Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до територіальної громади в собі Синельниківської міської ради про визнання прав та обов`язків спадкодавця на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2009 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0498 га, що розташована за адресою: м.Синельникове, вул.. 333 Дивізії, 6, кадастровий номер 1213000000:01:344:0006. Дана земельні ділянка належить померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.11.2009 року серії ЯИ№ 024411. Заповіту [PERSON] не залишив. Вона єдиний спадкоємець першої черги. Спадщину, після смерті чоловіка, вона прийняла згідно ст.. 1268 ЦК України так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріус своєю постановою відмовив їх у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у звязку з тим, що Державний акт на землю виданий після смерті спадкодавця. Так, дійсно Державний акт на землю виданий після смерті [PERSON], а тому його права та обовязки, як спадкодавця,а саме зареєструвати право власності на зазначену земельну ділянку, перейшли до неї. Просить визнати за нею права та обовязки спадкодавця на земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, площею 0,0498 га,яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Синельникове, вул. 333 Дивізії, 6, кадастровий номер 1213000000:01:344:0006 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка з право реєстрації права власності в органах державної реєстрації на її імя. Позивач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 305697 від 20 жовтня 2009 року [PERSON] помер 16 жовтня 2009 року. Факт перебування [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у шлюбних відносинах з 04 березня 1956 року підтверджується свідоцтвом про одруження від 04 березня 1956 року серії І-ЯР № 159539. Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 10 листопада 2009 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0498 га, яка розташована по вул.. 333 Дивізії, 6, м.Синельникове Дніпропетровської області з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером - 1213000000:01:344:0006. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 травня 2015 року [PERSON] належить житловий будинок, розташований по вул.. 333 Дивізії, 6, м.Синельникове Дніпропетровської області. Відповідно довідки виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 02 липня 2014 року № 232 [PERSON], [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] з 12 лютого 1960 року по день смерті 116 жовтня 2009 року. Проживав він з дружиною [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO] з 12 лютого 1960 року де проживає по теперішній час. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 серпня 2018 року [PERSON] відповідно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Синельникове, вул.. 333 Дивізії, 6 після смерті [PERSON], померлого 16 жовтня 2009 року у звязку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved