Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на нерухоме майно вказане в позовній заяві. В судове засідання позивачі не зявилися, просили суд справу слухати за їх відсутності, підтримали позовні вимоги вказані в позовній заяві, про що подали до суду відповідні письмові заяви. Судом встановлено, що згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 05 вересня 2013 року за № 376/2048/13-ц, за позивачами визнано право власності на житловий будинок № 2 по вул. Дюканова в м. Сквира, Київської області, з господарськими будівлями та спорудами. До будинку в межах присадибної земельної ділянки позивачі звели прибудови розміром 6,02x6,57м+3,05x2,80м під кухню-їдальню, тамбур, розміром 2,80x2,0м, мансардний поверх, розміром 6,57x6,13м. Дане будівництво є самочинним так як воно побудовано без відповідного дозволу органів місцевого самоврядування та належної технічної документації. Дане будівництво здійснено з дотриманням містобудівних, санітарних та протипожежних нормативних вимог, не суперечить суспільним інтересам, не допущені порушення будівельних норм. Відповідно до висновку сектору містобудування та архітектури вбачається, що будинок зведено без порушень протипожежних, санітарно-гігієнічних норм та правил, та зведено на земельній ділянці, яка відповідає її функціональному призначенню. На даний час у позивачів постало питання в оформленні відповідних документів на вказане нерухоме майно, але оформити їх позивачі не мають можливості, оскільки право власності не зареєстровано у встановленому законом порядку. Вказані обставини встановлені матеріалами справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. За змістом ч.1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з ч.3\~ст. 376 ЦК України\~\~ право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано за особою, яка вчинила самочинне будівництво згідно рішення суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3\~ст.397 ЦК України\~фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідач Сектор містобудування і архітектури Сквирської райдержадміністрації Київської області заперечень не надав.

Outcome: approved