Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони та відповідач є дружиною та дітьми та відповідно спадкоємцями по закону після смерті 08.07.2012 року відповідно чоловіка та батька [PERSON]. До спадкового майна належить земельна ділянка площею 2,08, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, однак вказаний державний акт був втрачений, тому нотаріс відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документа. В зв'язку з цим позивачі просять визнати за ними право власності на земельну ділянку в порядку спадкування в рівних частках по 1/3 частині. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала повністю, а представник іншого позивача [PERSON] [PERSON] подала заяву про підтримання позову та слухання справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки або про відкладення розгляду справи суд не повідомив, що згідно ст.224 ЦПК України є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи, що представник позивача не заперечує проти цього, тому ухвалою протокольної форми прийнято рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 08.07.2012 року помер чоловік та батько позивачів та відповідача [PERSON], якому на праві власності належала земельна ділянка площею 2,08 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №014886, який було втрачено, про що дано оголошення в газеті, заповіту після себе він не залишив. Позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] будучи відповідно дружиною та дітьми спадкодавця та відповідно спадкоємцями першої черги по закону, проживали та були зареєстровані з ним за однією адресою, тому згідно ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, інших спадкоємців, які претендують на спадщину немає. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, відповіддю нотаріуса, що спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася. Згідно ст.ст.1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктами 4.8, 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №325 від 22.06.2009 року, було передбачено можливість видачі нового державного акту замість втраченого або зіпсованого. Однак ця інструкція і наказ, яким вона затверджена, втратили чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №537 від 09.09.2013 року, тому на даний час відсутній порядок видачі втрачених державних актів, враховуючи, що власник земельної ділянки помер. Враховуючи викладене, та те, що спадкодавець помер, однак державний акт на право власності на землю, виданий на його ім'я втрачений, а орган, який видав державний акт не може видати новий державний акт чи його дублікат, внаслідок чого нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документа, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, враховуючи також, що позивачі позбавлені можливості виготовити новий державний акт або іншим чином реалізувати своє спадкове право.

Outcome: approved