Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за нею, як за спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по провулку Луговому, 2, в с. Дибинці Богуславського району Київської області з такими технічними характеристиками: будинок житловий 1971 року забудови, загальною площею 100,10 кв.м., житловою площею 47,60 кв.м., допоміжною площею 47,70 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: сарай. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, вона являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 14 грудня 2001 року. Спадщину вона прийняла, оскільки подала заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Вказані факти підтверджуються повідомленням Богуславської районної державної нотаріальної контори від 29.09.2017 року та матеріалами спадкової справи №466/2002. Житловий будинок № 2 по провулку Луговому в с. Дибинці, Богуславського району, Київської області належав їй та спадкодавцю [PERSON] в рівних частках, але за життя спадкодавця не було оформлено правовстановлюючі документи на цей будинок, що підтверджується довідкою Дибинецької сільської ради № 412 від 02.10.2017 року. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки вона позбавлена можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на нерухоме майно, то вона звернулася із даним позовом до суду. Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по провулку Луговому, 2 в с. Дибинці, Богуславського району, Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Дибинецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. ст. 524, 529 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], який помер 14 грудня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про укладення шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлого [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ( ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із повідомлення державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №01-16/1216 від 29.09.2017 року вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги на майно померлого [PERSON], який помер 14 грудня 2001 року, являється [PERSON], оскільки вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявами не зверталися. Згідно постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/1203 від 27.09.2017 року свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по провулку Луговому, 2 в с. Дибинці, Богуславського району, Київської області. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 2 по провулку Луговому в с. Дибинці, Богуславського району, Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1971 року забудови, загальною площею 100,10 кв.м., житловою площею 47,60 кв.м., допоміжною площею 47,80 кв. м., та господарська будівля - сарай, загальною інвентаризаційною вартістю 108816 гривень. Довідкою Дибинецької сільської ради № 412 від 02 жовтня 2017 року підтверджується, що згідно даних погосподарської книги житловий будинок по провулку Луговому, 2, в с. Дибинці Богуславського району Київської області належав в рівних частках [PERSON] та [PERSON], який був головою двору і проживав в господарстві до дня смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] і спадкоємець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Дибинецької сільської ради набули право спільної сумісної власності на вказаний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області від 02.10.2017 року. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 2 по провулку Луговому в с. Дибинці, Богуславського району, Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1971 року забудови, загальною площею 100,10 кв.м., житловою площею 47,60 кв.м., допоміжною площею 47,80 кв. м., та господарська будівля - сарай, загальною інвентаризаційною вартістю 108816 гривень. Відповідно до висновку спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд [PERSON] за №26 від 29.09.2017 року будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по провулку Луговому, 2 в с. Дибинці, Богуславського району, Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області №587 від 29.09.2017 року. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю України (діючого на час відкриття спадщини) має право на 1/2 частину житлового будинку, як один з подружжя, і має право на 1/2 частину зазначеного будинку, як спадкоємець за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті її чоловіка [PERSON], під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved