Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] 28.04.2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом, вказує, що з 09.07.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач мешкає окремо. Посилаючись на ті обставини, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання, щодо утримання малолітніх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в частині від усіх видів заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/6 частини доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.06.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви та додатками до неї було направлено на адресу останнього відомого місця проживання. Вказані матеріали відповідачу були доставлені 01.07.2020 року, про що свідчать матеріали справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 09.07.2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 280, було укладено шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони по справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони по справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі. Відповідно до копії довідки, виданої ОСББ «Кузнецова-21А», позивачка [PERSON] проживає разом з неповнолітніми дітьми за адресою: [ADDRESS] . Даний факт не оспорювався відповідачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач працює на посаді вантажника ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» і даний факт не оспорюється відповідачем. Матеріали справи не містять відомостей про розмір доходу відповідача, стану його здоров`я чи перебуванні на його утриманні інших осіб, які б свідчили про необґрунтованість розміру позовних вимог чи необхідності часткового їх задоволення. Водночас, обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає заявлені вимоги [PERSON] про стягнення аліментів законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно п. 3 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, тож судовий збір належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved