Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до суду в якому посилаються на те, що квартира [ADDRESS] перебуває в спільній частковій власності [PERSON] - 1\\2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.99року та [PERSON] - 1\\2 частина на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 березня 2013 року. Вказана квартира розташована на другому поверсі п'ятиповерхового будинку має загальну площу 56,98 кв.м., житлову площу 41,50 кв. м. та складається з трьох кімнат: 1-а кімната площею 9,7 кв.м.; 2- а кімната площею 17,90 кв.м.; З- а кімната площею 13,90кв.; кухні площею 5,90 кв.м.; ванної кімнати площею 2,0 кв.м.; вбиральні площею 1.0 кв.м., коридору площею 5,50 кв. м. та балконом площею 3,60кв.м. Станом на 09.07.12р. в квартирі були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та двоє їх дітей [PERSON], 1986р.н., та [PERSON], 1997р.н. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2013 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.08.2013 р. скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Станом на 16.12.14р. в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], 1997р.н., [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Протягом останніх років відповідач вчиняє дії спрямовані на позбавлення права позивачів на проживання та користування квартирою [ADDRESS]. Свою колишню дружину [PERSON] та сина відповідач в судовому порядку визнав такими, що втратили право користування квартирою. Позивачі не мають доступу до квартири [ADDRESS], відповідач відмовляється добровільно пустити їх до спірної квартири, а тому вони позбавлені можливості користуватись нею. Крім того, відповідач відмовляється в добровільному порядку визначити порядок користування жилими кімнатами спірної квартири та підсобними приміщеннями. Незважаючи на те, що спірна квартира є спільною власністю [PERSON] та [PERSON], відповідач на даний час безпідставно, без згоди позивача [PERSON] одноособово розпоряджається даною квартирою, чинить перешкоди позивачу [PERSON] та спільним дітям сторін [PERSON] та [PERSON] в користуванні квартирою, замінив замки на вхідних дверях та не допускає позивачів до квартири, чим позбавляє їх права користування своїм майном. Відповідач без будь-яких законних підстав та згоди позивачів надав для проживання вказану квартиру стороннім позивачам особам, які разом з відповідачем користуються вказаною квартирою. Зазначене може бути підтверджена показами позивачів, відповідача та матеріалами звернення позивачів до міліції по факту заміни замків та перешкоди у допуску до квартири. Просили суд зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS]; зобов'язання [PERSON] надати комплект ключів від вхідних дверей квартири та заборонити [PERSON] надавати квартиру в користування стороннім особам без згоди позивачів.Вселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в квартиру [ADDRESS], визначити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: виділити в користування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату площею 13,90 кв.м. та балкон площею 3,6 кв.м., виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 9,70 кв.м; житлову кімнату площею 17,90 кв.м., кухню площею 5,90 кв.м.; ванну кімнату площею 2,0 кв.м.; вбиральню площею 1.0 кв.м., коридор площею 5,50 кв. м. залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] надав суду зустрічну позовну заяву в якій, посилався на те, що [PERSON] у 1999 році була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2013 року за колишньою дружиною [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину даної квартири. Станом на 26 червня 2013 року у спірній квартирі були зареєстровані 6 осіб: [PERSON], колишня жінка [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], дружина [PERSON], син дружини [PERSON]. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2013 року колишня дружина [PERSON], 1962 р.н. та син [PERSON], 193г р. н. визнано такими, що втратили право користування спірною квартирою та 26 вересня 2013 року зняті з реєстрації. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року заочне рішення по справі № 727/6376/13ц Шевченківського районного суду м. Чернівці скасовано і призначено новий розгляд, провадження 2/727/260/15 . Згідно ухвали суду від 14.02.2015 року справу № 727/6376/13ц, провадження 2/727/260/15 об'єднано в одне провадження із справою №727/37/15ц, провадження 2/727/334/15 за позовом: [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на сторони відповідача Шевченківський РВ УДМС України в Чернівецькій області, Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2015 р. позовні заяви де [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишена без розгляду. У Шевченківському відділі УДМС України в Чернівецькій області реєстрацію свого місця проживання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не поновили. На сьогоднішній день у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 6 осіб: [PERSON]; дочка [PERSON], [INFO], дружина [PERSON]; син дружини пасинок [PERSON], [INFO].; син [PERSON], [INFO]., внучка [PERSON], [INFO]. - дочка [PERSON]. Діти від шлюбу із [PERSON] ([PERSON], 1986 р. народження та [PERSON], 1997 р. народження з[PERSON] не проживають тривалий час, а саме [PERSON] - більше восьми років, [PERSON] - близько двох років, фактично не підтримують з [PERSON], жодних стосунків, не цікавляться життям та не допомагають у веденні домашнього господарства, не користуються житловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS],більше одного року без поважних причин. Діти від першого шлюбу вже дорослі, кожний із них має свою сім'ю. Син [PERSON] ([INFO].), зареєстрований, але не проживає у квартирі [ADDRESS] з 2006 року, оскільки після закінчення служби в лавах Збройних Сил України не повернувся проживати у спірну квартиру. Син перестав спілкуватися з [PERSON] з 2007 року, жодних його речей в квартирі немає. На сьогодні мені не відомо його місце фактичного проживання. Відомо, що [PERSON] у громадянському шлюбі і проживає у своєї співмешканки. [PERSON] [INFO] офіційно одружена, шлюб було зареєстровано 26 січня 2015 року, оскільки по рішенню Шевченківського районного суду м. Чернівці їй було надано право на реєстрацію шлюбу до досягнення 18 років. По досягненню шістнадцятиріччя виявила бажання проживати з матір'ю, що встановлено судом. З 20 серпня 2013 року до останнього часу [PERSON] проживала у квартирі своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS].. [INFO] у [PERSON] народилась дитина [PERSON], яку [PERSON] зареєструвала за адресою: [ADDRESS]. Однак новонароджена [PERSON]., [INFO]. проживає з матір'ю [PERSON] за місцем її проживання і житловим приміщенням спірної квартири [ADDRESS] не користується. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] добровільно покинули спірну квартиру, забравши всі свої речі з квартири [ADDRESS]. Речей малолітньої [PERSON], [INFO]. у квартирі [ADDRESS] немає, у спірній квартирі дитина не проживає. Перешкод [PERSON] та [PERSON], [PERSON] у користуванні вказаним жилим приміщенням [PERSON] чи [PERSON] не чинили. Відповідачі добровільно визначили собі інше місце проживання і жилим приміщенням квартири [ADDRESS] взагалі не користуються більше одного року без поважних причин. Спірну квартиру [ADDRESS] з часу її придбання у 1999 р. утримує [PERSON] самостійно. В зустрічній позовній заяві [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та встановити наступний порядок користування квартирою: виділити в коритування [PERSON] житлову кімнату площею 9,70 кв.м. Виділити в користування [PERSON] та членам його сім?ї житлову кімнату площею 13,9 кв.м. Житлову кімнату площею. 17.9 кв.м., кухню площею 5,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбиральну площею 1,0 кв.м., коридор площею 5,50 кв.м. залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та членах його сім?ї. В судовому засіданні представник [PERSON], [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила задовольнити. Зустрічні позовні заяви не визнала на пояснила, що на її думку [PERSON] не має права ставити питання про втративши ми право користування квартирою дітей, оскільки є співвласником квартири. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали та надали пояснення згідно письмових заперечень, просили відмовити в задоволенні позову. Свої позовні заяви підтримали, посилаючись на обставини в них викладені та просили їх задовольнити. Служба у справах дітей в судовому засідання вирішення позовних вимог залишили на розсуд суду та просили врахувати інтереси дитини. [PERSON] в судовому засіданні первісним позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Зустрічні позовні заяви підтримала та просила задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши всі письмові одкази, які відповідно до ст.60 ЦПК України були подані сторонами, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] перебуває в спільній частковій власності [PERSON] - 1\\2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.99року та [PERSON] - 1\\2 частина на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 березня 2013 року. Вказана квартира розташована на другому поверсі п'ятиповерхового будинку має загальну площу 56,98 кв.м., житлову площу 41,50 кв. м. та складається з трьох кімнат: 1-а кімната площею 9,7 кв.м.; 2- а кімната площею 17,90 кв.м.; З- а кімната площею 13,90кв.; кухні площею 5,90 кв.м.; ванної кімнати площею 2,0 кв.м.; вбиральні площею 1.0 кв.м., коридору площею 5,50 кв. м. та балконом площею 3,60кв.м. Станом на 09.07.12р. в квартирі були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та двоє їх дітей [PERSON], 1986р.н., та [PERSON], 1997р.н. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2013 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.08.2013 р. скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Станом на 16.12.14р. в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], 1997р.н., [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном, в тому числіі часткою квартири, на власний розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК Українимайно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності /спільне майно/. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України визначено,право спільної часткової власності здійснюється власниками за їх згодою. Кожний із власників має право на надання йому у володіння і користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві загальної часткової власності. У випадку неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації або пропонувати встановити порядок користування. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. В такому випадку може бути встановлений лише порядок користування приміщеннями квартири. Відповідно до ч. 8 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користь користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території та проведення ремонту Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] в спірному житловому приміщенні не проживають житловою площею не цікавляться, витрат по його утриманню не несуть, усі витрати несе позивач (а.с. 10- 19). Відсутність відповідачів у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом КЖКП №14 від 12.06. 2013року. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистою немайновою або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право ним, на усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод користуванні власністю. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення: 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані із юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, (окрема, шляхом зняття особи із реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення: 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням: 3) про визнання особи безвісно відсутністю; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З письмових доказів вбачається, що [PERSON] тривалий час не проживає у спірній квартирі, витрат на її утримання не несе. [PERSON] 20.08.2013 року змінила місце проживання, а саме проживала по [ADDRESS]. Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, які встановлені рішенням суду по цивільній, адміністративній, кримінальній або господарськиій справі, яке набрало законної сили не потребують доказування. З рішень суддів, які в якості письмових доказів знаходяться в справі встановлено, що [PERSON] добровільно змінила місце проживання, бцдь-яких звернень на перешкоди в користування спірної квартирою від неї не надходило, а тому суд вважає, що необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що [PERSON] перебуває у шлюбі, від шлюбу у нього народився син, суд вважає, що необхідно встановити наступний порядок користування спірної квартирою, а саме: виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 9,70 кв.м. Виділити в користування [PERSON] та членам його сім?ї житлову кімнату площею 13,9 кв.м. Житлову кімнату площею. 17.9 кв.м., кухню площею 5,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбиральну площею 1,0 кв.м., коридор площею 5,50 кв.м. залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та членах його сім?ї. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: partial