Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати припиненим договір поруки №851/11/27-11/6-496 від 26.05.2006 р., укладений між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.05.2006 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №851/10/27-11/6-264, відповідно до умов якого [PERSON] було надано грошову суму в розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою 11,45 відсотків річних. Також 26.05.2006 р. з метою виконання умов кредитного договору, між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 851/11/27-11/6-496. 26 грудня 2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору №851/10/27-11/6-264, відповідно до якого збільшено відсоткову ставку до 14 відсотків річних та встановлено сплату комісії. Позивачка вважає, що таким чином обсяг відповідальності поручителя за договором поруки збільшився без надання ним згоди на таку зміну забезпеченого порукою зобовязання, тому просить визнати припиненим договір поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову та надав письмові заперечення, в яких зазначив, що посилання позивачки щодо ненадання нею згоди на внесення змін до кредитного договору є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Зміни у кредитний договір щодо збільшення відсоткової ставки до 14 відсотків річних було внесено у звязку з переходом ПАТ «Укрсоцбанк» на нове програмне обслуговування, про що зазначено в тексті договору про внесення змін. Крім того, того ж дня 26.12.2014 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №2 до кредитного договору №851/10/27-11/6-264, відповідно до якого розмір відсоткової ставку за користування кредитом становить 12 відсотків річних. З текстом даного договору позивачку як поручителя було ознайомлено, нею надано згоду на внесення таких змін та підписано текст цього договору. Таким чином, відсоткова ставка в розмірі 14 відсотків річних фактично не застосовувалась, а застосовувалась відсоткова ставка в розмірі, погодженому з позивачкою, який становить 12 відсотків річних. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 26 травня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в подальшому назву було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено договір кредиту №851/10/27-11/6-264 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачем було надано [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50000,00 доларів США, зі сплатою 11,45 відсотків річних за визначеним порядком погашення суми основної заборгованості. Відповідно до пунктів 2.6, 7.1, підпунктів 2.6.1., 2.6.2., 3.3.14. договору кредиту у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного рахунку України, а також за рішенням Правління, Комітету з управління активами та пасивами, Кредитно-інформаційного комітету, Тарифного коефіцієнту кредитора, кредитор має право ініціювати зміну розміру відсотків та комісії, визначивши відповідно в п.п. 1.1. та 3.3.15 цього договору. Про намір зміни розміру відсотків та/або комісії за дострокове погашення кредиту, кредитор зобовязаний повідомити позичальника не пізніше ніж за десять робочих днів до дати початку її застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. У разі, якщо позичальник погодиться зі зміненим розміром відсотків та/або комісії за дострокове погашення кредиту, він зобовязаний протягом строку, зазначеного в п. 2.6.1. договору, підписати надану кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього договору та повернути її кредитору. Позичальник зобовязаний своєчасно підписувати та надавати кредитору додаткову угоду про зміну розміру відсоткової ставки, відповідно до п. 2.6. цього договору. Усі додатки, зміни та/або доповнення до цього договору мають бути вчинені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін з обовязковим посиланням на цей договір. Також 26 травня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в подальшому назву було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №851/11/27-11/6-49, за умовами якого поручитель [PERSON] поручається перед кредитором - АКБ СР «Укрсоцбанк» за виконання позичальником [PERSON] умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до пункту 1.1. статті 1 договору поруки поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Таким чином, позивачка [PERSON] була належним чином та повністю ознайомлена з встановленими вимогами кредитного договору в частині порядку внесення змін до умов основного зобовязання. Проти зазначеного порядку не заперечувала, про що свідчить надання згоди на укладення договору поруки та його безпосереднє підписання. 26 грудня 2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору, відповідно до умов якого відповідачем було надано [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50000,00 доларів США, зі сплатою 14,00 відсотків річних та комісії, в розмірі та порядку, визначених в додатку №1 до цього договору, що є його невідємною частиною. Згідно статті 8 договору про внесення змін №1 до кредитного договору, 26 грудня 2014 року оригінал цього договору отримано та підписано [PERSON] в якості поручителя. Того ж дня, 26 грудня 2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін №2 до кредитного договору, відповідно до умов якого сторони домовились, що сплата строкових (поточних) відсотків за користування кредитом, які нараховуються з 26 грудня 2014 року, здійснюється в загальному порядку, передбаченому кредитним договором. Встановлено відсоткову ставку за користування кредитом з дати підписання цього договору про внесення змін в розмірі 12 відсотків річних. З тексту договору про внесення змін № 2 до кредитного договору вбачається, що з умовами цього договору про внесення змін, включаючи додаток № 1 (графік погашення кредиту) до нього, [PERSON] була ознайомлена та надала свою згоду на всі зміни умов кредитного договору, що ним оформлені. Таким чином, дослідженими судом письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, спростовуються посилання позивачки на те, що внесення змін до кредитного договору відбулось без надання нею на це згоди. Статтею\~553\~та частиною 1 статті\~554 ЦК України\~встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини 1\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, закон повязує припинення договору поруки зі зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі підвищення розміру відсотків, встановлення нових умов щодо порядку зміни відсоткової ставки в бік збільшення тощо. Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобовязальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника та кредитором боржника. Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Згода поручителя зі змінами до кредитного договору, які визнають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлена шляхом підписання додаткової угоди до договору, не потребує додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності та не суперечить частині першій\~статті 559 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-152цс13, яка відповідно до частини 1 статті 360-7 ЦК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Оскільки при підвищені відсоткової ставки за кредитним договором ПАТ «Укрсоцбанк» отримано письмову згоду поручителя на таке підвищення, відсутні правові підстави для припинення договору на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання договору поруки №851/11/27-11/6-496 від 26.05.2006 р. припиненим задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed