Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачі звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення відшкодування завданої, в наслідок порушення прав споживача, моральної шкоди в користь [PERSON] в розмірі 10000 грн. та [PERSON] в розмірі 5000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав. Будучи допитаною в якості свідка повідомила, що в липні 2013 р. на період з 04.08.2013 р. по 09.08.2013 р. забронювала номер категорії «сімейний покращений» на базі відпочинку «Царинка». Вказану базу обрала, тому що в минулому відпочивала там та була задоволена якістю послуг. Бронювання відбувалось на вул. Коцюбинського у м. Львові, в офісі ТзОВ «Партнери», якому належить зазначена база, шляхом внесення передоплати в розмірі 900 грн. Працівник, який здійснював бронювання, їй повідомила, що вселення на базу відбувається з 12:00 год. В день прибуття, 4 серпня 2013 р., вона разом із членами родини, а саме: чоловіком [PERSON], своїми батьками та дитиною, близько 13:30 год. прибули на території бази відпочинку «Царинка». Ще в дорозі вона в телефонному режимі повідомила працівників бази про запізнення. Вона особисто звернулась до адміністратора - [PERSON], яка після перевірки листка бронювання повідомила, що їх номер на даний момент не готовий та запропонувала почекати 15-20 хв. у альтанці на території бази. Позивач зазначила, що попросила надати можливість оглянути номер, з метою вирішення необхідності оренди ще однієї кімнати. Однак адміністратор їй категорично відмовила, пояснюючи, що номер не готовий для огляду, оскільки в ньому здійснюється прибирання після попередніх гостей та наполягала на необхідності почикати. З даного приводу виник конфлікт, в ході якого адміністратор повідомила, що якщо їм щось не подобається можуть їхати. Позивач додатково повідомила, що оскільки вона перебувала в стані вагітності, в наслідок пережитого стресу під час сварки з адміністратором у неї погіршилося самопочуття, в зв'язку із чим було викликано швидку медичну допомогу. Від госпіталізації вона відмовилась. Отримавши від адміністратора, попередньо сплачений завдаток в сумі 900 грн. вони з сім`єю покинули територію бази відпочинку «Царинка» Після від'їзду вона в телефонному режими спілкувалась із своїм лікарем, який дав їй усну консультацію. На особистий прийом до лікаря вона прийшла через два дні та після огляду і проведення досліджень було констатовано погіршення стану перебігу вагітності та визначено лікування із прийняття медичного препарату «Генипралу». Вважає, що саме неналежне надання послуг працівниками відповідача, стало причиною погіршення її стану здоров'я. Також позивач підтвердила, що в момент сварки, приходила покоївка, яка ввічливо запропонувала подивитись номер, однак вона вже не мала бажання залишатись на цій базі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, погодився з поясненнями позивачки та додатково пояснив, що причиною конфлікту стала саме агресивна поведінка адміністратора бази відпочинку, яка безпідставно відмовила їм в огляді заброньованого номера та провокувала і підтримувала сварку. Підтвердив, що він приймав активну участь у конфлікті, а саме в усній формі намагався переконати адміністратора виконати вимоги його дружи. Зазначив, що він дійсно кричав, однак нецензурно не висловлювався. Просить задоволити позовні вимоги. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотиві наведених у позовній заяві. Зазначив, що підставами для задоволення позову являється порушення працівниками бази відпочинку «Царинка», яка належить відповідачу, прав позивачів, як споживачів а також порушення «Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг» затвердженими наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 р., № 19. А саме такі порушення полягають у грубій та агресивній поведінці адміністратора [PERSON], яка являючись учасником ТзОВ «Партнери», безпідставно відмовила позивачам у вселені в номер, не зважаючи на бронювання такого з 12:00 год., не проявила жодної поваги до клієнтів та вживала заходів для продовження конфлікту. Наведені обставини спричинили погіршення самопочуття позивачки, яка перебувала на 7-му місці вагітності та була змушена викликати швидку медичну допомога на місце події та пройти курс лікування починаючи із 6 серпня 2013 р., в зв'язку із ризиком передчасних пологів. Враховуючи наведене вважає, що позивачам було завдано моральну шкоду, в зв'язку із чим просить задоволити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Пояснив, що дійсно в липні 2013 р. на період з 04.08.2013 р. по 09.08.2013 р. позивачі забронювали номер категорії «сімейний покращений» на базі відпочинку «Царинка», що належить ТзОВ «Партнери». Однак зазначив, що 04.08.2013 р. після прибуття позивачів на територію бази відпочинку, саме вони були ініціаторами конфлікту. Поселення на базі відбувається з 14:00 год., позивачі прибули в 13:10 в зв'язку з чим їх попросили почекати та запропонували місце в альтанці та безкоштовний чай. Не зважаючи на пояснення представників готелю, про необхідність прибирання номеру після попередніх клієнтів, позивачі безпідставно наполягали показати їм цей номер. В подальшому [PERSON] провокував фізичний конфлікт з [PERSON], який являється директором ТзОВ «Партненри». Також [PERSON] грубо в нецензурні формі висловлювався на адресу [PERSON], яка являється учасником ТзОВ «Партнери» та виконувала в цей день обов'язки адміністратора. Після суперечки, яка тривала 10-15 хв. позивач [PERSON] відмовилась від проживання в готелі та вимагала повернення попередньо сплачених коштів. Її було повернуто 900 грн., тобто повну суму завдатку. Після приїзду швидкої медичної допомоги, лікарі констатували нормальний стан здоров'я [PERSON] та відсутність підстав для госпіталізації. Отже позивачі добровільно відмовились від користування послугами, і враховуючи стан позивачки їм добровільно було повернуто суму завдатку. Зазначив, що про можливість заселення на базі відпочинку з 14:00 год. позивачів було повідомлено працівником відповідача, під час бронювання номеру в офісі підприємства на вул. Коцюбинського у м. Львові, крім цього аналогічна інформація розміщена на сайті бази відпочинку. Вважає, що жодних підстав для задоволення позову немає. Оскільки в судовому засіданні не доведено сам факт спричинення шкоди позивачам, а також неправомірність дій працівників відповідача, які б могли спричинити таку шкоду. Враховуючи наведене просить відмовити в задоволенні позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних мотивів. В судовому засіданні встановлено, що в липні 2013 р. на період з 04.08.2013 р. по 09.08.2013 р. позивачі забронювали номер категорії «сімейний покращений» на базі відпочинку «Царинка», що належить ТзОВ «Партнери». Наведені обставини в судовому засіданні ніким не оспорювались та визнані сторонами, в зв'язку із чим не підлягаю доказуванню у відповідності до вимог ч. 1 ст.61 ЦПК України. Допитані в судовому засіданні свідки повідомили наступну інформацію. Свідок [PERSON] пояснила, що, працює адміністратором на БВ «Царинка», а також в офісі ТзОВ «Партненри» на вул. Коцюбинського у м. Львові. Повідомила, що в кінці липня 2013 р. вона особисто, у вказаному офісі, отримала від [PERSON] передплату в розмірі 900 грн. та забронювала номер на баз відпочинку «Царинка». При цьому повідомила позивачці про години виселення з 11:00 і поселення з 14:00 год., на прохання позивачки їй було дозволено провести виселення з 12:00 год. в зв'язку із станом її здоров'я. Також повідомила, що після інциденту позивач телефонувала їй та вимагала відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 4 липня 2013 р. на базі відпочинку її не було. Свідок [PERSON], яка також працює в офісі відповідача на вул. Коцюбинського у м. Львові, повідомила суду, що вона була присутня при розмові [PERSON] та позивачки з приводу бронювання номера. Чітко пам'ятає, що позивачці було повідомлено про можливість вселення на базу з 14:00 год. та необхідність виселення до 11:00 год. Також зазначила, що вселення на базу відпочинку завжди відбувається з 14:00 год. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що 4 серпня 2013 перебував на базі відпочинку «Царинка» в якості клієнта. Близько 13:00 год. почув шум в приміщенні ресторану. Підійшовши туди побачив, як невідомий мужчина, кричав, нецензурно висловлювався та погрожував директору бази, [PERSON]. При цьому директор фактично мовчав, вів себе толерантно, намагався заспокоїти особу. В подальшому на територію бази приїхала швидка, яку викликала вагітна жінка, він особисто чув слова лікаря, який повідомив, що тиск в нормі та запитав її в чому проблема. Зазначив, що жодної участі в конфлікті не брав, однак можливо його присутність стримувало агресивного чоловіка. На території бази було багато людей з неповнолітніми дітьми, вважає, що саме вказаний чоловік порушував громадський порядок та вів себе агресивно. На його погляд працівники бази відпочинку були максимально стриманими та намагались владнати конфлікт. Свідок [PERSON] повідомила, що 4 серпня 2013 р. відпочивала на базі відпочинку «Царинка». Чула, як невідомий чоловік, голосно кричав та нецензурно висловлювався на адресу директора бази та його дружини. Бачила, як цей мужчина штовхав директора кричав, та погрожував йому. Також може підтвердити, що дружина директора, яка виконувала обов'язки адміністратора, пропонувала невідомим присісти в альтанці та попити чай. В подальшому зрозуміла, що конфліктний мужчина був разом з вагітною дружина і двома старшими особами, які сиділи на терасі готелю за столом, участь в конфлікті не брали. Свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що вселення в готель відбувається з14:00 год. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється учасником ТзОВ «Партнери», і саме вина виконувала обов'язки адміністратора і спілкувалась із позивачами 04.08.2013 р. Зазначила, що позивачі прибули на базу близько 13:10 год., і оскільки заселення відбувається з 14:00 год., номер був неготовий і вона попросила їх безкоштовно почекати у платній альтанці 15-20 хв. та запропонувала пообідати. Чоловік спершу не заперечував, однак дружина висловила бажання оглянути номер, в чому їй було відмовлено оскільки на цей момент в кімнаті здійснювалось прибирання після відпочинку інших гостей. Після відмови [PERSON] агресивно почала наполягати на огляді номера, її також підтримав, чоловік. Однак вона повторно запропонувала присісти в альтанці та почекати завершення прибирання. Після чого [PERSON] почав нецензурно висловлюватись на її адресу та голосно кричати, в конфлікти втрутився її чоловік [PERSON], який являючись директором бази, вибачився, представився та намагався заспокоїти позивача. Однак останній продовжував кричати та нецензурно висловлюватись, а також штовхати [PERSON] Пояснила, що оскільки описаний конфлікт заважав відпочинку інших гостей бази, серед яких було багато дітей, вона з чоловіком всіляко намагалась заспокоїти позивачів, ніхто їх не виганяв, однак на їх вимогу, їм було повернуто завдаток з метою припинення сварки. На момент готовності номера позивачі відмовились від проживання в такому. Також підтвердила виклик швидкої медичної допомоги, лікар якої жодних проблем із здоров'ям [PERSON] не виявив. Свідок [PERSON], в судовому засіданні повідомив, що він разом з позивачами прибув для відпочинку на базу «Царинка» 04.08.2013 р. Зі слів його доньки поселення мало відбутись з 12:00 год., вони прибули близько 14:00 год., однак їм повідомили, що номер ще прибирається і необхідно почекати 15-20 хв. На прохання його доньки показати номер їй категорично відмовили, не зважаючи на неодноразові прохання доньки адміністратор продовжила наполягати на неможливості оглянути номер. В ході конфлікту адміністратор повідомила, - «Якщо не подобається можете їхати». При цьому самопочуття його доньки, яка перебувала у стані вагітності, погіршилось. Зазначив, що основною причиною конфлікту було обурення, що не зважаючи на можливість поселення о 12:00 год. станом на 14:00 год. номер був не готовий. Також повідомив, що його донька відмовилась від госпіталізації при приїзді швидкої. Пояснив, що покинувши базу відпочинку «Царинка», вони відпочивали в Карпатах ще два дні, однак в зв'язку з погіршенням самопочуття доньки поїхали у Львів. Свідок [PERSON] повідомила суду, що працює покоївкою на базі відпочинку «Царинка». 4 серпня 2013 р. була на робочому місці, підготовивши черговий номер принесла ключі адміністратору. Стала свідком ситуації, коли невідомий мужчина, можливо позивач, сильно кричав до [PERSON], вона лише зрозуміла, що спір був з приводу номера. Пригадати детальніше зміст сварки не може. Це все відбувалось приблизно о 13:45 год., оскільки вона завжди здає ключі до 14:00 год. з якої відбувається вселення на базі відпочинку. Зазначила, що вона запропонувала оглянути номер, однак [PERSON] повідомила, що вже не потрібно. Із змісту ст. 23 ЦК України випливає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування визначається судом. Мотивуючи підставність своїх вимог, позивачі посилаються на ч. 1 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 60 ЦПК України також передбачає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду не доведено факту протиправної поведінки працівників відповідача та порушення ними прав позивачів, які б призвели до фізичного болю чи страждань самих позивачів, або членів їх сім'ї. Надане позивачами письмове підтвердження про проходження [PERSON] консультації в медичному центрі Святої Параскеви (а.с. 13), яким зафіксовано скарги позивачки на ниючий біль в низу живота та загрозу передчасних пологів, жодним чином не підтверджує погіршення самопочуття позивачки саме внаслідок дій працівників відповідача. Крім цього із вказаного документу не зрозуміло коли саме проведено консультацію, а допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що після конфліктної ситуації з працівниками бази відпочинку «Царинка», вони разом з позивачами продовжували відпочинок у Карпатах ще декілька днів. Також сама позивач [PERSON] підтвердила, що огляд лікаря було проведено через два дні після сварки. Порушення прав позивачів, як споживачів, щодо невчасно надання їм попередньо заброньованого номеру, також не підтвердилось в судовому засіданні. З показів свідків: [PERSON], [PERSON] ,[PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що заселення на базі відпочинку «Царинка» відбувається з 14:00 год., а не з 12:00 год., як стверджують позивачі. Крім цього з акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 0730 від 17.09.2013 р. (а.с. 60-66) вбачається, що за наслідками перевірки діяльності ТзОВ «Партнери», за звернення [PERSON], жодних порушень не виявлено. Також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] ,[PERSON], [PERSON] наполягали, що саме позивач [PERSON] порушував громадський порядок, голосно кричав та нецензурно висловлювався на адресу працівників бази відпочинку, чим створював незручності для відпочинку інших клієнтів. Згідно п. 4.13 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 р., № 19 споживач зобов'язаний дотримуватись цих Правил, внутрішніх правил проживання у готелі та правил пожежної безпеки. Якщо споживач неодноразово порушує внутрішні правила проживання у готелі, що призводить до матеріальних збитків, а також створює незручності для інших споживачів, готель має право відмовити у поселенні або розірвати договір (здійснити виселення). Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що в ході судового засідання не доведено наявність обставин, які б підтверджували підставність позовних вимог, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed