Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 28.01.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою. Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 28.01.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.01.2014 року і до повноліття дитини. Позивачка зазначила, що 01 вересня 2015 року її донька - [PERSON] пішла до першого класу загальноосвітньої школи № 2 м. Щастя Новоайдарського району Луганської області, в зв'язку з чим позивачкою були понесені матеріальні витрати на придбання шкільних приладів, одягу, тощо. Загальна сума витрат складає 3592,53 грн ( три тисячи пятьсот дев'яносто дві грн.) 53 копійки. Відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини, які несе позивачка, не бере. На підставі вищенаведеного, позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь понесені нею додаткові витрати на утримання малолітньої дитини. Позивач - [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач не надала обгрунтованих доказів на підтвердження обставин, викладенних в позовній заяві, просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 28.01.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.4-5). Малолітня дитина проживає разом з позивачкою. Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 28.01.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.01.2014 року і до повноліття дитини (а.с.6). Позивачка зазначила, що 01 вересня 2015 року її донька - [PERSON] пішла до першого класу загальноосвітньої школи № 2 м. Щастя Новоайдарського району Луганської області, в зв'язку з чим позивачкою були понесені матеріальні витрати на придбання шкільних приладів, одягу, тощо. Загальна сума витрат складає 3592,53 грн ( три тисячи пятьсот дев'яносто дві грн.) 53 копійки (а.с.8-11). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Цей обов'язок лежить не лише на тому з батьків, з ким проживає дитина, а й тому, хто проживає окремо від неї. З позовної заяви вбачається, що позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання малолітньої дитини у сумі 3592, 53 грн., які вона понесла при придбанні шкільних приладів для дитини. Однак розмір таких додаткових витрат позивачкою не обґрунтовано, оскільки, беручи до уваги приписи ст. 185 СК України, витрати на придбання шкільних приладів, одягу, тощо не може вважатися додатковими витратами на дитину і бути підставою для стягнення таких витрат з відповідача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому твердження позивачки що її донька потребує постійного медикаментозного лікування не підтверджене належними доказами - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками і рахунками, проїзними документами, тощо. З врахуванням наведених обставин в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження заявлені позивачем позовні вимоги, в зв'язку із чим суд відмовляє позивачу в задоволенні позову. На підставі ст. ст. 180, 185 СК України,

Outcome: dismissed