Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, з тих підстав, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 37,59 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в колективній власності АТЗТ «Олешів», виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0070638, виданий 18.12.2008 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.04.2009 року за № 214 на імя [PERSON]. Даний сертифікат був виданий після смерті [PERSON] 29.10.2008 року [PERSON] помер. В січні 2009 року позивачі звернулися до Тлумацької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну частку (пай). Проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що сертифікат на зазначену вище земельну частку (пай) виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, в прохальній частині позовної заяви просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник відповідача Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву № 51/02-31 від 05.03.2019, в якій вказав, що позов визнають та просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 29.08.1981 року уклав шлюб з [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.12). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Судом встановлено, що [PERSON], згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0070638 від 18.12.2008 року, зареєстрованого 02.04.2009 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 214, належало право на земельну частку (пай) на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ «Олешів», розміром 37,59 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 7). 29.10.2008 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки звернулися з заявою про прийняття спадщини до Тлумацької державної нотаріальної контори. Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 43/2009 від 31.01.2009 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (позивачі) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0070638 від 18.12.2008 року, зареєстрованого 02.04.2009 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 214, належало право на земельну частку (пай) на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ «Олешів», розміром 37,59 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В нотаріальному порядку [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у звязку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належить померлому [PERSON], був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеними державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] № 43/02-31 від 30.01.2019 року та № 44/02-31 від 30.01.2019 року (а.с. 10, 11). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог,слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.ст.392, 1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved