Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В позові зазначила, що з 23.09.2017 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 472. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина, син [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб сторін не розірваний, однак спільне життя з відповідачем не склалось, сторони разом не проживають з 15 вересня 2019 року. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, перебуває у край складному матеріальному становищі, отримує допомогу у розмірі 860,00 грн. щомісячно. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться його життям і здоров`ям та не бере участі в його вихованні. Всім необхідним позивачка змушена сина забезпечувати самостійно, але коштів на його потреби у неї не вистачає. Крім того, вона сама потребує утримання, якого Відповідач також не надає. Домовитися в добровільному порядку про сплату аліментів на дитину Відповідач відмовився, тому позивачкою було отримано судовий наказ про стягнення аліментів на неповнолітню дитину № 334/7121/19 від 09.10.2019р., який зараз находиться на примусовому виконання у Дніпровському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя. Однак, Відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує право позивачки, передбачене ч.2,4 ст. 84 Сімейного кодексу України. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки усіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивачка та її представник, адвокат Додонов П.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивачка безпідставно зазначає про те, що він ухиляюся від обов`язку утримувати свою дитину, оскільки 09 жовтня 2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, розглянута заява [PERSON] до [PERSON] про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яким з нього стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вищезазначеного наказу, він сплачую на користь позивача аліменти на утримання їх сумісного сина у розмірі 1/4 частки з доходу. Працює на підприємстві ПАТ «Запоріжсталь», тому стягнення відповідно до вищезазначеного наказу проводиться підприємством із заробітної плати. На даний час відповідач хворіє, проходить лікування у лікаря-невропатолога, йому призначене вартісне обстеження, ліки та госпіталізація.Частина його заробітної плати йде на зарахування аліментів на неповнолітню дитину, частина на лікування, проживання, сплату кредиту, який вони брали разом з дружиною на утримання дитини. Тому, просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку відмовити у повному обсязі. Позивачка не погодилась з поясненнями, викладеними у відзиві на її позов, та надала суду письмову відповідь на відзив відповідача, в якій зазначила, що відповідач є працездатним, оскільки сам зазначає у відзиві, що працює на ПАТ «Запоріжсталь» і отримує заробітну плату, хоча, не надав довідку про заробітну плату. Відповідач працює в агломераційному цеху комбінату «Запоріжсталь», який є одним із основних та шкідливих виробництв на комбінаті. Оскільки, відповідач працює на комбінаті «Запоріжсталь», це означає, що він пройшов медичний огляд і має висновок медичної комісії, що він здоровий та має можливість працювати у відповідних умовах праці. Всі записи щодо скарг на погане самопочуття та знаходження на стаціонарному лікуванні зроблені лікарем зі слів відповідача. Будь-якого конкретного діагнозу, згідно наданих документів, відповідачу не встановлено. Сплата кредиту не є підставою, яка підтверджує неспроможність відповідача здійснювати утримання своєї дружини та дитини. Крім того, будь-яких доказів про те, що існує кредит і, що він брався разом з дружиною на утримання дитини, відповідачем не надано. Окрім аліментів на утримання сина, інших аліментів відповідач нікому не платить, і тому має реальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки зі свого заробітку на утримання нашого сина та на моє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином трьох років. Натомість, вона знаходиться у дуже скрутному матеріальному становищі, оскільки під час шлюбу вони з відповідачем брали у банківських установах кредити на споживчі цілі: на організацію та святкування весілля, на витрати, пов`язані з вагітністю та пологами, на придбання речей та дитячого харчування для новонародженого сина, та на інші потреби сім`ї. Ці кредити оформлювалися на її ім`я, оскільки на той час Відповідач не працював, і в подальшому їм не вдавалося шляхом перекредитовування погасити всі борги: станом на 27 січня 2020 року складає -63 769,72 грн., а саме: ПУМБ - 29 746,50 грн., АТ «Акцент-Банк» - 19 522,72 грн.,АТ «ПриватБанк» - 14 500,50 грн., які позивачка сплачує сама, при цьому самій матеріально утримувати дитину дуже важко одній без матеріальної допомоги чоловіка. Тому, просить позовну заяву про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 23.09.2017 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 472, /а.с.3/. Шлюб сторін розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/7048/19 від 10.05.2020р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.2). Дитина проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою №597 голови квартального комітету № 77 від 12.11.2019р. (а.с.9). Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, отримує держану соціальну допомогу при народженні 1-ї дитини в сумі 860 грн. щомісячно (а.с.8), тому перебуває у складеному матеріальному становищі. Відповідач [PERSON] не приймає належної участі в утриманні сина, тому 09.10.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення з нього на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.09. 2019р. та досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла 3-х років або 6-ти років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати таку допомогу. Як встановлено судом з наданих відповідачем медичних документів, а саме Довідки № 453 висновків лікарсько-консультаційної комісії-ЛКК від 21.02.2020р., він страждає на Вегетосудинну дистонію, синкопальний стан, рецидивуюче протікання, тому працювати бункеровщиком не придатний, у зв`язку з чим, Наказом № 154/к від 05.03.2020р. відповідач звільнений у зв`язку з невідповідністю стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи за п.2 ст. 40 КЗпП (а.с.51-53). Тому, враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та позивачки на отримання надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] коштів на утримання позивачки [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходів) щомісячно. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Оскільки позивачка згідно діючого законодавства звільнена від сплати судового збору, тому сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. повинна бути стягнена в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial