Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з [PERSON] на її користь 5320 гривень 63 коп. в рахунок відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди, що спричинена залиттям її квартири. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача 1500 гривень в рахунок відшкодування понесених нею витрат на проведення будівельно-технічного дослідження. На обґрунтування своїх вимог, позивачка [PERSON] посилається на те, що відповідач [PERSON] будучи власником квартири №3, що розташована над її квартирою №1 в будинку № 72 по вул. Мисайлівській в м. Богуслав, без отримання дозволів здійснював облаштування свого балкону (його добудову) і внаслідок цього 27.09.2016 сталося затоплення її квартири. Згодом сталося повторне затоплення її квартири в дощову погоду через стікання води з цього балкону в її квартиру. 21 березня 2017 року комісією було проведено обстеження її квартири та виявлено ряд пошкоджень. Потім після обстеження квартири субєкт оціночної діяльності ФОП [PERSON] 10 серпня 2017 року склав звіт будівельно-технічного дослідження квартири №1 в житловому будинку №72 по вул. Мисайлівській в м. Богуслав, яким встановлено що вартість відновлювальних робіт складає 5320 гривень 63 коп. Позивачка посилаючись на положення ч. 2 ст. 383 ЦК України, пункти 1.4.4 та 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, ст.152 ЖК України, які на її думку порушив відповідач, просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що його вини у затопленні квартири позивачки не має. В його квартирі також виявлені сліди протікання стелі та сліди води на стінах в обох кімнатах та кухні, що було виявлено комісією 16.02.2018 при обстеженні його квартири. Відповідач стверджує, що протікання покрівлі на даху будинку відбувається на протязі багатьох років, що є найбільш вірогідною причиною замокання елементів оздоблення і в квартирі позивачки. З приводу протікання покрівлі на даху будинку, жителі будинку зверталися за допомогою до балансоутримувача будинку - Богуславської суконної фабрики. Однак їм було відмовлено в наданні необхідної допомоги для ремонту покрівлі. Також відповідач зазначив, що посилання позивачки на те, що він здійснював прибудову балкону без отримання відповідних дозвільних документів, немає правового значення для цієї справи, оскільки саме по собі недотримання встановленої процедури проведення перепланування чи добудови квартири, навіть якби це мало місце, не є в причинному звязку із заподіяною позивачці шкодою. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, для відшкодування майнової шкоди, позивачка повинна довести належними та допустимими доказами, як наявність заподіяної шкоди, так і вину заподіювача шкоди. Як докази заподіяння шкоди позивачка подала акт обстеження її квартири від 21 березня 2017 року, звіт будівельно-технічного дослідження, та відповіді на її звернення щодо неправомірних дій [PERSON], які надійшли від Богуславського відділення поліції та органів виконавчої влади. Однак, зазначені докази доводять лише факт заподіяння позивачці збитків і не доводять факту, що ці збитки заподіяні їй з вини відповідача. В наданому позивачкою акті обстеження відсутній висновок про те, що виявлені в неї пошкодження внутрішнього оздоблення квартири сталися з вини [PERSON] Вирішуючи питання щодо належності та достатності доказів, наданих позивачкою на підтвердження своїх вимог, суд враховує наступне. Порядок складання [PERSON] про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207. Відповідно п. 2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). З додатку № 4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в [PERSON] про залиття обов'язково описується що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.) В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду. При цьому з [PERSON] ознайомлюються мешканці залитої квартири та квартири, з якої відбулося залиття. Наданий позивачкою в підтвердження залиття її квартири [PERSON] не відповідає вимогам вищезазначеного нормативного акту, а саме в ньому не зазначено конкретну причину залиття, відсутній висновок про те хто заподіяв позивачці шкоду, і з [PERSON] не ознайомлені мешканці квартири № 3, власника якої відповідачка звинувачує в заподіянні їй шкоди. Про те, що причина залиття квартири позивачки не встановлена свідчить і надані їй відповіді з Богуславського відділення поліції. Так з тексту надісланого їй повідомлення від 13.10.2016 вбачається, що в своїй заяві вона вказувала про те, що залиття сталося внаслідок того, що [PERSON] необережно користувався водопостачанням та залив її квартиру. З тексту надісланого їй повідомлення від 20.07.2017 вбачається, що в своїй заяві вона вказувала про те, що залиття сталося в дощову погоду через прибудований балкон. Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина особи. Посилання позивачки на те, що відповідач здійснював прибудову балкону без отримання (на її думку) відповідних дозвільних документів - немає правового значення для даної справи, оскільки саме по собі недотримання встановленої процедури проведення перепланування чи добудови квартири не є в причинному звязку із заподіяною їй шкодою. Аналіз викладених вище доказів надає підстави для висновку про те, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача в залитті та причину залиття квартири позивачки. Під час судового розгляду не встановлено причинний звязок між діями відповідача та залиттям квартири позивачки, а посилання позивачки на те, що шкоду їй заподіяв відповідач, в даному випадку є лише припущенням, але доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Оскільки позивачкою не доведено вину відповідача в залитті квартири, то як наслідок підстав для задоволення позову щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди немає. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed