Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивачка 11 травня 2021 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 27.10.2018 р. перебувала з відповідачем по справі у шлюбі. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2020 р. шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина зареєстрована та проживає за адресою позивачки. 19.05.2020 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 13.05.2020 р. до досягнення дитиною повноліття. Однак цих коштів не достатньо для забезпечення достатнього життєвого рівня сім`ї та утримання дитини. На теперішній час вона не працює, перебуває в декретній відпустці, додаткового доходу на своє утримання не має, постійно доглядає за дитино, добровільно відповідач не бажає надавати грошову допомогу на її утримання. Зазначає, що оскільки дитина проживає з нею, вона має право на своє утримання незалежно від того, чи працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.05.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В його інтересах діяв адвокат Карамян Е.Ф., відповідно до угоди №24 про надання правової допомоги від 28.05.2021 р. та ордеру серія ДН №133091. Через свого представника в судовому засіданні відповідач повідомив про неможливість явки в судове засідання, просив суд розгляд справи проводити у його відсутність та вказав на часткове визнання позовних вимог [PERSON] . В судовому засіданні представник відповідача адвокат Карамян Е.Ф. визнав позовні вимоги частково, у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача. Заперечував проти задоволення позовних вимог у розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача, пославшись на недостатній дохід відповідача та додатковий тягар сплати аліментів на користь позивачки в розмірі ј частини доходів на утримання сина [PERSON] . Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, вислухавши думку осіб, що беруть участь по справі, суд, у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27.10.2018 року, який розірвано на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2021 року (а.с.8). Під час перебування у шлюбі в них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.05.2019 р. Відповідно до якого, батьком вказаний відповідач: [PERSON] , матір`ю позивач: [PERSON] . (а.с.6). Згідно довідки про склад сім`ї від 05.05.2021 р., позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з дитиною [PERSON] , [INFO]. (а.с.10). Як вбачається з копії судового наказу від 19.05.2020 р. з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 травня 2020 року, до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , повноліття. Позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за сином, до досягнення ним 3-річного віку, що підтверджується довідкою виданою Управлінням соціального захисту населення від 05.05.2021 р., відповідно до якої позивачка перебуває на обліку в УСЗН Краматорської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини щомісячно по 860,00 грн. (а.с.12-14). Інших джерел доходів вона не має. Відповідно до довідок про доходи відповідача [PERSON] вбачається, що він працює в ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля та його заробітна плата склала за період січень-березень 2021 р. у розмірі 67491,90 грн., а також проходить військову службу та отримав грошове забезпечення за період з січня - березень 2021 року у розмірі 131747,70 грн. Станом на день розгляд справи в суді відповідач працевлаштований та проходить службу в ЗС України. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Отже, між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання позивачки до досягнення сином віку трьох років. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Відповідно до приписів частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Нормами ч.6 ст.84 Сімейного кодексу України, закріплено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст.80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , на час розгляду справи судом дитині не виповнилося три роки, дитина проживає з матір`ю [PERSON] , тому позивач має право на отримання аліментів від відповідача. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працевлаштований, крім того проходить службу за контрактом в Збройних силах України, отримує достатнє матеріальне забезпечення як за місцем основної роботи та за контрактом зі ЗСУ, а також те, що відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти на утримання позивача, що є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, з урахуванням раніше стягнутих з відповідача аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 11.05.2021 р. та до досягнення дитиною трьох років. Вказаний розмір аліментів суд вважає доцільним та достатнім. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. Згідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позовної заяви є 11 травня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial