Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 23 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 226. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужого ставлення до життя та проблем кожного, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство вони не ведуть з 2018 року. Рішення про розірвання шлюбу позивачкою прийнято остаточно, змінювати його намірів вона не має, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає не можливим. Від шлюбу спільних дітей у сторін немає. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишалась без руху, позивачці надавався строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно в порядку вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту Судової влади України від 28 січня 2021 року про оголошення виклику відповідача до суду, про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до правил статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 травня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 226, що знаходить своє підтвердження свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим травня 2003 року. Під час державної реєстрації позивач змінили прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved