overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивачка 22 липня 2016 р звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В заяві вказала, що між нею та відповідачем 06.09.2001 року був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис № 413. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. 06.09.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач відмовляється надавати грошові кошти для утримання дітей. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/ 4 частини на кожну дитину з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття . В судовому засіданні позивачка позов підтримала та прохала його задовільнити. Відповідач визнав позов частково в розмірі стягнення 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, прохав врахувати його матеріальний стан. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2001 року сторони уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис № 413. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з матірю. 06.09.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Виходячи з принципу розумності,враховуючи матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON], [INFO], аліментів на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/ 3 доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 22.07.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачка 22 листопада 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 15 червня 2013 року, який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №232. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і надалі буде проживати. Відповідач матеріальну допомогу на сина надає добровільно. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, внаслідок чого виникли конфлікти, сварки з різних причин. Вони з відповідачем абсолютно різні люди, з протилежними характерами, поглядами на життя, на ведення домашнього господарства, витрат сімейного бюджету. Шлюбні відносини між сторонами припинені в 2015 році і з цього часу їх сім'я фактично розпалася, а з початку липня 2016 року вони проживають окремо. Примирення не можливе, почуття любові втрачено. Майновий спір відсутній. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 червня 2013 року, який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №232 /а.с.4/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено також, що причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, внаслідок чого виникли конфлікти, сварки з різних причин. Вони з відповідачем абсолютно різні люди, з протилежними характерами, поглядами на життя, на ведення домашнього господарства, витрат сімейного бюджету. Шлюбні відносини між сторонами припинені в 2015 році і з цього часу їх сім'я фактично розпалася, а з початку липня 2016 року вони проживають окремо. Примирення не можливе, почуття любові втрачено. Майновий спір відсутній. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка 22 серпня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 04 жовтня 2008 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №705. Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з серпня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 жовтня 2008 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №705./а.с.6/ Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]./а.с.7/ Встановлено, що сторони серпня 2014 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивачка 22 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Просила стягувати з нього аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повнолітня дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Ніяких заяв від нього не надходило. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с.5,6,7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 22 серпня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 243,60 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивачка 22 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2008 року (а.с.3), мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/, які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дітей до їх повноліття, починаючи з 22 серпня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка 22 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1981 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2000 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася про день і час проведення судового засідання повідомлялася належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1981 року. Шлюб зареєстрований відділом РАГС Ленінського району міста Дніпропетровська, актовий запис за № 693 /а.с.6/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «[PERSON]», і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки сторони тривалий час проживають окремо та не цікавляться долею один одного, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2000 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка 22 січня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2012 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2009 року. Шлюб зареєстрований Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 913 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дівоче. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Враховуюче вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка 22 січня 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів до повноліття дитини, починаючи з моменту подання позову до суду. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, на обґрунтування яких послалася на обставини, викладені у заяві, та зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2003 року. 15 травня 2008 року даний шлюбу було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою, про що підтвердив відповідач. Відповідач є працездатним, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги на виховання дитини не надає, вихованням дитини не цікавиться. У зв'язку з вищезазначеним, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, 15 травня 008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що зроблений відповідний актовий запис № 90 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 серпня 2008 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в статті в статті 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (стаття 181 СК України). Таким чином, з урахуванням стану здоров'я, матеріального становища сторін та дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Крім того, згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивачка 22 січня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 08 серпня 1998року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №491. Від шлюбу вони мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з січня 2015 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 серпня 1998 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №491 /а.с.4/ Від спільного подружнього життя мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/. Встановлено також, що сторони з січня 2015 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved