Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивачка 28.12.2018 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] .. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини та її навчання.Позивачка ввважає, що оскільки з її боку створенні всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, гармонійного розвитку її особистості в атмосфері любові і моральної підтримки, проживання разом з матір`ю відповідає в першу чергу інтересам дитини, а вона в свою чергу бажає та має можливість забезпечити своїй доньці належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2019 року провадження по справі відкрито. В судове засідання представник позивача адвокат Дьякова Т.В. надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце судового засідання , до суду не з`явився без поважних причин , відзив на позов не надав , в зв`язку з чим справу на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України розглянуто у його відсутність. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району просив справу розглядати у його відсутність підтримавши наданий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 06.06.2008 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] .Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 11.11.2008 року, актовий запис № 1078. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2013 року у цивільній справі № 337/3870/13-ц, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2013 року по справі № 337/3872/13-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] , в розмірі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2013 року до повноліття дитини, а саме до [INFO] . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2018 року, по справі 337/2762/18, змінено спосіб та розмір стягнення аліментів, що стягуються на підставі вищевказаного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 450,00 грн. щомісяця, на 1/ 4 частку з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, а саме до [INFO] . На виконанні в Олександрівському ВДВС м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 337/3872/13-ц від 29.10.2013 року, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2013 року до повноліття дитини, а саме до [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя Луць А.Ю. від 21.12.2017 року, заборгованість по аліментам складає 23250,00 грн.. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] проживає разом з донькою, [PERSON] , 2008 р.н., за адресою: [ADDRESS] (вказане помешкання винаймається без підписання договору оренди). Матір з дитиною мають реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 01.04.2019 спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснено обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] , 2008 р.н. Відповідно до акту обстеження в двокімнатній квартирі, яка знаходиться на першому поверсі, створені належні умови для виховання малолітньої дитини. Малолітня [PERSON] , 2008 р.н., навчається у ЗНВК «Запорізька Січ». За інформацією навчального закладу до школи та зі школи [PERSON] супроводжує мати, інколи баба забирає дитину зі школи. Мати відвідує батьківські збори, класні та загальношкільні заходи, робить внески в благодійні фонди, сплачує за харчування доньки, відвідування нею екскурсій. Батько дитини, [PERSON] , не цікавиться навчальними досягненнями доньки, не телефонує класному керівникові, не слідкує за оцінками, не відвідує школу. Зі слів представників батьківського комітету класу батько не робить внесків в благодійні фонди, не сплачує за харчування доньки, екскурсії. [PERSON] , 2008 р.н., є членом Всеукраїнської федерації Дзендокан Карате-До та входить до складу команди клубу, яка представляє клуб на змаганнях різних напрямків та рівнів по східним единоборствам, рукопашу та змішаним боям. На тренування та змагання дитину супроводжує мати, яка і сплачує внески та фонди у федерацію. За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, фахівцем центру з малолітньою [PERSON] , 2008 р.н., була проведена бесіда в результаті якої з`ясовано, що дитина ображена на батька та не бажає проживати разом з ним, так як він неодноразово застосовував фізичну силу та виражався нецензурною лексикою на адресу матері, не телефонує та не цікавиться її долею, тільки декілька разів приходив до школи та фотографував класний журнал з оцінками. [PERSON] охоче розповіла, як вони з мамою готуються до випускного вечора у школі, про своє захоплення спортом та успіхи в карате, про заняття творчою діяльністю в вільний час, а саме малювання та ліплення (інформація від 16.04.2018 № 1191/03-Х). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до Стаття 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (стаття 155 СК України). Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини. За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Суд, визначаючи місце проживання дитини в контексті першочергового врахування саме інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, надаючи належну оцінку наявним у справі доказам, з урахуванням ставлення матері до дитини, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки, наявність облаштованого житлового приміщення для дитини, позитивну характеристику матері, її участь у вихованні і навчанні дитини, піклуванні про її здоров`я, а також, що є важливим, думка самої дитини, яка виявила бажання проживати з матір`ю, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд не погоджується з висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 17.05.2019 року № 01/01-22/0554 про відсутність підстав визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , 2008 року народження , з матр`ю через неможливість підтвердження останньою наявності в неї самостійного доходу, з тих підстав, що надані [PERSON] докази у своїй сукупності свідчать про те, що дитина повністю перебуває на утриманні матері, яка їй забезпечує достатній рівень життя, а батько в свою чергу ухиляється від утримання дитини, маючи заборгованість зі сплати аліментів. Питпання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved