Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.\~ В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони є власниками квартири за адресою: м. Дружківка, вул. Дружби, 85/84. Зазначають, що у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] Відповідач фактично не мешкає в квартирі з 2012 року, оскільки виїхав за межі міста. Факт реєстрації в квартирі відповідача заважає позивачам вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує безпідставно сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не може, що змусило позивачів звернутися до суду з вказаним позовом. В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. В судове засідання\~ позивачі [PERSON], [PERSON] не зявились, проте надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення судом заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи не надав. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали\~справи,\~об'єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~встановивши і\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов \~підлягає задоволенню\~ зважаючи\~на таке. Судом установлено, що [PERSON], [PERSON]\~ є власниками квартири, розташованої у м. Дружківка по вул. Дружби, 85/84 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01 листопада 1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 лютого 2011 року зареєстрованого в реєстрі за № 521 посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 06.04.2011 року. З домової книги вбачається, що [PERSON] (син) зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою підписаною директором КП Комсервіс від 26.07.2018 року № 2128. З акту від 27.07.2018 року затвердженого директором КП Комсервіс вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично з вересня 2012 року не проживає за адресою: [INFO]. Конституція України\~у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України встановлено\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Окрім цього, відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Члени сім`ї власника житла втрачають право на користування житловим приміщенням у разі відсутності їх без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Проте відповідач [PERSON], який є сином позивача [PERSON] в квартирі не мешкає більше року, перешкод йому в цьому не чиниться, витрат по утриманню житла [PERSON] не несе, його реєстрація в квартирі порушує охоронюване законом право власності позивачів, позивачі заперечують проти реєстрації відповідача у їх житлі, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача. \~ Враховуючи,\~ вищевикладене,\~ суд\~ знаходить \~всі \~підстави\~ для \~ухвалення\~ рішення\~ про\~задоволення\~позову. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в рівних частках на користь позивачів.

Outcome: approved