Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Вимоги мотивують тим, що вони проживають та зареєстровані у квартирі [ADDRESS], також у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який являється колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] Відповідач не проживає у квартирі більше 17 років, не несе витрат на утримання житла та перешкоджає реалізації житлових прав. Зазначена квартира неприватизована, її балансоутримувачем є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва». Сімейне життя позивача [PERSON] та відповідача не склалося, ще за два роки до розірвання шлюбу [PERSON] перестав проживати у спірній квартирі, лише інколи з'являвся. Після розірвання шлюбу 09.06.1994 року відповідач вибув зі спірного житла, ніколи не цікавився ним, витрат по утриманню квартири не ніс, не брав участь у поточних ремонтах приміщень квартири та обладнання, зв'язок з [PERSON] втрачено. З 1994 року оплату за житлово-комунальні послуги здійснюють вони. 27.09.2001 року позивач [PERSON] уклала інший шлюб, внаслідок чого змінилося її прізвище з [PERSON]. Перешкод у користуванні житловим приміщенням вони відповідачу не чинили. [PERSON] не звертався до наймодавця з приводу збереження за ним права користування квартирою та не подавав заяв про неможливість проживання у ній. Позивачі зазначають, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає їм у реалізації ними житлових прав, у тому числі і зміні договору найму. В судовому засіданні позивачі та представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримали заявлені вимоги та викладені у позові обставини, просили задовольнити позов. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що відповідач, залишаючи квартиру, повідомив, що він переїздить жити до іншої жінки, з того часу після 1991 року [PERSON] жодного разу у них не було, відповідача не бачила та з ним не спілкувалася, своєї адреси місцезнаходження відповідач не повідомляв, будь який зв'язок з [PERSON] втрачений, виселився він добровільно, жодних домовленостей з відповідачем з приводу користування житлом не було, майна останнього у квартирі не має, за її позовом рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], проте жодного разу вона аліменти не отримувала, оскільки державний виконавець не зміг розшукати відповідача. Позивач [PERSON] пояснила, що відповідач є її батьком, який залишив її з дитинства, відповідача вона взагалі не пам'ятає, жодного разу її батько не з'являвся, з нею не зуcтрічався та не спілкувався, будь яких зв'язків з ними відповідач не підтримує, адреса знаходження відповідача не відома. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою його реєстрації, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивачів вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» Мацієвська О.П. в судовому засіданні підтримала позов. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника позивача [PERSON] [PERSON], представника третьої особи Мацієвської О.П., свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.1968 року Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих на ім'я [PERSON] на сім'ю із 4 осіб: сина [PERSON], невістку [PERSON] та онука [PERSON] видано ордер № Б 85421 на жиле приміщення - на квартиру [ADDRESS], нині будинок [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕК № 426 від 20.07.2016 року (а.с. 7, 8). Відповідно довідок ЖЕК від 20.07.2016 р., [PERSON] померла та виписана з вказаної квартири у зв'язку зі смертю [INFO], [PERSON] виписаний у зв'язку зі смертю [INFO], [PERSON] виписана 29.01.1991 року у зв'язку з вибуттям на інше місце проживання за межі України (а.с. 9-11). Як убачається із довідки по формі № 3 виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 05.08.2016 р. № 539 та свідоцтва про розірвання шлюбу, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані сторони по справі: позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] - колишній чоловік [PERSON], шлюб між якими було розірвано 09.06.1994 року (а.с. 6, 12). За повідомленням позивачів місце проживання відповідача їм не відоме, [PERSON] будь яких зв'язків з ними не підтримує, житлом не цікавиться, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, виселився добровільно у 1991 р., з того часу жодного разу у квартирі не з'являвся, майна відповідача у квартирі не має. Дані обставини щодо не проживання відповідача більше шести місяців у спірній квартирі підтверджуються поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які з 2001 року знають позивача [PERSON], та свідка [PERSON], яка є подругою [PERSON] з 1999 року, які засвідчили, що постійно спілкуються з позивачем [PERSON], часто бувають у неї вдома, проте відповідача там ніколи не бачили, за житло сплачують позивачі, [PERSON] свого батька ніколи не бачила та раніше ображалась на відповідача, що той не вітав її з днем народження і не цікавився нею; ремонт спірної квартири робили позивачі, намагання вселитися до позивачів відповідач жодного разу не виявляв. Факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні з 1991 року також підтверджено актами від 26 листопада 2015 року, 21 січня 2016 року, 25 березня 2016, 15 липня 2015 року та 23 вересня 2015 року, що підписані сусідами позивачів, посвідчені начальником ЖЕД-409, у яких зазначено, що речі [PERSON] в квартирі відсутні (а.с. 15-19). Як убачається із відповіді наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва» від 17.11.2016 року № 1143/01-25, [PERSON] з 01.01.2000 року по 07.11.2016 року за медичною допомогою до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва» не звертався та його амбулаторна картка в реєстратурі лікувального закладу відсутня. Відповідно довідки Житлово-експлуатаційної дільниці № 409 від 04.08.2016 року, [PERSON], який зареєстрований за адресою [ADDRESS], не звертався до адміністрації ЖЕД-409 з приводу неможливості проживання, наявності перешкод у користуванні вищезазначеною квартирою та з приводу відсутності понад встановлені законодавством строки (а.с. 23). Згідно відповіді Управління поліції у Дніпровському районі ГУНП у м. Києві від 03.08.2016 року, в період з 2010 року по липень 2016 року заяв та повідомлень від гр. [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], з приводу наявності у нього перешкод у користуванні квартирою за адресою його проживання до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві не надходило (а.с. 45). Отже, судом встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 1991 року по даний час, його майно там не знаходиться, спірним житлом не цікавиться, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідач не несе, перешкод йому у користуванні жилим приміщенням не чинилось, залишив житло добровільно та по даний час ним не цікавиться, наміру проживати у квартирі не виявляє. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд встановив, що відповідач постійно не проживає у квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше шести місяців. За викладених обставин позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в сумі по 275 грн. 60 коп. кожному.

Outcome: approved