Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачі звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання за ними права власності в порядку спадкування за заповітові після смерті [PERSON] на кошти в сумі 16000 грн., які знаходились на депозитному рахунку спадкодавця №26305900130540 на підставі договору строкового банківського вкладу № 47281-30540 від 18.05.2010 року у філії АТ „Укрексімбанк у м. Львові за адресою: м.Львів, пл.Міцкевича, 4, та стягнення з [PERSON] на їх користь безпідставно набуті кошти в сумі 16000 грн., які знаходились на вказаному депозитному рахунку. В обгрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 27.09.2010 року померла [PERSON] - мати [PERSON] і бабця [PERSON] Після себе [PERSON] залишила заповіт від 21.01.1997 року, посвідчений нотаріусом четвертої державної нотаріальної контори, згідно якого усе своє майно заповіла позивачам в рівних частинах. За життя, 18.05.2010 року, [PERSON] уклала договір строкового банківського вкладу № 47281-30540 на суму 16000 грн. у філії АТ „Укрексімбанк у м.Львові. Спадщину ними було прийнято в установленому законом порядку і надано приватному нотаріусу [PERSON] вказаний договір разом з іншими документами, необхідними для оформлення їхніх спадкових прав. Проте, нотаріусом отримано відповідь на запит, що у філії АТ „Укрексімбанк у м.Львові грошові вклади, заповідальні розпорядження на імя [PERSON] відсутні. За рішенням Галицького районного суду м.Львова про розкриття банківської таємниці філія АТ „Укрексімбанк у м.Львові надала інформацію, що станом на 04.12.2013 року залишок коштів на рахунку №26305900130540 становить 00,00 грн., депозитний рахунок закритий; 18.05.2010 року [PERSON] на рахунок №26305900130540 було внесено кошти в сумі 16000 грн.; 01.10.2010 року довіреною особою [PERSON] на підставі довіреності б/н від 18.05.2010 року достроково було знято кошти в сумі 16000 грн.; заповідальне розпорядження за рахунком відсутнє. Отже, [PERSON] мав довіреність щодо рахунку [PERSON] №26305900130540, однак кошти з рахунку ним знято вже після її смерті. [PERSON] було відомо про те, що в нього немає правових підстав для отримання коштів за згаданою довіреністю, оскільки про смерть [PERSON] він взнав відразу 21.09.2010 року, а 29.09.2010 року він подав заяву до приватного нотаріуса [PERSON] про прийняття спадщини. За таких обставин вони не можуть оформити свої спадкові права на кошти в сумі 16000 грн., які належали [PERSON] і знаходились на депозитному рахунку №26305900130540 в ПАП „Укрексімбанк, оскільки вказаний банківський рахунок закрито. У звязку з діями [PERSON] щодо безпідставного привласнення кощтів вони також не мають можливості реалізувати своє право на спадкування і змушені звернулись до суду за захистом своїх прав. Суд ухвалив справу розглядати без участі позивачів, кожен з яких представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи, що є їх правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, натомість подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачів проти заочного розгляду справи, суд вважав за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.09.2010 року померла [PERSON] мати позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] і бабця позивача [PERSON] | Згідно заповіту від 21.01.1997 року, посвідченого нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповіла усе своє майно позивачам в рівних частинах. Також встановлено, що 18.05.2010 року [PERSON] уклала договір строкового банківського вкладу № 47281-30540 на суму 16000 грн. у філії АТ „Укрексімбанк у м.Львові за адресою: м.Львів, пл.Міцкевича, 4. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] із заявами про прийняття спадщини і надали вказаний договір разом з іншими документами, необхідними для оформлення наших спадкових прав. На запит нотаріуса отримано відповідь про те, що у філії АТ „Укрексімбанк у м.Львові грошові вклади, заповідальні розпорядження на імя [PERSON] відсутні. Відповідно до рішення Галицького районного суду м.Львова від 13.03.2013 року у справі за заявою [PERSON] і [PERSON] про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, надано згоду [PERSON] і [PERSON] на розкриття ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» інформації, що містить банківську таємницю, щодо депозитного рахунку клієнта банку [PERSON], відкритого на підставі договору строкового банківського вкладу№ 47281-30540 від 18.05.2010 року у філії АТ „Укрексімбанк у м.Львові. Згідно листа філії АТ „Укрексімбанк у м.Львові № 060/7413 від 14.12.2013 року, станом на 04.12.2013 року залишок коштів на рахунку №26305900130540 становить 00,00 грн., депозитний рахунок закритий; 18.05.2010 року [PERSON] на рахунок №26305900130540 було внесено кошти в сумі 16000 грн.; 01.10.2010 року довіреною особою [PERSON] на підставі довіреності б/н від 18.05.2010 року достроково було знято кошти в сумі 16000 грн.; заповідальне розпорядження за рахунком відсутнє. Таким чином, як вбачається із вказаного листа, [PERSON] мав довіреність щодо рахунку [PERSON] №26305900130540, однак кошти з рахунку ним знято вже після її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інщих осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1228 ЦК України право на вклад у банку входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. За встановлених судом обставин, вклад на рахунку №26305900130540 у філії АТ „Укрексімбанк у м.Львові в сумі 16000 грн. є спадковим майном, оскільки ці кошти знаходились на вказаному рахунку і належали спадкодавцю на час відкриття спадщини. Отже, позивачі, як спадкоємці за заповітом мають право на даний вклад в порядку спадкування за заповітом. Поряд з тим, як встановлено і не заперечується позивачами, відповідач [PERSON] також є спадкоємцем, який має право на обовязкову частку у спадщині після смерті своєї матері згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, яка визначає, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Крім цього, інший син [PERSON] [PERSON], [INFO], був оголошений померлим згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 02.02.2016 року. Враховуючи положення ч.3 ст.46, ч.1 ст.47 ЦК України, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це, а правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті, син спадкодавця [PERSON] вважається таким, що був живий на час відкриття спадщини. Таким чином, відповідач [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині в розмірі 1/6 частки, в тому числі у банківському вкладі на рахунок №26305900130540, тому відповідно позивачі мають право на 5/6 частки вкладу, а оскільки вони згідно заповіту спадкують в рівних частинах, то кожному з них належить по 6666,66 грн. ( (16000 - (16000 х 1/6)) : 2 ) даного вкладу у банку. Відповідно до п.6 ч.1 ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] було відомо про те, що в нього немає правових підстав для отримання коштів за згаданою довіреністю, оскільки на час зняття коштів 01.10.2010 року він знав про смерть [PERSON], так як 29.09.2010 року подав заяву до приватного нотаріуса [PERSON] про прийняття спадщини. Однак, в порушення вимог ч.3 ст. 248 ЦК України [PERSON] довіреність не повернув. З огляду на наведене, позивачі можуть оформити свої спадкові права на на належну кожному з них суму коштів за заповітом, які належали [PERSON] і знаходились на депозитному рахунку №26305900130540 в ПАП „Укрексімбанк, оскільки вказаний банківський рахунок закрито. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому де майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи встановлені судом обставини і досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки дії [PERSON] по зняттю коштів з рахунку [PERSON] після її смерті призвели до порушення прав позивачів на спадкове майно, тому їх позовні вимоги щодо визнання за ними права власності в порядку спадкування за заповітові після смерті [PERSON] на кошти в, які знаходились на депозитному рахунку спадкодавця №26305900130540 на підставі договору строкового банківського вкладу № 47281-30540 від 18.05.2010 року у філії АТ „Укрексімбанк у м.Львові за адресою: м.Львів, пл.Міцкевича, 4, та стягнення з [PERSON] на їх користь безпідставно набутих коштів, які знаходились на вказаному депозитному рахунку, є підставними і грунтуються на законі. Щодо суми коштів, на яку має право кожен з позивачів і яка підлягає стягненню з відповідача на користь кожного з позивачів, то така за наведених мотивів складає, враховуючи рівність їхніх часток за заповітом і обовязкову частку відповідача у спадщині, - 6666,66 грн., а відтак, позов підлягає частковому задоволенню. За такого рішення, згідно положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню по 114,70 грн. судового збору, який був сплачений позивачами при зверненні із позовом (а.с. 9).

Outcome: partial