Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка 22 квітня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 жовтня 2007 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо. Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. З 2009 року жодного разу не відвідував дитину, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі вищевикладеного просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER] відносно неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач - [PERSON] не з'явився. Про день, місце та час розгляду справи сповіщений належним чином через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я». В судове засідання представник Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті ради - не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ході судового розгляду встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]./а.с.10/ [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстровану шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. З жовтня 2010 року батько з родиною не проживає. З того часу малолітній [PERSON], 2008 року народження, знаходиться на утриманні та вихованні матері. Батько дитини - [PERSON], 1984 року народження, вихованням сина не займається, не створює належних умов для проживання, не цікавиться навчанням та розвитком, не піклується про стан здоров'я, не займається матеріальної допомоги на утримання сина не надає, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Протягом багатьох років батько не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому у 2014 році [PERSON] зверталася до правоохоронних органів із заявою про притягнення до відповідальності колишнього чоловіка - [PERSON], 1984 р.н., на злісне ухилення від сплати аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], приділяє багато уваги фізичному та розумового розвитку дитини, завжди цікавиться успіхами та досягненнями хлопця, залучає дитину до участі у спортивних секціях, створює всі необхідні умови для проживання та розвитку. Згідно висновку Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті ради №1/14-139 від 18.05.2016 р., орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради вважає за доцільне в інтересах неповнолітнього позбавити батьківських прав [PERSON], 1984 року народження у відношенні до його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Згідно вимог статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її на\-вчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормально\-го самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновиз\-наних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що маються всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Отже, суд, аналізуючи наявні у справі докази, приходить до висновку, що вимоги позивача є в повній мірі обґрунтованими, законними і доведеними з його боку, в наслідок чого повинні бути задоволені. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved