Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просять визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/9 частку квартири [ADDRESS], яка належала до дня смерті його матері - [PERSON], померлій [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/9 частку квартири [ADDRESS], яка належала до дня смерті її матері - [PERSON], померлій [INFO] року; залишити за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/9 частку квартири [ADDRESS], яка належала до дня смерті його дружині - [PERSON], померлій [INFO] року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачі зазначають, що 05 червня 2014 року за заявою [PERSON] Шостою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №329/2014 до майна [PERSON], померлої [INFO] року, до складу якого належить 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями було пред'явлено Договір дарування квартири, посвідчений Першою Київською державною нотаріальною конторою 03 червня 1999 року за р. №23-1262, однак постановою державного нотаріуса [PERSON] від 07.12.2014 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину 1/3 квартири [ADDRESS], так як право власності спадкодавця не було зареєстровано у БТІ м. Києва. У судовому засіданні позивачі та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та їх підстави, просили задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їхнього задоволення. Треті особи у судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, тому суд визнав за можливе розглянути вказану справу у відсутність даних третіх осіб. Вислухавши пояснення позивачів, представника позивача, відповідача, вивчивши надані документи, судом встановлено, що на момент звернення до суду з даним позовом квартира [ADDRESS] була зареєстрована на праві приватної сумісної власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 14 березня 1994 року (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] [INFO] року померла (а.с.11). Як видно з договору дарування 1/3 частини квартири від 03.06.1999 р. [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар нерухоме майно, яким є 1/3 частина квартири [ADDRESS] (а.с.9). Статтею 182 ЦК передбачена необхідність державної реєстрації прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості. Як з'ясувалося під час оформлення спадщини, після укладення договору дарування [PERSON] не звернулася до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна і не зареєструвала там договір. Згідно листа КВ-2014 № 64988 КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Разом із тим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно з ч. 2 ст. 719, ч.ч. 1 та 4 ст. 722 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо), є прийняттям дарунка. З наведеного вбачається, що спадкодавець [PERSON] після отримання договору дарування на 1/3 квартири не зареєструвала своє право власності на цю частку квартири у Державному реєстрі. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, договір дарування квартири від 03.06.1999 р., укладений між [PERSON] та померлою [PERSON] свідчить про належність 1/3 квартири на праві власності спадкодавцю [PERSON] Позивачі у справі є спадкоємцями померлої, яким державним нотаріусом не видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved