Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 18.09.2019, просить стягнути із останнього на її користь неустойку (пеню) за несплаченими аліментами у розмірі 20240,26 грн за період х 20.04.2015 по 17.09.2019. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням суду присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина, які в подальшому було збільшено. Відповідач не сплачує аліменти, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі спірної суми. Через несплату аліментів з вини відповідача дитина перебуває на повному утриманні позивачки, а тому в такої виникло право на стягнення неустойки у відповідності до ст. 196 СК України. Просить позов задовольнити. Відповідач не подав відзив, який містив би заперечення на позов. 09 серпня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 09 жовтня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. 07 лютого 20109 жовтня 2019 року позивачем подано заяву про слухання справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю, просять такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи думку позивача, яка висловлена у заяві від 09.10.2019, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 травня 2015 року у справі № 464/3601/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та стягується з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн, щомісячно, починаючи з 20.04.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 04.12.2015. Рішенням цього ж суду від 25 березня 2019 року у справі № 464/302/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено позов та стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із виникненням заборгованості по несплаті аліментів позивачка здійснила реалізацію свого права, яке гарантовано їй ст. 196 Сімейного кодексу України . Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що в [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 20 квітня 2015 року по 17 вересня 2019 року становить у розмірі 20240,26 грн, що підтверджено здійсненими державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби місто Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області розрахунками заборгованості по аліментах від 05.07.2019 та 02.09.2019, виконавче провадження № 59394298. Даний розрахунок не оскаржувався, а відтак є чинним. Із матеріалів справи суд встановив, що відповідач не здійснює сплату аліментів з будь-яких поважних причин, адже доказів у відповідності до ст. ст. 78-81 ЦПК України, які б заперечили встановлену обставину зі сторони [PERSON] на адресу суду не надходило. Таким чином, суд прийшов висновку, що заборгованість особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду виникла саме з його вини. У зв`язку із наявністю підстав, які необхідні для стягнення неустойки (пені) позивачка надала суду розрахунок пені з 20 квітня 2015 року по 17 вересня 2019 року становить у розмірі 20240,26 грн. Такий розрахунок проведений у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України. Будь-яких зауважень до правильності його проведення не надходило, такий не оскаржувався та є чинним, а тому приймається судом до уваги. З урахуванням законодавчих положень позивачка просить стягнути неустойку у розмірі 100 відсотків заборгованості, що становить у сумі 20240,26 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач не подав доказів, які б дозволяли суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи. Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги наведене, суд прийшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 20 квітня 2015 року по 17 вересня 2019 року, включно, у розмірі 20240,26 грн, підлягає задоволенню повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. 196 Сімейного кодексу України та на які вірно посилалась позивачка у позовній заяві поряд із загальними нормами права. Суд приймає аргументи позивачки, що наведені останньою як на підстави для стягнення неустойки, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом від сплати судового збору звільнений законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 768,40 грн судового збору в доход держави.

Outcome: approved