Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак, 19 квітня 2019 року шлюб між ними було розірвано. В шлюбі народився син: [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2020 року визначено стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Зазначає, що у зв`язку з досягненням сином 18 років, виплати аліментів припинилися. Вказують, що на момент подання позову, [PERSON] є студентом Луцького національного технічного університету денної форми навчання. Зазначають, що не мають можливості самостійно забезпечити всі необхідні його потреби, оскільки, вони є значними. Просять суд, стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позову та до досягнення сином 23-х років. Ухвалою суду від 24 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання позивачі подали суду заяву, в якій просять справу слухати у їх відсутності. Просили суд, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 березня 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] (а.с. 11,10). Як вбачається з матеріалів справи рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2019 року постановлено стягувати з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття.(а.с. 12-14). На підставі вищевказаного судового рішення [PERSON] було видано виконавчий лист від 25.02.2020 року (а.с.15). Відповідно до довідки №4617 від 14.01.2020 року вбачається, що [PERSON] навчається у «Луцькому національному технічному університеті» на денній формі, за держзамовленням, на факультеті фінансів, обліку, лінгвістики та права (а.с. 16). Судом встановлено, що [PERSON] не приймає належної участі в утриманні сина, хоча спроможній надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. З урахуванням того, що повнолітній син відповідача, [PERSON] , продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, перебуває на утриманні у матері, а тому суд вважає, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу сина в розмірі - ј частини заробітку щомісячно, до закінчення останнім навчання. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved