Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, звільнення самовільно зайнятої частини ділянки шляхом перенесення побудованої споруди, відновлення меж земельної ділянки в натурі, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування будинку від 24 вересня 1996 року вони є власниками 18/25 частин будинку по пров. Піонерському 22 у м. Черкаси. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЧР № 24-1-194, виданим Черкаською міською радою 20 травня 1997 року позивачі набули право сумісної приватної власності на земельну ділянку площею 0,0545 га кадастровий номер 7110136700:03:017:0037, на якій розташована належна їм частина будинку. При цьому розмір земельної ділянки відповідав розміру по фактичному користуванню, яке склалося між попередніми співвласниками будинку. Колишньою власницею 7/25 частин будинку № 22 по пров. Піонерському у м. Черкаси Мацулєвич [PERSON] та відповідачем було самовільно, без їхнього погодження та дозволу, захоплено частину належної їм земельної ділянки площею 0,0010 га та розпочато зведення на ній огорожі, яка повинна розділяти належні сторонам частини вищезазначеного будинку. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2015 року та рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року зобовязано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по пров. Піонерському 22 у м. Черкаси, кадастровий номер 7110136700:03:017:0037, шляхом перенесення огорожі на межу, визначену у [PERSON] на право приватної власності на землю серії ЧР № 24-1-194, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року; стягнуто з [PERSON] на користь позивачів витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., 997 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи, а всього 1\~240 грн. 60 коп. 22 жовтня 2015 року та 04 грудня 2015 року державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції відкрито виконавчі провадження з виконання вказаних рішень. Проте постановами державного виконавця від 04 березня 2016 року виконавчі провадження завершено на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника [PERSON], яка померла 15 лютого 2016 року. Правонаступником померлої являється відповідач. Відповідач не вживає жодних заходів щодо відновлення порушених меж земельної ділянки, в звязку з чим звернулися за захистом своїх прав до суду. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, пояснивши, що спір вирішено в судовому порядку та мається судове рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільного процесуального законодавства. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 24 вересня 1996 року [PERSON] та [PERSON] є власниками 18/25 частин будинку з відповідними частинами надвірних споруд по пров. Піонерському 22 у м. Черкаси. Відповідно до Державного [PERSON] на право приватної власності на землю серії ЧР № 24-1-194, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року [PERSON], [PERSON] є власниками на праві сумісної приватної власності земельної ділянки, площею 0,0545 по пров. Піонерському 22 в м. Черкаси, кадастровий номер 7110136700:03:017:0037. [PERSON] акт містить картографічний плані земельної ділянки з зазначенням її зовнішніх меж та поворотних точок. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2015 року за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Черкаська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди, позов задоволено та зобовязано [PERSON], відновити в натурі межі земельної ділянки власників [PERSON] та [PERSON] за адресою м. Черкаси пров. Піонерський, 22 шляхом перенесення побудованої огорожі на межу, визначену у [PERSON] на право приватної власності на землю серії ЧР № 24-1-194, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року на імя [PERSON] та [PERSON] згідно судової земельно-технічної експертизи № 26/СЕ-14 від 18 лютого 2015 року та акту перенесення земельної ділянки в натурі від 05 червня 2014 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON], витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., 997 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи, а всього 1\~240 грн. 60 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року, рішення суду першої інстанції змінено та зобовязано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по пров. Піонерському 22 у м. Черкаси, кадастровий номер 7110136700:03:017:0037, шляхом перенесення огорожі на межу, визначену у державному актів на право приватної власності на землю серії ЧР № 24-1-194, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року. В решті рішення залишено без змін. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 15 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяти встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними. Згідно ч.2\~ст.152 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Факт порушення відповідачем меж земельної ділянки підтверджується [PERSON] перенесення земельної ділянки в натуру (на місцевість) та Планом перенесення в натуру земельної ділянки від 05 червня 2014 року, відповідно до яких при перенесенні земельної ділянки в натуру було виявлено порушення межі згідно державного акту та огорожі на місцевості, а також рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2015 року та рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 22 жовтня 2015 року та 04 грудня 2015 року державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції відкрито виконавчі провадження з виконання вказаних рішень. Проте постановами державного виконавця від 04 березня 2016 року виконавчі провадження завершено на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника [PERSON], яка померла 15 лютого 2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року правонаступником [PERSON] визнано [PERSON]. Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Таким чином, в порушення вимого вказаної норми ЦПК України, державним виконавцем не здійснено заміну сторони виконавчого провадження та закінчено виконавче провадження. Отже рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року залишилися невиконаними, жодних дій по відновленню меж земельної ділянки позивачів відповідачем не вчинено. Відповідно до ст.1216\~ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1219 ЦК України\~не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього\~Кодексу. Частиною 1\~ст. 608 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом цієї норми закону, в даному випадку смерть матері відповідача у цивільній справі не припиняє правовідносин із захисту і відновлення гарантованого\~Конституцією\~і\~Цивільним кодексом України\~права приватної власності позивачів на земельну ділянку, оскільки майнові та інші пов'язані до них права та обов'язки померлого входять до складу спадщини і переходять до його спадкоємців, зумовлюючи лише зміну сторін у правовідносинах, які продовжують існувати. Статтею 14 ЦПК України\~передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян та підлягають виконанню на всій території України. Як вже було встановлено судом, відповідачу достовірно було відомо про рішення суду, за яким зобовязано попереднього власника усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по пров. Піонерському 22 у м. Черкаси, кадастровий номер 7110136700:03:017:0037, шляхом перенесення огорожі на межу, визначену у [PERSON] на право приватної власності на землю серії ЧР № 24-1-194, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року. Проте жодних дій з боку відповідача направлених на його виконання вчинено не було. Таким чином, суд вважає позовні вимоги цілком правомірними, обґрунтованими на законі та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved