Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, в якому просять визнати за кожним з них в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований по вул. Ковалівка, 1, в с. Киданівка, Богуславського району Київської області, загальною площею 65,50 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: погріб під частиною будівлі, погріб з шийкою, прибудова, сарай, літня кухня, убиральня, колодязь питний. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що 15 липня 2016 року помер їх рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в Київській області, Богуславському районі в селі Киданівка, вул.Ковалівка, буд. 1 та земельної ділянки площею 2,604 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Киданівської сільської ради. Позивачі зазначають, що вони прийняли спадщину після смерті брата [PERSON], оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подали заяви про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 09 березня 2017 року їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у ззвязку з тим, що правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності видане Киданівською сільською радою від 23.04.2009 року) належним чином не зареєстроване в органах БТІ. Оскільки свідоцтво про право на спадщину вони не можуть отримати в нотаріальній конторі, це змусило з метою захисту їх прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду. Представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Киданівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] і [PERSON] відповідно до ст.ст. 1223 ч. 2, 1262 ЦК України є спадкоємцями за законом другої черги на спадщину після смерті їх брата [PERSON], який помер 15 липня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копіями свідоцтв про народження позивачів. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії матеріалів спадкової справи №425/2016 вбачається, що позивачі [PERSON] і [PERSON] 22.12.2016 року подали заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області № 02-31/251 від 09.03.2017 року позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності видане Киданівською сільрадою від 23.04.2009 року) належним чином не зареєстроване в органах БТІ. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцям [PERSON] і [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер 15.07.2016 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Витягом із по господарської книги Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області за 2011-2015 роки та копією свідоцтва про право власності, виданим Киданівською сільською радою 23.04.2009 року, підтверджується факт, що власником будинку №1 по вул. Ковалівка в с. Киданівка був [PERSON], який помер 29.06.2012 року. Копією спадкової справи №360/2012 підтверджується, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], яка спадкоємець, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 1 по вул. Ковалівка в с. Киданівка, Богуславського району Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1956 року забудови, площею 65,50 кв.м. та господарські будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі, погріб з шийкою, прибудова, сарай, літня кухня, убиральня, колодязь питний. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Киданівської сільської ради набув право власності на даний будинок, що підтверджується витягом з по господарської книги Киданівської сільської ради, а також копією свідоцтва про право власності на будинок виданим Киданівською сільською радою 23.04.2009 року. Після смерті [PERSON] його син [PERSON] прийняв спадщину і як наслідок до нього перейшло право власності на спадковий будинок згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Технічним звітом №98/06.07.16 від 06 липня 2016 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджується, що житловий будинок № 1 по вулиці Ковалівка в с. Киданівка, Богуславського району, Київської області, 1956 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 79 від 27.02.2017 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачами [PERSON] і [PERSON] права спільної часткової власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON], під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved