Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. Позивачі проживають та є співвласниками квартири [ADDRESS]. Разом з позивачами у зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Проте відповідач [PERSON] зі своїм сином [PERSON] ще з квітня 2014 року не проживають у вищевказаній квартирі. До того ж шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано ще 20 серпня 2013 року, а син останньої [PERSON] не є сином позивача. Позивачі не бажають сплачувати за комунальні послуги замість осіб, які зареєстровані, але фактично не проживають в їх квартирі, тому і звернулися до суду з позовною заявою, у якій просять позбавити відповідача [PERSON] та її сина [PERSON] права користування житловим приміщенням. У судове засідання позивачі не з'явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, разом з представником подали заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник ССД Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки форми № 3 від 05 грудня 2015 року у вищезазначеній квартирі окрім позивачів зареєстровані також [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (син відповідача). Судом встановлено, що [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (син відповідача) у вищезазначеній квартирі з квітня 2014 року не проживають. На підставі довідки ЖЕД-508 від 15.12.2015 встановлено, що відповідач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] з приводу перешкод в проживанні за місцем реєстрації збоку позивачів не зверталась (а.с.20). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі інформації від ЦПМСД № 1 Оболонського району м. Києва від 16.12.2015 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] до лікарів ЦПМСД № 1 Оболонського району м. Києва не звертались, лікарями первинної ланки допомога на дому не надавалась (а.с.21-22). Згідно відповіді Оболонського УП ГУНП в м. Києві встановлено, що до Оболонського УП [PERSON] зі зверненнями не зверталась (а.с.19). Враховуючи те, що позивачі є співвласниками квартири, у якій зареєстрована відповідач зі своїм сином, фактично за наведеною адресою відповідач та її син не мешкають, суд вирішує задовольнити позовні вимоги щодо визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 319, 391 ЦК України;

Outcome: approved