Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності за [PERSON] на ?, за [PERSON] на ? та за [PERSON] на ? частин квартири по [ADDRESS], загальною проектною площею 56,7 кв.м. відповідно до технічного паспорта, виданого ТОВ ''Міське бюро технічної інвентаризації від 24.10.2008 року. В обґрунтування вимог вказують, що вони є співвласниками квартири по [ADDRESS]. У 1991 році ними згідно погодженого проекту було здійснено добудову веранди до квартири, внаслідок чого площа квартири збільшилась на 7,6 кв.м. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю їм відмовлено у прийнятті в експлуатацію будівлі та рекомендовано звернутись до суду. Посилаючись на наведене, просять позов задовольнити. У судове засіданні сторони не з'явилися, хоча про час та місце його були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивачі попередньо надіслали суду заяви, про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити. Представник відповідача надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, у вирішенні даного питання покладається на думку суду. Судом встановлено, що квартира по [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на житло від 27.12.1996 року, зареєстрованим за №20096 та рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09 липня 2013 року. У 1991 році за замовленням позивача [PERSON] виробничим об'єднанням ''Укржитлоремпроект'' розроблено проект влаштування балкону до квартири по [ADDRESS]. Судом встановлено та визнається сторонами спору, що у 1991-1992 роках згідно погодженого проекту позивачами здійснено добудову веранди пл. 7,6 кв.м, внаслідок чого збільшилася загальна площа квартири . Згідно технічного паспорту, виданого 24.10.2008 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, загальна площа квартири по [ADDRESS] становить 56,7 кв.м., житлова 29,9 кв.м. У 2009 році за замовленням [PERSON] розроблено робочий проект реконструкції аварійного стану веранди шляхом її перебудови, який погоджено начальником управління містобудівного та архітектурного комплексу 18.09.2009 року. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №753 від 14 травня 2010 року «Про розгляд звернення громадян міста з будівництва по [ADDRESS]« позивачам видано містобудівні умови на реконструкцію веранди в межах існуючих конструкцій до квартири за [ADDRESS]. Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області за №01-15/773 від 04.04.2014 року, позивачам відмовлено у введенні в експлуатацію добудованої веранди до квартири по [ADDRESS] та рекомендовано звернутись до суду.. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 16 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва», роз'яснено, що суди, вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоквартирних будинках, повинні враховувати, що положення ст. 376 ЦК до цих правовідносин не застосовуються. Проте у випадку, коли квартира в такому будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини прибудинкової земельної ділянки, спір повинен віршуватися відповідно до правил ст. 376 ЦК України. Відповідно до вимог ч. ч. 3 ст. 376 ЦК право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Право власника на забудову, як зазначено у ч. 3 ст. 375 ЦК України, здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. У відповідності до вимог ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з вимогами ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Окрім цього, відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Виходячи з викладеного, законодавець передбачив можливість визнання за власником (користувачем) земельної ділянки права власності на збудоване на ній нерухоме майно. Підста вою для відмови в цьому може бути те, що самочинним будівництвом порушуються права ін ших осіб. Таким чином, сам по собі факт самочинного будівництва не тягне за собою відмову у визнанні за забудовником права власності на нерухоме самочинно збудоване майно. Судом встановлено, що здійснена позивачами добудова веранди до квартири, розташованої на першому поверсі, проведена без порушень будівельних норм, стандартів і правил та не порушує права чи інтересів інших осіб. Власник земельної ділянки Тернопільська міська рада не заперечує щодо визнання за позивачами права власності на добудовану веранду. Вказаний факт також підтверджується рішенням виконавчого комітету Тернопільської місткої ради за №753 від 14.05.2010 року, яким надано дозвіл позивачам на реконструкцію даної веранди, погодженням містобудівних умов і обмежень забудови даної земельної ділянки. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, шляхом визнання права власності за [PERSON] на ?, за [PERSON] на ? та за [PERSON] на ? частин квартири по [ADDRESS], загальною проектною площею 56,7 кв.м., житловою - 29,9 кв.м. На підставі наведеного,

Outcome: approved