Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON]\~звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що між нею та відповідачем 17\~жовтня 2012 року укладений шлюб. Подружжя дітей не має. Сімейне життя з відповідачем не склалось через непорозуміння та сварки, різні погляди на життя. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спілкування та ведення домашнього господарства, почали проживати окремо з серпня 2014 року. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому строк для примирення їм не потрібен. В звязку з відмовою відповідача добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного, [PERSON] просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи (а.с. 24,31), причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, у звязку з чим, зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 17 жовтня 2012 року знаходились в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 232241, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міського управління юстиції в Дніпропетровській області 17.10.2012 року (а. с. 19). Подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили та з серпня 2014 року проживають окремо. Спору про поділ майна немає. На примирення позивачка не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Таким чином, фактичні взаємини сторін свідчать про те, що між ними остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже, збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. В звязку з відсутністю згоди відповідача, [PERSON] не має можливості у встановленому законом порядку розірвати шлюб з [PERSON] в органах РАЦС. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112\~Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд доходить\~висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на «Дрибас», яке вона просила залишити\~після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду [PERSON] сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved