Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зміни спосіб присудження аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], стягнених з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], громадянина України, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси, від 19 травня 2016 року та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року; стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], громадянина України, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 25% від заробітку (доходу) батька дитини - [PERSON], щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2016 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 2500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року зменшено розмір аліментів, визначених заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси, з 2500 гривень щомісячно на 1041 гривень. В жовтні звертаючись до Приморського районного суду м. Одеси, із позовною заявою, позивачка просила стягувати аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі, в зв'язку з тим, що відповідач мав мінливий дохід. На сьогоднішній день відповідач отримує пенсію за вислугою років, та має постійний дохід у розмірі 8328,80 грн. за кожен місяць. Позивачка працює адвокатом, та не має постійного достатнього заробітку, сама виховує сина. Хлопчик потребує значного матеріального забезпечення задля гідного розвитку. Він має бажання навчатись в престижному навчальному закладі, відвідувати додаткові секції та факультативи. Самостійно позивачка це забезпечити немає можливості. Відповідач тривалий час вже має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина. Заборгованість відповідачем не виплачується, в зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про дату та час розгляду справи, надавши до суду відзив, в якому просив, в задоволенні позову відмовити. В своєму відзиві відповідач посилається на те, що його майновий стан погіршився. Відповідач постійного роботи та заробітку немає, на його утриманні знаходяться діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON] [INFO], а також дружина, яка знаходиться у декретній відпустці за доглядом малолітньою дочкою. Єдиним джерелом доходу відповідача є його пенсія. Посилання позивачки на те, що відповідач є головою громадської організації «Об'єднане Садівницьке товариство Радість» та має з цього дохід, є хибним, від вказаної діяльності та посади відповідач доходу немає відповідно до статуту. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси, від 19.05.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, що підтверджується вказаним рішенням. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2018 року розмір аліментів, визначених заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2016 року, було зменшено, з 2500 грн. до 1041 грн. щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили, що також підтверджується вказаним рішенням. Відповідно до Статуту Громадської організації «Об'єднане садівницьке товариство «Радість»», а саме ст. 10 п.10.11 було викладено в наступній редакції: «посаду голови правління ОСТ «Радість» встановити безоплатну. Зміни були внесені до статуту та затвердженні Рішенням Конференції ОСТ «Радість», Протоколом №1 від 21.02.2015 року. На утриманні [PERSON], окрім сина [PERSON], [INFO] знаходяться ще троє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданий Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №63; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №539; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №№11618. Також на утриманні [PERSON] знаходиться його дружина [PERSON], яка відповідно до довідки від 26.10.2018 року за вих. №1424/01-14/1 займає посаду головного спеціаліста відділу погоджень та моніторингу департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме до 13 грудня 2019 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1ст. 184 СК України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі за №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідачем було надано докази того, що він не працює, та отримує пенсію за вислугу років, на яку утримує свою сім'ю та сплачує аліменти на дітей. Крім того, відповідачем надано докази, щодо його майновий стан погіршився, він сплачує аліменти, та є єдиним утриманцем своєї сім'ї, тому суд вважає, що позивачкою не надано доказів, щодо необхідності збільшення аліментам та зміни способу їх сплати, тому суд відмовляє в задоволенні позову. Також наведені позивачем підстави на задоволення своїх позовних вимог, були відомі та враховувалися при винесені рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2018 року, яке набрало законної сили.

Outcome: dismissed