Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідачів, яким просили визнати в рівних частках право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачі подали заяви про розгляд справи за своєї відсутності, свої вимоги підтримали з підстав, викладених у позові. Голова Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області пода лист, яким позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за відсутності представника сільради. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: [PERSON] та [PERSON] з 2006 року постійно проживають за адресою: [ADDRESS], що встановлено судом зі змісту довідки сільського голови Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 08.02.2014 року № 56. Займана на умовах користування кварира перебуває у статусі гуртожитку, що перебував на балансі ПП «Новоукраїнське сільськогосподарське», що вбачається зі змісту довідки № А-603-19 від 15.03.2011 року, довідки № КО-247/100-15/598 від 02.09.2011 року. В період з 2007 року по 2012 роки ПП «Новоукраїнське сільськогосподарське» вирішувало питання передачи на баланс Свердловської сільської ради приміщення гуртожитку, розташованого ха адресою: [ADDRESS]. У вересні 2012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] були зареєстровані у спірному приміщенні гуртожитку. Після передачі приміщення гуртожитку на баланс сільської ради, на підставі рішення № 63 від 11.11.2013 року, виконавчим комітетом Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 18.11.2013 року за № 17, на ім'я [PERSON] видано ордер на житлове приміщення квартири [ADDRESS]. 20.11.2013 року Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації виготовлений технічний паспорт на вказану квартиру. Рішенням виконавчого комітету Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 17.01.2014 року № 6 надано [PERSON] згоду на приватизацію квартири [ADDRESS]. Від імені [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до органу приватизації подано заяву за формою № 3 (Додаток до Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян). Однак, у зв'язку із тим, що позивачі не були зареєстровані з часу свого фактичного проживання у спірному приміщенні, в теперішній час вони не можуть здійснити приватизацію займаної ними квартири у гуртожитку. Листом від 28.02.104 року голова Комінтернівської районної ради Одеської області порадив позивачам звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В силу ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Згідно із ч. 3 ст. 9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї. Таким чином право осіб на приватизацію не пов'язано з фактом їх реєстрації у спірній квартирі, яка здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а безпосередньо пов'язано з їх правом на житло та фактом проживання у спірній квартирі. Саме таку позицію висловив Верховний Суд України в рішенні № 6-125цс12 від 30.01.2013 року. В силу ст. 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» до повноважень органів місцевого самоврядування належить вирішення питання надання дозволу на приватизацію жилих і нежилих приміщень гуртожитків. Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки вони обгрунтовані, засновані на наведених нормах матеріального закону, не порушують прав, законних інтересів та свобод інших осіб. В силу ст. 217 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, може встановити порядок його виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved