Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять припинити право власності [PERSON] у спільній частковій власності, а саме на 1/ 6 частину квартири за адресою: [ADDRESS], визнавши право спільної сумісної власності на цю частку за ними, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивачі та представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав, визначених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, заперечувала проти стягнення з неї судових витрат по справі. Вивчивши докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 жовтня 2007 року (а.с.13). Відповідно до вказаного свідоцтва та витягу про реєстрацію права власності на рухоме майно № 16780242 від 23.11.2007р., власниками двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.14). В порядку ст. 1261 ЦК України спадкоємцями після смерті батька позивача [PERSON] за законом є його донька - на 1/2 частку у спадщині та дружина - [PERSON] на 1/2 частку у спадщині. 05.09.2016 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О. позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач успадкувала після смерті батька [PERSON] 1/6 частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). З моменту оформлення відповідачем права на спадщину сторони не можуть дійти згоди щодо користування та розпорядження майном, між ними існують неприязні відносини. За життя [PERSON], позивач із своєю сім'єю тимчасово переїхали із м. Лозова до матері чоловіка позивача у м. Красноград, оскільки іншого житла, окрім спірної квартири, у них немає. Відповідач на даний час зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Позивачі не користуються своїм майном в зв'язку з тим, що відповідач створює їм перешкоди у користуванні майном, оскільки не дає ключі, перешкоджає вселенню. Дійти згоди та порозуміння щодо спільного проживання в спірній квартирі сторонам не вдалося. Позивач [PERSON] зверталася до відповідача з листом, в якому просила надати їй вільний доступ до квартири за адресою: [ADDRESS], яке вона на пошті не отримала (а.с.20-23). 14.10.2016р. та 18.10.2016р. позивач [PERSON] зверталася до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області з заявами про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою (а.с. 18-19). 14.10.2016р. у присутності поліцейських позивач отримала ключ від спірної квартири, однак 18.10.2016р. увійти до даної квартири не змогла, оскільки відповідачкою було змінено замок. З висновку Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про результати розгляду звернення громадянина від 11.11.2016 р. вбачається, що з відповідачкою [PERSON] проведена профілактична бесіда щодо недопущення протиправної поведінки та рекомендовано позивачу для вирішення цивільно-правових відносин звернутись до суду. Позивачі в судовому засіданні під час допиту їх в якості свідків підтвердили зазначені вище обставини. Відповідач, яка була також допитана в якості свідка, зазначила, що звільнила спірну квартиру, вказувала на неможливість спільного проживання. Згідно ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9314 від 26.06.2017 року, технічно не можливо відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити 1/6 частку квартири, яка належить відповідачу [PERSON], розташованої за адресою: [ADDRESS], з урахуванням, що позивачам: [PERSON] належить у вказаній квартирі - 3/6 частини вказаної квартири, що становить 1/2 частину, [PERSON] належить 2/6 частини вказаної квартири. Двокімнатна квартира, що розташована за вказаною, з урахуванням часток її співвласників, є неподільною (а.с. 83-87). У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), яку можна застосувати до спірних правовідносин за аналогією, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд за вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Згідно ч.2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до Звіту про оцінку вартості двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], виконаному суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем - [PERSON] 07.11.2016р., ринкова вартість спірної квартири становить 205000,00 гривень, отже, з урахуванням частки відповідача, вартість останньої становить 32800 грн. (а.с. 30-51). Позивачем [PERSON] внесено на депозитний рахунок Лозівського міськрайонного суду Харківської області ринкову вартість частки відповідача у спірній квартирі - 32800 грн., що підтверджується квитанцією №13_32 від 22.11.2016р. (а.с. 3). Враховуючи те, що частка відповідача у спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, квартира є неподільною, спільне володіння і користування сторонами майном неможливе, припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved