Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивачка 14 березня 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Микільська сільська рада Білозерського району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] - син [PERSON], який за життя не встиг оформити свої спадкові права після смерті матері. Син [PERSON] - [PERSON] - відповідач по справі, у передбаченому законом порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті батька. У 2016 році вона дізналася про своє право на частину у спадщині, яка відкрилася після смерті бабусі - [PERSON] За результатами звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 31 жовтня 2017 року їй було визначено такий строк. Враховуючи, що [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], вважає, що має право на отримання спадщини після померлого [INFO] [PERSON] В установлений законом 6-місячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, оскільки вважала, що відповідач по справі [PERSON] прийме спадщину після смерті батька, однак заявою від 27 лютого 2018 року, поданою до Білозерської державної нотаріальної контори він відмовився від прийняття спадщини після смерті батька. При зверненні до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті дядька, вона отримала лист-роз'яснення про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Просила визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON], бо вважає, що строк для подачі заяви до нотаріальної контори пропущений нею з поважних причин, оскільки відповідача [PERSON] за допомогою соціальних мереж розшукала лише на початку 2018 року. В судове засідання позивачка не прибула, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Позиція відповідача [PERSON], щодо позовних вимог позивачки висловлена в його нотаріально посвідченій заяві до суду від 6 березня 2018 року, в якій він зазначив, що спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняв та до суду звертатися не буде. Крім того, йому відомо, що [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини, а тому він не заперечує, щодо розгляду зазначеної заяви за його відсутності, та щодо задоволення позовних вимог останньої. Представник третьої особи Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не прибув, однак за підписом секретаря Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області Юдіної І.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого: 13 жовтня 2006 року Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис № 10. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 13 жовтня 2006 року Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, після чого відбулася зміна прізвища позивачки з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] померла [PERSON] у с. Микільське Білозерського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 17 грудня 2002 року Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] є бабусею [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26 березня 1950 року. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 31 жовтня 2017 року [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON]. Відповідно до листа-роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину від 30 червня 2016 року, державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON], у зв'язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Відповідно до довідки Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 12 липня 2017 року за № 2010, [PERSON] проживала постійно в [ADDRESS], та разом з нею, а також упродовж шести місяців після її смерті за вказаною адресою був зареєстрований та проживав її син - [PERSON], який [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області 19 березня 2005 року. У відповідності до довідки Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 13 березня 2018 року за № 375, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкоємця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому має право звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачкою надано достатньо доказів вагомості причин пропуску нею строку на прийняття спадщини. З огляду на те, що [PERSON] пропустила термін подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, враховуючи також те, що вона в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не може захистити своє право, суд дійшов висновку про необхідність визначення додаткового терміну для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved