Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок отримання тілесних ушкоджень під час ДТП. Позов мотивовано тим, що, близько о 17.30 год. 17 червня 2017 року, в м. Хуст по вулиці Лісній в напрямку вулиці Слов'янської, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER], не надав переваги руху водію [PERSON], який наближався праворуч з вул. Шкільна в м. Хусті та допустив зіткнення з автомобілем, марки ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За постановою слідчого СВ Хустського ВП від 29.07.2017 року, кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України закрито у зв'язку з відсутністю у діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, оскільки тілесні ушкодження, які виникли у птерпілої [PERSON] внаслідок ДТП відносяться до групи легких тілесних ушкоджень. Згідно постанови Хустського районного суду №309/2160/17, від 06.10.2017 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Враховуючи наведене, вони на підставі ст.ст.1187,1188 ЦК України мають право на відшкодування моральної шкоди, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки та повинна відшкодовуватися особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, і така шкода відшкодовується винною особою. В результаті ДТП їм спричинено моральні, фізичні страждання та тілесні ушкодження, що підтверджується відповідними довідками Хустської районної лікарні від 17.06.2017 року. У зв'язку з цим заподіяна моральна шкоду полягає у погіршенні їхнього сну та апетиту, пережитому фізичному болю, порушенні життєвого укладу сім'ї. Під час ДТП вони пережили фізичний біль, страх за своє життя, шок, через що у них порушилися нормальні життєві зв'язки, так як вони не могли використовувати власний автомобіль для власних потреб, крім того, знадобився певний час для відновлення нормального психологічного та фізичного стану, а тому оцінюють розмір моральної шкоди в сумі 15000 гривень кожному. Представник позивачів - [PERSON] до суду подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі та без участі позивачів, підтримує повністю позовні вимоги та просить суд задовольнити позов на підставі встановлених у судовому засіданні доказів, також стягнути судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, представником відповідача [PERSON] до суду подано заяву до суду з клопотанням проводити розгляд справи без їх участі, у задоволенні позовних вимог просив суд відмовити. Під час розгляду справи відповідач подавав відзив на позов, в якому наводив обставини на підставі яких просив відмовити у задоволенні позову. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 3, ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, з встановлених в судовому засіданні обставин по справі вбачається, що такі вимоги є доведеними лише в частині пред'явленого позову позивачкою [PERSON] Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоду, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Так, в матеріалах справи наявна постанова слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області [PERSON] від 29.07.2017 року, згідно якої кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України закрито у зв'язку з відсутністю у діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, так як тілесні ушкодження, які виникли у птерпілої [PERSON] внаслідок ДТП відносяться до групи легких тілесних ушкоджень. Після чого, за матеріалами вказаного провадження до суду надсилався протокол відносно [PERSON] про вчинення ним правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. За постановою судді Хустського районного суду у справі №309/2160/17, від 06.10.2017 року [PERSON] визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Як ствердили позивачі у своїй позовній заяві, внаслідок ДТП їм заподіяно моральну шкоду, розмір якої вони визначили виходячи перенесених моральних, фізичних страждань та отриманих тілесних ушкоджень. У зв'язку з цим заподіяна моральна шкода полягає у погіршенні їхнього сну та апетиту, пережитому фізичному болю, порушенні життєвого укладу сім'ї. Внаслідок ДТП вони перенесли страх за своє життя, отримали шок, через що у них порушилися нормальні життєві зв'язки, так як вони не могли використовувати власний автомобіль для власних потреб, крім того, знадобився певний час для відновлення нормального психологічного та фізичного стану. На підтвердження своїх вимог позивачами до матеріалів справи надано довідки з Хустської районної лікарні від 17.06.2017 року, якими діагностовано стан здоров'я позивачів після ДТП шляхом огляду у лікаря Хустської районної лікарні. Вказані довідки не містять чіткого визначення яким саме лікарем проведено огляд. Фактично діагноз з наявністю тілесних ушкоджень підтверджений лише у позивачки [PERSON], яка проходила повне ультразвукове дослідження в медичному центрі «Євроклініка» м. Київ. Наданим заключенням вказаного медичного центру від 16.07.2017 р. у [PERSON] виявлено витончення гіалінового хряща суглобових поверхонь, крайового перелому медіального виростка великогомілкової кістки без зміщення уламків у ділянці правого колінного суглобу. При цьому суд дає критичну оцінку твердженням позивача [PERSON] про те, що внаслідок ДТП йому було спричинено тілесні ушкодження, оскільки до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження даної обставини, а тому в частині позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди слід відмовити за їх недоведеністю. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням, або утриманням транспортних засобів, механізмів тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою яка володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, яким створюється підвищена небезпека. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що саме відповідач [PERSON] під час скоєння ДТП 17 червня 2017 року, в м. Хуст по вулиці Лісній в напрямку вулиці Слов'янської, особисто керував автомобілем марки «Шкода Октавія», державний номерний знак [NUMBER], не надав переваги руху водію [PERSON], який наближався праворуч з вул. Шкільна в м. Хусті та допустив зіткнення з автомобілем, марки ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], його вина у вчиненні даної ДТП є доведена і він притягнутий до відповідальності за вчинене правопорушення, тому суд вважає за необхідне покласти на нього відповідальність по відшкодуванню шкоди, яка була завдана по його вині. При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди на користь позивачки [PERSON], суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виходячи з обставини справи, та беручи до уваги докази встановлені в судовому засіданні, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивачки про відшкодування їй моральної шкоди, пов'язаної з ДТП, внаслідок якої позивачка перенесла моральні переживання, фізичний біль, отримала тілесні ушкодження у зв'язку з чим докладала додаткових, вимушених зусиль на подолання змін у життєвих стосунках через необхідність лікування, яке стало наслідком вказаної пригоди. З обставин даної справи вбачається, що така вина відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачці, внаслідок його неправомірних дій є очевидною та доведеною в судовому засіданні, а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість та законність вимог позивачки про відшкодування їй моральної шкоди. При цьому слід зауважити, що вказуючи розмір спричиненої моральної шкоди, позивачкою не обґрунтовано з яких міркувань вона виходила при визначенні її розміру. Виходячи з доказів встановлених в ході розгляду справи, беручи до уваги реальний майновий стан відповідач, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що вимога в частині стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial