Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою, та з уточненим позовом в ході розгляду справи, в якому просять постановити рішення, яким скасувати право власності та свідоцтво про право власності від 25.07.2014 року, інд. номер 24706508 на будинок [ADDRESS] що оформлено на [PERSON], загальної площею 103,5 м2, житлова площа 72,5 м2. Свої вимоги мотивує тим, що в судовому засіданні 09.10.2014 року в Сколівському районному суді, при розгляді позову про розподіл спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно ([ADDRESS]), позивачам стало відомо, що одним із спадкоємців [PERSON] без відома інших спадкоємців, на підставі неналежних документів, оформила на своє ім'я право власності на спадкове майно, а саме: будинок [ADDRESS], як забудовник, який є предметом судового спору і спадковим майном. Ними подано позов до суду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 року встановлено, що при реєстрації права власності державним реєстратором порушено приписи ч. 1, 2 ст. 17 Закону № 1952-IV текст документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, повинен бути розбірливим. Окрім того, відповідач [PERSON], оформляючи на своє ім'я право власності на будинок [ADDRESS], вдалась до фальсифікації документів та до обману, зокрема: для оформлення прав власності на нерухоме майно заявник повинен подати документи, що встановлені ст. ст. 17, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», це: документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень в оригіналі або належним чином завірені копії та державний акт на право власності або постійного користування на земельну ділянку під забудову. Таких документів немає у відповідача [PERSON], а нею подано копії рішення на земельну ділянку №52 від 29.12.1993 року, яка надана їй на один рік для вирощування сільськогосподарської продукції, а не для забудови будинку, який побудований в 1975 році за 18 років до надання їй даної земельної ділянки. Відповідно до довідки Климецької сільської ради №02-28/38 та №02-28/39 від 18.02.2015 земельна ділянка надана [PERSON] та записана в погосподарській книзі с. Климець за № 0117-1 не використовується за цільовим призначенням, на даній земельній ділянці будь-які будівлі відсутні. Сім'я відповідача, згідно виписки з погосподарської книги, проживає у господарстві [PERSON] за №0043-1. Вважають, що відповідач [PERSON], вдаючись до протиправних дій з оформлення на своє ім'я права власності на будівлю [NUMBER] яка їй не належить за законом, а є спадковим майном для частини членів сім'ї, незаконно зареєструвала право власності на своє ім'я. Просять позов задоволити. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позові. Просив позов задоволити. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили і заяви про відкладення судового засідання чи розгляд справи у їх відсутності не подавали. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив і заяви про відкладення судового засідання чи розгляд справи у їх відсутності не подав. Факт належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, яке відбулось 07.11.2016 року, підтверджується отриманими напередодні рекомендованими повідомленнями про вручення. Представник відповідача - Климецької сільської ради Сколівського району Львівської області [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив і заяви про відкладення судового засідання чи розгляд справи у їх відсутності не подав. В судовому засіданні, яке відбулось 28.07.2016 року позов визнав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши належну оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2014 року державним реєстратором прийняте рішення №14682912 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON]. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення державної реєстрації права власності на згаданий житловий будинок прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області Шепегою В.В. 27.07.2014 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за №24706508 та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [NUMBER]. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту цивільних прав і інтересів, до яких віднесені: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, що порушує право, відновлення становища, що існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди), визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частиною третьою цієї статті передбачена можливість для суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відносини, які пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1952-IV ). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 15 даного Закону № 1952-IV встановлений порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, відповідно до якої, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку : прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Відповідно ст. 18 згаданого вище Закону свідоцтво про право власності на нерухоме майно підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно та видається у випадках, передбачених у п. п. 1 - 9 ч. 1 ст.18 Закону. Зважаючи на наведені норми, суд вважає, що законодавцем чітко визначено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно є кінцевим похідним документом низки послідовних дій та рішень органу державної реєстрації прав. Свідоцтво про право власності є документом, який оформлюється на підставі рішення державного реєстратора та внесення ним відповідного запису до державного реєстру прав. Згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2016 року в справі № 876/7161/14 ( № 58506828 в ЄДРСР) визнано протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області Шепеги Віталії Вікторівни при здійсненні державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS], на ім'я [PERSON] та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області Шепеги Віталії Вікторівни від 25.07.2014 р. № 14682912 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], за [PERSON]. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.04.2016 року залишено без змін ( № 58506828 в ЄДРСР ). Згідно даних Єдиного реєстру судових рішень рішення в даній справі набрали законної сили 21.06.2016 року. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону № 1952-IV записи до Державного реєстру прав скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Записи про обтяження погашаються на підставі актів (рішень) уповноважених на це органів або посадових осіб. Відтак, скасування таких записів здійснюється державним реєстратором на підставі відповідного судового рішення. Згідно ч. 6 п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 у разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав. Згідно рішення державного реєстратора Сколівської районної державної адміністрації Львівської області Зінкевич І.В. про скасування від 07.09.2016 року скасовано запис про право власності за номером № 14682912 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №72447176 від 07.11.2016 року скасовано право власності та державну реєстрацію права власності. Враховуючи, що при скасуванні запису про державну реєстрацію державним реєстратором, відповідно до ч. 6 п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою поновлення запису про речові права, прийняте рішення про скасування права власності, в задоволенні позовної вимоги про скасування права власності слід відмовити. Враховуючи, що діям та рішенню державного виконавця Шепеги В.В. надана відповідна правова оцінка і незаконність набуття права власності встановлена судом, відтак суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Outcome: dismissed