Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом,відповідно до якого зазначили,що вони- [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частинах 1/2 чистину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], уклавши 26 вересня 2000 року в місті Ірпінь договір купівлі-продажу частини житлового будинку . Відповідно до зазначеного вище договору у користування покупцям перейшло: Житловий будинок цегляний 62,6 кв.м. житлової площі: 1-1 кладова пл. 7,4 кв.м., 1-2 житлова кімната пл. 20,7 кв.м. 1-4 житлова кімната пл. 11,4 кв.м., 1-5 кухня пл. 7.1 кв.м. 1-6 коридор пл. 3,9 кв.м., 1-7 кладова пл. 6.2 кв.м., І - веренда пл. 13,8 кв.м., 1-8 ванна пл. 3,1 кв.м., 1-9 туалет пл. 2,0 кв.м., сараї « 3,И», вбиральня «К», теплиця «Л», навіс «Н», частина огорожі № 1-5, свердловина № 6, зливна яма № 7. Договір було посвідчено державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Копиловою В.В., про що, зроблено запис в реєстрі за № 2-3054 від 26 вересня 2000 року. 29 вересня 2000 року Договір було зареєстровано в Ірпінському Бюро технічної інвентаризації та зареєстровано на праві власності за кожним із них-позивачів право власності по 16 частині житлового будинку. [INFO] померла [PERSON] . На момент смерті [PERSON] в будинку проживали та були прописані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] . Вони здійснювали догляд за будинком, робили поточні та капітальні роботи, обробляли земельну ділянку, здійснювали комунальні платежі, тобто фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. 20 березня 2004 року вона-позивачка- уклала шлюб з [PERSON], та змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON].04 вересня 2008 року її батьком [PERSON] було оформлено право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та отримано державний акт серія № 799589. 30 листопада 2013 року вона [PERSON] звернулись до Бучанської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON]. З документів, що знаходяться в спадковій справі № 134/2013 Бучанської міської державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON], вбачається, що відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року, донька спадкодавця - [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки вступила в управління та володіння майном. Крім неї спадкоємцями першої черги є : Чоловік спадкодавця - [PERSON] ([INFO]), Син спадкодавця - [PERSON] ([INFO]). Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу чистини житлового будинку від 26 вересня 2000 року. Договір втрачено, де і коли її сім'ї невідомо. Про те, що договір втрачено стало відомо коли виникла необхідність у оформленні права власності на спадкове майно. Будинок був придбаний її батьками перебуваючи у шлюбі, тому її батько, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, має право на 1/2 частину спадкового майна (будинку), як частку у спільному майні подружжя. Позивачі просять визнати за [PERSON] право власності на 16 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 26.09.2000р посвідченого державним нотаріусом Ірпінської держаної нотаріальної контори Копиловою В.В,про що зроблено запис в реєстрі за № 2-3054 від 26.09.2000р. Визнати за [PERSON] право власності на 16 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 26.09.2000р посвідченого державним нотаріусом Ірпінської держаної нотаріальної контори Копиловою В.В,про що зроблено запис в реєстрі за № 2-3054 від 26.09.2000р. Визнати за [PERSON] право власності на 136 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом . Визнати за [PERSON] право власності на 19 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом . Визнати за [PERSON] право власності на 136 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом . Позивачка [PERSON],яка є представником позивачів [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи був повідомлений належним чином,у зв»язку з чим суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частинах 1/2 чистину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], уклавши 26 вересня 2000 року в місті Ірпінь договір купівлі-продажу частини житлового будинку . Відповідно до зазначеного вище договору у користування покупцям перейшло: Житловий будинок цегляний 62,6 кв.м. житлової площі: 1-1 кладова пл. 7,4 кв.м., 1-2 житлова кімната пл. 20,7 кв.м. 1-4 житлова кімната пл. 11,4 кв.м., 1-5 кухня пл. 7.1 кв.м. 1-6 коридор пл. 3,9 кв.м., 1-7 кладова пл. 6.2 кв.м., І - веренда пл. 13,8 кв.м., 1-8 ванна пл. 3,1 кв.м., 1-9 туалет пл. 2,0 кв.м., сараї « 3,И», вбиральня «К», теплиця «Л», навіс «Н», частина огорожі № 1-5, свердловина № 6, зливна яма № 7. Договір було посвідчено державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Копиловою В.В., про що, зроблено запис в реєстрі за № 2-3054 від 26 вересня 2000 року. 29 вересня 2000 року Договір було зареєстровано в Ірпінському Бюро технічної інвентаризації та зареєстровано на праві власності за кожним із позивачів право власності по 16 частині житлового будинку. Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією договору купівлі-продажу (а.с.12) [INFO] померла [PERSON],що стверджується копією свідоцтва про її смерть. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 ЦК УРСР (редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина (чоловік) і батьки померлого. З документів, що знаходяться в спадковій справі № 134/2013 Бучанської міської державної нотаріальної контори до майна померлої [INFO] [PERSON], вбачається, що відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року, донька спадкодавця - [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки вступила в управління та володіння майном. Крім неї спадкоємцями першої черги є : Чоловік спадкодавця - [PERSON] ([INFO]), Син спадкодавця - [PERSON] ([INFO]). Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу чистини житлового будинку від 26 вересня 2000 року. Відповідно до ст.. 392 ЦК України «Власник майна моде пред»явити позов про визнання його права власності,якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності. Поскільки оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.09.2000р був втрачений,то суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 16 частині будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 26.09.2000р посвідченого державним нотаріусом Ірпінської держаної нотаріальної контори Копиловою В.В,про що зроблено запис в реєстрі за № 2-3054 від 26.09.2000р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 16 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Однак, відповідно до вимог ст. ст. 60, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Будинок був придбаний [PERSON] та [PERSON] перебуваючи у шлюбі, тому [PERSON], відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, має право на 1/2 частину спадкового майна (будинку), як частку у спільному майні подружжя. Враховуючи викладене,а також ті обставини,що позивачі по справі є спадкоємцями 1 черги за законом,відповідно до ст.. 549 ЦК України в редакції 1963р вважаються такими,що прийняли спадщину після смерті [PERSON],суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 136 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON],яка померла [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності на 19 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON],яка померла [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності на 136 частину будинку,що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON],яка померла [INFO]. На підставі ст. 529,549 ЦК України(в редакції 1963р),ст..60,63,70 СК України,Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р «Про судову практику у справах про спадкування» ,

Outcome: approved