Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, за яким просять суд визнати за кожним із них право власності на 1\\2 частину квартиру [ADDRESS] після смерті їх батька [PERSON], померлого 22.10.2016 року. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання сторони не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Так, 15.02.1989 року [PERSON] отримав ордер № 283 на жиле приміщення у будинку ЖБК «Машинобудівник-32», згідно до якого разом із своєю сімєю (дружиною та дітьми) зайняв квартиру за адресою: [ADDRESS]. У 1991 році [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за вказану квартиру. 22.10.2016 року помер [PERSON]. Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а згідно ст.1220 ЦК України встановлено, що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. При цьому факт кровного споріднення позивачів підтверджено документально наданими свідоцтвами про народження. Вищезазначене спадкове майно позивачі прийняла за законом, оскільки на момент відкриття спадщини вони проживали зі спадкодавцем, про що слідує із відповідної довідки. Отже, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його сини, позивачі по справі. 02.04.2018 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у звязку із тим, що спадкодавець при житті не отримав правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як передбачено ст.1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обовязки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність» в ред. від 28.02.1995 року, що діяв на момент спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ч.1 ЦК України). Як передбачено ст. ст. 328, 384 ЦК України, право власності набувається з підстав, що не заборонені законом, а у разі викупу\~ квартири, член ЖБК стає її власником. Як розяснив Верховний Суд України в п.8 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок,то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок. Аналізуючи наведене, суд дійшов до висновку, що після повного внесення пайового внеску спадкодавцем до складу спадкового майна після його смерті входить спірна квартира, що на час розгляду справи ніким не оспорювалось та нічим не спростовано. Як передбачено ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved