Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду як правонаступники померлої [INFO] [PERSON] з позовними вимогами до відповідача [PERSON] та просили суд постановити рішення, яким виділити в натурі належну [PERSON] частку в розмірі 1/2 частини земельної ділянки та [PERSON] частку в розмірі 1/2 частини земельної ділянки яка складається з 55/100 частин земельної ділянки площею 0,1000 га що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою [ADDRESS] кадастровий номер: 8000000000:75:012:0044. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що [PERSON] була власником 55/100 частин земельної ділянки площею 0,10 га що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою [ADDRESS] кадастровий номер: 8000000000:75:012:0044, в подальшому, [INFO]. [PERSON] померла, після її смерті на належне їй майно яке складається крім іншого і з даної земельної ділянки видано 02.04.2013 р. свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] Однак, оскільки інші 9/20 даної земельної ділянки належить відповідачці [PERSON], яка самовільно встановила паркан і зайняла частину належної їм - позивачам земельної ділянки, вони позбавлені права належним чином користуватися та розпоряджатися належною їм власністю, в повному обсязі користуватися своїми правами як власники та проводити в повному обсязі обслуговування належної їм частини житлового будинку. Зазначали, що на підставі ст. 88 Земельного кодексу вони мають право отримати у володіння, користування частину спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної їй частки. Виділити належну позивачам частину земельної ділянки із земельної ділянки без згоди інших співвласників неможливо, що зумовило звернення позивачів до суду з вказаним позовом, відповідно до ст.ст. 88, 153 ЗК України, ст..ст. 319, 321, 358, 364 КК України просили заявлені позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві та просила виділити належну їй частку із складу земельної ділянки відповідно до варіанту №2 визначеному в висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №7264/13-43 від 25.12.2013 р. проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Позивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву з проханням розгляду справи в їх відсутності та про те, що ними підтримуються заявлені позовні вимоги з можливим варіантом виділу за варіантом №2 даного експертного висновку. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо заявлених позовних вимог та виділу частки із складу земельної ділянки за варіантом №2 даного експертного висновку, вказувала, що дійсно між нею та позивачами не досягнуто згоди щодо користування та розпорядженнями належними на праві власності частинами земельної ділянки, однак за даним варіантом передбачено всі умови для виділу який не буде порушувати прав жодного з співвласників земельної ділянки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши роз'яснення експертів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Питання щодо визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою регулюються Земельним кодексом України. Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність). Статтею 88 Земельного кодексу України визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Частиною 3 ст. 88 Земельного кодексу України визначено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 011666 від 15.07.2011 р. належало 55/100 частин земельної ділянки 0,1000 га в [ADDRESS], згідно до рішення Київськї міської Ради від 08.11.2007 р. за №1199/4032. ( а.с. 3). Відповідно до договору дарування від 05.06.1992 р. [PERSON] отримала в дар від [PERSON] 920 частин цілого житлового будинку з відповідною долею господарчих будівель та споруд по [ADDRESS] ( а.с. 20). Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011667 від 09 вересня 2011 р. вбачається, що [PERSON] є власником 9/20 частин земельної ділянки 0,1000 га в [ADDRESS], згідно до рішення Київськї міської Ради від 08.11.2007 р. за №1199/4032. ( а.с. 21). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO]. ( а.с. 56). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2013 р. виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Панченко Л.Є. [PERSON] та [PERSON] успадкували у рівних частинах по 1/2 частині 55/100 частин земельної ділянки від площі 0,1000 га кадастровий номер 8000000000:75:012:0044 з цільовим призначенням (використання) земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на [ADDRESS] . ( а.с. 61, 76). Позивачкою [PERSON] надано суду технічний звіт по геодезичному зніманню земельної ділянки в [ADDRESS] виготовлений ТОВ «Деметра.5» ( а.с. 90-106). Згідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №7264/13-43 від 25.12.2013 р. проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз вбачається, що можливі варіанти виділу ( розподілу) земельної ділянки, що належить [PERSON] та [PERSON] яка складає 55/100 частин від земельної ділянки площею 0,10 га що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою : [ADDRESS] кадастровий номер 8000000000:75:012:0044 викладено в дослідницькій частині висновку та зазначено в схемах додатків № 1, 2, 3. ( а.с. 128-137). Як встановлено в судовому засіданні та визначено і погоджено між сторонами, останні бажають провести виділення ( розподіл) даної земельної ділянки відповідно до варіанту №2 даного висновку, який передбачає: - виділити співвласниками [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 550,0 кв.м., що складає 55/100 частин від загальної площі 0,1000га ( з урахуванням площі під будинком та будівлями), - виділити співвласнику [PERSON] земельну ділянку площею 450,0 кв.м., що складає 45/100 частин від загальної площі 0,1000 га ( з урахуванням площі під будинком та будівлями). Лінії розподілу ділянок проходять: З точки «А», яка розділяє відрізок 9,66 м. межі ділянки по [ADDRESS] на частини 6,66 м. ліворуч та праворуч 3,00 м. паралельно правій межі ділянки в точку «Б» - 9,62 м.; - з точки «Б» в точку «В» - 10,92 м.; - з точки «В» під кутом 51 градус до стіни будинку в точку «Г» ( лінія розподілу будинку) - 1,67 м.; - з точки «Г» по лінії розподілу будинку в точку «Д»; - з точки «Д» під кутом 45 градусів в точку «Е» - 1,39 м.; - з точки «Е» в точку «Ж» - 12,30 м.; - точка «Ж» розподіляє відрізок 15,21 м. тильної межі земельної ділянки на частини 0,50 м. ліворуч 14,71 та м. праворуч. ( а.с. 128-137). Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням часток кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток (спільна сумісна власність). Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу ч. 4 ст. 88 ЗК України, яка є спеціальною в унормуванні спірних правовідносин, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Співвласник також має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, відповідно до вимог ст. 364 ЦК України. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі недосягнення консенсусу між учасниками спільної власності щодо умов і способу поділу або виділу частки в натурі одному чи декільком з них це питання може бути вирішене судом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави стверджувати, що обмеження у реалізації права на виділ частки з майна (поділ майна), що є у спільній власності кількох осіб, може мати місце виключно за умови, якщо річ, питання щодо виділу частки з якої вирішується, є неподільною (стаття 183 ЦК України) або такий виділ (поділ) призведе до порушення суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. В усіх інших випадках вимога про виділ (поділ) підлягає задоволенню, оскільки відмова у реалізації цього права призводить до обмеження правомочностей власника. Однак, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №7264/13-43 від 25.12.2013 р. проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз вбачається, що можливі варіанти виділу ( розподілу) земельної ділянки, що належить [PERSON] та [PERSON] яка складає 55/100 частин від земельної ділянки площею 0,10 га що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою : [ADDRESS] кадастровий номер 8000000000:75:012:0044 викладено в дослідницькій частині висновку та зазначено в схемах додатків № 1, 2, 3. У відповідності до ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Оцінюючи пояснення сторін та докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є законні та обґрунтовані. А тому, суд вбачає можливим здійснити виділення в натурі частини земельної ділянки, що належить позивачам земельної ділянки яка складається з 55/100 частин земельної ділянки площею 0,10 га що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою [ADDRESS] кадастровий номер: 8000000000:75:012:0044 відповідно до варіанту №2 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №7264/13-43 від 25.12.2013 р. проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені, судові витрати. Статею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів та проведенням судових експертиз. Позивачем [PERSON], на підтвердження понесених судових витрат були надані квитанції про оплату витрат на проведення експертизи на суму 2942 грн. 40 коп., а тому зазначені та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] та позивачкт [PERSON] в рівних частках.

Outcome: approved