Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка 02 жовтня 2017 року звернулася у суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 12500 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2011 року і від спільного подружнього життя мають доньку Мірабеллу, [INFO]. Відповідач не цікавиться донькою, участі в її вихованні не приймає та не надає коштів на утримання дитини, яка проживає з нею, хоча працездатний і в змозі надавати кошти на утримання доньки. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та доповнили, що на протязі декількох років позивачка разом з відповідачем і донькою проживали у Вєтнамі, де відповідач неофіційно працює, організовує екскурсії на мотоциклах та військових джипах по різних місцях країни. Також, відповідач працює гідом, фотографом та відеографом, продає свої фото та відео матеріали, завантажені на декількох спеціальних сайтах мікростокових агентствах на підставі договорів про співпрацю, за що отримує відсотки від продажу в доларах США. Окрім цього, відповідач здає в оренду свою однокімнатну квартиру у м.Києві за 500 доларів США. 28.05.2017 року через хворобу доньки позивачка вимушена була повернутися з дитиною в України і з того часу вони з відповідачем проживають окремо. До жовтня 2017 року відповідач не надавав коштів на утримання дитини і лише після звернення позивачки з цим позов до суду він у жовтні, листопаді та грудні 2017 року надіслав у незначному розмірі кошти на утримання доньки, при цьому згоди між позивачкою і відповідачем щодо розміру аліментів не досягнуто. Середньомісячний дохід відповідача у Вєтнамі становить близько 1200 доларів США, не враховуючи доходів від здачі в оренду квартири у м.Києві та продажу фото і відео матеріалів. Просять позов задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково та зазначив, що дійсно відповідач протягом кількох років проживає у Вєтнамі, проте на даний час він не працює і підприємницькою діяльністю не займається, а тому доходів у нього на даний час не має. Окрім цього, відповідач не здає в оренду свою квартиру у м.Києві. Разом з тим, відповідач, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1000-1200 грн. Просить позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Як встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2011 року /а.с.5/ і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6/. З пояснень позивачки та представників сторін встановлено, що сторони з донькою на протязі кількох років проживали у Вєтнамі та що в кінці травня 2017 року через хворобу доньки позивачка повернулася з дитиною в Україну, а відповідач залишився проживати у Вєтнамі. Проживаючи у Вєтнамі, відповідач працює не офіційно, організовує екскурсії на мотоциклах та військових джипах по різних місцях країни, працює гідом, фотографом та відеографом, продає свої фото та відео матеріали, завантажені на декількох спеціальних сайтах мікростокових агентствах на підставі договорів про співпрацю, за що отримує кошти. Наведене також підтверджується долученими позивачкою до матеріалів справи скрінами із Інтернет-сайтів. Згідно інформації з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу на праві власності належить однокімнатна квартира у м.Києві по вул.Червонопартизанській, 2а/110 та ? частини двокімнатної квартири у м.Києві по вул.Курській, 11/51. Також судом встановлено, що відповідач несистематично надає кошти на утримання доньки Мірабелли, яка проживає з позивачкою, та що згоди між сторонами щодо розміру аліментів на утримання дитини не досягнуто. Позивачка в судовому засіданні зазначила, що середньомісячний дохід відповідача, не враховуючи доходу від здачі в оренду квартири у м.Києві та продажу фото і відео матеріалів, становить близько 1200 доларів США. Між тим, представник відповідача не надав суду інформацію про середньомісячний дохід відповідача. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що утримувати дітей зобовязані обоє батьків та що відповідач вже довгий час проживає і працює неофіційно у Вєтнамі, володіє нерухомим майном в Україні, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 5000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 02.10.2017 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь держави 640грн. судового збору. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України, суд

Outcome: partial