Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання за кожним з позивачів права власності на 1/20 частину земельної ділянки площею 9,84 га, кадастровий номер [NUMBER],що розташована на території Долинської сільської ради Олександрійського району, яка належала померлій [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності серії [NUMBER] від 10.05.2002 року, . Позов мотивують тим, що [INFO] помер їх батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на ? частину земельної ділянки, площею 9,84 га, що розташована на території Долинської сільської ради Олександрійського району, яка належала померлій [PERSON] відповідно Державного акту на право приватної власності серії [NUMBER] від 10.05.2002 року та була прийнята у спадок [PERSON], переоформлена, але не зареєстрована на його ім'я. В даний час у них виникла необхідність в оформленні вказаної земельної ділянки в чому їм було відмовлено державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори через відсутність державної реєстрації оформленого права власності на спадщину, що суперечить п. 1 ст. 182 ЦК України, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2017 року. Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представник позивача надійшла заява про розгляд справи у їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник Відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надав. Суд, дослідивши письмову докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до такого висновку. З Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.05.2002 року вбачається, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 9,84 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.08.2013 року серії [NUMBER] (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2012 року [PERSON] є спадкоємцем ? частку у спадщині після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,84 га, розташованої на території Долинської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, належної спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності [NUMBER], виданого 10 травня 2002 року на підставі рішення сесії Долинської сільської ради народних депутатів від 04 липня 2001 року №79-а, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7028, кадастровий номер [NUMBER]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дочками померлого [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Позивачі на момент смерті [PERSON] постійно проживали разом зі спадкодавцем без реєстрації, що підтверджується довідками Долинської сільської ради від 27.02.2014 року № 39 та від 19.06.2017 року №55. З матеріалів спадкової справи №40/2017 до майна померлого [PERSON] вбачається, що 01.02.2017 року позивачі звернулися до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] Постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ліб В.В. від 07.07.2017 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], в зв'язку з тим, що оформлене право на спадщину не пройшло державної реєстрації після його оформлення, що суперечить п. 1 ст. 182 ЦК України, яка передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід ї припинення підлягають державній реєстрації. За інформацію з Державного земельного кадастру земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] зареєстрована за [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. №7 зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачами права власності в порядку спадкування, оскільки позивачами надано достатні докази на підтвердження того, що вони є спадкоємцями померлого [PERSON], подали заяви про прийняття спадщини, до складу спадщини входить ? частина земельної ділянки площею 9,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради, оформлення спадкових прав позивачами у позасудовому порядку є неможливим, визнання права власності за позивачами не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, відповідачі позов визнали, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved