Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, в обґрунтування якого вказали наступне. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2009 позивачі набули у власність в рівних частках житловий будинок [ADDRESS] , в якому постійно проживають. 14.01.2010 між позивачем [PERSON] та ПАТ «Запоріжгаз» було укладено договір №59131 про надання населенню послуг з газопостачання. 18.01.2019 працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було здійснено відключення постачання природного газу, шляхом обрізки труби газопроводу, який вів до домоволодіння позивачів та встановлено «заглушки». Відключення відбулося у відсутність позивачів, яким зателефонували діти і повідомили, що невідомі люди намагаються через паркан потрапити на територію домоволодіння. Після наполегливих вимог позивачів, працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було видано акт про порушення правил ПБСГ, який неконкретизований та вигаданий, та який не є актом про припинення газопостачання встановленого зразка. На звернення позивачів до НКРЕКП та АКМУ, працівниками відповідача 24.01.2019 частково було відновлено газопостачання до будинку позивачів, а саме на газову плитку «Ардо» та котел «Маяу». Демонтовано кран опуску на газову плиту «Арістон», встановлена заглушка, опломбовано. В той же день було складено акт відновлення газопостачання побутовому споживачу та два акти про припинення (обмеження) розподілу природного газу. 14.03.2019 за звернення позивачів до НКРЕКП, повідомлено, що припинення газопостачання до будинку відбулося через те, що 24.01.2019 представниками ПАТ «Запоріжгаз» при здійсненні робіт з встановлення лічильника газу та підключення газопостачання до вказаного житлового будинку було виявлено невідповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації, а саме: самовільне встановлення газового водонагрівача і самовільний демонтаж газової плити. Вказані обставини не відповідають дійсності. Монтаж газових приладів в житловому будинку було здійснено відповідно до проектної та виконавчо-технічної документації, узгодженої із ПАТ «Запоріжгаз», в 2009 році. Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачі були вимушені придбати електричний котел та відповідне обладнання для його монтажу на загальну суму 10100,00 грн. Крім того, внаслідок різкого падіння температури у будинку, відсутності опалення та гарячої води, через переохолодження неповнолітні діти позивачів захворіли та перебували на лікарняному, на придбання призначених лікарем препаратів, позивачами витрачено 893,56 грн. Також, внаслідок припинення газопостачання в січні 2019 року у позивачів збільшився обсяг спожитої електроенергії, тому на 632,52 грн. позивачами було сплачено більше ніж в грудні. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди складає 11626,08 грн. Разом з тим, позивачі вважають, що в даному випадку внаслідок порушення відповідачем їх прав як споживачів їм завдано значної моральної шкоди. Вони пережили сильний емоційний стрес, оскільки працівники відповідача здійснили припинення газопостачання 18.01.2019 раптово, без будь-якого попередження, навіть не назвавшись, у їх присутності, потрапили на територію домоволодіння через паркан. Коли здійснювалося припинення газопостачання, в будинку перебували неповнолітні діти і при цьому працювали газові прилади, що могло привести до незворотних наслідків. Дії працівників відповідача є проявом зухвалості та повного ігнорування закону та прав позивачів. Через безпідставне припинення газопостачання до належного будинку позивачі та їх діти позбавлені нормальних побутових умов: було неможливо готувати їжу на газовій плиті, обігрівати будинок, користуватися гарячою водою. Через відсутність належного опалення будинку в січні 2019 року діти захворіли. До теперішнього часу позивачі не можуть користуватися газовим водонагрівачем. Діями відповідача порушено нормальний та звичний для них ритм та спосіб життя. Вони вимушені вживати додаткових зусиль для того, щоб забезпечити побут в частині, пов`язаній із газопостачанням, придбавати електричні прилади, нести зайві витрати. Також, вимушені захищати свої права в судовому порядку, витрачати час на підготовку процесуальних документів тощо. У зв`язку з чим, оцінюють завдану моральну шкоду в 50\~000,00 грн. На підставі викладеного, просять суд, зобов`язати Акціонерне товариство\~«Оператор газорозподільної\~системи «Запоріжгаз»\~відновити газопостачання\~до житлового\~будинку [ADDRESS] на\~всі газові\~прилади,\~передбачені проектною\~та виконавчо-технічною\~документацію.\~Стягнути з\~відповідача на\~користь [PERSON] ,\~ [PERSON] матеріальну\~шкоду у\~розмірі 11\~626,00\~грн.\~та моральну\~шкоду у\~розмірі 50\~000,00\~грн.,\~а всього\~ 61\~626,00\~грн. Ухвалою судді від 11.07.2019 було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.08.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючи на необґрунтованість позовних вимог, оскільки дії працівників не суперечили чинному законодавству. В обґрунтування своїх заперечень, представник відповідача зазначив, що 18.01.2019 працівниками Оператора ГРМ АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання відповідача виявлено невідповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації, у зв`язку з чим, 18.01.2019 позивачам було припинено розподіл природного газу. Крім того, відповідачем зазначено, що [PERSON] було надано заяву від 23.01.2019 про відсутність претензій до АТ «Запоріжгаз». Також, зазначено, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, є необґрунтованими та не доведеними. У зв`язку з чим, представник відповідача просив закрити провадження по справі за відсутності предмету спору та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 20.09.2019 на адресу суду від представника позивачів адвоката Аворник Л.В. надійшло клопотання про виклик та допит свідків, яке 17.10.2019 у судовому засіданні було задоволено. Позивач [PERSON] та представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, на підставах викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у справі, свідків, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2009, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С., за №5514 (а.с.8-10), Витягом з Державного реєстру правочинів №7852900 від 20.10.2009 (а.с.11) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24233379 від 23.10.2009 (а.с.12). 14.01.2010 між позивачем [PERSON] та ВАТ «Запоріжгаз» (зміна назви на АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (АТ «Запоріжгаз») було укладено договір №59131 про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.13-16). Відповідно до акту б/н та без дати представники ПАТ «Запоріжгаз» 18.01.2019 припинили розподіл природного газу в домоволодіння, зокрема, позивачів, в якому зазначено причину припинення газопостачання, а саме: технічне порушення правил ПБСГ. (а.с.17) Відповідно до акту б/н від 18.01.2019, представники ПАТ «Запоріжгаз» 18.01.2019 припинили розподіл природного газу в домоволодіння, зокрема, позивачів, в якому зазначено причину припинення газопостачання, а саме: не забезпечення власником технічного обслуговування згідно з вимогами ПБСГ; не відповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації, який споживачем [PERSON] не підписаний. (а.с.62) Згідно акту про відновлення газопостачання (розподілу газу) побутовому споживачу б/н від 24.01.2019, позивачам було відновлено газопостачання до ПГЧ «Ардо» та котла «Маяк» (а.с. 18). Згідно актів про припинення розподілу газу б/н від 24.01.2019, позивачам було демонтовано кран на газову плиту та газову колонку, та встановлені заглушки (а.с.19-20). Листом НКРЕКП №5264/16.3.2/9-19 від 14.03.2019, позивачу [PERSON] повідомлено, що за наданою інформацією ПАТ «Запоріжгаз», 24.01.2019 представниками ПАТ «Запоріжгаз» при здійсненні робіт з встановлення лічильника газу та підключення газопостачання до вказаного житлового будинку було виявлено невідповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації, а саме: самовільне встановлення газового водонагрівача і самовільний демонтаж газової плити. Спірні питання були врегульовані у рамках досудового вирішення спорів (а.с.21-22). Також встановлено, що відповідно до посвідчення на право користування газом від 12.11.2009, яке було видано позивачу [PERSON] , відповідачем дозволено користування газом за адресою вищевказаного будинку. (а.с.32-34) Як вбачається з технічного паспорта, виданому ПАТ «Запоріжгаз» позивачу [PERSON] , зазначено перелік газового обладнання будинку, а також містяться відомості про проведення робіт представниками ПАТ «Запоріжгаз». Відомості про самовільне встановлення газового водонагрівача і самовільний демонтаж газової плити в технічному паспорті відсутні. Відповідно до положень ст.\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вказує\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини між споживачами, в даному випадку, та відповідачем регулюються наступним. Відповідно до п.1 Глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням\~ПБСГ\~та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням\~Закону України\~«Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п. 4 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, при припиненні (відновленні) газопостачання складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в\~додатку 16\~до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. Отже, виходячи з вищевикладеного, жодних достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач, в установлений законодавством спосіб, повідомив позивачів про дату та час проведення перевірки та правомірність 18.01.2019 припинення розподілу природного газу до будинку позивачів, суду на надано та відповідачем не доведено. Досліджені у судовому засіданні акти: б/н та без дати (а.с.17) та б/н від 18.01.2019 (а.с.62), в яких зазначені причини припинення газопостачання, суд не приймає до уваги, оскільки вони не відповідають вимогам, передбаченим до їх складання, зокрема, акт від 18.01.2019 взагалі не підписаний позивачем (споживачем), що дає суду достатньо підстав вважати про неправомірність дій відповідача при припиненні газопостачання до вказаного будинку позивачів. Посилання представника відповідача на ігнорування позивачами Правил безпеки, є неспроможними, оскільки не доведено наявність порушень позивачами, які призвели до припинення газопостачання. Доводи представника відповідача щодо відсутності предмету спору, оскільки позивачем [PERSON] було підписано заяву від 23.01.2019, в якій зазначено про відсутність претензій до ПАТ «Запоріжгаз», є неспроможними, та не свідчать про наявність підстав вважати, що працівники АТ «Запоріжгаз» діяли відповідно до вимог законодавства при припиненні газопостачання до будинку позивачів 18.01.2019. Як встановлено судом, 24.01.2019 позивачам було відновлено газопостачання частково, а саме: до ПГЧ «Ардо» та котла «Маяк», та було демонтовано кран на газову плиту і газову колонку, встановлені заглушки, про що складено відповідні акти, в яких підставою вказаних дій зазначено «не відповідність системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації». Однак, суд не може погодитися з такими діями відповідача, оскільки оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази суд звертає увагу, що з цих доказів не виявляється можливим встановити порушення допущені споживачами (позивачами), оскільки в матеріалах справи містяться проектна та виконавчо-технічна документація (а.с.24-31), на підставі якої було видано посвідчення на право користування газом та технічний паспорт із зазначенням газового обладнання від 12.11.2009 (а.с.32-33), в тому числі обладнання до якого газопостачання відновлено не було. При цьому, обставини припинення газопостачання 18.01.2019 без будь-яких документів та пояснень причин припинення газопостачання, підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , яких було допитано у судовому засіданні. Допитані свідки пояснили, що вони є сусідами позивачів та були присутні при відключенні газопостачання, а саме вказали на те, що працівники газової служби без будь-яких пояснень, без пред`явлення документів проводили обрізку газової труби. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії АТ «Запоріжгаз» з припинення газопостачання споживачеві (позивачам) не можна вважати законними, а права позивачів підлягають поновленню шляхом зобов`язання ПАТ «Запоріжгаз» поновити газопостачання до належного їм житлового будинку у повному обсязі на всі газові прилади, передбачені проектною та виконавчо-технічною документацією. Щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди у заявленому розмірі 11\~626,00 грн., суд вважає, що позивачами дану вимогу необґрунтовано та не доведено, в розумінні реальних збитків. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд, виходить з наступного. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду ( підпункт 1 пункт 2 глава 6 розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2\~ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктами 3, 9\~Постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування спричинення моральної шкоди позивачі посилаються на ті обставини, що внаслідок протиправного відключення їх домоволодіння від газопостачання був порушений звичайний устрій життя їх родини, у зв`язку з відсутністю газу, зокрема в опалювальний сезон, неможливості готувати їжу, обігрівати будинок, користуватися гарячою водою, їх родина була вимушена змінювати привичні устої життя, що вимагає від них додаткових зусиль для налагодження їх сталого життя, в результаті чого спричиняються моральні страждання. Також вказано на те, що внаслідок відключення опалення, їх двоє неповнолітніх дітей захворіли після переохолодження. У зв`язку із діями відповідача позивачами отримано психологічний стрес, після якого різко погіршилося здоров`я. Матеріалами справи встановлено, що з 18.01.2019 по 24.01.2019 позивачі та їх діти були позбавлені можливості користуватися природним газом для опалення будинку, приготування їжі, користування гарячою водою. За таких обставин, суд вважає, що позивачами доведено заподіяння неправомірними діями відповідача моральної шкоди, оскільки внаслідок дій працівників АТ «Запоріжгаз», які здійснили відключення домоволодіння позивачів з порушенням встановленого законодавством України порядку, та відновили газопостачання через деякий час, позивачі зазнали душевних страждань та їм було заподіяно моральну шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує обставини, при яких вона була заподіяна, час, протягом якого позивачі не отримала захисту порушених прав, з врахуванням вимог розумності та справедливості вважає, що підлягає стягненню з АТ «Запоріжгаз» на користь позивачів у відшкодування моральної шкоди грошова сума в розмірі 20\~000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вивчивши доводи позивачів, досліджені докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково. На підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про захист прав споживачів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому\~ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial