Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання за кожним права власності за набувальною давністю на 1/4 частки будинку [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що на підставі рішення Львівської міської ради депутатів № 509 від 16.04.1954р. «Про визнання права особистої власності на будинковолодіння в м. Львові» за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS] [PERSON] померла [INFO]. та згідно заповіту від 12.09.1969р., спадкоємцями 1/2 частки цього будинковолодіння були позивач [PERSON] та [PERSON], який був чоловіком позивача [PERSON], кожен з яких успадкував по 1/4 частці цього будинковолодіння. Після смерті [PERSON], що мало місце [INFO]., 1/4 його частки успадкувала позивач [PERSON] Інший співвласник будинку - [PERSON] померла [INFO]. однак через відсутність спадкоємців першої черги за законом, належна їй частка в будинку успадкована не була. Після її смерті, позивач [PERSON], [PERSON] та його спадкоємець - позивач [PERSON], оформивши спадкові права відносно 1/2 частини будинку добросовісно заволоділи іншою частиною будинку, яка належала [PERSON], оскільки не знали і не могли знати про відсутність у них підстав для набуття права власності, добросовісно помиляючись та вважаючи себе спадкоємцями колишнього власника. Володіли цією часткою в будинку відкрито та безперервно протягом більш як 10 років, проживали та зареєстровані в цьому будинку з 1971р., а позивач [PERSON] - з 1969р. по даний час. Здійснюють його утримання, сплачують комунальні послуги, у зв'язку з чим просять визнати право власності на частку в будинку за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON], а також її представник згідно договору про надання юридичних послуг від 26.12.2015р. [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні вищенаведеним та просять позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Скерувала до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача згідно належної довіреності від 17.01.2017р. [PERSON] проти обґрунтованості позову заперечив, оскільки Львівська міська рада не порушувала прав позивачів. Останні не звертались до Львівської міської ради з заявою про вирішення даного питання, у зв'язку з чим позов вважає передчасним. Просить в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи, заведеної на будинок [ADDRESS] оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно з рішенням Виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 16.04.1954р. (а.с.8), оригінал якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи, за [PERSON] та [PERSON] в рівних ідеальних частках визнано право особистої власності на будинковолодіння [ADDRESS] що також підтверджується копіями висновків про реєстрацію домоволодіння (а.с.9, 10). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих від 20.10.1954р. (а.с.93 інвентаризаційної справи) за будинковолодінням [ADDRESS] закріплено земельну ділянку площею 3020 кв.м. Співвласник [PERSON] померла [INFO]., в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про смерть (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.1988р. (а.с.13), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи, її спадкоємцями були позивач [PERSON] та [PERSON], кожен з яких успадкував по 1/4 частці будинковолодіння [ADDRESS] Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.15), [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцем останнього, який успадкував 1/4 частки згаданого будинку відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.1996р. (а.с.17), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.71 інвентаризаційної справи) є позивач [PERSON] Згідно копії реєстраційного посвідчення (а.с.18), оригінал якого знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи (а.с.72), право власності зареєстровано 16.09.1996р. Як вбачається з довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 08.02.2016р., окрім позивачів право власності на 1/2 частки будинковолодіння [ADDRESS] також зареєстровано за [PERSON], яка згідно відповіді Шевченківського районного у м. Львові Відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області (а.с.14) померла [INFO]., про що 23.09.1958р. складено актовий запис про смерть № 324. На запит суду Львівським державним нотаріальним архівом надано інформацію (а.с.58), що після смерті [PERSON]., яка померла [INFO]. спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Пленум ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 9 постанови № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як вбачається з копій свідоцтв про право на спадщину, за якими позивачі набули у власність по 1/4 частці будинку, кожен із них на момент отримання такого свідоцтва проживав у спірному будинковолодінні. Згідно даних будинкової книги (а.с.21-28), позивач [PERSON] зареєстрована в будинку з 12.04.1971р., позивач [PERSON] - з 26.05.1969р. Житлово-комунальні послуги за будинковолодінням [ADDRESS] нараховуються на ім'я позивача [PERSON] та нею оплачуються, про що долучено копії відповідних квитанцій (а.с.35, 36). Крім того, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи, саме позивачем [PERSON] на території будинковолодіння [ADDRESS] здійснено самочинне будівництво окремого будинку, яке узаконене відповідним розпорядженням ЛРА ЛМР № 731 від 25.07.2003р. (а.с.94 інвентаризаційної справи). За законодавством, яке було чинним на час смерті одного із співвласників - ЦК УРСР 1963р. позивачі, не входили до числа спадкоємців за законом. Оскільки заповіту після смерті [PERSON] складено не було, позивачі не знали і не могли знати про відсутність у них прав на частку в спірному майні. З огляду на це, суд вважає доведеним факт безперервного, відкритого та добросовісного володіння позивачами спірною частиною будинку. Натомість, позицію представника відповідача про передчасність даного позову суд відкидає, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України на нерухоме майно право власності за набувальною давністю може бути визнано лише в судовому порядку. Враховуючи принцип рівності часток у праві спільної власності, який закріплено у ст. 372 ЦК України, за набувальною давністю за кожним з позивачів слід визнати право власності на 1/4 частки будинку [ADDRESS] Відтак, позов слід визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved