Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилалися на те, що відповідно до укладеного договору №CNGLNN00000003 від 21.10.2008 року [PERSON] 21.10.2008 року отримав кредит у розмірі 15000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Оскільки відповідач не виконав свої зобов,язання за кредитом то станом на 28.11.2013 року у відповідача є заборгованість загальна сума якої становить 97506,45 грн., яка складається з наступного: 15000,00 грн., - заборгованість за кредитом; 14862,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 715,44 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 62046,76 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5,5 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4631,26 грн. - штраф (процентна складова). Тому просили стягнути з відповідача заборгованість по кредиту а також понесені судові витрати. В судове засідання представник банку не з,явився, до суду подано письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позовні вимоги обґрунтовують наданими до позовної заяви документами, просили стягнути заборгованість за кредитним договором і понесені судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному об,ємі, суду пояснив, що дійсно ним було отримано кредит, проте, не визнає нараховані суми боргу оскільки позивачем пропущені строки позовної давності, крім того звернув увагу суду на те, що ним було підписано анкету - заяву позичальника, договір не підписував, посилання позивача на Умови надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка»)(Стандарт) безпідставні, оскільки вони не є невід,ємною частиною анкети-заяви позичальника, його не знайомили ні з умовами ні з договором, крім анкети заяви позичальника нічого не підписував. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до анкети - заяви позичальника №CNGLNN00000003 від 21.10.2008 року між Закритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CNGLNN00000003 від 21.10.2008 року про надання кредиту в сумі 15000,00 гривень на 60 місяців з 21.10.2008 року по 18.10.2013 року включно при умові сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 3,0% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, та винагороди у розмірі 0,5% в місяць на плановий залишок по Кредиту, сплати винагороди, штрафних санкцій зазначених в Анкеті Заяви Позичальника та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Персональний кредит»). При цьому погашення заборгованості відбувається в наступному порядку щомісячно у період з 20 по 25 число кожного місяця, позичальник надає Банку гроші у сумі 607,23грн., для погашення заборгованості яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, штрафних санкцій а також інших платежів. При цьому позичальник сплачує Банку пені, розмір якої зазначено в п.6 Умов, за кожен день прострочки. Також Позичальник в порушення строків платежів більш ніж на 30 днів зобов,язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову. З 27.09.2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк». У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Підтвердженням того, що між сторонами був укладений договір є сама анкета - заява позичальника, відповідно до якої відповідач зобов'язаний погасити кредит до 18.10.2013 року, проте з наданого розрахунку вбачається, що відповідач кожного місяця не вносив кошти на рахунок і на час розгляду справи у суді кредитні зобов,язання не виконані. Згідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто судом зроблено висновок, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в даному випадку сплатити борг за кредитним договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов,язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. У силу статей 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач крім того що зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності, звернув увагу на те, що в позовній заяві позивачі вказали на те, що він отримав кредит з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», хоча в анкеті - заяві позичальника зазначено, що цей кредит отримано за Умови надання споживчого кредиту «Персональний кредит». На підтвердження доводів позовної заяви позивачами (ПАТ КБ «Приватбанк» додано копії основного кредитного договору у вигляді « Анкети -заяви позичальника» підписаної банком та боржником а також «Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», як невід,ємної частини основного кредитного договору, такі «Умови» підписані тільки лише банком, а тому за правилами ч.2 ст.1056 ЦК України - по своїй суті є нікчемним правочином, що узгоджується з принципом закріпленим ч.1 ст.203, п.2 ч.1 ст.208 ЦПК України На обґрунтування стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 62046,76 грн., позивач посилається на п.6 Умов, за кожен день прострочки, у анкеті-заяві позивачі розмір пені не зазначили та конкретизували. В той же час судом було з,ясовано, що надані Умови підписані в односторонньому порядку, крім того позивачем надані не ті Умови які зазначені в Анкеті - заяві позичальника і тому суд прийшов до висновку, що дані вимоги не підлягають задоволенню по суті так як позивачем не надано суду, навіть на його вимогу обґрунтування цієї вимоги, суд же не може вирішувати дане питання тільки на припущеннях. Тому суд прийшов до висновку, що вимоги в частині стягнення пені в даному випадку є необґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню. Відносно інших вимог суд прийшов до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню. Статтею 256 ЦК України визначено що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. За правилами ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події з якою пов,язано його початок. Згідно кредитного договору № CNGLNN00000003 від 21.10.2008 року про надання кредиту в сумі 15000,00 гривень на 60 місяців з 21.10.2008 року по 18.10.2013 року включно до умов які чітко зазначені в Анкеті є сплата за користування Кредитом відсотків у розмірі 3,0% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, та винагороди у розмірі 0,5% в місяць на плановий залишок по Кредиту, сплати винагороди, штрафних санкцій зазначених в Анкеті Заяви Позичальника та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Персональний кредит»). При цьому погашення заборгованості відбувається в наступному порядку щомісячно у період з 20 по 25 число кожного місяця, позичальник надає Банку гроші у сумі 607,23грн., для погашення заборгованості яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, штрафних санкцій, а також інших платежів а саме сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову. З поштового штампу на конверті яким позивач направив позовну заяву до суду вбачається, що позивачі звернулися до Славутицького міського суду 05.12.2013 року, тобто з урахуванням строку позовної давності у три роки, право вимоги у позивачів виникло з 05.12.2010 року, судом була направлена вимога надання повного розрахунку заборгованості з урахуванням пропуску строку позовної давності, проте позивачі дану вимогу ігнорували і тому судом самостійно на підставі наданих розрахунків був проведений розрахунок сум які суд вважає, що вони підлягають до стягнення, а саме з 20.12.2010 року заборгованість за кредитом у сумі 12029 гривень 62 копійки, з 20.12.2010 року заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 4297 гривень 41 копійка, з 20.12.2010 року заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 715 гривень 44 копійки, штраф у сумі 250,00 гривень, штраф у сумі 864 гривні 62 копійки (5% від суми задоволеного позову), оскільки це передбачено в Анкеті - Заяві позичальника, в іншій частині цих вимог необхідно відмовити із-за пропуску строку позовної давності. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Вимоги в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають частковому задоволенню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: partial