overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду із позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення частки померлого у спільному сумісному майні. Просить суд визначити, що [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS] та [PERSON] належала ? частина квартири [ADDRESS]. Позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] просить слухати справу за відсутності представника відповідача, при вирішені справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не прибули, державний нотаріус [PERSON] просила слухати справу за відсутності представника нотаріальної контори, при вирішенні спору покладалися на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що обставини,\~\~викладені в позові, мали місце. Згідно розпорядження Кременчуцької міської ради « 1239 від 10 лютого 1994 року у відповідності із законом України «»Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] та [PERSON] передана у власність квартири [ADDRESS]. 02 квітня 2014 року померла [PERSON] а/з про смерть 534. При зверненні позивача до першої кременчуцької державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не визначені частки кожного із співвласників спірної квартири. У відповідності зі\~ст. 41 Конституції України\~Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі\~статтею 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Домовленості про визначення часток у спірній сумісній власності між сторонами по справі та померлою не було, тому суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню: необхідно визначити, що [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS] та [PERSON] належала ? частина квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликаються на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті покійної залишилося певне майно. Дане майно складається: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельних ділянок що знаходиться в [ADDRESS]. Інших спадкоємців, які б могли б претендувати на прийняття спадщини не має, так як [PERSON], якій [PERSON] склала заповіт спадщини не прийняла. В даний час позивачка звернулася в нотаріальну контору за оформленням спадщини після смерті матері, однак оформити її не може, так як пропустила шестимісячний строк для звернення за спадщиною. Даний строк позивачка пропустила, оскільки вважала, що прийняла спадщину, оскільки фактично проживала з матір'ю до дня смерті і після смерті доглядала за будинком та обробляла земельні ділянки. Крім цього строк пропуску звернення до нотаріуса не є значним. Просить вважати дані причини поважними та постановити рішення, яким надати їй інший строк для прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача - представник Вербівчицької сільської ради Бродівського району, подав суду письмову заяву, в яких позов [PERSON] визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала не заперечила щодо його задоволення. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON](а.с.5). Померлій належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2010 р.(а.с.9); земельні ділянки, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку (а.с.12-13), померла мала право на земельну частка (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0099564 від 07.09.2001р. (а.с.11). Позивач є спадкоємцем за законом (а.с.8). Інших спадкоємців, які б могли претендувати на прийняття спадщини не має, так як [PERSON] на яку складено заповіт спадщину не прийняла (а.с.15). Причини пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивач суд визнає поважними. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1216, 1222,1223, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликаються на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті покійної залишилося певне майно, яке відповідно складеного заповіту від 23 грудня 2005 року покійна мати заповіла позивачці по справі [PERSON]. Дане майно складається з земельної ділянки площею 1,2752 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інших спадкоємців, які б могли б претендувати на прийняття спадщини не має. В даний час позивачка звернувся в нотаріальну контору за оформленням спадщини після смерті матері, однак оформити її не може, так як пропустила шестимісячний строк для звернення за спадщиною. Даний строк позивачка пропустила, оскільки вважала якщо є заповіт то вона і є власником спадкового майна. Просить вважати дану причину поважною та постановити рішення, яким надати її інший строк для прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач - представник Пониквянської сільської ради Бродівського району, подав суду письмову заяву, в яких позов [PERSON] визнав, просить справу розглядати за їх відсутності. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7). Померлій належала земельна ділянка площею 1,2752 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.9). Позивачка є спадкоємцем за заповітом (а.с.8). Інших спадкоємців, які б могли претендувати на прийняття спадщини не має. Причини пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивач суд визнає поважними. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1216, 1222,1223, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся із позовом до суду в якому просить визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в ньому, що розташований в [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися, представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності, з повним підтриманням своїх позовних вимог та їх визнанням . Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності виникає із підстав не заборонених законом, зокрема, із правочинів . Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. 15 грудня 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в ньому, що розташований в [ADDRESS], в якому сторони визначили суму продажу - 18 661 грн., які отримала відповідачка від позивачки, згідно якого вона зобов'язалася нотаріально посвідчити даний договір купівлі - продажу. ? частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в ньому, що розташований в [ADDRESS] дійсно належать відповідачці [PERSON], на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності на будинковолодіння видане згідно рішення Шумської районної ради народних депутатів № 223 від 23.10.1989р. Згідно довідки про технічні показники об»єкта нерухомого майна № 151 від 25 грудня 2014 року, виданої Шумським бюро технічної інвентаризації, ? частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в ньому, що розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON]. Житловий будинок 1980року побудови, крім житлового будинку туди входить : хлів, погріб, огорожа та вартість його становить 37 322 грн. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 12 липня 2011 року виконкомом Балківської сільської ради Барського району, Вінницької області підтверджується, що відповідачка 12 липня 2011 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON]». За таких обставин суд вважає, що за позивачкою необхідно визнати право власності на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд в ньому, що розташований в [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернувшись до суду 04.04.2019 р. з позовом до відповідача [PERSON] , просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.08.2010 року в Шубківській сільській раді Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 9. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що протягом останнього року сторони проживають окремо. Життя з відповідачем не склалося, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові один до одного. Їх шлюб існує формально. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У підготовчому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, відмовилася від надання строку для примирення. Пояснює, що протягом останнього року не проживають разом з відповідачем. У підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, просить не надавати строк для примирення. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 30.08.2010 року у Шубківській сільській раді Рівненського району Рівненської області, актовий запис №9 (Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Сторони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, не проживають разом протягом тривалого періоду часу, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернувшись до суду 10.09.2019 р. з позовом до відповідача [PERSON] , просить розірвати шлюб, зареєстрований 16.10.1993 р. в Грицівській селищній Раді Шепетівського району, актовий запис №31. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що від шлюбу у них троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, ускладнилися взаємовідносини, втратились почуття любові, зникло взаєморозуміння через суттєві розбіжності у поглядах на життя та несумісності характерів. Ухвалою суду від 15.10.2019 р. відкрито загальне позовне провадження. У підготовчому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, відмовилася від надання строку для примирення. У підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, вказав про недоцільність надання строку для примирення. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 16.10.1993 р. у Грицівській селищній Раді Шепетівського району, актовий запис №31 (Свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] ). Сторони мають двох повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, сторони не проживають як подружжя, їх шлюб існує формально та суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувшись до суду з вказаним позовом, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини і не виконує свого обов'язку матеріально утримувати свою дочку. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON]. подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує та не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалаї справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина сторін проживає із матір'ю [PERSON] в с. Медвин, Богуславського району, Київської області, що підтверджується довідкою Медвинської сільської ради №223 від 11 травня 2016 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився і не надав суду доказів, які б свідчили про його матеріальне становище, стан здоров'я та сімейний стан. Позивачка в своєму позові зазначила, що відповідач є працездатним і тому може надавати матеріальну допомогу дочці Анастасії, що приймається судом до уваги, а тому позов підлягає повному задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до [PERSON] Богуславщини відділу культури Богуславської районної державної адміністрації, просить суд визнати за нею право власності на 11/25 частини житлового будинку розташованого по вул. Марка Вовчка, 15 в м. Богуславі, Київської області, а саме на квартиру №1 загальною площею 56,70 кв.м., а також на сарай (2,94 x 4,60) літ «Ж», сарай ( 2,43 x 3,05) літ «ж». В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу № 2852 від 25.11.1969 року посвідченого Богуславською нотаріальною конторою вона набула право власності на 11/25 частини житлового будинку, який розташований по вул. Марка Вовчка, 15 в м. Богуслав, Київської області. Перевіряючи цього року свої документи вона виявила відсутність оригіналу договору купівлі-продажу житлового будинку і не може згадати за яких обставин він міг бути втрачений. Довідкою КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» №196 від 01.09.2015 року підтверджується, що до 01. 01.2013 року право власності на житловий будинок №15, що знаходиться за адресою: вул. М. Вовчка, м. Богуслав Київської області, було зареєстровано за [PERSON] 11/25 частини на підставі договору купівлі - продажу № 2852 від 25.11.1969 року посвідченого Богуславською нотаріальною конторою та 14/25 частини за Музеєм [PERSON] Богуславщини на підставі договору дарування № 5138 від 28.12.2000 р. ( кн. 13 реєстровий № 1840 ). Станом на останню дату технічної інвентаризації 31.08.2015 року загальна площа квартири №1 в житловому будинку становить 56,70 кв.м. Прибудова площею 10,80 кв.м. та два сараї зведені нею самочинно, що вказано у довідці КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації». Земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, вона приватизувала, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 13 січня 2006 року Богуславською міською радою. Оскільки відсутність оригіналу договору купівлі-продажу частини вказаного будинку позбавляє її можливості належним чином здійснювати своє право власності, вона

Outcome: approved