Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] у вересні 2015 року звернулися до суду з позовом до Комунального підприємства «Грушківське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття, в якому просили стягнути з КП «Грушківське» на користь власників затопленого приміщення матеріальні збитки у розмірі 27 128,80 гривень, з яких 24 628,80 гривень - матеріальні збитки, 2 500,00 гривень - витрати на оцінювача, тобто: на користь позивача [PERSON]. матеріальні збитки у розмірі 13 564,40 гривень; на користь позивача [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 13 564,40 гривень. Також просили покласти витрати, пов'язані з розглядом справи на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що будинок за адресою: [ADDRESS] обслуговує Комунальне підприємство «Грушківське» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації. [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житлове приміщення в рівних долях кожному за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 23.03.2000 року та реєстраційним посвідченням № 1890 від 12.04.2000 року. 02 травня 2015 року о 10:30 год. за адресою: [ADDRESS], сталось затоплення двох кімнат жилої квартири. Після виявлення затоплення, орієнтовно о 12:41 год., було повідомлено КП «Грушківське», яке обслуговує даний будинок. На дану заявку не було реакції зі сторони КП «Грушківське», а тому через 2 год. було подано другу заявку № 708678, на яку через 2 год. було відредаговано, а саме з'явився представник Комунального підприємства. Стосовно факту залиття 02 травня 2015 року було складено акт, в якому представник КП «Грушківське» відмовився ставити свій підпис. В подальшому причину залиття було усунуто, однак внаслідок затоплення було пошкоджено: підлогу, паркет, в двох кімнатах, стелю, люстру, шпалери, ліжко, підвіконня, вікна, подушки, шафу, куточки стіни, плінтуса, магнітофон, фен, подовжувач, ковдру (шерстяну), тумбочку, матрац (ортопедичний), двері, фоторамку. Матеріальна шкода підтверджується фотографіями з місця залиття, що йдуть додатками до Акту залиття та Висновком незалежного оцінювача про вартість матеріальних збитків від 15.05.2015 року на суму 24 628,80 гривень. У зв'язку з невиконанням належним чином своїх обов'язків щодо надання житлово-комунальних послуг, позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав. Враховуючи те, що залиття квартири сталося з вини відповідача, який відмовляється у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, позивачі просять позов задовольнити. Ухвалою суду від 09 лютого 2016 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (а.с. 120 Т. 1). Ухвалою суду від 17 березня 2016 року за клопотанням представника позивачів Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» було залучено до участі у справі в якості співвідповідача (а.с. 134 Т. 1). Ухвалою суду від 30 травня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (а.с.а.с. 164-165 Т. 1). Ухвалою суду від 07 березня 2017 року за клопотанням представника позивачів, у зв'язку із смертю позивача [PERSON], її було замінено правонаступником - [PERSON] (а.с.а.с. 244 Т. 1, 37-39 Т. 2). Стороною позивача неодноразово подавалась уточнена позовна заява про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття, відповідно до якої (в останній редакції), позивач [PERSON] просить стягнути солідарно з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району міста Києва» та Комунального підприємства «Грушківське» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на її користь матеріальні збитки у розмірі 24 628,80 гривень; та покласти на відповідачів витрати, пов'язані із розглядом справи, понесені позивачем, а саме: судовий збір у розмірі 974,40 грн., витрати на оцінювача у розмірі 2 500,00 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 гривень (а.с.а.с. 47-54 Т. 2). Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги, з урахуванням поданої уточненої позовної заяви, підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві та надані письмові докази. Представники відповідача Комунального підприємства «Грушківське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог в повному обсязі, вказували про те, що відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» все майно КП «Грушківське», що перебувало у його власності чи користуванні та житлові будинки, що обслуговувались підприємством, передані на утримання та знаходяться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва». З 01.05.2015 року КП «Грушківське» припинило діяльність по утриманню будинків, скоротило всіх працівників та жодних приміщень, техніки для ведення господарської діяльності та для власних потреб не використовує. Тобто будинок [ADDRESS] станом вже на 02.05.2015 року на обслуговуванні КП «Грушківське» не знаходився та жодних житлово-комунальних послуг підприємством не надавалося, тому будь-які зобов'язання КП «Грушківське» перед позивачем відсутні. Вважали позов необґрунтованим та просили в його задоволенні відмовити повністю в частині стягнення заподіяної шкоди з КП «Грушківське». Представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» в судовому засіданні вважала, що позов є необґрунтованим та просила відмовити в його задоволені, посилалась на те, що акт про залиття від 15.05.2015 року було складено з порушенням вимог чинного законодавства, наказом КП « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 25.03.2016 року Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в судовому засіданні пояснив саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» як балансоутримувач житлового будинку повинен був скласти акт та встановити причину залиття квартири № [ADDRESS]. ПАТ «Київенерго» вважає, що в даному випадку, шкода завдана залиттям квартири № [ADDRESS] виникла в результаті бездіяльності (неналежного надання послуг) особи, яка відповідає за належне утримання внутрішньобудинкових мереж. В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності протиправної поведінки саме ПАТ «Київенерго», причинного зв'язку між протиправною поведінкою і завданою шкодою та наявність вини саме Товариства в заподіянні шкоди майну. Надав суду письмові пояснення щодо позову (а.с.а.с. 136-139 Т. 2). Суд, заслухавши пояснення представників позивача, пояснення представників відповідачів та представника третьої особи, врахувавши їх доводи та вивчивши надані письмові докази у сукупності, дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в ред. від 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що квартира № [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях кожному, що підтверджується даними свідоцтва про право власності на житло, виданим згідно з розпорядженням Органу приватизації райдержадміністрації № [NUMBER] від 23 березня 2000 року (а.с. 53 Т. 1). Зазначене також підтверджується листом Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.03.2018 року №062/14 - 3550 (И-2018) (а.с. 189 Т. 2). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 24 квітня 2016 року (а.с. 245 Т. 1). 11 листопада 2010 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 2912, відповідно до якого [PERSON]. заповіла належну їй на праві приватної власності 1/3 частину квартири № [NUMBER], що знаходиться у будинку [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] (а.с. 246 Т. 1). Як вбачається з довідки № 894 від 05.06.2016 року, [PERSON] [INFO] року знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS], у зв'язку зі смертю (а.с. 248 Т. 1). 16 листопада 2016 року [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири № [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва 23 березня 2000 року, згідно з розпорядженням Органу приватизації райдержадміністрації № [NUMBER] від 23 березня 2000 року, зареєстрованого в міському бюро технічної інвентаризації 12 квітня 2000 року і записаного у реєстрову книгу за № 1890. Вказана квартира в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 45,0 кв.м. (а.с. 33 Т. 2). Зазначене також підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 91179725 від 05.07.2017 року (а.с.а.с. 97-98 Т. 2). Встановлено, що 02 травня 2015 року відбулося залиття вищевказаної квартири, а саме сталось затоплення двох кімнат, власником якої є позивач, що підтверджується актом комісії від 15.05.2015 року, згідно якого, залиття квартири № [ADDRESS], сталося з горища (а.с.а.с. 9-10 Т. 1). Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. Відповідно до акту від 15.05.2015 року, комісія в складі: майстра тех. дільниці № 3 [PERSON], майстра рем. дільниці [PERSON], слюсаря сан. техника [PERSON], склала цей акт на предмет обстеження [ADDRESS], в зв'язку із залиттям. Комісія обстежила кв. № [NUMBER] і встановила, що вона розташована на 9-му поверсі, 9-ти поверхового будинку і залиття квартири сталося з горища. Причиною залиття є тріщина в шаровому крані центрального опалення на горищі, після проведення випробувань ПАТ «Київенерго». В зв'язку з цим у кв. [NUMBER] було пошкоджено: 1) маленьку кімнату: на пофарбованій стелі з'явилася руда пляма площею - 0,15 кв.м.; намок пофарбований віконний відкос, площею - 0,40 кв.м.; намокли шпалери над вікном, площею - 0,40 кв.м. і вони місцями відстали від основи; зліва від входу в кімнату частково намокла стіна, на ній з'явилися руді і чорні плями, площею - 1,80 кв.м.; шпалери на стіні не постраждали; 2) велика кімната - намокла стіна на ній, з'явилися руді та чорні плями, шпалери місцями відстали від основи, на них з'явилися руді та чорні плями, площею - 8,60 кв.м.; також місцями відстали шпалери в арці, площею - 0,50 кв.м. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття, позивач [PERSON] звернулася до суб'єкта оціночної діяльності. Згідно Звіту оцінювача СПД [PERSON], складеного в липні 2015 року, про незалежну оцінку матеріального збитку, завданого власнику об'єкта оцінки, що розташований за адресою: [ADDRESS] розмір матеріального збитку становить 24 628,80 гривень з урахуванням ПДВ (а.с.а.с. 11-49 Т. 1). За проведення експертизи позивачем було сплачено 2 500,00 грн., що підтверджується актом № 03-05/15 виконаних робіт та наданих послуг (а.с. 58 Т. 1). Таким чином, суд вважає за необхідне взяти до уваги звіт з визначення вартості матеріального збитку, який було надано позивачем. Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Закон покладає обов'язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається на Звіт оцінювача СПД [PERSON], складений в липні 2015 року. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Зазначений доказ є належним і допустимим в силу положень ст.ст. 77, 78 ЦПК України і містить відомості щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна. Встановлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» все майно КП «Грушківське», що перебувало у його власності чи користуванні та житлові будинки, що обслуговувались підприємством, передані на утримання та знаходяться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва». З 01.05.2015 року КП «Грушківське» припинило діяльність по утриманню будинків, скоротило всіх працівників та жодних приміщень, техніки для ведення господарської діяльності та для власних потреб не використовує. Таким чином встановлено, що з 01.05.2015 року баласоутримувачем будинку [ADDRESS] є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. За умовами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Згідно з п.п. 1, 2, 7, 10 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Відповідно до п.п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний: забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005р., балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законом звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. Як вбачається з листа ЖЕД №904 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 22.05.2015 року № 46, ЖЕД № 904 Солом'янського району м. Києва повідомила [PERSON]., що залиття її квартири сталося 02 травня 2015 року. Причина залиття: тріснув вентиль ЦО, який знаходиться на горищі будинку після випробувань теплових мереж на щільність. 02.05.2015 року ПАТ «Київенерго» у вихідний день, без попередження подали теплоносій на будинки. Черговий слюсар-сантехнік ЖЕД № 904 виконав роботи по заміні вентиля. Тепловий пункт та елеваторний вузол знаходяться у володінні та обслуговуванні ПАТ «Київенерго». В зв'язку з неробочою запірною арматурою в елеваторному вузлі ПАТ «Київенерго», підвищенням тиску та температури, виникло пошкодження вентиля. ЖЕД № 904 проведено комісійне обстеження квартири та складено відповідний акт про залиття. Крім того, повідомлено, що питання відшкодування матеріальних збитків можна вирішувати в судовому порядку (а.с. 55 Т. 1). За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При розгляді справи було встановлено, що відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» не виконав належним чином зобов'язання відносно здійснення контролю за технічним станом [ADDRESS] у цьому будинку, чим було позивачу завдано матеріальну шкоду. Виплата відповідачем суми матеріального шкоди з урахуванням експертного висновку не була здійсненна. Як на підставу своїх заперечень проти задоволення позовних вимог відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» посилається на те, що в порушення Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території Акт про залиття квартири від 15.05.2015 року було складено з порушенням вимог чинного законодавства та закріплено печаткою іншої юридичної особи. Наказом № 66 від 25.03.2016 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», акт від 15.05.2015 року було скасовано. Однак з такими твердженнями відповідача, суд погодитися не може, виходячи із наступного. Так, позивачем до позовної заяви надано акт від 15.05.2015 року, який був складений комісією у складі представників ЖЕД-904 КП «Грушківське», а саме майстра технічної дільниці № 3 [PERSON], майстра ремонтної дільниці [PERSON], слюсаря сан. техніка [PERSON], що свідчить про залиття квартири [ADDRESS] що належить позивачу. Зазначений акт затверджений головним інженером ЖЕД-904 Л.І. Мудрак (поставлено підпис та печатку КП «Грушківське»). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Враховуючи те, що представником відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» не надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини, що призвело до залиття квартири позивача, або підтверджували належне виконання ним своїх обов'язків в частині утримання в належному технічному стані внутрішньобудинкових мереж будинку, суд приходить до висновку про необґрунтованість наданих заперечень. Як вказано в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За таких обставин, враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що залиття квартири № [ADDRESS] відбулося з вини відповідачів КП «Грушківське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», а саме в зв'язку з неналежним виконанням Комунальним підприємством своїх обов'язків як балансоутримувача, між заподіяною шкодою та неправомірними діями відповідача є прямий причинно - наслідковий зв'язок. Разом з тим, враховуючи той факт, що на момент залиття квартири позивача № [ADDRESS], балансоутримувачем будинку було КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», а тому, завдана майнова шкода підлягає повному відшкодуванню за рахунок цього відповідача, в порядку ст. 1166 ЦК України. Що стосується вимог позивача про покладення на відповідачів витрат, пов'язаних із розглядом справи, понесених позивачем, а саме: судового збору у розмірі 974,40 грн., витрат на оцінювача у розмірі 2 500,00 гривень, витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 гривень, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представником позивача надано розрахунок суми гонорару за правову допомогу. Разом з тим, стороною позивача підтверджено витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., згідно акту від 31 березня 2017 року здачі-приймання наданої правової допомоги до договору про надання юридичних послуг від 02.05.2015 року № 72 (а.с. 57 Т. 2). В порядку ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» на користь позивача 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. витрат на проведення оцінки розміру матеріальної шкоди, 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору та 5 000 (п'ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу, враховуючи задоволення позову в частині відшкодування шкоди з відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва». Тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial