Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до суду до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні батька [PERSON] та бабусі [PERSON] з дитиною [PERSON] та у його вихованні, оскільки з часу розірвання стосунків між [PERSON] та [PERSON] позивач [PERSON] неодноразово приїздив, щоб поспілкуватися з дитиною, але відповідач постійно створює перешкоди у його спілкуванні з сином та взагалі позбавляє його можливості бачити дитину, створює конфліктні ситуації. В 2016 році позивач [PERSON] звернувся із заявою до органу опіки (піклування) районної адміністрації ЗМР по Заводському району щодо можливості спілкування з дитиною, який виніс відповідне рішення, але відповідач його не виконує та продовжує створювати перешкоди в його спілкуванні з дитиною. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків з надання позивачам можливості у спілкуванні та вихованні дитини і перешкоджає їм зустрічатися з малолітнім [PERSON],[INFO], у зв'язку з чим вони не мають можливості бачитися з дитиною. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просять суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] та визначити способи участі у вихованні дитини шляхом періодичності чи систематичності побачень, відвідування дитиною місця їх проживання, спілкування телефоном та надання дозволу на вивіз дитини за межі міста з метою оздоровлення. Відповідач позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що порушувала встановлений графік побачень батька з дитиною з обєктивних підстав, в тому числі з причин хвороби сина, в подальшому не збирається перешкоджати спілкуванню сина [PERSON] з його батьком та бабусею. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та наявні у справі докази, суд прийшов до наступного. Згідно зі\~ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №226985 від 22.05.2013 року [PERSON] народився 13 травня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис №220 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. В свідоцтві батьком дитини вказаний позивач [PERSON], а матірю відповідач [PERSON] (а.с.4) У відповідності до\~ст. 153 Сімейного Кодексу України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно\~ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що унеможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку\~ст.158 СК України\~за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району №458р від 21.09.2016 року за заявою [PERSON], з метою захисту інтересів малолітньої дитини, батьку встановлений графік спілкування з сином [PERSON] щосереди з 16-00 до 20-00, щотижнево з пятниці 16-00 до 20-00 суботи(а.с.5) Також, відповідно до ст. ст.\~11,\~15 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно висновків Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області за результатами перевірки матеріалів від 14.10.2016р., 17.11.2016р., 08.12.2016р. гр..[PERSON] неодноразово звертався до органів поліції з метою фіксації відсутності за місцем мешкання своєї колишньої цивільної дружини [PERSON] разом із сином [PERSON] в той час, коли він прийшов спілкуватися з дитиною згідно графіку спілкування, встановленого рішенням РА ЗМР по Заводському району від 21.09.2016 року(а.с.6,7,8,9,10,11) Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги позивачів щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачів з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків зі своїми дітьми слугувтиме задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини [PERSON], регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача [PERSON], а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~та ст. ст.\~2,\~8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі\~статті 257 СК України\~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Суд вважає, що позбавлення позивача [PERSON] права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останнього родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з боку останньої. Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи, та з приписами Конвенції про контакт з дітьми, ратифікованої Верховною радою України 20.09.2006 р.(набула чинності для України 01.04.2007р.), відповідно до яких під контактом розуміється перебування дитини протягом обмеженого періоду разом з батьками, а також іншими особами, що мають сімейні звязки з дитиною і з якою вона зазвичай не проживає, чи зустріч з зазначеними особами, будь-яке спілкування або надання інформації такій особі про дитину або дитині про таку особу, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з онуком підлягають задоволенню. Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району №01-17/0079 від 06.02.2017 року, встановлено графік спілкування бабусі [PERSON] з малолітнім онуком [PERSON] щопонеділка з 16-00 до 20-00 години та другу неділю місяця (а.с.51), з яким відповідач у судовому засіданні погодилася. Вимога позивачів щодо їх спілкування з малолітнім [PERSON] на сімейні та інші свята (дні народження родичів) тощо (п.7 прохальної частини позову) підлягає задоволенню, оскільки позивачі уточнили дати сімейних свят (а.с.76), а саме : 23.02 день народження батька [PERSON], 20.03. день народження бабуся [PERSON], 23.07 день народження двоюрідного брата [PERSON], і відповідач також проти задоволення цих вимог не заперечувала. Щодо вимоги позивачів про зобовязання відповідача [PERSON] повідомляти батька та бабусю про термін відїзду та місце перебування онука за межі м.Запоріжжя шляхом письмового повідомлення(особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед відїздом(п.5 прохальної частини позову), суд приходить до висновку про неможливість її задоволення, оскільки такий спосіб захисту порушених прав взагалі не передбачений чинним законодавством. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши усі докази по справі та урахувавши інтереси малолітньої дитини, враховуючи вік дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачів та визначення способу участі батька [PERSON] та бабусі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON], [INFO], шляхом усунення перешкоди щодо спілкування батька та бабусі з дитиною згідно з графіками, встановленими рішенням органу опіки та піклування РА ЗМР по Заводському району; спілкування дитини та батька має відбуватися за місцем проживання батька або на його розсуд; спілкування дитини з бабусею має відбуватися за місцем її проживання або на її розсуд; надання дозволу батьку та бабусі брати дитину на літній період на оздоровлення строком на 14 діб з правом виїзду за межі міста Запоріжжя; визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом спілкування на сімейні свята, а також спілкування дитини з родичами шляхом телефонного звязку.

Outcome: partial