Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.03.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ. Позивачка та її представник під час судового розгляду неодноразово уточнювали позовні вимоги і згідно остаточних позовних вимог від 24.02.2017 просять: - визнати за позивачкою право власності на ? частину будівельних матеріалів, що використані при зведенні житлового будинку з підвалом і гаражем №42 по вул.Шевченка в м.Сокиряни Чернівецької області, з врахуванням будівництва фундаментів, зовнішніх і внутрішніх стін, накриття дахом, зовнішніх і внутрішніх облицювальних робіт у вигляді штукатурення, встановлення вхідних та внутрішніх дверей і вікон, проведення по будинку труб інженерних мереж водопостачання, каналізації та електрифікації, які відповідно до положень ст.60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) є спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON], загальною вартістю 237233 грн.; - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] вартість ? частини зазначених будівельних матеріалів у сумі 237233 грн. Крім того, просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею судові витати по справі. Позивачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Крім того, допитана в якості свідка позивачка [PERSON] надала суду наступні пояснення. З відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 17.04.2014 року вони за взаємною згодою розірвали, на даний час між ними неприязні відносини. До січня-лютого 2014 року проживали спільно, у них був спільний бюджет та вони вели спільне господарство. Після розірвання шлюбу відповідач подарував їй свою частку у їхній спільній квартирі, де вони проживали до розірвання шлюбу і де на даний час проживає позивачка. Під час шлюбу вони отримали в спадщину старий будинок, який знесли та разом вирішили будувати новий будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідач радився з нею щодо проекту на будинок, а також вона бачила, що він веде облік витрат на будівництво. Під час шлюбу протягом 2007-2010 років за їхні спільні кошти буди придбані будівельні матеріали, перелік яких зазначено у позовних вимогах. Вона особисто будівельні матеріали не купувала та не може пояснити коли саме їх було придбано, де саме та в якій кількості. Відповідач давав їй частково кошти на сім`ю, також вона витрачала власні кошти, оскільки вона вела спільне господарство. Крім того, під час будівництва вона готувала їсти для робітників, а також прибирала. На час розірвання шлюбу будинок був повністю побудований, проведено зовнішні та внутрішні облицювальні робіт у вигляді штукатурення, встановлено вхідні та внутрішні двері і вікна, проведено по будинку труби інженерних мереж водопостачання, каналізації та електрифікації. Останній раз у будинку позивачка була у 2011-2012 році (точно не пам`ятає). У червні 2014 року відповідач поселився у новий будинок, де на даний час проживає з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, оскільки вважають їх необґрунтованими та безпідставними. Зокрема вважають, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки на час розгляду справи відсутній предмет спору: будівельні матеріали, які позивачка вважає спільною сумісною власністю, тому що 28.12.2015 року відповідач отримав свідоцтво про право власності на будинок. Крім того, допитаний в якості свідка відповідач [PERSON] надав суду наступні пояснення. З позивачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 29.05.1981 року по 17.04.2014 рік та вони є батьками двох повнолітніх дітей. 31.03.2001 року він успадкував за заповітом старий будинок з земельною ділянкою, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Протягом 2005-2006 років відносини між сторонами погіршилися , а з 2009 року вони припинили спільне сумісне проживання. Оскільки у нього не було іншого житла, тому він продовжував проживати разом з позивачкою у їхній спільній квартирі, однак вони не вели спільного господарства, а також він періодично ночував у своїх родичів. Зрозумівши, що їхнє спільне житті припинено, відповідач вирішив побудувати новий будинок на успадкованій земельній ділянці. При цьому, будівництво даного будинку він розпочав за власним проектом, без отримання будь-яких дозволів. Позивачка будь-яким чином участі у будівництві нового будинку не брала та будь-яких коштів не надавала, оскільки у них не було спільного бюджету. За його кошти утримувалися діти, також він платив комунальні кошти за утримання квартири, позивачка оплачувала лише телефонні послуги. У 2008 році він без будь-якого дозволу розібрав старий будинок, а у 2009 році розпочав будівництво нового. Коли відповідач вирішив розірвати шлюб, то домовився з позивачкою, що подарує їй свою частку у спільній квартирі, що ним і було зроблено. У поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації ним було зазначено: початок будівельних робіт - червень 2009 року та завершення будівельних робіт - серпень 2010 року. 21.10.2014 року він виготовив технічний паспорт на будинок, у 2015 році облаштував внутрішні та зовнішні роботи, при цьому водопостачання та електрифікація були тимчасовими, після чого 28.12.2015 року отримав свідоцтво про право власності на даний будинок.. На придбання будівельних матеріалів відповідач витрачав власні кошти (пенсію та заробітну плату), а також частково використав матеріали, які залишилися від старого будинку (500 шт. каменю, 5 т. піску, закріпки, крокви, балки, металеві двері, стрижнева арматура, електричний лічильник,), частково обміняв матеріали (кільця для ями з люком та кришкою), частково надали безоплатно його родичі (набори для люків, електродроти, толь, залізобетонні панелі перекриття, 1,5 т. цементу, 24 т. гравію, 24 т. жовтого піску). Крім того, він змушений був 29.12.2012 року позичити у [PERSON] грошові кошти у розмірі 35000 доларів США, з яких він подарував синові 16000 доларів США. З даних коштів він придбав металочерепицю на покрівлю будинку. Він не з`ясовував у позивачки необхідність отримання ним даної позики, оскільки на той час вони спільно не проживали, договір позики було укладено ним в його особистих інтересах і він вважає дане зобов`язання особистим. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, що вона знайома з позивачкою [PERSON] з 1991 року і вона є її колегою. Свідку невідомо, коли саме сторони розірвали офіційно шлюб. Свідок періодично бувала у сторін вдома, однак вона не може точно вказати в які саме роки. Крім того, свідок пам`ятає, що вона заміняла позивачку на роботу, оскільки та пояснювала свідку, що їй необхідно купити продукти та готувати їсти для робітників, але в якому році свідок не пам`ятає. Свідок [PERSON], яка перебуває зі сторонами у нормальних відносинах, у судовому засіданні дала наступні показання. Будинок свідка розташований безпосередньо по сусідству з будинком відповідача за адресою: [ADDRESS]. Сторони успадкували старий будинок з земельною ділянкою, оскільки здійснювали догляд за попередніми власниками. Потім вони розібрали старий будинок та у 2009 році розпочали будівництво нового будинку. 25.08.2010 року свідок зі сторонами разом їхали до знайомих у гості і між позивачкою та відповідачем були нормальні відносини, як чоловіка та дружини. Позивачка постійно обробляла земельну ділянку біля будинку. Позивачка готувала робітникам їсти, коли зводили стіни будинку (приблизно 2012-2013 роки). У 2012-2013 році у будинку не було сходів, щоб піднятися на другий поверх, оскільки стояла дошка. Будинок був накритий, були двері, а також було проведено електрику. Протягом цього часу свідок пам`ятає, що бачила позивачку на городі біля будинку. Свідок пам`ятає, що у 2013-2014 роках відповідач замкнув браму та не пускав позивачку на подвір`я, а вона плакала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала наступні показання, що з сторонами вона знайома, відносини нормальні. У 2009-2010 роках свідок постійно ходила біля господарства за адресою: [ADDRESS], коли ще не було забору, і бачила як позивачка накриває на вулиці стіл, щоб дати робітникам їсти. Крім того, вона періодично залишала свідка на роботі, щоб піти купити продукти для робітників. Крім того, протягом цього часу, свідок постійно бачила позивачку та відповідача разом, вони ходили разом та нормально спілкувалися між собою, у тому числі, вона бачила їх неодноразово разом на городі біля даного будинку. Свідок [PERSON], який є рідним братом відповідача [PERSON] у судовому засіданні дав наступні показання. Свідок постійно допомагав відповідачу у будівництві нового будинку за адресою: [ADDRESS]. Дана допомога полягала в особистому виконанні свідком певних видів робіт. Крім того, свідок брав участь у розбирання старого будинку. Частина будівельних матеріалів від старого будинку (крокви, плотви, лати, шифер, камінь) була використана під час будівництва нового будинку, а інші будівельні матеріали купувалися відповідачем у магазині. Позивачка участі у будівництві не брала і свідок її там жодного разу не бачив. Свідок особисто відвозив робітників у кафе, де вони харчувалися і за це платив відповідач. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, що з відповідачем [PERSON] він знайомий з 1970 року і між ними дружні відносини. Позивачку раніше бачив, однак особисто вони незнайомі. У 2014 році (в якому саме місяці не пам»ятає) свідок разом з [PERSON] проводили зварювальні роботи всередині будинку відповідача, який розташований за адресою: [ADDRESS], а також встановлювали металеві двері у підвал, укладав ламінат, проводив електрику, штукатурив стіни всередині будинку. Крім того, свідок допомагав разом з братом відповідача [PERSON] розбирати старий будинок та складати будівельні матеріали, які частково були використані під час будівництва нового будинку (крокви, плотви, глина та інше). Також свідок у 2012 році позичив відповідачу 35000 доларів США до 31.12.2017 року на те, щоб відповідач закінчив будівництво. Свідку невідомо чи брала позивачка будь-яку участь у будівництві даного будинку, однак, на будівництві він її жодного разу не бачив. Під час будівництва відповідач пояснював свідку, що даний будинок він будує собі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, що з відповідачем [PERSON] він знайомий з 2003 року, а з позивачкою [PERSON] незнайомий та раніше її не бачив. У період з березня 2014 року до вересня 2014 року свідок проводив зварювальні та інші робот (встановлення облицювальної плитки, штукатурення стін, проведення водопостачання тощо) у будинку відповідача, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Разом з свідком дані роботи виконували [PERSON], [PERSON] та ще один робітник, прізвище якого свідок не пам`ятає. За виконання даних робіт розраховувався відповідач. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, що з відповідачем [PERSON] він знайомий з 2014 року, а з позивачкою [PERSON] незнайомий та раніше її не бачив. Весною 2014 року свідок разом зі своїм тестем [PERSON] виконували у відповідача різні роботи у будинку за адресою: [ADDRESS]. Зокрема, мурували внутрішні перестінки, заливали підлогу, вставляли на даху вікна, ставили плитку на підлозі у ванній кімнаті, підшивали стелю гіпсокартоном, замінювали вхідні двері у будинку, встановлювали міжкімнатні двері та виконували інші роботи. За виконання даних робіт розраховувався відповідач. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, які повністю аналогічні показанням свідка [PERSON] Свідок [PERSON], яка є рідною сестрою відповідача [PERSON] та перебуває з ним у нормальних відносин та у якої більше десяти років неприязні відносини з позивачкою [PERSON], у судовому засіданні дала наступні показання. У 2008 році за адресою: [ADDRESS], було розібрано старий будинок та сарай. У 2009 році сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, а відповідач неодноразово приїжджав до свідка та ночував у неї. Відповідач допомагав дітям та оплачував комунальні послуги за квартиру. Будівництво нового будинку проводилося за особисті кошти відповідача, оскільки у них з позивачкою кошти були окремо. Свідок жодного разу не бачила на будівництві позивачку. З робітниками, які є свідками по даній справі, розраховувався відповідач у присутності свідка, яка була там майже кожного дня. Свідок допомагала у виконанні різних внутрішніх робіт, які проводилися у період з квітня по жовтень 2014 року (шпаклювала стіни, клеїла шпалери). Заслухавши пояснення сторін, допитаних як свідків, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, допитавши експерта Кальніченка О.Б., судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач з 29.05.1981 року по 17.04.2014 рік перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6,7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВР 3082283, виданого 31.01.2001 року державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контор Косенко Л..А.та зареєстрованим в реєстрі за № 125, [PERSON] успадкував житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок - літ. А, саманний, житловою площею 18,8 кв.м., літня кухня - літ. Б, сараї літ. В, Г,Д, підвал -Пг. Грошова оцінка спадкового майна становила 10263 грн. Дане свідоцтво 31.01.2001 року було зареєстровано в Чернівецькому БТІ (а.с. 43). Правовідносини, які виникли між сторонами у період до 01.01.2004 року регулювалися нормами чинного на той час Кодексу про шлюб та сім'ю (далі - КпШС), а з приводу правовідносин, які виникли після 01.01.2004 року регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Згідно ч.1 ст.22 КпШС майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Речі професійних занять кожного з подружжя (музичні інструменти, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу, є спільною власністю подружжя, крім речей індивідуального користування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що отримане відповідачем в порядку спадкування вищезазначене нерухоме майно відповідно до положень ч.1 ст. 24 КпШС, яке діяло на час отримання ним спадщини та проведення реєстрації права власності, було власністю відповідача [PERSON] З копії державного акта про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 30.03.2009 року відповідач на підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.04.2008 року, набув право власності на земельну ділянку, площею 0,828 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільового призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 46, 121). Згідно пояснень сторін, допитаних в якості свідків, а також показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], судом встановлено, що у 2008 році відповідачем було знесено належний йому на праві приватної власності будинок та у 2009 році самочинно розпочато будівництво нового будинку на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1618/1619/16-21, складеного 20.12.2016 року судовим експертом Вінницького відділення Київського НДІСЕ Кальніченко О.Б., а також наданих ним під час судового розгляду роз`яснень та підсумкової відомості ресурсів, під час будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], 2010 року забудови, були використані наступні будівельні матеріали, вироби та конструкції: металочерепиця - 208,1976 кв.м., дюбелі - 0,00088 т., цвяхи опоряджувальні круглі 1,0 x 16 мм. - 0,0001008 т., цвяхи будівельні з конічною головкою 4,0 х 100 мм. - 0,00190624 т., цвяхи будівельні з плоскою головкою, 1,6 x 50 мм - 0,000239897 т., цвяхи будівельні з плоскою головкою 1,8 x 60 мм - 0,00231424 т., гіпсові в'яжучі - 0,0462554 т., грунтовка - 0,0009 т., вапно будівельне - 0,002072 т., вапно хлорне - 0,0000057 т.,вироби гумові технічні морозостійкі - 0,03 кг., клей - 0,125 кг., міткаль - 10 м., поковки з квадратних заготовок, 1.8 кг. - 0,163104 т., поковки з квадратних заготовок, 2.825 кг. - 0,002072 т., дріт сталевий низьковуглецевий, діаметр 4,0 - 0,004144 т., пергамін - 93,9504 кв. м., сітка дротяна - 9.493067 кв. м., набори для люків - 0,879 шт., уайт-спіріт - 0,000005 т., шурупи з пласкою головкою 3,5 x 35 мм, шурупи з напівкруглою головкою, діаметр 8 мм., довжина 100 мм. - 0,001008 т., електроди - 0,006 т., смола - 0,00113376 т., клоччя14,028 кг., плівка- 10,019 кв. м., прокладки гумові - 5,603168 кг., толь - 58,284 кв. м., болти будівельні - 0,00051 т., закріпки металеві - 1,8 кг., бруски обрізні з хвойних порід, довжиною 4-6,5 м., шириною 75-150 мм, товщиною 40- 75 мм., 2-й сорт - 1,043888 куб. м., бруски обрізні з хвойних порід, довжиною 4-6,5 м., шириною 75-150 мм, товщиною 100, 125 мм., 2-й сорт - 0,98 куб. м., бруски обрізні з хвойних порід, довжиною 4-6,5 м., шириною 75-150 мм, товщиною 150 мм. і більше 2-й сорт - 0,8575 куб. м., дошки обрізні з хвойних порід, довжиною 4-6,5 м., шириною 75-150 мм, товщиною 19,22 мм. 2-й сорт - 1,56584 куб. м., дошки обрізні з хвойних порід, довжиною 4-6,5 м., шириною 75-150 мм, товщиною 25 мм. 3-й сорт - 0,0084 куб. м., дошки обрізні з хвойних порід, довжиною 4-6,5 м., шириною 75-150 мм, товщиною 44 мм. і більше 3-й сорт - 0,041958 куб. м., бруски обрізні з хвойних порід, довжиною 2-3,75 м., шириною 75-150 мм, товщиною 40-75 мм., 3-й сорт - 2,061957 куб. м., труби для водопостачання (п/п) - 44,95 кв. м., вата мінеральна - 100 кв. м., вата мінеральна - 7,160544 кв. м., деталі кріплення рейок, елементи кріплення підвісних стель, трубопроводів, закладні деталі, деталі кріплення стінових панелей - 0,01272 т., блоки віконні для житлових - 7,12 кв. м., блоки балконні двірні для житлових будівель - 8,4 кв. м., блоки двірні внутрішні ДГ 21-8, площа 1,59 м. кв. - 4,8 кв. м., блоки двірні внутрішні ДУ 21-9, площа 1,8 м. кв. - 7,8 кв. м., балки - 0,8464 кв. м., щити опалубки - 3,361302 кв. м., двері металеві - 3 шт., вода - 18,532716 куб. м., стрижнева арматура - 100 кг., натрій кремнієфтористий технічний - 0,05024769 т., емаль антикорозійна - 0,00015 т., метиленхлорид - 0,125 кг., паста антисептична - 0,014812 т., панелі (плити) перекриття багатопустотні - 12 шт., плити покриттів, перекриттів та днищ (вигрібна яма) - 2,84796 куб. м., кільця для колодязів - 10,03818 м., блоки стінові - 30,33591 куб. м., суміші бетонні, клас бетону В3,5 (М50) - 1,89864 куб. м., суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М200), 40 мм. - 2,3733 куб. м., суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М200), 20-40 мм. - 5,2577 куб. м., суміші бетонні готові важкі, клас бетону В10 (М 150), 1-20 мм. - 0,3408 куб. м., розчин готовий кладковий важкий, цементний, марка М50 - 1,4064 куб. м., розчин готовий кладковий важкий, цементний, марка М 100 - 1,6356 куб. м., розчин готовий кладковий важкий, цементно-вапняковий, марка М10- 15,6013 куб. м., розчин готовий кладковий важкий, цементно-вапняковий, марка М25- 11,00687 куб. м., розчин готовий кладковий важкий, цементно-вапняковий, марка М50- 0,00504 куб м., розчин готовий опоряджувальний, цементно-вапняковий 1:1,6-5,174921 куб.м., блоки фундаментів - 48 куб. м., муфта-10 шт., перехід - 10 шт., трійник 10 шт., кутник - 10 шт., склострічка - 0,14 кг., наконечники кабельні - 21 шт., перемичка заземлювальна - 1 шт., перемички - 24 шт., провід ПРГ, переріз 2,5 мм. кв. 1000 м. - 82,4 м., провід освітлювальний, переріз 1,0 мм. 1000 м. - 816 м., труби - 0,000664 т., ящик кабельний - 1 шт., вузли укрупнені монтажні із поліетиленових труб для внутрішньої каналізації - 4,99 м., з'єднання на згони сталеві - 7,98 шт., згони сталеві з муфтою та контрагайкою діаметр до 15 мм. - 3,99 шт., спецз'єднання сталеві (втулки буротові, гайки накідні, муфтові), діаметр до 15 мм. - 31,92 шт., лічильник електроенергії - 1 шт. Крім того, в склад загальновиробничих витрат враховані витрати енергоносіїв: електроенергія - 32,087 кВт-год, мастильні матеріали - 6,603 кг., бензин - 116,16 л., дизельне паливо - 52,755 л. Всі вищезазначені будівельні матеріали, вироби та конструкції, а також витрати енергоносіїв згідно остаточних позовних вимог є предметом спору та їх вартість станом на час проведення експертизи становить 407018 грн. (а.с. 174-190, 224-228). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідач не визнає позовні вимоги у т.ч. з підстав, що будівельні матеріали, які є предметом позовних вимог, були придбані ним під час перебування у шлюбі, однак за кошти, які належали йому особисто. Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ у постанові від 07.09.2016 року №6-801цс16 належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя засобами або працею в придбанні майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України і визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинне встановити не тільки факт придбання майна під час шлюбу, але і той факт, що джерелом його отримання були загальні спільні кошти або спільна робота подружжя. Враховуючи це, статус спільної сумісної власності визначається за такими критеріями: -час придбання майна; -кошти, за які таке майно було придбане (джерело придбання). Норма ст.60 СК України вважається застосованою правильно, якщо придбання майна відповідає цим факторам. У разі придбання майна хоча і в період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не можна вважати об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки воно є особистою приватною власністю того з подружжя, на особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. З копії технічного паспорта, виготовленого 21.10.2014 року КП «Сокирянське РБТІ» щодо житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], встановлено, що на час проведення обстеження працівником БТІ було встановлено наявність: житлового будинку з підвалом, літ. Е., 2010 року побудови, фундамент та стіни виготовлені з каменю черепашника, покрівля металочерепиця, перекриття залізобетонні плити та дерев`яні балки, підлога об лаштована ламінатом та керамічною плиткою, а також наявні електрика, водопровід, каналізація, газопровід. Крім того, наявний гараж, літ. Є, 2010 року забудови, фундамент та стіни з каменю черепашника, перекриття дерев`яні балки. Наявна огорожа з металу та каменю черепашника, а також вигрібна яма з залізобетонних кілець, 2010 року забудови (а.с. 75-82). Згідно копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації, поданої відповідачем [PERSON], ним у період з червня 2009 року по серпень 2010 року проведено будівництво житлового будинку з господарською будівлею (гаражем) за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа будинку 192,7 кв.м., житлова площа 72,60 в.м., матеріали стін: камінь черепашник. Гараж площею 74,90 кв.м. Перелік інженерного обладнання: водопровід, водопостачання, каналізація, опалення від індивідуальних установок. Дане будівництво проведено на земельній ділянці, площею 0,828 га, цільового призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 83-84). З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 51031160 від 28.12.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 351031962 від 28.12.2015 року, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 28.12.2015 року (після розірвання шлюбу) зареєстрував право приватної власності на житловий будинок з підвалом, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок з підвалом - літ Е, загальною площею 192,7 кв.м., житловою площею 72.6 кв.м., гараж - літ. Є. (а.с.44,45). Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином, оскільки відповідачем згідно поданої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зазначено, що будівництво житлового будинку з господарською будівлею (гаражем) за адресою: [ADDRESS] проведено у період з червня 2009 року по серпень 2010 року, відповідно суд приходить до висновку, що будівельні матеріали, які є предметом позовних вимог, були придбані або отримані саме до періоду завершення будівництва, тобто до вересня 2010 року. При цьому, суд вважає необгрунтованими доводи позивачки та її представника, що будівельні матеріали були придбані сторонами у період з 2008 року по 2011 рік включно, оскільки відповідно до положень ч.1 ст. 60 ЦПК України будь-яких доказів на підтвердження придбання будь-яких будівельних матеріалів ними не було надано. У своїх поясненнях під час допиту в якості свідка позивачка не могла вказати ні час придбання, ні перелік, ні кількість або вартість будівельних матеріалів, щодо яких нею заявлені позовні вимоги. Згідно пояснень відповідача [PERSON], допитаного в якості свідка, даний будинок було побудовано ним самочинно, на місці знесеного старого будинку, частково з будівельних матеріалів, які залишилися після знесення старого будинку та господарських споруд, частково з будівельних матеріалів, які він обміняв або йому безоплатно надали його родичі, а також частково за його особисті кошти і в період фактичного припинення між сторонами сімейних відносин. Пояснення відповідача [PERSON] в частині використання під час будівництва будинку будівельних матеріалів від старого будинку, які є його особистою власністю, підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] і не спростовані позивачкою та її представником. При цьому письмові пояснення представника позивачки [PERSON] з додатками у вигляді фотознімків (а.с. 263-268) щодо обставин справи, зокрема щодо використання лише нових будівельних матеріалів під час будівництва будинку, які йому стали відомі особисто під час проведення обстеження житлового будинку експертом Вінницького відділення Київського НДІСЕ Кальніченко О.Б., відповідно до положень ст.ст. 57, 59, 62 ЦПК України не є допустимими доказами. Допустимим доказом у розумінні положень зазначених статей є пояснення представника сторони, допитаної як свідка про відомі йому обставини справи, що мають значення для справи. Пояснення відповідача [PERSON] в частині надання його родичами будівельних матеріалів підтверджується частково: наданою ним прибутково-видатковою накладною № 96 від 04.07.2005 року, згідно якої [PERSON] (дружина рідного брата відвідача) отримала в рахунок майнових паїв 18 шт. плит для перекриття бувших у використанні. Пояснення [PERSON] в частині безоплатного надання його родичами частини будівельних матеріалів будь-якими іншими належними та допустимими доказами не підтверджуються. При встановлені обставин справи суд не бере до уваги до уваги в якості належних доказів, пояснення відповідача, в якості свідка та показання свідка [PERSON] щодо обставин укладення між ними договору позики з метою придбання будівельних матеріалів, оскільки згідно них даний договір укладено 29.12.2012 року, тобто не стосуються періоду придбання будівельних матеріалів, які є предметом позовних вимог. Крім того, суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] в частині придбання ним металочерепиці на покрівлю житлового будинку за запозичені у [PERSON] кошти, оскільки на підтвердження даної обставини відповідачем надана суду видаткова накладна ПП «Євро-Модуль» №ЕМ-Е10578 від 24.11.2012 року, тобто оплата та придбання металочерепиці за таких обставин були здійснені відповідачем до укладення зазначеного договору позики. При встановлені обставин справи суд не бере до уваги в якості належних доказів накладні, які були надані відповідачем [PERSON] (а.с. 48-59, 118-120 ), оскільки вони стосуються періоду придбання ним будівельних матеріалів після розірвання між сторонами шлюбу та не стосуються предмету позовних вимог. З довідок про заробітну плату відповідача, виданих 29.04.2016 року комунальною установою «Сокирянська центральна районна лікарня», судом встановлено, що протягом 2009 року [PERSON] отримав заробітну плату у розмір 59925,23 грн. та за період з січня по серпень 2010 року включно отримав 55522,95 грн. (а.с. 124,125). З довідок про пенсію відповідача, виданих 04.05.2016 року управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі, судом встановлено що протягом 2009 року відповідач [PERSON] отримав пенсію за віком у розмірі 18237,14 грн. та за період з січня по серпень 2010 року включно отримав 12800,61 грн. (а.с. 126-127). З довідок про заробітну плату [PERSON], виданих 23.02.2017 року відділом освіти, молоді та спорту Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області, встановлено, що протягом 2008 року вона отримала заробітну плату у розмірі 29529,02 грн., протягом 2009 року у розмірі 37081,91 грн., за період з січня по серпень 2010 року включно вона отримала 26542,94 грн. (а.с.254-256) При встановлені обставин справи суд не бере до уваги в якості належних доказів довідки про доходи відповідача та позивачки за період, починаючи з вересня 2010 року, оскільки вони стосуються періоду придбання будівельних матеріалів, які є предметом позовних вимог (а.с. 124, 125, 128-131, 257-260). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що позивачкою та її представником у відповідності до положень ч.1 ст. 60 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами обставин придбання за спільні кошти сторін будь-яких будівельних матеріалів, які були використані під час будівництва належного відповідачу на праві приватної власності житлового будинку. Пояснення позивачки щодо обставин внесення нею коштів до спільного бюджету та здійснення з них витрат на придбання будівельних матеріалів, суд оцінює критично, оскільки вони не доведені будь-якими іншими належними та допустимими доказами, а також заперечуються відповідачем під час надання ним пояснень в якості свідка. При цьому, обставини наявності у позивачку доходу у вигляді заробітної плати, а також приготування їжі робітникам під час проведення будівництва житлового будинку, на думку суду, не доводять обставини придбання будівельних матеріалів за спільні кошти сторін. Крім того, пояснення відповідача в частині здійснення ним будівництва житлового будинку з метою його окремого проживання після припинення сімейних відносин з позивачкою підтверджується і тією обставиною, що відповідачем перед розірванням шлюбу 12.02.2014 року було укладено договір дарування частки квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Гапчуком В.М., згідно якого відповідач [PERSON] подарував позивачці [PERSON] належну йому 1/4 частину квартири за номером [ADDRESS] (а.с 122). Відповідно до вимог п.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статей 27 та 31 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову При цьому згідно зі п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п.23). При цьому, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (п.24). Таким чином, оскільки відповідачем 28.12.2015 року було зареєстровано право власності на житловий будинок, відповідно на час розгляду справи фактично був відсутній предмет заявлених позовних вимог: будівельні матеріали, які були використані під час будівництва даного будинку та щодо частини яких просила визнати право власності позивачка. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій статті 16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Тобто, позивачка та її представник заявляючи позовні вимоги про визнання права власності на майно, яке відсутнє на час розгляду спору, а також позовну вимогу про стягнення з відповідача його грошової вартості, обрали неналежний спосіб захисту в розумінні положень ст. 16 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідно не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки будь-які понесені нею судові витрати. На підставі ч.ч.1,2 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст. 57, 60 Сімейного кодексу України, ст.ст. 16, 331 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed