУМ» та ТОВ «ОПТІМА-ЛІЗИНГ», лізингодавець - ТОВ «ОПТІМА-ЛІЗИНГ прийняло на себе зобов»язання по страхуванню переданих в лізинг автомобілів на описаних нижче умовах. Страхування вказаних рисків буде підтримуватися лізингодавцем протягом всього строку лізингу і буде дійсним тільки на території України. Згідно до пп. 1 п.12.2. цього договору лізингодавець за свій рахунок забезпечує страхування від слідуючих ризиків: страхування кожного переданого в лізинг автомобіля від пошкодження/знищення в результаті дорожньо-транспортної пригоди, протиправних дій третіх осіб, дій природних сил та інних випадкових випадків (каско), на суму, що не перевищує остаточну вартість автомобіля, при цьому франшиза складає 0,8% від вартості автомобіля при пошкодженні. Відповідно до пп. 12.3.1. п.12.3. умов договору прямого (оперативного) лізингу № 20071018/513 від 07.03.2007 року у випадку настання страхового випадку лізингоотримувач - Корпорація «АРТЕРІУМ» зобов»язана, зокрема, в порядку статті 9.8.1. докладно проінформувати лізингодавця ТОВ «ОПТІМА ЛІЗИНГ» про настання страхового випадку, а також протягом 24 годин надати лізингодавцю докладний письмовий опис страхового випадку, що настав. Згідно до пп. 12.3.3. п.12.3. цього договору ТОВ «АРТЕРІУМ» повинно негайно повідомити про те, що сталося органи державної автомобільної інспекції (у випадку ДТП) чи органи внутрішніх справ чи інший компетентний державний орган, залежно від виду страхового випадку, та надати лізингодавцю в короткий строк документ встановленої форми, виданий вказаними компетентними органами, що підтверджує факт пошкодження автомобіля, чи факт настання іншого страхового випадку; згідно до п.12.3.7. договору - після настання страхового випадку добросовісно приймати всі необхідні дії, що вимагає страхова компанія для скорішої виплати страхового відшкодування відповідно до умов заключних договорів страхування. Відповідно до п. 9.8.1. умов вказаного договору прямого (оперативного) лізингу № 20071018/513 від 07.03.2007 року лізингоотримувач - Корпорація «АРТЕРІУМ» інформує лізингодавця по Аварійному телефону протягом 24 годин з моменту часткового пошкодження автомобіля , а також у випадку втрати або викрадення документів на автомобіль, переданий йому лізингодавцем. Як встановлено в судовому засіданні, на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди власник автомобіля «Ford Fusion», держномер [NUMBER], - ТОВ «ОПТІМА-ЛІЗИНГ» уклало з ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС», правонаступником якої є Приватне акціонерне товариство «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС», договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу, оформлений Полісом №ВЕ/4439709 від 10.07.2010 року строком до 08.07.2011 року. Відповідно до вказаного Полісу ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, передбачений у розмірі 25 000,00 грн. Разом з цим, судом встановлено, що відповідачем - Корпорацією «АРТЕРІУМ» не було здійснено обов»язкових, передбачених п. 12.3 Договору прямого (оперативного) лізингу №20071018/513 від 07.03.2007 року дій, направлених на повідомлення лізингодавця ТОВ «ОПТІМА ЛІЗИНГ» про пошкодження лізингового автомобіля «Ford Fusion», держномер [NUMBER], у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася за його участю 22.02.2011 року, саме у спосіб та у порядку, які визначені п.9.8.1. цього Договору прямого (оперативного) лізингу, а саме по Аварійному телефону протягом 24 годин з моменту часткового пошкодження автомобіля. З огляду на вказане, надана суду Корпорацією копія електронного повідомлення від 23.02.2011 року від імені [PERSON] не є на думку суду належним підтвердженням виконання Корпорацією «АРТЕРІУМ» вказаних обов»язків, передбачених Договором прямого (оперативного) лізингу від 07.03.2011 року, а зокрема його пункту 12.3. Крім того, із цієї копії повідомлення не вбачається, що воно направлено саме Корпорацією та саме на адресу лізингодавця, також не надано доказів того, що зазначеній страховій компанія взагалі було відомо про пошкодження застрахованого автомобіля, як не надано доказів того, що позивачам було відомо про страхування цього автомобіля. Крім того, ТОВ «АРТЕРІУМ» не надано доказів повідомлення ним про зазначену ДТП органи державної автомобільної інспекції та надання лізингодавцю в короткий строк документу встановленої форми, виданого органами ДАІ, що підтверджує факт пошкодження автомобіля. З урахуванням викладеного, твердження Корпорації «АРТЕРІУМ» про те, що всі ризики, пов»язані з настанням страхових випадків стосовно вказаного лізингового автомобіля, несе ТОВ «ОПТІМА-ЛІЗИНГ», є необґрунтованими. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що в зв»язку з тим, що матеріальна та моральна шкода була заподіяна позивачам водієм автомобіля «Ford Fusion», держномер [NUMBER], [PERSON] під час виконання нею своїх трудових обов'язків у Корпорації «АРТЕРІУМ», ця шкода повинна була відшкодована саме Корпорацією «АРТЕРІУМ». Будь-яких належних т допустимих доказів в спростування зазначеного відповідачами суду не надано. Зважаючи на викладене, з Корпорації «АРТЕРІУМ» на користь [PERSON] підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода у розмірі 10 738,25 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з ПРаТ «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС» та [PERSON] слід відмовити. Крім того, з наведених підстав підлягають задоволенню позовні вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню саме з Корпорації «АРТЕРІУМ» в зв»язку з тим, що в ході розгляду справи була встановлена вина [PERSON] у її заподіяні саме під час її перебування у трудових відносинах з Корпорацією. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як встановлено в судовому засіданні, діями відповідача Корпорації «АРТЕРІУМ» в наслідок ДТП позивачу [PERSON] дійсно було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у перенесених душевних стражданнях та переживаннях, які вона зазнала в наслідок пошкодження належного їй автомобіля та відсутністю в зв»язку з цим можливості користуватися ним для потреб сім»ї та особистих потреб, в наслідок чого вона була вимушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя, та змушена відкласти довгоочікувану поїздку у відпустку. Заподіяна моральна шкода оцінюється позивачем [PERSON] у розмірі 2 000,00 грн. Також, в судовому засіданні встановлено, що і позивачу [PERSON] вказаним відповідачем була дійсно заподіяна моральна шкода, яка виразилася у перебуванні його у стресовому стані під час дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він в той час перебував за кермом автомобіля та відчув страх за своє життя та здоров»я. Під час ДТП та після неї позивач переніс душевні страждання та зазнав переживання, в тому числі в наслідок відсутності можливості користуватися пошкодженим автомобілем, який необхідний йому щоденно для потреб сім»ї. В зв»язку з пошкодженням автомобілю позивач багато часу витратив на оформлення, складання необхідних документів, приймав участь у проведенні експертного дослідження, на що витратив багато часу, що призвело до певних незручностей для організації його життя. Заподіяна моральна шкода оцінюється позивачем у розмірі 2 000,00 грн. Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачам заподіяної моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких вони зазнали, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивачів з боку відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Корпорація «АРТЕРІУМ» на користь позивачів суму заподіяної моральної шкоди у розмірі по 2000,00 грн. на користь кожного. Будь-яких доказів в спростування викладеного відповідачем суду не надано. Із вищенаведених підстав позовні вимоги позивачів про стягнення з [PERSON], ПРаТ «Українська інноваційна страхова компанія «ІНВЕСТСЕРВІС» моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частково задовольняючи зазначені позовні вимоги, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача Корпорації «АРТЕРІУМ» на користь [PERSON] понесених та документально підтверджених витрат на проведення автотехнічного дослідження в сумі 400,00 грн., витрат, пов»язаних з розглядом справи - сплачених судового збору у сумі 124 грн. 58 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 524 грн. 58 коп. Разом з цим не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачів на його користь витрат у сумі 4000,00 грн. за надання йому правової допомоги, оскільки ним не надано доказів надання йому такої допомоги та сплати ним за таку допомогу грошових коштів в сумі 4000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial