Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивачі звернулися з вищевказаним позовом в якому просять визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: вул. Л.Українки, 46, с. Новий Став, Кам'янка-Бузького району Львівської області, в тому числі на 1/5 частину будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], 1/5 частину будинковолодіння, яка належала [PERSON], 1/5 частину будинковолодіння, яка належала [PERSON], 1/5 частину будинковолодіння, яка належала [PERSON], 1/5 частину будинковолодіння, яка належала [PERSON]. Визнати в цілому [PERSON] власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Л.Українки, 46, с. Новий Став, Кам'янка-Бузького району Львівської області. Позивачі в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 562 ЦК України (в редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривається. Судом встановлено, що 20 листопада 2016 року, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 446307 від 21.11.2016 р актовий запис №34. За життя він проживав за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане 15.05.1987 року на підставі рішення № 100 від 16.04.1987 р. Кам'янка-Бузького райвиконкому, зареєстрованого Червоноградським МБТІ 15.05.1987 р. у реєстровій книзі під № 31, будинковолодіння за адресою: вул. Л.Українки, 46, с. Новий Став, Кам'янка-Бузького району Львівської області, станом на 15.05.1987 р. відносилось до типу колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членами даного колгоспного двору були [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] донька. Таким чином, кожен з них мав право власності на 1/5 частину будинку, яка знаходилася в їхньому спільному володінні та користуванні. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на 1/5 частину будинку, за адресою: Л.Українки, 46, с. Новий Став, Кам'янка-Бузького району Львівської області. За життя [PERSON], заповіт не складав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], своїми заявами відмовилися від прийняття спадщини. За таких обставин, позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А відповідно до ч.1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], своїми заявами добровільно відмовилися від своїх прав на 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в користь позивача [PERSON] Відповідно до ч.1, 2 ст.123 ЦК України (в редакції 1963 р.) частка члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають право ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved