Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 19.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1603. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою. Позивачка зазначає, що їх шлюб з відповідачем не склався, оскільки з часом вони втратили взаєморозуміння та почали втрачати повагу один до одного, що врешті-решт спричинило глибоке особистісне відчуження між нею та відповідачем. Крім цього, позивачка зазначає, що з часом конфлікти між нею та відповідачем ставали все частішими, вона відчувала абсолютне небажання відповідача розуміти сутність проблем їх сім'ї та підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, що посилювало її взаємне небажання підтримувати подальші сімейні стосунки. Вважає, що основними причинами остаточного руйнування їх сім'ї стали невідповідність характерів та непримиренні світоглядні протиріччя. Позивачка вважає, що подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем неможливе, їх шлюб фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки шлюбні відносини з відповідачем вони припинили, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету та з 19 лютого 2013 року проживають окремо. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги, примирення вважає неможливим. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги, додатково вказала, що відповідач не витримував навантаження, пов'язаного з народженням дитини, що також стало причиною фактичного розпаду їх сім'ї. Відповідач в судове засідання 02.03.2015 року не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. На протязі розгляду справи позовні вимоги не визнавав, заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 19.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1603, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з 19 лютого 2013 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили самі сторони в судовому засіданні. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати з позивачкою. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Задовольняючи позовні вимоги, про розірвання шлюбу суд також бере до уваги той факт, що судом надавався сторонам строк на примирення, після спливу якого сторони не примирились і позивачка просить розірвати їх шлюб.

Outcome: approved