Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом та вимоги мотивують тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності є власниками житлової квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої управлінням «ЦНАП у м. Суми» Сумської міської ради від 12.02.2018 року, у вказаній квартирі, крім інших осіб, зареєстрований відповідач колишній чоловік [PERSON] [PERSON] 27.09.2017 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З червня 2017 року відповідач припинив користуватися спірною квартирою, однак добровільно знятися з реєстрації за адресою: [ADDRESS], через брак вільного часу, не бажає. Тому позивачі просять суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 11.07.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що з 1989 року вона є сусідкою позивачів, однак жодного разу не бачила в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON], який був чоловіком [PERSON] Суд, заслухавши думку представника позивача, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житлова квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради від 06.12.2000 року та Технічним паспортом на вказану квартиру (а.с.6-8). 06.06.2014 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що 06.06.2014 року складено відповідний актовий запис №389; після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Янченко» (а.с.19). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія І-БП №175899 від 05.11.2014 року (а.с.20). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Ковпаківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції 06.06.2014 року, актовий запис №389, було розірвано (а.с.21). Згідно Довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.02.2018 року вбачається, що в житловій квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], вказаний факт також підтверджується копіями паспортів громадянина України (а.с.9,10,12-13,15-16). Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним законодавством про право власності Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Враховуючи викладене, беручи до уваги пояснення свідка, а також те, що позивачі належними та допустимими доказами довели, що відповідач [PERSON] більше одного року, без поважних причин, не проживає та не користується житловою квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], однак залишається бути зареєстрованим за вказаною адресою, не приймає участі в оплаті комунальних послуг та, за браком часу, не бажає добровільно знятися з реєстрації, тому суд вважає необхідним, на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 105 по вул. Котляревського, 3/1, в м. Суми.

Outcome: approved