Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , розірваному рішенням Володарського районного суду Донецької області від 23.11.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішеннями Володарського районного суду Донецької області з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24.04.2020 року, виданого державним виконавцем Кальміуського відділу ДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, у період з 10.10.2018 року по 31.03.2020 року відповідач не проводив сплату нарахованих аліментів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за ВП №52057919 в розмірі 19555,51 грн, за ВП №53167619 в розмірі 8873,06 грн. Загальна сума заборгованості з аліментів на утримання їх неповнолітніх з відповідачем дітей складає 28428,57 грн. За розрахунками позивачки, за період з 10.10.2018 року по 31.03.2020 року загальна сума пені, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] складає 7961,79 грн, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - 4538,99 грн. Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей складає 12500,78 грн. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 12500,78 грн. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 14.05.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. 01.06.2020 року відповідачем надано суду відзив на позов, в якому останній позовні вимоги визнав частково, а саме за відсутності його вини в утворенні заборгованості по аліментам просив відмовити у стягненні з нього неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у період з жовтня 2018 року по березень 2019 року та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у період з жовтня 2018 року по січень 2019 року. Свої заперечення обґрунтував тим, що заборгованість по аліментам виникла у нього в зв`язку з тим, що в жовтні 2018 року він втратив роботу, а тому звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості, де офіційно з жовтня 2018 року по серпень 2019 року перебував на обліку як безробітний. Він своєчасно попередив службовців центру зайнятості про те, що він є платником аліментів на двох дітей, але виконавчі листи упродовж тривалого часу до центру зайнятості не надходили. Він був вимушений розшукувати куди саме з бухгалтерії підприємства були відправлені виконавчі листи і, як з`ясувалося, виконавчі листи були направлені за місцем його реєстрації у Волноваський ВДВС, з якого виконавчі листи також довго не надходили, а тому він особисто відвіз відповідні запити з Маріупольського центру зайнятості до Волноваського ВДВС. Аліменти почали відраховувати із суми допомоги по безробіттю тільки після надходження виконавчих документів до центру зайнятості. Отже, заборгованість по аліментам за вищевказані періоди виникла не з його вини, а через затримку надходження виконавчих листів до центру зайнятості. Також, зазначив, що оскільки з вересня 2019 року він не отримує допомогу по безробіттю і знятий з обліку у центрі зайнятості, він самостійно перераховує аліменти на дітей на банківський рахунок позивачки, але оскільки регулярних доходів він не має за незалежних від нього обставин, за цей період часу виникла заборгованість по аліментам на дітей. Крім цього, з урахуванням його матеріального та сімейного стану просив зменшити розмір неустойки, оскільки він втратив роботу та опинився у скрутному матеріальному стані, до того ж він має іншу родину та членів сім`ї, яких також повинен утримувати, а саме на його утриманні знаходиться його дружина, з якою він перебуває у шлюбі з 11.11.2017 року та яка з початку 2019 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3 років, їх неповнолітня донька, [INFO] , а також неповнолітній син його дружини, [INFO] . Всі вони страждають на захворювання опорно-рухової системи та потребують постійного профільного лікування. Також, просив розстрочити виконання рішення про стягнення з нього неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. До відзиву додано фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» про його направлення позивачці. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність за участю її представників Данелян Т.В. та [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] - адвокат Данелян Т.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, а також просив розгляд справи провести у його відсутність. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши заяви по суті справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області №2/1519/16-ц від 23.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, і дане рішення набуло законної сили 06.12.2016 року. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.03.2009 року та серії [NUMBER] від 20.08.2013 року сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам Волноваського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за період з 01.10.2018 року по 17.02.2020 року [PERSON] нараховано аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в сумі 34443,33 грн., сплачено 11578,75 грн., заборгованість станом на 18.02.2020 року складає 22864,58 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Кальміуського ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ВП № 52057919 станом на 22.04.2020 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 19555,10 грн. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам Волноваського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 18313 від 18.02.2020 року за період з 01.10.2018 року по 17.02.2020 року [PERSON] нараховано аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 25028,95 грн., сплачено 13972,75 грн., заборгованість станом на 18.02.2020 року складає 11056,20 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Кальміуського ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ВП № 53167619 Литвиненко В.М. станом на 22.04.2020 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 8873,06 грн. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.11.2017 року [PERSON] 11.11.2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 399. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2019 року [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст. 7 СК Українипри вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого, обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-94цс-15 від 1 липня 2015 року. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст.196 СК України, позивачка має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 10.10.2018 року по 31.03.2020 року, що складає 8110,21 грн., виходячи з наступного розрахунку: жовтень 2018 року: нарахована сума аліментів 534,49 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 5,34 грн. х 21 день = 112,14 грн.; листопад 2018 року: нарахована сума аліментів 1841,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 18,41 грн. х 30 днів = 552,30 грн.; грудень 2018 року: нарахована сума аліментів 1921,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 19,21 грн. х 31 день = 595,51 грн.; січень 2019 року: нарахована сума аліментів 1935,89 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 19,36 грн. х 31 день = 600,16 грн.; лютий 2019 року: нарахована сума аліментів 1921,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 19,21 грн. х 28 днів = 537,88 грн.; березень 2019 року: нарахована сума аліментів 1921,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 19,21 грн. х 31 день = 595,51 грн.; вересень 2019 року: нарахована сума аліментів 2262,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 22,62 грн. х 30 днів = 678,60 грн.; жовтень 2019 року: нарахована сума аліментів 2262,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 22,62 грн. х 31 день = 701,22 грн.; листопад 2019 року: нарахована сума аліментів 2305,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 23,05 грн. х 30 днів = 691,50 грн.; грудень 2019 року: нарахована сума аліментів 2305,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 23,05 грн. х 31 день = 714,55 грн.; січень 2020 року: нарахована сума аліментів 2305,00 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 23,05 грн. х 31 день = 714,55 грн.; лютий 2020 року: нарахована сума аліментів 1351,20 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 13,51 грн. х 29 днів = 391,79 грн.; березень 2020 року: нарахована сума аліментів 3950,25 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 39,50 грн. х 31 день = 1224,50 грн. Також, позивачка має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 10.10.2018 року по 31.03.2020 року, що складає 4637,00 грн., виходячи з наступного розрахунку: жовтень 2018 року: нарахована сума аліментів 467,70 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 4,68 грн. х 21 день = 98,28 грн.; листопад 2018 року: нарахована сума аліментів 1215,06 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 12,15 грн. х 30 днів = 364,50 грн.; грудень 2018 року: нарахована сума аліментів 1267,86 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 12,68 грн. х 31 день = 393,08 грн.; січень 2019 року: нарахована сума аліментів 1277,68 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 12,78 грн. х 31 день = 396,18 грн.; вересень 2019 року: нарахована сума аліментів 1492,92 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 14,93 грн. х 30 днів = 447,90 грн.; жовтень 2019 року: нарахована сума аліментів 1492,92 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 14,93 грн. х 31 день = 462,83 грн.; листопад 2019 року: нарахована сума аліментів 1521,30 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 15,21 грн. х 30 днів = 456,30 грн.; грудень 2019 року: нарахована сума аліментів 1521,30 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 15,21 грн. х 31 день = 471,51 грн.; січень 2020 року: нарахована сума аліментів 1521,30 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 15,21 грн. х 31 день = 471,51 грн.; лютий 2020 року: нарахована сума аліментів 891,80 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 8,92 грн. х 29 днів = 258,68 грн.; березень 2020 року: нарахована сума аліментів 2633,50 грн., сплачено 0,00 грн., пеня (1%) 26,33 грн. х 31 день = 816,23 грн. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно правового змісту положень ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що відповідачу було відомо про те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, та на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, проте, він покладені обов`язки належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується наданими стороною позивачки доказами, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 10.10.2018 року по 31.03.2020 року в загальному розмірі 12747,21 грн. Між тим слід зазначити, що задовольняючи позовні вимоги саме в сумі 12500,78 грн, суд виходить з того, що незважаючи зі встановленого судом розрахунку неустойки (пені) за період з 10.10.2018 року по 31.03.2020 року в загальному розмірі 12747,21 грн, позивачкою заявлені позовні вимоги на меншу суму, а тому враховуючи, що суд при вирішенні спору не може вийти за межі заявлених позовних вимог, суд вважає, що підлягає задоволенню саме сума неустойки (пені) заявлена позивачкою. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача, проте, що заборгованість з аліментів за період з жовтня 2018 року по січень, березень 2019 року утворилася не з його вини, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування у відповідача істотних обставин, які слугували б поважною причиною невиконання покладених на нього зобов`язань за судовим рішенням, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За правилами, встановленими частинами 1, 3, 5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідач просить розстрочити йому виконання рішення, оскільки він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, так як він не працює, має на утриманні дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3 років, а також їх неповнолітню дитину, [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розстрочити відповідачу виконання даного рішення строком на 6 місяців, стягуючи з нього по 2083,46 грн щомісяця, починаючи з дати набрання судовим рішенням законної сили до повного погашення суми боргу. Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи що позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved