Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання під час навчання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з 26 травня 2021 року і до закінчення терміну навчання, а саме до 30.06.2022. Свій позов мотивує тим, що сторони по справі мають спільну повнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на 3-му курсі денної форми навчання спеціальності «КС» Мелітопольського промислово-економічного фахового коледжу, що ї засвідчується. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Вищевикладене стало підставою для звернення до суду з метою захисту прав дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 липня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників процесу до суду, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають з 05.10.2002 року у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.8/. [PERSON] , [INFO] , є студентом 3-го курсу денної форми навчання спеціальності «КС» Мелітопольського промислово-економічного фахового коледжу, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою №681 від 18.05.2021 року \\а.с.16\\. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина на період навчання. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище обох батьків, їх однакову міру відповідальності за виховання і розвиток дитини, витрати пов`язані з навчанням дитини. З врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на період навчання їхньої дитини, суд вважає 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до закінчення терміну навчання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved