Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, яким просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позов обґрунтований тим, що позивачі постійно проживають та є зареєстрованими за вищевказаною адресою. [PERSON] є основним квартиронаймачем на підставі ордеру, виданого у 1989 році. Крім позивачів у квартирі зареєстровані відповідачі: [PERSON], яка є колишньою дружиною співпозивача [PERSON], її донька від другого шлюбу [PERSON] та її малолітній онук [PERSON], [INFO], який є сином співвідповідачки [PERSON] Після розірвання шлюбу з [PERSON] у 1993 році відповідачка [PERSON] виїхала зі спірної квартири, забравши всі свої речі. Її донька [PERSON] та онук [PERSON] взагалі ніколи не проживали за спірною адресою. Про факт їх реєстрації у квартирі позивачі дізналися лише після того, як були збільшені рахунки по оплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] як основний квартиронаймач не надавав своєї згоди на реєстрацію відповідачів [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі Позивачі доглядають за належним станом квартири та здійснюють відповідні витрати, сплачують комунальні платежі. У квартирі немає особистих речей відповідачів, комунальних платежів вони не сплачують, витрат з підтримання житла у належному технічному стані не здійснюють. В судовому засіданні позивачі та їх представник - адвокат [PERSON] підтримали позов, підтвердив фактичні обставини, викладені у позовній заяві. Також позивачі та їх представник не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі, які належним чином повідомлялися судом про час та місце слухання справи шляхом направлення судових повісток, в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин. Представники третіх осіб, належно повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибули з невідомих причин. За таких обставин, зі згоди позивачів та їх представника суд розглядає справу у заочному порядку згідно зі ст.224 ЦПК України. Дослідивши доводи позовної заяви, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі ордеру на жиле приміщення №6013 серії Е, виданого 14.07.1989р. Бюро обміну жилими приміщеннями Виконавчого комітету м.Харкова, було надано право на вселення до квартири [ADDRESS] (а.с.6). Як вбачається з тексту цього ордеру, на той час сім'я основного квартиронаймача складалася з нього самого та його дружини [PERSON] 14.07.1993р. шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.08.1993р. Червонозаводським відділом ЗАГС м.Харкова (а.с.7). Згідно з довідкою з місця проживання від 05.11.2013р. №3555, виданою дільницею №61 КП «Жилкомсервіс», за спірною адресою зареєстровані: з 23.08.1989р. - [PERSON] (основний квартиронаймач), з 12.01.2011р. - його донька [PERSON], з 23.08.1993р. - його колишня дружина [PERSON], з 25.05.2011р. - донька його колишньої дружини [PERSON], з 23.03.2012р. - онук його колишньої дружини [PERSON], [INFO] (а.с.8). Ці ж обставини підтверджено відповіддю Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Харківській області (а.с.16). Крім того, відповідно до листа КП «Жилкомсервіс» від 06.12.2013р. №22562/2/0703 на момент передачі багатоквартирного будинку [ADDRESS] з 01.01.2007р. на баланс цього підприємства, особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] був відкритий на 4 особи: [PERSON], його колишню дружину [PERSON], його доньку [PERSON] та доньку його колишньої дружини [PERSON]. [PERSON], [INFO], був зареєстрований 23.03.2012р. за цією адресою за заявою його батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 11.11.2013р. сусідами позивачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було складено акт про те, що у квартирі за спірною адресою постійно проживають позивачі, а відповідачі в квартирі не проживають та їхніх речей у квартирі немає (а.с.10). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача [PERSON] та матір'ю позивачки [PERSON] Свідок проживає у [ADDRESS] з чоловіком з кінця 1993 року. Свідок ніколи не бачила відповідачів, в квартирі вони не проживають та їхніх речей там немає. За станом квартири вони не доглядають, у сплаті комунальних послуг участі не приймають. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також підтвердили в судовому засіданні, що за спірною адресою проживають лише позивачі та дружина позивача [PERSON] - [PERSON] Відповідачка [PERSON] за цією адресою не проживає з 1993 року, а її донька [PERSON] та її онук [PERSON] взагалі ніколи не проживали у спірній квартирі. Відповідно ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача житлове приміщення зберігається за ним протягом шести місяців. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У даному випадку суд не вбачає будь-яких поважних причин для збереження за відповідачами права користування спірним приміщенням. В той же час реєстрація відповідачки [PERSON], яка з 1993 року фактично не проживає у спірній квартирі, та співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], які взагалі ніколи не проживали у цій квартирі, порушує цивільні права позивачів, в тому числі, пов'язаних з утриманням цього житла та зобов'язаннями по оплаті житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого оспорюваного, невизнаного чи порушеного цивільного права. Способи такого правового захисту встановлені ст.16 ЦК України, зокрема, припинення правовідношення. Цивільні права та обов'язки виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, в тому числі, з судових рішень. Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які позивач іпосилалася в обґрунтування своїх позовних вимог. Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації такої особи компетентним органом. Тобто рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, є підставою для зняття їх з реєстрації за спірною адресою відповідним територіальним органом ДМС України в Харківській області. На підставі викладеного,

Outcome: approved