Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Маріупольської міської ради про стягнення сплаченої орендної плати. Після неодноразових уточнень позовних вимог, позивачами було заявлено позовні вимоги до ТОВ «Таурус-2015», третя особа: Маріупольська міська рада, про стягнення збитків, заподіяних внаслідок встановлення обмежень щодо використання орендованої земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ними та Маріупольською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки від 04.04.2011 року, на підставі якого в них у користуванні знаходиться земельна ділянка (кадастровий номер 1412336300:01:006:0948), розташована в місті Маріуполі по пр. Будівельників, 123а, загальною площею 0,0685 га. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10.12.2015 року по цивільній справі №263/9601/15-ц, яке набрало законної сили 09.06.2016 року, зобовязано ТОВ «Таурус-2015» усунути перешкоди у користуванні [PERSON] та [PERSON] нежитловим приміщенням №1 по пр. Будівельників, 123-а в м. Маріуполі шляхом зносу самовільно встановленого металевого паркану довжиною 12,13 м по межі з орендованою ними земельною ділянкою (кадастровий номер 1412336300:01:006:0948) та 2,69 м і 18,57 м по межі з земельною ділянкою ТОВ «Укрінформцентр». Проте, до теперішнього часу ТОВ «Таурус - 2015» не були усунуті перешкоди у користуванні ними частиною орендованої земельної ділянки у розмірі 220 кв.м. за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 123а, що призвело до завдання їм збитків, оскільки вони, сплачуючи орендну плату за користування всією орендованою земельною ділянкою площею 0,0685 та, фактично з грудня 2013 року користувалися земельною ділянкою площею 0,0465 га. Таким чином, незаконними діями відповідача, що полягають у встановленні обмежень щодо використання орендованої земельної ділянки, за період з грудня 2013 року по червень 2017 року, їм було завдано збитки в розмірі 37987,91 гривень. Вищевказану суму збитків вони просили стягнути з відповідача на їх користь, по 18993,95 гривень кожній. Представник позивача адвокат [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в уточненому позові, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачами [PERSON] та [PERSON] та Маріупольською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки від 04.04.2011 року, на підставі якого в них у користуванні знаходиться земельна ділянка (кадастровий номер 1412336300:01:006:0948), розташована в місті Маріуполі по пр. Будівельників, 123а, загальною площею 0,0685 га /а.с. 6-8/. Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10.12.2015 року по цивільній справі №263/9601/15-ц, яке набрало законної сили 09.06.2016 року, було зобовязано ТОВ «Таурус-2015» усунути перешкоди у користуванні [PERSON] та [PERSON] нежитловим приміщенням №1 по пр. Будівельників, 123-а в м. Маріуполі шляхом зносу самовільно встановленого металевого паркану довжиною 12,13 м по межі з орендованою ними земельною ділянкою (кадастровий номер 1412336300:01:006:0948) та 2,69 м і 18,57 м по межі з земельною ділянкою ТОВ «Укрінформцентр» /а.с. 79-82/. Проте, до теперішнього часу ТОВ «Таурус - 2015» не були усунуті перешкоди у користуванні позивачами частиною орендованої земельної ділянки у розмірі 220 кв.м., за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 123а Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з п. ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Згідно з п. в, д ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, невиконання відповідачем рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10.12.2015 року, призвело до спричинення збитків позивачам, що виразилися у тому, що вони сплачуючи орендну плату за користування всією орендованою земельною ділянкою площею 0,0685, фактично з грудня 2013 року користувалися земельною ділянкою площею 0,0465 га. Отже, незаконними діями відповідача, які полягають у встановленні обмежень позивачам щодо використання ними орендованої земельної ділянки, за період з грудня 2013 року по червень 2017 року, [PERSON] та [PERSON] було завдано збитки у розмірі 37987,91 гривень. Зазначена сума збитків підтверджуються розрахунком, наданим представником позивачів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, а тому вважає необхідним стягнути з ТОВ «Таурус-2015» на користь [PERSON] та [PERSON] суму збитків, заподіяних внаслідок встановлення обмежень щодо використання орендованої земельної ділянки в розмірі 37987,91 гривень, по 18993,95 гривень кожній. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ТОВ «Таурус-2015» на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень. Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору підлягає поверненню в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Беручи до уваги, що при зверненні до суду позивачкою [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 874,14 гривень, а в ході розгляду справи було зменшено позовні вимоги, сума судового збору в розмірі 234,14 гривень підлягає поверненню позивачці.

Outcome: approved