Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивачам на праві власності належить жиле приміщення - квартира [ADDRESS]. З 2003 року відповідач виїхав із вказаного житла і до теперішнього часу на момент подання даного позову не повертався. У квартирі відсутні особисті речі відповідача. За житлово- комунальні послуги та квартиру відповідач не сплачував та не сплачує. Вважають, що відповідач, як колишній член сім'ї власників жилого приміщення, втратив право користування спірним жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] оскільки був відсутній без поважних причин понад один рік. Просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити та не заперечував розглядати справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення.. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення представника позивачів, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 1998 року квартира [ADDRESS] була приватизована, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане Подільською районною Державною адміністрацією м.Києва ( а.с.9). Відповідно до вказаного свідоцтва спірна квартира перейшла у спільну приватну власність позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] Згідно договору дарування частини квартири від 18 червня 2003 року ( а.с.10), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], 1/2 частина квартири [ADDRESS], що належала відповідачу перейшла у власність позивачки [PERSON]. Як вбачається з довідки форми №3 в спірній квартирі зареєстрована позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] ( а.с.11). 04 лютого 1992 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем було розірвано шлюб ( а.с.8- копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Як зазначають позивачі, відповідач з 2003 року вибув зі спірної квартири. Після цього не робив спроб вселитись в квартиру або укласти договір найму житла. Згідно з актами, складеними комунальним підприємством «Центральний» Подільської районної у м.Києві державної адміністрації від 13.08.2013 року, від 01.10.2013 року, від 11.12.2013 року відповідач в спірній квартирі не проживає понад 10 років ( а.с.13-15). Вищевикладені обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до листа та висновку ДІМ Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 26 грудня 2013 року ( а.с.17-18) відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2003 року, з приводу не надання йому можливості користуватися квартирою до Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві не звертався. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог позивачів відповідачем не надано. Оскільки власниками спірної квартири є позивачі, відповідач у зазначеній квартирі не проживає більше одного року, квартирою не цікавиться, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved