Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду 14.02.2014 року з вказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнили та просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальних збитків 16 296, 82 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору та по сплаті коштів на проведення судової автотоварознавчої експертизи, на користь [PERSON] стягнути моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначили, що вони є володільцями автомобіля [NUMBER], 2010 року випуску. 01.01.2014 року о 01.30 год. [PERSON], перебуваючи в гостях у [PERSON] за адресою: Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Ватутіна, 51, де також був і [PERSON], передала останньому ключі від вищевказаного автомобіля, який знаходився біля двору даного будинку для того, щоб відповідач приніс потрібні їй речі, після чого ключі залишилися в нього. Близько четвертої години ранку 01.01.2014 року [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вирішив скористатися даним автомобілем у власних цілях, для чого заволодів автомобілем без дозволу власника чи законного користувача. Проїжджаючи по житловій зоні у с. Лозуватка Криворізького району, відповідач не впорався з керуванням автомобілем та здійснив зіткнення з деревом . В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. [PERSON] після скоєння ДТП залишив місце пригоди, нікому не повідомив про ДТП і повернувся на пошкодженому автомобілі із скривавленим обличчям та руками до адреси попереднього знаходження автомобіля, де повернув пошкоджений автомобіль [PERSON] При цьому відповідач зобовязався відшкодувати всю завдану шкоду в найкоротшій термін, в звязку з чим правоохоронці на місце пригоди не викликалися. Сторони домовилися, що автомобіль буде зберігатися за місцем проживання діда відповідача - [PERSON] за адресою: Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Комарова, 40, відповідач повинен був організувати лише за погодженням з позивачами встановлення розміру матеріальної шкоди, вартість деталей, які підлягають ремонту або заміні, пошук майстрів з ремонту автомобіля та інші дії, повязані з відновлення транспортного засобу. Всупереч вказаних домовленостей [PERSON] майже місяць нічого не робив, однак 21.01.2014 року на підтвердження визнання своєї вини у заподіянні шкоди та зобовязання її повністю відшкодувати надав позивачам розписку. Для визначення розміру шкоди позивачі вирішили скористатися послугами експерта, про що повідомили [PERSON] та попросили надати вільний доступ до автомобіля 27.01.2014 року, однак в цей день відповідач різко змінив свою позицію та категорично відмовився надати автомобіль для огляду. Також повідомив, що він самостійно придбав частину деталей для автомобіля і виконає ремонт самостійно без залучення професійних майстрів. Оскільки позивачі бажали здійснити якісний ремонт з придбанням деталей в спеціалізованих магазинах з гарантією, 28.01.2014 року вони забрали у відповідача автомобіль, який на той час був розукомплектований та частково відремонтований. Позивачі вказали, що мають право отримати відшкодування матеріальних збитків з винної в заподіянні шкоди особи [PERSON], за їх домовленістю матеріальна шкода відшкодовується на користь [PERSON], так як саме він займається вчиненням необхідних для відновлення автомобіля дій. Згідно висновків судово-автотоварознавчої експертизи від 16.06.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 16 296,82 грн., яку позивачі просить стягнути на користь [PERSON] Крім того, позивачі вказали, що протиправними діями відповідача ним була завдана моральна шкода. Так, автомобіль є невідємною частиною їхнього повсякденного життя, так як використовується в особистих та робочих цілях. Через протиправні дії щодо пошкодження автомобіля та зволікання із відшкодуванням шкоди вони вимушені докладати додаткових зусиль для організації повсякденного життя та роботи. Також вимушені витрачати певний час на звернення до суду із вказаним позовом, проведення автотоварознавчої експертизи, здійснення якісного ремонту автомобіля. Дана ДТП скоєна у новорічну ніч, чим свято повністю було зіпсовано, як позивачці [PERSON] так і її матері [PERSON] та двом неповнолітнім дітям позивачки [PERSON] та [PERSON], які також були присутні при даному факті та були дуже пригнічені та схвильовані від неправомірних дій відповідача. Зазначені вище обставини приносять душевні страждання позивачам, погіршення стану здоровя, тому призводять до моральної шкоди, яку кожен з них оцінює в 5000,00 грн. Також просили стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору на користь [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON], який також діє як представник за довіреністю третьої особи [PERSON] (а.с.217 т.1), в судовому засіданні кожен окремо позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду (а.с.164, 186,193,194, 212а,225 т.1), в зал суду не зявився, його представник [PERSON] позов не визнавала, суду пояснила, що позивачі не надали жодних доказів на підтвердження події ДТП, а також винуватості [PERSON] в спричиненні матеріальних збитків, повязаних з пошкодженням транспортного засобу позивачів. Позивачі не звернулися із відповідним повідомленням до правоохоронних органів про факт злочину чи правопорушення, а отже в задоволенні позову слід відмовити в звязку з недоведеністю позовних вимог. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ч.1, ч.4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, який не є вичерпним. Серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів закон передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. При цьому, збитками в розумінні ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1192 ЦК України одним із способів відшкодування шкоди завданої майну є відшкодування збитків, при цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреності від 28.04.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу [PERSON], мають право розпоряджатися автомобілем [NUMBER], 2010 року випуску, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 873730 є [PERSON] (а.с. 6-8 т.1), тобто позивачі є законними володільцями вказаного транспортного засобу. Відповідно до ч.ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже для відшкодування шкоди за правилами ч.1ст.1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти: - неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; - наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом даної статті завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду); - причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; - вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. 01.01.2014 року [PERSON], керуючи вищевказаним автомобілем без відповідного дозволу законних володільців транспортного засобу, пошкодив його внаслідок наїзду на дерево в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. Вказаний факт підтверджується розпискою [PERSON] від 21.01.2014 року, згідно якої відповідач визнав факт заволодіння автомобілем марки GEELY без отримання на те дозволу власника чи законних користувачів, після чого використав автомобіль в особистих цілях. Проїжджаючи по с. Лозуватка Криворізького району не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з деревом. Визнав, що через зазначені обставини автомобіль отримав механічні пошкодження у вигляді розбитої лівої фари та передньої лівої протитуманної фари, надколу лобового скла напроти місця водія, помятих кришки капоту, лівого крила, переднього бампера з його посилювачем, накладки лівого порогу, переднього лівого ричага підвіски, бачка змивача лобового скла, лівого переднього підкрилку, можливо інших пошкоджень, які на перший погляд на є видимими. Повністю усвідомив та визнав свою вину в завданні майнової шкоди та зобовязався дану шкоду відшкодувати в повному обсязі законним користувачам [PERSON] та/або [PERSON] у встановленому законом порядку (а.с. 37 т.2 оригінал розписки). Крім того, обставини пошкодження транспортного засобу відповідачем підтверджені показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що 01.01.2014 року в с. Лозуватка Криворізького району, вул. Ватутіна, 51, вона бачила автомобіль, належний її дочці [PERSON], який мав зовнішні пошкодження. Біля автомобіля знаходився [PERSON], який був у крові та не заперечував, що він пошкодив автомобіль. З ним також була його мати, яка просила не заявляти в міліцію, а оскільки [PERSON] перебувала в дружніх стосунках з [PERSON], вирішила не звертатися до правоохоронних органів. [PERSON] забрав автомобіль до себе в гараж та пообіцяв відремонтувати. Тривалий час роботи по ремонту автомобіля не проводилися, тому позивач витребувала транспортний засіб у [PERSON]. Свідок [PERSON] також підтвердив, що 01.01.2014 року йому стало відомо від [PERSON], що останній здійснив ДТП, коли вранці телефонував йому, щоб привітати з Новим Роком. Біля свого будинку в цей день свідок бачив уламки від деталей автомобіля сірого кольору. 03.01.2014 року разом з [PERSON] переганяли пошкоджений транспортний засіб GEELY з двору за місцем мешкання [PERSON] до гаражу діда [PERSON] При цьому [PERSON] вказував, що має намір відремонтувати пошкоджений ним автомобіль. Через деякий час [PERSON] також повідомив йому, що написав розписку про зобовязання відремонтувати автомобіль. Зазначав, що він також був свідком, як [PERSON] забирала з гаража діда [PERSON] свій транспортний засіб, який був розукомплектований та частково відремонтований. При цьому були присутні сама [PERSON], [PERSON], [PERSON], батько та дід [PERSON] і ще невідомий йому чоловік. Свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що взимку 2014 року були присутні при обставинах, коли [PERSON] забирала пошкоджений автомобіль GEELY з гаражу діда [PERSON]. При цьому позивач [PERSON] здійснювала фотографування транспортного засобу. Пізніше був складений акт про ці обставини. Згідно акту від 04.03.2014 року, який підписаний позивачем [PERSON] та свідками [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], зафіксовано факт передачі позивачам автомобіля [NUMBER], який на той час перебував за місцем мешкання діда відповідача [PERSON] в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області та зазначено, що автомобіль знаходився в розукомплектованого стані, а саме: відсутній передній бампер, відсутні протитуманні фари, відсутня решітка радіатора, капот та переднє ліве крило не фарбовані в колір автомобіля, лобове скло має надкол з лівого боку вище керма, один номерний знак перебував в салоні автомобіля на задньому сидінні, інший номерний знак встановлений в належному місці (задня частина автомобіля, над заднім бампером). (а.с. 204 т.1). Протоколом огляду транспортного засобу від 05.02.2014 року, проведеного судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] в присутності позивача [PERSON] та представників відповідача [PERSON], [PERSON] були зафіксовані характер та обєм пошкоджень транспортного засобу GEELY MR7151A державний номер [NUMBER] (а.с. 40 т.1). Отже аналізуючи покази свідків та вищевикладені письмові докази, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами в Їх сукупності доведена неправомірна поведінка відповідача [PERSON], яка полягала в незаконному заволодінні транспортним засобом, внаслідок чого була спричинена шкода позивачам у вигляді механічного пошкодження транспортного засобу GEELY MR7151A державний номер [NUMBER]. Згідно ч.2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні жодних доказів того, що шкода позивачам завдана не з його вини не надали. В судовому засіданні свідок [PERSON], який є батьком відповідача, стверджував, що автомобіль розбила [PERSON], однак ці свідчення нічим не підтверджені, свідок очевидцем пригоди не був. В той же час свідок [PERSON] підтвердив, що саме відповідач займався ремонтом автомобіля, який перебував в гаражі за місцем мешкання його батька, тобто діда відповідача відразу після ДТП, вони купували запчастини. Згідно висновку експерта автотоварознавця №18/14 від 16.06.2014 року (а.с. 66-94 т.1), вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], складає 16 296,82 грн. Згідно з ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Стаття 395-396 ЦК України поширює право на захист від порушення речового права на чуже майно також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на відповідній правовій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), тобто такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди завданої такому майну. У звязку з цим, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів про стягнення збитків та моральної шкоди саме на користь позивачів, які наділені правом користування та розпорядження автомобілем [NUMBER] на підставі довіреності 28.04.2011 року (а.с. 4 т.1), є такими, що відповідають вимогам ст. 386, 395-396 ЦК України, ст. 3 ЦПК України. Отже, збитки в розмірі 16 296,82 грн, підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] за домовленістю між позивачами. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, та відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачам, суд враховує всі обставини викладені ними, а саме те, що позивачі перенесли моральні та емоційні страждання з приводу пошкодження свого автомобіля, так як тривалий час не могли використовувати його за призначенням, що позбавило їх нормальних життєвих звязків і вимагало додаткових зусиль для організації звичайного ритму життя. Позивачі працюють у ТОВ «Юридична компанія «Твій правовий захист» (а.с. 39-44 т.2) та в своїй професійній діяльності використовують означений автомобіль, тривала відсутність якого вплинуло на графік роботи. Позивачі вимушені були витрачати час та позичати грошові кошти для відновлення та ремонту автомобіля, придбання необхідних запчастин та оплату роботи майстрів (а.с. 19-27, 38 т.2). З огляду на викладене, а також з урахуванням принципів справедливості та співмірності, суд визначає моральну шкоду в розмірі по 500,00 грн. для кожного позивача. Вартість судової автотоварознавчої експертизи автомобіля складає 1500,00 грн, яка сплачена позивачем [PERSON], а отже підлягає стягненню на його користь з відповідача [PERSON], в силу ст.., ст.. 79, 88 ЦПК України (а.с. 31-36 т.2). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь, якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем [PERSON] при поданні позовної заяви та її уточнення було сплачено судовий збір за майнові вимоги та вимоги немайнового характеру у розмірі 141,20 грн. (а.с. 1, 124 т.1) та при звернені до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви 121,80 грн. (а.с. 36 т.1,18 т.2), а всього 263,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] на підставі ч.1 ст. 88, ч.4 ст. 82 ЦПК України. Крім того з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 224,20 грн. за вимоги немайнового характеру позивача [PERSON] та 243,60 грн. за вимоги немайнового характеру позивача [PERSON] (мінімальний розмір судового збору на час звернення до суду).

Outcome: partial