Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення сином 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання. На обґрунтування позову зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 грудня 1988 року по 28 березня 1995 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання, але після досягнення сином повноліття, відповідач сплату аліментів припинив повністю. У серпні 2011 року їх син вступив в Дніпродзержинський технологічний коледж на денну форму навчання за спеціальністю програмне забезпечення. Дата закінчення навчання 30.06.2015 року. Крім того їх син є інвалідом І групи з 06.08.2011 року безсрочно з ураженням функцій опори. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, вона не в змозі самостійно утримувати їх сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кашти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав частково. Пояснив суду, що він не знав про те, що син навчається у коледжі, так як з сином не спілкується з вини позивачки. Після розірвання шлюбу він позивачці з сином залишив квартиру. В даний час він проживає зі своєю матір'ю, якій 77 років, він є пенсіонером та отримує льготну пенсію у розмірі 1900 гривень. Згоден щоб з нього стягувалися аліменти, але в меншому розмірі, ніж просить позивачка. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28 березня 1995 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.11/. Мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.9/. Як пояснила в судовому засіданні позивачка син проживає з нею, є інвалідом І групи, в зв'язку з цим отримує соціальну допомогу у розмірі 1400 гривень. Крім того син навчається в Дніпродзержинському технологічному коледжі на бюджетній основі та отримує стипендію у розмірі 600 гривень. ЇЇ заробітна плата складає 1250 гривень. При вірішенні справи суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що він є пенсіонером, отримує льотну пенсію у розмірі 1900 грн. та проживає разом зі своєю матір'ю похилого віку, якій також повинен надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї. З урахуванням матеріального становища відповідача та повнолітнього сина, на утримання якого повинні бути стягненні аліменти, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial