Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивачі [PERSON],\~[PERSON]\~звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача [PERSON]\~таким,\~що втратив\~право користування\~квартирою №64\~в будинку\~№67\~на пр.\~Червоної Калини\~у м.\~Львові. В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що є співвласниками квартири №64 в будинку №67 на пр. Червоної Калини у м. Львові. У вказаній квартирі, окрім них, з 07.06.1999 зареєстрований відповідач [PERSON], який є колишнім чоловіком [PERSON] Проте, незважаючи на реєстрацію відповідача за вказаною адресою, у такій квартирі він не проживає з вересня 2015 року, працюючи у м. Львові, а вихідні проводить за місцем реєстрації своїх батьків в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області. Факт непроживання відповідача за адресою місця реєстрації стверджується актами ЛКП «Хуторівка». У звязку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі, але в ній не проживає, просили визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не зявилися, представник позивачів [PERSON] звернувся з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав, просив суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглядати справу за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири №64 в будинку №67 на пр. Червоної Калини у м. Львові, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №Г-20097 від 20.10.1998, зареєстрованим в реєстрі за №31804. Відповідно до статей 317 , 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Питання втрати членом сімї власника права користування житлом вирішується на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України. Так, вказаною нормою закону передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 09.11.2016 розірвано. В ході розгляду вказаної справи судом встановлено, що сторони станом на час ухвалення судового рішення протягом тривалого часу, а саме п'яти років проживали окремо. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №504 від 31.01.2019, виданою Львівським комунальним підприємством «Хуторівка», у квартирі №64 в будинку №67 на пр. Червоної Калини у м. Львові, окрім позивачів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані діти останньої [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також її колишній чоловік [PERSON] Як видно з актів ЛКП «Хуторівка» від 30.11.2018, 01.02.2019, відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає у квартирі №64 в будинку №67 на пр. Червоної Калини у м. Львові. Окрім цього, позивач [PERSON] звернулася до\~суду з\~додатковими поясненнями,\~згідно з\~якими відповідач [PERSON], який є батьком [PERSON] та [PERSON], не проживає за місцем реєстрації з вересня 2015 року за власним бажанням, а орендує житло у м. Львові, де працює на тимчасових роботах. Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин непроживання чи перешкод у користуванні таким, не надано, а відтак суд дійшов висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №64 в будинку №67 на пр. Червоної Калини у м.Львові. Оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем [PERSON] згідно з квитанцією від 06.02.2019 при поданні позову понесено витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 768, 40 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 384, 20 грн., а решту судових витрат у розмірі 384, 20 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved