Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] з 1990 року і по цей час працює в КП «Електротранс». 21.07.2001 року зареєстрував шлюб з [PERSON], на той час його дружина мала неповнолітнього сина від її першого шлюбу [PERSON] . [INFO]. 19.12.2002 року їх сім'ї, яка складалась з трьох осіб , було надано житло у гуртожитку по вул. Охтирській, 19. в м.Суми, а саме дві кімнати № 203 та № 204 . В ордері було вказано , що житло надається на сім'ю, яка складається з 3-х чол. + 1 чол., оскільки на час видачі ордеру [PERSON] перебувала в стані вагітності . При оформленні реєстрації за вказаною вище адресою в штампах про реєстрацію було зазначено місце реєстрації м.Суми вул. Охтирська, 19. Склад сім'ї в кількості 4-х осіб підтверджується довідкою про склад сім'ї від 04.04.2016 року. У 2008 році [PERSON] , як наймач вказаних житлових приміщень по вул.Охтирській, 19. в м.Суми, звернувся до Виконавчого комітету Сумської міської ради з приводу отримання дозволу на перепланування наданого житла. Рішенням Виконкому Сумської міської ради № 534 від 10.10.2008 року на підставі наданих документів про погодження з контролюючими службами міста питань про перепланування квартири , йому було надано дозвіл на перепланування квартири. Перепланування квартири передбачало перепланування кімнати № 203 і утворення разом з кімнатою № 204 цього ж гуртожитку однієї двокімнатної квартири № 203 загальною площею 40, 76 кв.м, житловою площею 25, 9 кв.м. 03.03.2016 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції [PERSON] видана декларація про готовність до експлуатації обєкта, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS]. м.Суми. 25.03.2016 року позивачі звернулись до Сумського органу приватизації Сумської міської ради з заявою 0629006 з приводу передачі їм та неповнолітній [PERSON] в приватну власність вказаної вище квартири. 12.04.2016 року позивачі отримали листа, в якому зазначено, що звернення стосовно приватизації кімнат № 203.204 не підлягає задоволенню у звязку з тим, що на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передбачена приватизація ліжко-місць у житловому будинку . На даний час позивачі не можуть приватизувати вказані житлові приміщення, оскільки відповідач відмовив в приватизації обох кімнат в гуртожитку, якими вони постійно користуються на законних підставах як одним цілим приміщенням. Тому просять визнати за ними право на приватизацію двокімнатної квартири № 203 (раніше кімнати 203, 204) по вул.Охтирській , 19, міста Суми та зобовязати відповідача вчинити дії щодо приватизації ними двокімнатної квартири [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] , [PERSON], діюча в своїх інтересах та неповнолітньої доньки [PERSON], [PERSON] в письмових заявах позов підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити. Представник відповідача в письмовій заяві проти позову заперечила, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник третьої особи в письмовій заяві просить справу розглянути у її відсутність, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Встановлено, що [PERSON] , працюючому в службі руху на склад сім'ї : 3 чол.+1 чол. Надана кімната 203-204 в гуртожитку за адресою : м.Суми, вул. Охтирська, 19 жилою площею 25,9 кв. м., що підтверджується ордером № 46 від 19.12.2002 року (а.с.17). Факт правомірного проживання місця проживання наймача зазначеній кімнаті з 27.03.1992 р. підтверджується відміткою копією довідки про склад сімї наймача ізольованої квартири (а.с. 19). [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21 липня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 179 (а.с. 24). З технічного паспорту на житлове приміщення №203 в гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Охтирська, 19 вбачається, що воно складається з двох житлових кімнат, житловою площею 25,9 кв. м.(а.с. 28-29). Вказане приміщення має єдиний вхід, його переобладнання проведене відповідно до вимог діючого законодавства, оскільки документи не містять даних щодо самовільного переобладнання. У 2008 році [PERSON] , як наймач вказаних житлових приміщень по вул.Охтирській, 19. в м.Суми, звернувся до Виконавчого комітету Сумської міської ради з приводу отримання дозволу на перепланування наданого житла. Рішенням Виконкому Сумської міської ради № 534 від 10.10.2008 року на підставі наданих документів про погодження з контролюючими службами міста питань про перепланування квартири , йому було надано дозвіл на перепланування квартири (а.с.18). Перепланування квартири передбачало перепланування кімнати № 203 і утворення разом з кімнатою № 204 цього ж гуртожитку однієї двокімнатної квартири № 203 загальною площею 40, 76 кв.м, житловою площею 25,9 кв.м. 03.03.2016 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції [PERSON] видана декларація про готовність до експлуатації обєкта, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS]. м.Суми. 25.03.2016 року позивачі звернулись до Сумського органу приватизації Сумської міської ради з заявою 0629006 з приводу передачі їм та неповнолітній [PERSON] в приватну власність вказаної вище квартири (а.с.20). 12.04.2016 року позивачі отримали листа, в якому зазначено, що звернення стосовно приватизації кімнат № 203.204 не підлягає задоволенню у звязку з тим, що на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передбачена приватизація ліжко-місць у житловому будинку (а.с.21) . Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» закріплено право мешканців гуртожитку на приватизацію займаних ними приміщень, якщо вони не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян» затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 зареєстрованому Міністерстві юстиції України від 29.01.2010 року за №10917404 громадянином для приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію, довідка про склад сімї, ордер, документ, що підтверджує про невикористання такого права. Тобто відмова відповідача позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію. Суд вважає, що право позивачів порушене і підлягає захисту, оскільки встановлено, що у позивачів наявний ордер на вселення до кімнати 203, яка фактично складається з двох кімнат в гуртожитку, вони постійно проживають в цих кімнатах, які, згідно з технічним паспортом, не є окремими кімнатами в гуртожитку, а складають одне двокімнатне житлове приміщення. Суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачів та вважає за необхідне визнати за позивачами право на приватизацію в порядку визначеному діючим законодавством житлових кімнат № 203 двокімнатного житлового приміщення під обліковим номером 203-204 у комунальному гуртожитку по вул. Охтирська № 19 в м. Суми. Необхідно зобов'язати зобовязати відповідача вчинити дії щодо приватизації ними двокімнатної квартири [ADDRESS].

Outcome: approved