Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачі звернулися до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача в якій з врахуванням уточнень просять суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 7621,78 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, су\-дові витрати по сплаті судового збору в розмірі 609,00 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 800,00 грн. та витрати, повязані із залученням спеціаліста, у розмірі 300 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 20.04.2015 року відбулось затоплення їх квартири з квартири відповідача, що знаходиться вище, в цей же день було проведено обстеження квартири позивача представниками КП «ПКВ», складений комісійний акт №638, згідно якого затоплення відбулось з втручання в систему опалення в квартирі відповідача. Позивачі в судове засідання не зявилася, надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи без їх участі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що вина відповідача підтверджується комісійним актом №638, причина затоплення - протікання американки на опалювальній батареї в квартирі відповідача, її протікання було усунено 20.04.2015 року. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи без його участі, за участі його представника. Представник відповідача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Пояснив, що підлягає сумніву комісійний акт №638 від 20.04.2015 року, де зазначений як представник квартири відповідача [PERSON], його дані не відомі, така особа в квартирі ніколи не жила, відповідач єдина хто зареєстрований в квартирі, крім неї доступу у увари тиру ніхто не має, але навчається в Києві, приїжджала тільки літом 2015 року на канікули, тому, якщо протікання усунуто 20.04.2015 року, то це протікання було в іншому місці, ніж в квартирі відповідачки, де нікого не було до літа 2015 року і доступ в квартиру сторонніх осіб, у тому числі представників КП «ПКВ» був неможливий. Крім відсутності підтвердження належним чином спричиненої позивачем шкоди з вини відповідача, також відсутні належні докази розміру цієї шкоди, для визначення якої потрібні спеціальні знання. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 22.09.2014 року було затоплення квартири позивачів з квартири, яка знаходиться вище і в якій проживала особа, яка в подальшому продала квартиру відповідачу. Ці обставини були предметом судового розгляду, за наслідками якої винесена Ухвала Енергодарського міського суду (суддя Курач І.В.) у справі №316/2974/14-ц (провадження №2/316/105/15) від 25.02.2015 року закриття провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради,- про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири 44 у житловому будинку 38 по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів у місті Енергодар Запорізької області в розмірі 17158,74 грн.; грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн. та сплачених судових витрат в розмірі 487,20\~\~грн., а всього\~25645,94 грн. Відповідачка придбала квартиру в січні 2015 року, що підтверджується витягом з Державног реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно позовної заяви та доданих документів в момент залиття нібито в квартирі відповідача знаходився та підписав акт №638 від 20.04.2016 року про затоплення, аварії, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого чи холодного водопостачання [PERSON] Представництво відповідача з боку [PERSON] є припущенням, оскільки позивачем належним чином не підтверджено проживання цієї особи в квартирі відповідача, відповідачу ця особа не відома, відсутні дані, місце реєстрації цієї особи, у звязку з чим цю особу неможливо ідентифікувати та допитати. Вказана обставина вказує, що акт міг бути складений за межами квартири відповідачки, без входу до її квартири, а підпис поставлений особою, яку неможливо ідентифікувати. Сама відповідачка у вказаний в акті час затоплення постійно проживала в місті Києві, що підтверджується наданими з місця навчання та проживання довідкою теплоенергетичного факультету НТУУ «КПІ» №1498 від 21.12.2015 року, згідно якої відповідач у 2014-2015 навчальному році була студенткою теплоенергетичного факультету НТУУ «КПІ» денної форми навчання за держзамовленням та проживала у гуртожитку ВНЗ. Також відсутня інформація про інших зареєстрованих у період з 01.01.2015 до 31.12.2015 року за адресою: [ADDRESS], осіб, про наявність договорів оренди цієї квартири та проживання в ній інших осіб. Виходячи з того, що і затоплення, і усунення причини затоплення сталося 20.04.2015 року у час відсутності відповідачки у місті Енергодарі, інші особи не мали доступу до квартири, при наявності протікання воно продовжувалося би з квітня 2015 року до приїзду відповідачки влітку 2015 року на канікули, є припущенням виявлення протікання в квартирі відповідача, можливість виявлення місця протікання батареї в квартирі відповідачки як причини затоплення квартири позивачів з вини відповідачки та можливість проведення будь-яких робіт з усунення причин затоплення в день виявлення при відсутності відповідача та інших осіб в квартирі. Незважаючи на те, що згідно акту про затоплення виявлено мокра пляма на стелі в залі квартири позивачів в районі стояка централізованого опалення, представникам КП «ПКВ» при складенні акту належними чином не досліджено можливість протікання з інших квартир, які знаходиться вище по стояку центрального опалення над відповідачем. Акт обстеження квартири позивачів та огляд спричинених в результаті пошкоджень здійснений у відсутність відповідача та також не містить інформації про причини затоплення. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, виходячи з приписів ч.4 ст.60 ЦПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на явних припущеннях. Відповідно до ст.143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Питання встановлення відновлювального ремонту внаслідок залиття квартири на час розгляду справи мають істотне значення для справи і потребують спеціальних знань шляхом проведення судової експертизи (зокрема, судової товарознавчої, судової будівельно-технічної експертизи). Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту… (ч.4 ст.143 ЦПК). Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на снові спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.1997 № 8 «Про судову експертизу в цивільних і кримінальних справах» зазначає, що судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному та обєктивному дослідженню обставин справи, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень. Позивачами наданий локальний кошторис ремонту їх квартири. Кошторис виконаний ФОП [PERSON], у ньому відсутні відомості про ремонт, повязаний з усуненням наслідків затоплення 20.04.2015 року, відсутній огляд спричинених затопленням пошкоджень. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на запит від 26.09.2016 року відповідно критерії пошуку ФОП [PERSON] видами діяльності цього підприємця є: 81.22 «Інша діяльність із прибирання будинків і промислових обєктів», 63.99 «Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.». При цьому відсутні дані про право ФОП [PERSON] надавати послуги, повязані з визначенням вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, зокрема, повязаних з усунення наслідків затоплення. За клопотанням позивача від 07.07.2016 року ухвалою суду від 07.07.2016 року у цій справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза, але з вини саме позивача не була проведена, що підтверджується інформаційним листом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.09.2016 року №285-16. На підставі ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Порядок проведення експертиз та досліджень визначає «Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5. У виготовлених ФОП [PERSON] документах відсутні посилання на дату надходження документів про призначення робіт з встановлення розміру шкоди; номер справи, за якою вона проведена; відсутній перелік обєктів, що підлягають дослідженню, та зразків (у разі надходження); відомості про надані матеріали справи (у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів); перелік, які поставлено на її вирішення ; нормативні акти, методики, рекомендована науково-технічна та довідкова література з Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.07.2010 року №1722/5, інші інформаційні джерела, які використовувались при вирішенні поставлених питань, за правилами бібліографічного опису, із зазначенням реєстраційних кодів методик проведення судових експертиз з Реєстру методик проведення судових експертиз, який ведеться відповідно до Порядку ведення Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.10.2008 року № 1666/5; відсутній опис процесу дослідження та його результати, процесу застосовування інструментальних методів дослідження, а також обґрунтування висновків з поставлених питань; відомості про стан обєктів дослідження, застосовані методи (методики) дослідження, умови їх застосовування; посилання на ілюстрації, додатки та необхідні розяснення до них; оцінку результатів дослідження . Таким чином, належних доказів про наявність вини відповідача, присутність відповідача та інших осіб у належній йому квартирі під час залиття та усунення причин затоплення 20.04.2015 року, розмір шкоди позивачі не надали. За змістом ст.ст.79,84 ЦПК до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, серед іншого, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати пропорційно до задоволених вимог (ч.ч.1,2 ст.88 ЦПК). Склад та розміри витрат, повязаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).\~ З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та її адвокатом\~ укладена угода про надання правової допомоги. До складу згаданих оплатних послуг включені згідно акту прийому передачі виконаних робіт від 19.08.2015 року: вивчення документів, надання консультацій з питань відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири - 100,00 грн.; складання позовної заяви до суду про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири - 400,00 грн., згідно акту прийому передачі виконаних робіт від 28.08.2015 року: складання заяви до суду про забезпечення позову - 300,00 грн. Перелік дій, які вчинені особою, яка надає стороні правову допомогу особі, яка бере участь у справі, і виникнення права в останньої на їх відшкодування визначений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як видно із Закону, складовим елементом у визначені розміру компенсації витрат на правову допомогу є - часовий обсяг роботи особи яка надавала правову допомогу і саме при вчиненні процесуальних дій у суді. Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. В актах виконаних робіт роботи оцінені без привязки до часу їх виконання. Таким чином, витрати повязані з правовою допомогою, які поніс позивач, не підтверджені належним чином. Особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом, як зазначено в ст.12 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі (ст.56 ЦПК). Позивач з такою заявою не звертався до суду. У матеріалах справи відсутні дані про те, що представника позивача було допущено до участі в розгляді справи як особу, яка надає правову допомогу на підставі ухвали суду. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 цієї статті докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а згідно ч.3 - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з положень ч.4 цієї статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, мають бути документально підтверджені та доведені, але позивачем не надано належних та допустимих в розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України доказів. Виходячи з цього, не підлягають задоволенню витрати на правову допомогу адвоката. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed