Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду з вищевказаним позовом. У подальшому, не змінюючи розмір позовних вимог, уточнили обґрунтування позову. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що з вини Відповідача - [PERSON] у жовтні 2012 року в Дзержинському районі м. Кривого Рогу сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої транспортні засоби отримали механічні, а водії - тілесні ушкодження. Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Оскільки Відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, МТСБУ на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової від відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплатило [PERSON] визначений МТСБУ розмір страхового відшкодування. Однак вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 76911,59грн. Тому позивачі, з посиланням на ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України просять суд стягнути з відповідачу різницю не відшкодованої вартості ремонту у розмірі 29429,87грн.. Крім того, у зв'язку з ДТП, що сталося з вини Відповідача, Позивачі зазнали моральних страждань, та в рахунок відшкодування моральної шкоди просять суд стягнути з Відповідача по 5000,00грн. на кожного. Також просять суд покласти на Відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00грн. та судовий збір. Позивачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглядати справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі /а.с. 78, 79/. Проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законодавством місцем проживання /а.с. 72, 75-77, 81-82/, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності представлені суду докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 26.10.2012 року близько 11.40 години керуючи автомобілем «Деу Сенс» р.н. [NUMBER] з пасажирами [PERSON], [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] рухався по вул. Землячки з боку вул. Косіора в напрямку вул. 22-го Партз'їзду в м. Кривому Розі. Під'їхавши до перехрестя з вул. 22-го Партз'їзду не зупиняючись зі швидкістю близько 40-50 кілометрів на годину став виконувати маневр правого повороту. В цей же час, по вул. 22-го Партз'їзду з боку вул. Костенко в напрямку пр. Металургів в крайній лівій смузі рухався автомобіль «Шкода Октавія А5» р.н.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] зі швидкістю близько 50 кілометрів на годину. [PERSON] будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, порушуючи вимоги п.п. 1.5; 2.3 (б); 10.1; 12.1 Правил дорожнього руху України. Де вказано: 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку або перешкоди для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, спричиняти матеріальні збитки; 2.3-Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій повинен: б) - бути уважним, слідкувати за дорожніми обставинами, своєчасно реагувати на їх зміну...; 10.1-Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 12.1-Під час вибору в встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виконуючи маневр правого повороту з вул. Землячки на вул. 22-го Партз'їзду водій автомобілю «Деу Сенс» р.н. [NUMBER] [PERSON] не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху де зіткнувся з рухавшимся в цей момент автомобілем «Шкода Октавія А5» р.н.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] контактувавши при цьому передньою частиною свого автомобілю «Деу Сенс» р.н. [NUMBER] з лівим переднім крилом автомобілю «Шкода Октавія А5» р.н.[NUMBER]. В діях водія автомобілю «Деу Сенс» р.н. [NUMBER] [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з подією ДТП, що настала. В наслідок ДТП пасажиру автомобіля «Деу Сенс» р.н. [NUMBER] [PERSON] згідно висновку експерта №2575 від 13.12.2012 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого багато скалкового перелому голівки лівої плечової кістки зі зміщенням кісних уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я більше 21 доби (термін загоювання кісткової тканини більше 21 доби) /а.с. 13-14/. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортним засобом. Вирок суду не оскаржений, набув законної сили 29.03.2013року /а.с. 14/. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт вини Відповідача, та наслідки його протиправних дій, а саме - завдання механічних пошкоджень транспортному засобу «Skoda Oktavia», д.н.з. [NUMBER], а також тілесних ушкоджень водіям транспортних засобів, що потрапили в ДТП, доведенню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що транспортному засобу «Skoda Oktavia», д.н.з. [NUMBER] завдано значних механічних пошкоджень /а.с 23-27, 36-63/. Позивач [PERSON] на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро із заявою про виплату страхового відшкодування, та МТСБУ було прийнято рішення про сплату [PERSON] страхового відшкодування, та перераховано страхове відшкодування /а.с. 15, 30/. Згідно з п. 22.1. ст.. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. При цьому шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 цієї ж статті). Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджена належними та допустимими доказами у справі /а.с. 13,14/ В той же час, ст. 1194 ЦК України визначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В силу ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, суд враховує положення статті 1192 ЦК України. Так, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (п. 14 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2014р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Згідно протоколів огляду транспортного засобу від 14.11.2012р., 19.11.2012р., 20.11.2012р. складеного судовим експертом авто-товарознавцем Рейнюк А.В., визначено основні пошкодження транспортного засобу «Skoda Oktavia», д.н.з. [NUMBER], які вузли та деталі підлягають заміні, які ремонту, тощо /а.с. 55, 56, 57/. З висновку №379/12 від 30 листопада 2012 року про визначення матеріального збитку, завданого автомобілю «Skoda Oktavia», д.н.з. [NUMBER], вартість відновлювального ремонту складає 64267,62грн., вартість матеріального збитку - 47481,72грн. /а.с. 36-43/. Відповідно до ст. 29 Закону про ОСЦПВВНТЗ у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що МТСБУ було нараховане та виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 47791,56грн. /а.с. 5, 30/, а саме 19.11.2013р. виплачено 7874,05грн., 17.07.2013р. сплачено 39917,51грн., про що свідчать виписки з банківської картки позивача /а.с. 30/. З матеріалів справи вбачається, що позивач відремонтував пошкоджений транспортний засіб у ФОП [PERSON], та на виконання робіт з відновлення транспортного засобу «Skoda Oktavia», д.н.з. [NUMBER] сплатив ФОП [PERSON] 76911,59грн. /а.с. 23-27, 34, 35/. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, залишився не відшкодованим збиток у розмірі 29120грн.03коп., виходячи з розрахунку: 76911,59грн. (вартість матеріального збитку) - 47791,56грн. (сума сплаченого страхового відшкодування: 7874,05грн.+ 39917,51грн.), який підлягає стягненню з Відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зазначена норма є загальною, і передбачає так званий склад цивільно-правового правопорушення у деліктних відносинах. Тобто, цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості, а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об'єктів, що використовуються в цій діяльності. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з положеннями ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач правом участі у судових засіданнях не скористався, заперечень на позов не надав. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині відшкодування різниці між страховим відшкодуванням та розміром завданих збитків у розмірі 29120грн.03коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON], який є власником пошкодженого транспортного засобу а.с. 12/, і який поніс витрати на ремонт транспортного засобу /а.с. 34, 35/. В частині вимог, щодо відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За змістом частин 1 та 2 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди знайшли своє підтвердження, оскільки [PERSON] дійсно зазнав моральних страждань у зв'язку з значним пошкодженням належного йому майна /а.с. 23-27/, необхідності докладання значних матеріальних затрат на його відновлення /36-64/, спричинення незначних тілесних ушкоджень /а.с. 17-22/. Разом з тим, суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди (по 5000,00грн. на кожного) є занадто завищеним, і з урахуванням вимог справедливості вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів щодо моральної шкоди частково, а саме у розмірі по 1000 грн. на кожного, що буде достатнім, на думку суду, для компенсації понесених ними страждань та переживань. Що стосується вимоги Позивачів в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав. Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 79 ЦПК України, - до судових витрат належать витрати на правову допомогу. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI, від 20.12.2011р., розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати Позивача на правову допомогу підтверджені документами: договором про надання юридичних послуг, актом надання юридичних послуг, квитанцією про сплату послуг /а.с. 31-33/. На підставі ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Позивача [PERSON] витрати на правову допомогу відповідно до розрахунку вартості наданих послуг у розмірі 2000,00грн.. Крім того, суд вважає на підставі ст. 88 ЦПК України за необхідне стягнути з Відповідача на користь позивачів, сплачений ним судовий збір у справі, у розмірі 229,40грн. на кожного. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial