Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за заповітом кожному по 1/2 частині земельної ділянки площею 3, 72 умовних кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Правда») і до дня смерті належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0272267 виданого 27.03.1997 року . Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2018 року відкрито загальне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання на 21.12.2018 року (а.с. 21-22). 21.12.2018 року справу призначено до розгляду по суті на 23.01.2019 року (а.с 32-33). Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але надали до суду заяву від 22.01.2019 року, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують повністю (а.с. 41). Відповідач [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області 17.12.2018 року надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України , в якому просять суд провести судове засідання без участі представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 29-30). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-41), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. [PERSON] померла 11.03.1997 року , про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 028453, видане [PERSON] сільською радою Котелевського району Полтавської області від 11.03.1997 року (а.с. 11). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області від 22.11.2018 року вбачається, що гр. [PERSON], яка померла 11.03.1997 року, була зареєстрована за адресою: [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини з гр. [PERSON],за вищевказаною адресою ніхто непроживав (а.с. 28). Відповідно до копії заповіту спадкодавцем [PERSON], за життя складено заповіт 11.01.1997 року, який посвідчений секретарем Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області за р. № 1 , відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла в рівній частині внукам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Отже після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Спадкове майно\~після смерті\~ [PERSON]\~ складається\~із \~земельної ділянки\~ площею\~3,\~72\~умовних кадастрових\~гектарів,\~ яка\~надана для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~та \~знаходиться на\~території \~[PERSON] сільської\~ \~ради \~Котелевського району\~Полтавської області\~(КСП\~«Правда»)\~і до\~дня смерті\~належала [PERSON]\~на підставі\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ПЛ\~№ 0272267\~виданого 27.03.1997\~року (а.с. 17). [PERSON], державний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом кожному по 1/2 частині земельної ділянки площею 3, 72 умовних кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Правда») і до дня смерті належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0272267 виданого 27.03.1997 року, оскільки правовстановлюючий документ видано після смерті спадкодавця,, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 808/02-31 від 26.09.2018 року та № 913/02-31 від 31.10.2018 року (а.с. 14-15). Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Факт видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0272267 виданого на імя [PERSON] після смерті останньої померла 11.03.1997 року , а сертифікат видано 27.03.1997 року , стверджується тим, що вказаний документ був виданий автоматично на підставі наявних списків громадян, які мають право на земельну частку (пай). Даний сертифікат являється дійсним, оскільки до цього часу ніким не скасований та не визнаний недійсним. Крім того, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved