Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивачі[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що вони - [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності від 06.05.1999 року. Вказують, що у квартирі зареєстрована мати позивачки [PERSON] - [PERSON] , яка фактично у даному помешканні не проживає з жовтня 2018 року. Свої особисті речі з квартири відповідач вивезла та будь-яких обов`язків по утриманню будинку чи сплаті комунальних платежів вона не несе. Позивачі вказують, що факт реєстрації відповідача у квартирі обмежує їх права щодо повноцінного користування, розпорядження та володіння майном, а також щодо оформлення субсидії. На основі викладеного, позивачі просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартири [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явились, однак до початку розгляду судом справи від них надійшла заява, згідно якої просять справу розглянути у відсутність позивачів, не фіксувати судове засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримують та не заперечують щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомленою про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивачі[PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 06.05.1999 року (а.с.11), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №191198812 від 03.12.2019 року (а.с.12) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №191199078 від 03.12.2019 року (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м.Чернівці від 26.06.2002 року (а.с.9), [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 15.10.2002 року №442/12 (а.с.10) призначено [PERSON] опікуном над недієздатною донькою [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ОСББ «Героїв Майдану 99» від 03.12.2019 року (а.с.16) у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , мати власника. Відповідно до акту ОСББ «Героїв Майдану 99» від 03.12.2019 року (а.с.15), [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , зареєстрована, однак не проживає з жовтня 2018 року. Згідно зі ст.71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved