Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.07.2015 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 7 серпня 2004 року зареєстрували шлюб, протягом останніх двох років їх стосунки погіршилися, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні та сімейні стосунки не підтримують з січня 2015 року. Від шлюбних стосунків з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Але між ними існує спір з приводу місця проживання дітей, який буде вирішуватися в судовому порядку. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися з причин того, що в період подружнього життя між ними було відсутнє взаєморозуміння через різні погляди на сімейне життя, відповідач вчиняє сварки, свідками чого є діти, що негативно впливає на їх психічний розвиток. Спір про порядок виховання та утримання дітей на даний час відсутній. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя не має. Підстави для примирення відсутні, рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та надала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовними вимогами про розірвання шлюбу згодний /а.с.20/. Суд, заслухавши думку позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що\~\~подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно\~ч.1 ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 7 серпня 2004 року Іванівською сільською радою Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 03 /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] /а.с.8-9/. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають з позивачкою. Спір по утриманню дитини та розподілу спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сімї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 243,60 гривень, що підтверджено відповідною квитанцією /а.с.1/.

Outcome: approved