Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до відповідача, в остаточній редакції якого просили суд припинити право [PERSON] на частку у розмірі 38/200 часток у спільному майні -житловому будинку [ADDRESS]; визнати право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] додатково на частку у розмірі 38/200 часток у житловому будинку [ADDRESS] окрім раніш належних [PERSON] на підставі договору дарування від 06.05.2008р. 137/200 частин вказаного будинку та окрім раніш належних [PERSON] на підставі договору дарування від 03.06.2005р. 25/200ч. вказаного будинку. Свої позовні вимоги позивачі обгрунтували тим, що вони є співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в якому користуються квартирою №2 Співвласником інших 38/200 часток цьому домоволодіння і, відповідно кв.№ 1, є [PERSON] [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Єдиною спадкоємицею [PERSON] є [PERSON] Спадкове майно належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, незалежно від часу його прийняття. 16.07.2007р. [PERSON] подала відповідну заяву про прийняття спадщини у 8 ХДНК. Об'єкт успадкування є частиною неподільної речі. Відповідно до плану будинку квартири 1 та 2 розділені одною стіною, яка підпирає дерев'яні балки, що проходять скрізь весь будинок та спираються своїми краями на його зовнішні стіни. Поділ будинку за відповідною конструкцією, з технічної точки зору, без втрати його цілісності та призначення як житлової будівлі є неможливим. Поділ будинку на дві квартири має умовний характер з метою обліку жилих приміщень. Вимоги позивачів щодо припинення права власності на частку в домоволодінні відповідача [PERSON] обґрунтовуються тим, що відповідач з моменту відкриття спадщини не цікавиться об'єктом спадкування, не користується ним. Сумісне володіння та користування майном з відповідачем є неможливим. В обґрунтування своєї позиції позивачі посилаються на те, що протягом понад 7 років відповідач не цікавиться спадковим майном, не вживає заходів для його підтримання в належному технічному та жилому стані. Звернення позивачів щодо участі у проведенні ремонтно-відновлювальних роботах з підтримання будинку в належному стані відповідачем ігноруються. Позивачі вважають, що неможливість спільного володіння та користування спільним майном підтверджена висновками судової будівельно-технічної експертизи про те, що, неналежний технічний стан несучих елементів конструкції будинку у частині кв.1, а саме, розтрощена деревина місцями зруйнована, що послаблює елементи та приводить до втрати їх експлуатаційних властивостей - міцності та несучої спроможності. Причиною втрати несучої спроможності конструкції будинку є руйнування цегляної кладки стіни приміщення 1-2 кв.1, що пов'язане з відсутністю вимощення та водовідведення опадів з поверхні покрівлі будинку та зумовлює попадання води під фундамент жилого будинку під стіну квартири №1. Особливості конструкції будинку та неналежного стану їх з боку кв.1 зумовлюють, зокрема, ухил конструкції підлоги у приміщенні 2.2 в напрямку приміщення 1.2 кв.1, що свідчить про просадку будинку з боку кв.1. Особливістю каркасного типу спірного будинку є те, що дерев'яні балки стін та балки перекриття змонтовані в єдину конструктивну схему. Тріщини , що пролягли в кв.2 свідчать про подальший процес деформації та руйнування будинку. Посилаючись на позицію Верховного суду України , про можливість припинення права власності в спільному майні за наявності будь-якої з обставин, що передбачена п.п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України , позивач на підставі п.3 ч.1 ст.365 ЦК України просить припинити право власності відповідача на частку у праві спільної сумісної власності та визнати право сумісної власності позивачів на спірну частку. В забезпечення компенсації відповідачу вартості частки спадкового мана , позивачами внесено на депозитний рахунок суду суму 40000 грн., в яку оцінена її вартість. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник свої позивні вимоги підтримали та пояснили, що спільне володіння домоволодінням є неможливим . Відповідач безвідповідально ставиться до обов'язку щодо підтримання домоволодіння в належному технічному стані, у зв'язку з чин існує загроза його руйнування. Відповідачу відомо про аварійний стан крівлі, фундаменту. Усі роботи по підтриманню будівлі позивачі робили самі. Відповідача у будинку вони не бачили за 8 років жодного разу. [PERSON] неодноразово приїздив до відповідача та йому не відкривали, за телефонними дзвінками йому ніхто не відповідав. Задня стінка будинку відвалилася і позивач вимушений був укріплювати фундамент. Ремонтні роботи він провів 4-5 років тому, зробив повністю фундамент, ремонт зовнішніх стін, провів до будинку газ. Відповідач усіляко уникає спілкування з приводу прийняття участі у в ремонтно-відновлювальних роботах в будинку. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали . Посилалися на те, що співвласником будинку є [PERSON] , яка померла. Позивач погоджується з тим, що вона є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] . В 2007 році до нотаріальної контори нею була подана заява про прийняття спадщини , але оформлювала спадкових справ нею не завершено. Право власності на спірну частину будинку за нею не зареєстровано. Вона користується будівлею , але позивачі перешкоджають їй у доступі до спадкової частини майна. Позивачі не зверталися до неї з приводу проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Доводи позивача вважає безпідставними та не спроможними. Третя особа -представник 8 ХДНК у судове засідання не з'явився , про час місце судового засідання повідомлялвся належним чином, в заяві до суду просив розгляд справи проводити у його відсутність Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, свідків вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до даних КП «Харківське міське БТІ » співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно в частках : 137/200, 25/200 та 38/200. ( т.1 а.с.126) Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] будинок А-1 поділено на 2 квартири . Згідно з експлікацією квартира .1 складається з 2-х кімнат (4.,5 кв.м., 8,2 кв.м,) кухні та тамбуру квартира № 2 з 2- х житлових кімнат (15,0 кв.м. 10,04 кв.м. ) кухні і сені Квартира №1 перебуває у користуванні відповідача [PERSON] квартира.№2 в користуванні позивачів [PERSON]. Квартири розділені одною стіною. (а.с.7-12). Спір між співвласниками виник з приводу того, що [PERSON] відмовляється брати участь в ремонтно-відновлювальних роботах по підтриманню належного технічного стану домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В позасудовому порядку спір сторонами не вирішено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що в будинку по [ADDRESS] проживає [PERSON] Будинок руйнується з причин невжиття заходів співвласником будинку [PERSON] , яка не ремонтує сволю частину . Разом з [PERSON] він їздив до [PERSON] додому та намагалися обговорити умови проведення відновлювальних робіт по дому, але розмови не вийшло. Свідок [PERSON] в судовому за сіданні пояснив, що з урахуванням стану будинку він порадив [PERSON] зробити фундамент, утеплення внутрішньої на зовнішньої частини будинку . З боку частини співвласника [PERSON] обвалилася кірпічна стіна. свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні про те, що. У будинку [ADDRESS] він був років п'ять тому. Він зробив зауваження з приводу покрівлі. Коли він був наступного разу у будинку, стіна з боку будывлы, що належить [PERSON] почала руйнуватися. Аварійний стан зовнішньої стіни з боки кв№1 підтверджують акти обстеження комісії КП «Благоустрій м.Харкова від 14.08.2014 року та комісії з членів вуличного комітету від 25.07.2014 р. ( т.1 а.с.81, 82) Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №3277/5685 від 24.06.2015р., пошкодження будинку за адресою: [ADDRESS] існують. Причини руйнування обкладення цеглою з боку квартири [ADDRESS], не знаходяться в причинному зв'язку з механічними впливами (навмисними діями) від будь-яких осіб. За ознаками руйнування, технічним станом цегляної кладки та влаштування її конструкції при будівництві -це руйнування не є результатом механічного впливу з метою знищення цього конструктивного елементу. Стосовно пошкоджень конструкцій житлового будинку №16 причиною їх утворення є невиконання ремонтів конструкцій та оздоблення будинку, а саме квартири №1. Ресурс експлуатаційних властивостей конструктивних елементів цієї будівлі майже вичерпано, систематичне зволоження атмосферними опадами від неорганізованого відводу з сторони покрівлі будинку, невиконання функцій водовідведення від стін в результаті відсутності вимощення будинку. Виходячи з нерівноцінності квартир №1 ([PERSON].) та №2 ([PERSON], [PERSON].) за технічним станом та проведеними [PERSON], [PERSON] поліпшеннями житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами проведене не з урахуванням розміру частки 38/200 (19/100) від ринкової вартості всього житлового будинку, а визначено ринкову вартість частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що фактично відноситься до квартири №1 та входить до спільної часткової власності з конструктивними характеристиками та технічним станом, які існують на теперішній час. Ринкова вартість цієї частини, що є об'єктом спадкування [PERSON], станом на червень 2015р. складає 42940,0грн. (а.с.149-175). В судовому засіданні було допитано експерта [PERSON] , яка підтвердила висновки будівельно-технічної експертизи №3277/5685 від 24.06.2015р. щодо ступеню зносу будинку та дала пояснення , що висновки надано за результатами дослідження будку в цілому і вартість частки що належить відповідачу надано з урахуванням ринкової вартості кВ.№1 з надвірними будівлями, що відносяться до квартири №1 Згідно до положень ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Стосовно обставин справи учасник спільної часткової власності в житловому будинку зобов'язаний утримувати його в технічно справному стані. Відповідач не заперечує того факту, що фактично прийняла спадщину і користується нею . Щодо доводів стосовно того, що вона не є власником нерухомого майна в розумінні ст..331 ЦК України , бо власність за нею не зареєстрована, то суд виходить з наступних вимог закону. Відповідно до п.3 ч.1 ст.365 ЦК Украї\\ни право особи на часту у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майно є неможливим. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Якщо особа набула право на спадщину у вигляді частки в житлі відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, таке право може бути припинено судом на підставі ст..365 ЦК України (Ухвала ВСУ від 16.03.2011 р. по справі № 14367613). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Тому коли об'єктом права на спадщину є право на частку в житлі, є помилкою застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.1299 ЦК України та висновок про те, що оскільки особа не набула права власності на спірну частку житла відповідно до вказаної правової норми, її право на цю частку не може бути припинено судом відповідно до ст.365 ЦК України. Враховуючи відповідну правовою позицією ВСУ суд вважає, що право власності Відповідачки на 38/200 ч. в спільному майні може бути припинено за наявністю підстав, зазначених в ст.365 ЦК України. При цьому, за змістом норми ст.365 ЦК України припинення права особи на частку в спільному майні можливо за наявністю будь-якої з обставин, передбачених пп. 1-3 ст.365 ЦК України, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника (Ухвала ВСУ від 23.06.2010 р. у справі № 6-22505св09, Постанова від 16.01.2012 р. у справі №6-81цс11). Щодо визначення вартості частки, яка є предметом спору, суд враховує роз'яснення Пленуму ВСУ, які він надав у п. 6 Постанови №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок». Згідно з цими роз'ясненнями ВСУ справедлива грошова компенсація у разі припинення права на частку може визначатися призначенням відповідної судової експертизи, яка визначає за яку саме грошову суму може бути продана частина будинку. Враховуючи стан нерухомого майна відповідача та його оцінку за ринковими цінами, наведену у висновку експертизи , суд вважає , компенсацію вартості спадкового майна відповідачу належним забезпеченням його прав та інтересів. Справедлива грошова компенсація у разі припинення права на частку у майні особи повинна здійснюватися незалежно від правової підстави такого припинення, оскільки це узгоджується з принципом справедливості, який є однією з загальних засад цивільного законодавства (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Тому суд не погоджується с доводами Відповідача про безпідставність посилання Позивачів на зміст п.6 Поставнови №7 від 04.10.1991 р. Також суд не приймає до уваги доводи Відповідачки про те, що будинок [ADDRESS] є об'єктом права власності в зв'язку із здійсненням Позивачами самочинної прибудови. Оскільки правовими наслідками самочинного будівництва відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України є зобовязання особи за позовом органів місцевого самоврядування провести відповідну перебудову або знести самовільно прибудований об'єкт. Відповідач в спірному будинку не проживає та має у власності інше житло де фактично проживає та зареєстрована. Судом встановлено, що будинок є двоквартирним, тому співвласниками зовнішніх стін та оснащення за межами будинку є учасники загальної часткової власності на будинок. Відповідач [PERSON] продовж 7 років не бере участі у необхідних витратах для підтримки технічного стану будинку, що призводить до його подальшого знищення.. Бездіяльність [PERSON] порушує право позивачів як інших учасників часткової власності За таких обставин позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved