Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Слобожанської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Сторони та їх представники у судове засідання надали письмові заяви у якіх позовні вимоги підтримали та визнали у повному обсязі та проти урозгляду справи без їх участі не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного висновку. Встановлено, що 26 серпня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції 01 вересня 2009 року серія І-КИ №306819. Після її смерті відкрилась спадщина - квартира за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1429 гектарів, розташованої по вул. Мелітопольській, №17 в смт. Слобожанське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Крім того, на вказаній земельній ділянці в 1991 році був збудований будинок, який не був введений в експлуатацію та право власності на нього не було зареєстроване, про що свідчить довідка КП БТІ Дніпропетровського району. Як вбачається з матеріалів справи, заповіту спадкодавець не залишила, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачі по справі її чоловік - [PERSON] та син - [PERSON], які відповідно до встановленого законом порядку звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та оформили частину спадщину. Зокрема, позивачі оформили частину спадкового майна, а саме: квартиру за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. №118, корп.№6, кв.№52 та земельну ділянку площею 0,1429 гектарів, розташованої по вул. Мелітопольській, буд. №17 в смт. Слобожанське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Проте, у видачі свідоцтва про право власності на будинок, розташованого на вищевказаній земельній ділянці, першою [PERSON] державною нотаріальною конторою було відмовлено, з причини відсутності правовстановлюючих документів на вказаний будинок, про що 22.10.2016 року винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, у звязку з вищевказаними обставинами, позивачі не мають можливості скористатися належним їм правом на отримання спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. На підставі викладеного, позовні вимоги позивачів знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved