Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], 3-я особа - Синельниківська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON], [PERSON] в позовній заяві зазначили і в судовому засіданні пояснили, що на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16 лютого 1994 року [PERSON] належить 9/10 частини, а [PERSON] належить 1/10 час. на підставі свідоцтва про право на спадщину [INFO], домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, знаходиться у власнос\-ті Синельниківської міської ради, а у позивачів у постійному користуванні. Площа земельної ділянки 0,0872 га. 16 лютого 2007 року за №157-10/\\/ Синельниківською міською радою прий\-нято рішення: «Вилучити за добровільною відмовою [PERSON], яка мешкає на [ADDRESS], частину земельної ділянки, площею 0,0024 га на [ADDRESS] та дозакріпити її [PERSON] до його присадибної ділянки на вул. [ADDRESS] для будівництва гаражу. Після вилучення площа земельної ділянки на [ADDRESS] становитиме 0,0490 га. Дати дозвіл [PERSON] на земельно-кадастрову інвентаризацію меж земельної ділянки на вул. [ADDRESS] з метою безоплатної приватизації.». Рішенням виконкому Синельниківської міськради № 262 від 20 вересня 2007 року позивачу дозволено будівництво гаражу розміром 6,0x4,0 за адресою [ADDRESS]. Рішенням виконкому Синельниківської міськради № 628-33/\\/І від 30 серпня 2013 року йому надано дозвіл на розробку технічної документації із землеуст\-рою. Технічна документація із землеустрою виконана ПП «Велес» за договором N° 360/10/13 від 23.10.2013 року відповідно до вимог ст.81 Земельного кодексу України, ст. 56 ЗК України, Закону України «Про землеустрій». Виготовлену технічну документацію позивачі подали до виконкому Синельниківської міської ради для отримання дозволу на приватизацію земельної ділянки по [ADDRESS] Але в акті встановлення меж земельної ділянки в натурі відсутній підпис користувача суміжної земельної ділянки [PERSON]. Виконком вважає,що це унеможливлює затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та пере\-дачу земельної ділянки у власність. Синельниківською міської радою їм відмовлено в передачі земельної ділянки у власність. Громадянка [PERSON]. наполягає у відновленні меж існувавших до 16.02.2007 року і спір між ними не було врегульовано комісією з питань врегулювання земельних спорів при виконавчому комітеті Синельниківської міськради (рішення від 09.12.2013 року № 1). Вважають, що відмова [PERSON] щодо узгодження меж є безпідставною, а позивачі виконали всі вимоги закону і мають всі підстави для реалізації свого права, передбаченого законом, на приватизацію земельної ділянки, та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі рєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного ко\-ристування земельною ділянкою та договорів оренди землі ,затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04 травня 1999 року за № 43 (з відповідними змінами) технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Крім того чинне законодавство України не передбачає обов'язку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок. Наявність чи відсутність підпису користувача суміжної земельної ділянки не може істотно вплинути на порядок визнання меж земельної ділянки. Вважають, що не існує будь-яких перешкод в реалізації права на приватизацію земельної ділянки. В зв'язку з зазначеним, вимушені звернутись до суду. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, просять суд визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом встановлення меж з землекористувачем земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON] з метою подальшої приватизації. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що гараж позивачі побудували незаконно на їх підвалі. Просять суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи Синельниківська міська рада Дніпропетровської області - Тарабара Є.П. вважає, що позовні вимоги не конкретні, тому просить винести рішення на розсуд суду. - Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила суду, що вона брала участь при обмірі спірних земельних ділянок, як член узгоджувальної комісії. При обмірі були присутні обидві сторони. Комісією було проведено обміри по фактичним даним, звірили з технічними паспортами та документами на право власності на житло. Земельні ділянки по розміру співпадали. Але на земельній ділянці позивача [PERSON] є самочинне будівництво гаража. У [PERSON] виникало питання, що сарай Д-1- це їх сарай. - Свідок [PERSON] дала суду пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Cуд, заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16 лютого 1994 року [PERSON] належить 9/10 частини (а.с.63), а [PERSON] належить 1/10 час. на підставі свідоцтва про право на спадщину [INFO] (а.с.67) домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, знаходиться у власнос\-ті Синельниківської міської ради, а у позивачів у постійному користуванні. Площа земельної ділянки складає 0,0872 га. Як вбачається з договору куплі -продажу нерухомого майна від 04.11.1998 року, [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці, розміром 491 кв.м. (а.с.30). Відповідно до рішення Синельниківської міської ради № 157-10/V від 16.02.2007 року за добровільною відмовою у [PERSON] вилучено частину земельної ділянки 0,0024 га по вул.. Весела в м. Синельникове і дозакріплено її [PERSON] (а.с.4), згідно заяви [PERSON] вона надала дозвіл [PERSON] на будівництво гаражу по межі своєї земельної ділянки (а.с.5). Судом також досліджені документи, які долучені до матеріалів справи: рішення комісії з питань урегулювання спорів від 09.12.2013 року (а.с.6), лист №57/11 від 22.01.2014 року (а.с.8), копія листа від 11.07.2014 року (а.с.29), копії технічної документації із землеустрою ПП «ВЕЛЕС», в тому числі: витяг із рішення Синельниківської міської ради №628-33/VI від 30.08.2014 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.а.58), акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що інженером землевпорядником в присутності землекористувачів Зоголь.В.А. та [PERSON] в присутності суміжних землекористувачів - [PERSON], [PERSON] склали акт про те, що межі земельної ділянки визначено на місцевості по точках, які показували при обмірі замовники та збігаються зі штучними лінійними спорудами і рубежами (парканами і огорожами). На бажання замовників закладка межових знаків не здійснювалась. (а.с.59 об.), ситуаційна схема (а.с.58), кадастровий план та відомість визначення площ та координат (а.с.60), абріс зовнішніх меж земельної ділянки (а.с.61), схема розміщення земельної ділянки на плані (а.с.62), договір купівлі-продажу від 06.06.1992 р., за яким [PERSON] купив ? частину житлового будинку та відповідних надвірних побудов та споруд за адресою [ADDRESS] (а.с.64-66), копія технічного паспорту на будинок [ADDRESS] (а.с.68-71), рішення виконкому Синельниківської ради №262 від 20.09.2007 року про надання дозволу [PERSON] на будівництво гаражу по [ADDRESS] (а.с.74). На виконання ухвали суду, суду надано схема суміжних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS], а також висновок узгоджувальної комісії Синельниківської міської ради від 12.11.2014 року, в якому зазначено, що встановлення межових знаків між земельними ділянками, згідно з наказом Державного комітету України земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 року «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками», яка визначає механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками виконує юридична особа, що володіє необхідними технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа-підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником (а.с.107). Судом також досліджені схематичні плани суміжних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.88-92), копія заяви [PERSON] про передачу 24,0 кв.м. земельної ділянки [PERSON] для будівництва гаражу (а.с. 109), розпорядження Синельниківського міського голови про призначення узгоджувальної комісії (а.с.119). Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Статею 107 ЗК України передбачено, що для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів захисту (ст.16 ЦК України). Крім того, за змістом ст.158 ЗК України встановлення меж земельних ділянок не являється компетенцією суду, а вирішується відповідним органом місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до норм ч.1ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги не обґрунтували належними та допустимими доказами, не довели та не обґрунтували яким чином необхідно встановити межі між сусідніми ділянками, не визначили та не послалися на розміри, за якими необхідно встановити межові знаки, тобто позовні вимоги не конкретні. Уточнень до позовної заяви позивачі не надали. При цьому позивач [PERSON] пояснив, що межі встановлено ПП «ВЕЛЕС», вони існують і не порушені. Всі вимоги позивачів зводились до того, що відповідач відмовляється підписати акти на встановлення меж між суміжними земельними ділянками, чим заважає приватизації земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. Предмет спору, викладений в мотивувальній частині позову не відповідає вимогам в резолютивній частині. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю позивачами порушення меж між суміжними земельними ділянками за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS]

Outcome: dismissed