Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 28.02.2018 року було встановлено факт того, що вона є родичем до шостого ступеня споріднення спадкодавців [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . В квітні 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Василенка В.А. з заявою для відкриття спадкової справи, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Після чого рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 25.06.2018 року їй було визначено додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 13 вересня 2018 року відкрито спадкову справу № 62985838 та спадкову справу №62985901. 24.10.2018 року ВЦА м.Авдіївка їй було видано дублікат свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.07.2014 року про те, що квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 02.07.2014 року № 170. Але при визначенні частини власності [PERSON] було допущено помилку та замість Ѕ частини квартири, що належала [PERSON] , зазначено ј частина. У зв`язку з чим вона не має можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво на право власності на квартиру. Просила визнати за нею право власності на квартиру загальною площею 30,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.10.2020 року справу було залишено без руху надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20.11.2020 року було відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.02.2021 року було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду [PERSON] та її представник адвокат Лебедєва С.Ш. у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутність, просять суд прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] помер [INFO] . Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 28.02.2018 року по справі №242/5171/17 встановлено факт того, що [PERSON] є родичем до шостого ступеня споріднення спадкодавців [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25.06.2018 року по справі №242/2028/18 [PERSON] було визнано додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області від 12.11.2020 року [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва на право власності на Ѕ частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не згодна отримувати свідоцтво на ј частку вищезазначеної квартири, так як вважає, що розмір частки квартири, яка належала померлому [PERSON] не вірно вказаний в свідоцтві на право власності на житло. Згідно заяви від 24.06.2014 року наймача квартири [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , остання просила передати в приватну власність квартиру, жилого приміщення в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] їй та членам сім`ї у спільну часткову власність у рівних частках: [PERSON] -1/2 частку та [PERSON] -1/2 частку. Уповноваженим власником житла визначено [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 02.07.2014 року №170 щодо передачи квартир та кімнат в гуртожитках у власність громадян, було розглянуто заяви громадян про передачу у власність квартир та передано квартиру державного житлового фонду в приватну власність [PERSON] , [PERSON] , квартиру [ADDRESS] на склад сім`ї 2 чоловіка в рівних долях. Згідно рішення Виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 02.07.2014 року №170 було видане свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , яким виконавчий комітет Авдіївської міської ради посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON] -1/2 ч. та [PERSON] -1/4 ч. Таким чином, у зв`язку з помилкою у свідоцтві на право власності на житло, позивач може реалізувати свої спадкові права лише у судовому порядку. Згідно з ч.1\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55,\~124 Конституції України\~та\~ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.\~76-81\~ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1220 ЦК України\~встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 2ст.\~1258\~ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому\~ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.\~1268, статей\~1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з помилкою у правовстановлюючому документі на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно за позивачем у порядку п`ятої черги спадкування за законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачкою, як спадкоємцем за законом на майно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] права власності на Ѕ частину квартири загальною площею 30,9 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд приймає до уваги клопотання позивачки про залишення без розгляду вимоги щодо визнання за нею права власності на Ѕ квартири загальною площею 30,9 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , та залишає позов в цій частині без розгляду. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] . Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved