Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/3 частині кожному земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] державний акт ЯГ № 563500 площею 0,250 га, кадастровий номер 1223285000-02-005-0254, та земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] державний акт ЯГ № 563499 площею 0,5445 га, кадастровий номер 1223285000-02-004-0255, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] . Його спадкоємцями є дружина - [PERSON] , та сини [PERSON] , [PERSON] . За життя [PERSON] належали земельні ділянки, кадастровий номер 1223285000-02-005-0254 та 1223285000-02-004-0255, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на підставі державних актів ЯГ № 563500 та ЯГ № 563499, виданих Орлівщинською сільською радою. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину позивачі отримали відмову, обґрунтовану відсутністю в оригіналах державних актів дати їх видачі та відомостей про реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, що не дає можливості видати свідоцтва про право на спадщину. Вказують, що факт належності померлому спадкових земельних ділянок підтверджується Договором дарування земельної ділянки укладеним між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Спіренковою Н.В. 17 лютого 2006 року, зареєстрованим в реєстрі за № 91. Ухвалою судді від 29 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача, витребувано з Новомосковської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] отримано судом 23 листопада 2018 року. 10 липня 2019 року залучено в якості належного відповідача - об`єднану територіальну громаду Піщанську сільську раду. Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано у приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Спіренкової Н.В. копію договору дарування. 29 вересня 2019 року на виконання ухвали до суду надійшла засвідчена копія договору дарування земельної ділянки. Позивачі та їх представник до суду не з`явилися, надавши заяву, в якій підтримали позов та просили його задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, без участі представника відповідача, за наявними у справі доказами. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] за Договором дарування, укладеним з [PERSON] , посвідченим 17 лютого 2006 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Спіренковою Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 91, безоплатно прийняв у власність земельну ділянку розміром 0,6391 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] надану для будівництва та обслуговування житлового будинку - в розмірі 0,25 га, кадастровий номер 1223285000:02:005:0254 та для ведення особистого підсобного господарства в межах населених пунктів - в розмірі 0,3891 га, кадастровий номер - 1223285000:02:05:0255 (а.с.72). На підставі Договору дарування, посвідченого 17 лютого 2006 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Спіренковою Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 91, рішення Орлівщинської сільської ради 3 сесії 5 скликання від 05 липня 2006 року № 23-3/V Орлівщинською сільською радою на ім`я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 563499 на земельну ділянку площею 0,5445 га розташовану в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1223285000-02-004-0255 та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 563500 на земельну ділянку площею 0,250 га розташовану в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 1223285000-02-005-0254 (а.с.16-19). [INFO] [PERSON] помер (а.с.1). На момент смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті разом із ним проживали: дружина (без реєстрації) [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] Заповіт від імені померлого в Орлівщинській сільській раді не посвідчувався (а.с.38). Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.35, 35-зв.). 11 липня 2018 року [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкової земельної ділянки. Листом нотаріуса від 11 липня 2018 року № 1231/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність в оригіналах Державних актів на право власності за земельні ділянки дати їх видачі та відомостей про реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, що не дає можливості видати свідоцтва про право на спадщину (а.с.39,42). 17 грудня 2018 року [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкової земельної ділянки. Листом нотаріуса від 17 грудня 2018 року № 2245/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність в оригіналах Державних актів на право власності за земельні ділянки дати їх видачі та відомостей про реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, що не дає можливості видати свідоцтва про право на спадщину (а.с.49,50). Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст.1273 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2 ст.1274 ЦК України). Таким чином, оскільки наданими суду доказами в своїй сукупності підтверджується факт набуття спадкодавцем за життя спірних земельних ділянок, відповідач, через смерть спадкодавця та в зв`язку зі змінами в законодавстві щодо реєстрації права власності на земельні ділянки не має можливості внести відомості щодо реєстрації Державних актів. Враховуючи, що позивачі, як спадкоємці першої черги за законом своєчасно звернулися з заявами про прийняття спадщини, а підставою відмови у видачі свідоцтва про право власності нотаріусом вказано відсутність в оригіналах Державних актів на право власності за земельні ділянки дати їх видачі та відомостей про реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, чим порушуються спадкові права позивачів, інші особи, які мають право на спадщину за законом чи заповітом, у відповідності до матеріалів спадкової справи, з урахуванням доказів, отриманих судом - відсутні, суд приходить до висновку, що аргументи позивачів обґрунтовані, підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, норми права, на які посилаються позивачі в обґрунтування позову підлягають застосуванню до даних правовідносин і наявні підстави для визнання за позивачами права власності на майно, належне померлому в порядку спадкування за законом, а тому - позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved