Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

позивачі звернулись до суду з даним позовом в березні 2018 року, посилаючись на те, що відповідач відсутній у його житловому приміщенні без поважних причин з 05 травня 2017 року, а тому втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивачі подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на спадщину від 15 травня 2009 року та копією договору дарування від 30 листопада 2009 року. З копій витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками спірної квартири. З відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Київській області вбачається, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до довідки форми 3А Виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 756 від 15 березня 2018 року [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі з 15 квітня 2015 року. Власниками даної квартири є [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині за кожною. Як вбачається з акту обстеження по матеріально побутових умов від 03 липня 2017 року, складеного депутатом Вишгородської міської ради Київської області Іванов А. О. зять [PERSON] прописаний в квартирі [ADDRESS] після розірвання шлюбу з [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 10 травня 2017 року. Згідно акту обстеження по матеріально побутових умов від 31 січня 2018 року, складеного депутатом Вишгородської міської ради Київської області зі слів сусідів [PERSON] чоловік її дочки [PERSON] за вказаною адресою не проживає з травня 2017 року. 15 квітня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 17 червня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але без поважних причин не проживає за вищевказаною адресою з 2017 року, витрат по утриманню будинку не несе. Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачі відсутні у житловому приміщенні позивача більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивача вимагати визнання [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням, відповідно до вимог ст. 405 ЦК України. Таким чином, пред`явлені вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved