Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою доМироненко [PERSON], Третя особа - Карнаухівська селищна рада про усунення перешкод у користуванні будинком та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №9 по пров. 1-й Садовий в смт. Карнаухівка у м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВВЕ№307846, зареєстрованого в реєстрі №2361 від 29.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] Право власності на нерухоме майно зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в книзі №17 номер запису 2640 під реєстраційним номером 5223674 згідно витягу №3805909 від 09.06.2004 року. У вказаному житловому будинку крім неї зареєстрований її чоловік [PERSON] та племінник [PERSON] Відповідач зареєстрований у будинку з 16.04.1979 року, проте не мешкає понад 30 років. За комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню майна не несе. Вона є пенсіонером, її пенсія є єдиним джерелом для існування. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрован у її будинку, у неї відсутня можливість звернутися з заявою про отримання субсидії на комунальні послуги. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив. Представник Третьої особи - Карнаухівської селищної ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] не мешкає в будинку за вказаною адресою тривалий час, а саме більше 5 років, не бачили ні його в зазначеному будинку, ні його речі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачці належить будинок №9 по пров. 1-й Садовий в смт. Карнаухівка у м. Камянське Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВВЕ№307846, зареєстрованого в реєстрі №2361 від 29.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] Право власності на нерухоме майно зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в книзі №17 номер запису 2640 під реєстраційним номером 5223674 згідно витягу №3805909 від 09.06.2004 року. Відповідно до актів про не проживання від 24.10.2016 року, від 23.05.2017 року, 24.06.2018 року, виданих головою квартального комітету №1 [PERSON] відповідач [PERSON] не проживає у будинку з 1985 року. [PERSON] не перебуває у лавах Збройних Сил України, про що свідчить відповідь №4/3371 від 16.10.2018 року Міністерства оборони України Камянського ОМВК. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~статті 383 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі\~статтею 391 ЦК\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності зі\~статтею 156 Житлового кодексу України\~члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою\~статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач, не мешкає у будинку більше 5 років, що належить позивачці на праві власності, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved