Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій вони просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування\~ квартирою № 36 в буд. № 7 по вул. Вокзальній смт. Глеваха Васильківського району Київської області. В обґрунтування вимог позову позивачі зазначають, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, а саме:1/2 частка належить позивачу-1, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.06.2013 року; 1/2 частка належить позивачу-2, [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.05.2009 року. В позовній заяві зазначено, що в грудні 2014 року до позивача-1 звернувся відповідач з проханням зареєструвати його на їхній житловій площі для подальшого працевлаштування, на що позивачі погодились оскільки з останнім у них були довірливі стосунки, але вже в січні 2015 року відповідач перестав зявлятися та відповідати на телефонні дзвінки. В даний час місце проживання останнього позивачам невідоме, а оскільки відповідач більше року не з`являється та не телефонує позивачам, тому позивачі вважають, що відповідач порушує їхні права у здійснення права користування і розпоряджання своїм майном і вимагають усунути ці перешкоди, і їхнє звернення до суду їз даною позовною заявою про позбавлення права користування жилим приміщенням є однією з форм захисту власником своїх прав. Позивачі в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи без їх участі, просять суд задовольнити позов та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних в ній доказів, враховуючи, що позивачі проти цього не заперечують, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2013, 1/2 частка квартири [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності позивачу-1, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2013 зареєстрованого в реєстрі за № 1456, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Відповідно до витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 22.05.2009, 1/2 частка квартири [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності позивачу-2, [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 047937. виданого КП КОР «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 20.05.2009, № 1387. Згідно довідки № 19 від 29.03.2016 р., виданої житлово-комунальним господарством Національного наукового центру «Інститут автоматизації та електрифікації сільського господарства», в квартирі [ADDRESS] прописаний тимчасово 13.12.2014 року, по факту не проживає з 01.01.2015 року співмешканець [PERSON], [INFO], відповідач у справі. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 29.03.2016 року та 31.10 2016 року, складеними депутатом Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, [PERSON], [PERSON] не проживає в [INFO] з 03.01.2015 року, станом на 31.10.2016 року в квартирі проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу положень ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою та враховуючи, що відповідач не проживає за спірною адресою починаючи з початку 2015 року, суд приходить до переконання, що відповідача слід визнати такими, що втратив право на користування цим жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved