Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з даним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання переважного права купівлі 1/2 частини квартири №70 по прос. ім. Газети Правда, 1 у м. Дніпропетровську та переведення на неї прав та обов'язків покупця. В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2000 року, реєстровий №1-590, на праві власності належить 1/2 частина квартири №70 по прос. ім. Газети Правда, 1 у м. Дніпропетровську. Інша 1/2 частина вказаної квартири на праві власності належала [PERSON] на підставі договору дарування від 26.01.2012 року, реєстровий №230. Відповідачка [PERSON] 28.06.2013 року склала нотаріальну заяву, якою запропонувала позивачці, як співвласнику квартири, придбати належну їй частину за 184000 гривень. Аналогічну заяву від 01.07.2014 року на адресу позивачки було надіслано з пропозицією придбати частину квартири за 230\~000 гривень. Позивачка на зазначені заяви не відповідала, оскільки не мала такої суми, а рішенням апеляційного суду від 28.05.2013 року [PERSON] заборонялось спричиняти шкоду житловим правам позивачки шляхом примусового продажу. 06.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу частки квартири №70 по прос. ім. Газети Правда, 1 у м. Дніпропетровську, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], за реєстровим №2392. За умовами вказаного договору продаж частини квартири було здійснено за 102056,00 грн. У зв'язку з цим позивачка зазначає, що їй пропонувалась значно більша сума для купівлі частини квартири у сумі 184000,00 грн. та 230000,00 грн., з метою усунення її від переважного права купівлі. В ході розгляду справи позивачці стало відомо, що 02.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу частки квартири, згідно з умовами якого п.4 договору купівлі-продажу частки квартири від 06.08.2014 року був викладений у наступній редакції: «Продаж здійснений за домовленістю сторін за суму 230\~000,00 грн., з яких 102\~056,00 грн. продавцем одержані від покупця 06.08.2014 року, а решту коштів у розмірі 127944,00 грн. покупцем будуть передані продавцю до 02.09.2014 року включно». Позивачка, посилаючись на те, що діями відповідачів з визначення ціни було порушено її переважне право на купівлю 1/2 частини квартири №70 по прос. ім. Газети Правда, 1 у м. Дніпропетровську, тому просила суд визнати за нею переважне право купівлі 1/2 частини квартири [ADDRESS], а також перевести на неї права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу 1/2 частки квартири №70 по прос. ім. Газети Правда, 1 у м. Дніпропетровську, укладеним між [PERSON] та [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], за реєстровим №2392. Позивачка та її представник у судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, надала письмові заперечення, посилаючись на те, що відчуження 1/2 частини спірної квартири було проведено відповідно до норм чинного законодавства, позивачці двічі пропонувалось придбати частину квартири, однак у місячний строк відповіді від неї не надійшло. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на відсутність підстав для його задоволення, окрім цього, позивачка не внесла належної суми на депозитний рахунок суду, як це передбачено вимогами діючого законодавства. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] проти позову заперечувала посилаючись на те, що договір купівлі-продажу частини квартири укладений відповідно до вимог чинного законодавства, а доповнення до договору були внесені у зв'язку з допущеною опискою щодо вартості обєкту продажу. Вислухавши пояснення позивачки, представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, заперечення учасників процесу, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2000 року, реєстровий №1-590, на праві власності належить 1/2 частина квартири №70 по прос. ім. Газети Правда, 1 у м. Дніпропетровську. Інша 1/2 частина вказаної квартири на праві власності належала [PERSON] на підставі договору дарування від 26.01.2012 року, реєстровий №230. Відповідачка [PERSON] 28.06.2013 року склала нотаріальну заяву, якою запропонувала позивачці, як співвласнику квартири, придбати належну їй частину за 184000 грн. Аналогічною заявою від 01.07.2014 року на адресу позивачки було надіслано пропозицію придбати частину квартири за 230\~000 грн.. Як визнала у судовому засіданні позивачка, вона отримувала вказані заяви, однак залишила їх без відповіді, оскільки такої суми не мала. Згідно зі\~ст. 361 ЦК України\~співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею 362 ЦК України\~встановлено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Із зазначений норм законодавства вбачається, що будучи наділені правом на переважну купівлю частки у праві спільної часткової власності, інші співвласники тим не менш не мають жодних привілей щодо ціни та інших умов, на яких має намір продати свою частку співвласник - відчужувач. Також суд вважає звернути у вагу на те, що письмове повідомлення\~\~про намір\~\~продати частку не може кваліфікуватися як пропозиція укласти договір, оскільки таке повідомлення виконує функцію забезпечення реалізацію переважних прав інших співвласників на купівлю частки, воно не може бути відкликане, містить в собі ціну та інші умови продажу. Із зазначеного вбачається, що законом не передбачено права співвласника, якому направлено письмове повідомлення про намір продати частку у праві спільної часткової власності, визначати ціну продажу частки або впливати на її формування. Так 06.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу частки квартири №70 по прос. ім. Газети Правда,1 у м. Дніпропетровську, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], за реєстровим №2392. За умовами вказаного договору продаж частини квартири було здійснено за 102056,00 грн.. 02.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу частки квартири, згідно з умовами якого п.4 договору купівлі-продажу частки квартири від 06.08.2014 року був викладений у наступній редакції: «Продаж здійснений за домовленістю сторін за суму 230\~000,00 грн., з яких 102\~056,00 грн. продавцем одержані від покупця 06.08.2014 року, а решту коштів у розмірі 127944,00 грн. покупцем будуть передані продавцю до 02.09.2014 року включно». Відповідно до ч.4\~ст.362 ЦК України\~у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. Таким чином, у разі укладення договору купівлі-продажу частки у прав спільної часткової власності без попереднього повідомлення інших співвласників, продажу частку за ціною, нижчою, ніж запропоновано іншим співвласникам або зі зміною інших повідомлених співвласником - відчужувачем умов, а також наявності іншого порушення переважного права інших співвласників на купівлю частки, останні наділені правом на пред'явлення позову про переведення на них прав та обов'язків покупця за укладеним договором. Однак, в матеріалах справи міститься договір від 02.09.2014 року про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу частки квартири, згідно з умовами якого п.4 договору купівлі-продажу частки квартири від 06.08.2014 року був викладений у наступній редакції: «Продаж здійснений за домовленістю сторін за суму 230\~000,00 грн., з яких 102\~056,00 грн. продавцем одержані від покупця 06.08.2014 року, а решту коштів у розмірі 127944,00 грн. покупцем будуть передані продавцю до 02.09.2014 року включно». Вказаний договір ніким не оспорюється або не визнається недійсним. На виконання ч. 4 ст. 362 ЦК України позивачкою не внесені на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. Відповідно до ч.3 п.18 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позову про переведення на підставі статті 362 ЦК прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, укладеним з порушенням переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності, суду слід виходити з дійсної вартості частки на час розгляду справи. Невнесення одночасно з пред'явленням позову на депозитний рахунок суду грошової суми, яку за договором повинен сплатити покупець, є підставою для відмови в позові. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає визнати за [PERSON] переважне право купівлі ? частини квартири [ADDRESS], а в частині позовних вимог про переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу частки квартири, - відмовити.

Outcome: partial