Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . У квартирі зареєстрована відповідач, яка є колишньою дружиною [PERSON] . Зважаючи на те, що сторони разом не проживають, в них нема спільного побуту, відповідач не є членом сім`ї позивачів, відтак не має права на користування квартирою. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . 13 листопада 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що у рішенні суду про розірвання шлюбу не встановлено, подальшого місця проживання спільної з [PERSON] дитини [PERSON] . Вважає, що у випадку визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням будуть порушені права дитини. Стверджує, що вона має право користуватися житлом, як член сім`ї власника, оскільки тривалий час проживала в даній квартирі спільно з позивачем. Також зазначила, що у разі постановлення рішення суду про зняття її з реєстрації, вона буде позбавлена можливості скористатись правом на оформлення соціальної допомоги, стати на облік в центрі зайнятості, оформити ID-картку, проголосувати на місцевих виборах, бути учасником судового процесу, адже реалізація усіх цих прав залежить від реєстрації місця проживання. Ухвалою судді від 04 жовтня 2019 року було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали спільну заяву, в якій просять проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Доказів про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі до суду не надходило. Тому, суд ухвалив проводити розгляд справи без участі сторони відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову. Позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] -26865 від 07 червня 2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8127077 /а.с. 19, 20/. Згідно довідки\~ з\~місця проживання\~про склад\~сім`ї та\~прописки №\~2712,\~виданої 11\~вересня 2019\~року ЛКП\~«Цитадель-Центр»,\~в квартирі\~ [ADDRESS] зареєстровані\~позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~відповідач [PERSON] з 06 травня 2014 року, їх син [PERSON] /а.с. 5/. 05 червня 2018 року за рішенням Галицького районного суду м. Львова, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано /а.с. 10-12/. Згідно актів, складених комісією ЛКП «Цитадель-Центр» від 02 серпня 2018 р., 03 вересня 2018 р., 04 березня 2019 р., 11 вересня 2019 р., відповідач зареєстрована, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с. 6-9/. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того відповідно до вимог\~ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачі є співвласниками житлового приміщення. Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] у судовому порядку розірвав шлюб з [PERSON] . Відповідач в жилому приміщенні не проживає понад один рік, про що складені відповідні акти, не веде з позивачем спільне господарство. [PERSON] добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою. Суд вважає безпідставними заперечення відповідача проти зняття її з реєстрації місця проживання. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням здійснюється на підставі встановлення у відповідача - [PERSON] права користування житловим приміщенням, при цьому, суд не вирішує питання про місце проживання дитини у даній справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою. Оскільки позивачем у позовні не заявлено вимоги про розподіл судових витрат, дане питання судом в порядку\~ст. 141 ЦПК України\~не вирішується.

Outcome: approved