Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти в розмірі 1200грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення нею навчання. В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що відповідач [PERSON] являється її батьком. Після розлучення батьків вона проживає разом з матір»ю і знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Перемишлянського районного суду Львівської області відповідач сплачував аліменти на позивачку [PERSON] в розмірі 500грн. щомісячно до її повноліття. Позивачка вказує, що на даний час вона навчається на денній формі навчання у Київському національному університеті ім..Т.Шевченка. Позивачка вказує, що у зв'язку з незначним розміром заробітку її матері [PERSON], коштів на її утримання не вистачає , а відповідач незважаючи на те, що є приватним підприємцем жодних коштів на її утримання не надає. Позивачка [PERSON] в судове засіданні не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки не визнав та заперечив. Свої заперечення мотивує тим, що він згідно рішення Перемишлянського районного суду від 29.03.2010р. сплачував встановлені судом аліменти на утримання дітей [PERSON], 1996р.народження та [PERSON] по 500грн щомісячно на кожну дитину. На даний час у нього є нова сім»я і на його утриманні перебувають [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO], а також дружина [PERSON], яка хворіє - стоїть на обліку у Львівському державному онкологічному регіональному лікувально-діагностичному центрі. Сплачувати аліменти на утримання позивачки [PERSON], яка навчається , він немає можливості, оскільки його дохід за 3-й квартал 2015р. становить 210грн. Проаналізувавши доводи сторін та матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав : Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] на даний час є повнолітньою та являється дочкою відповідача [PERSON]. На підставі рішення Перемишлянського районного суду відповідач сплачував аліменти на доньку [PERSON] до виповнення їй 18 років в розмірі 500грн. Даний факт сторонами не оспорюється. Згідно довідки № 046/444 від 03.07.2015р. виданої Київським національним університетом ім..Т.Шевченка [PERSON] є студенткою І-го курсу денної форми навчання. Згідно довідки Золочівської ОДПІ від 11.11.2015р. дохід від підприємницької діяльності [PERSON] за 3-й квартал 2015р. становить 2100грн. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 01.10.2005р. зареєстрував шлюб з [PERSON] Згідно свідоцтв про народження на утриманні у відповідача перебувають двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO]. Згідно виписки з історії хвороби № 15450від 21.09.2012р. Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру [PERSON] з 2009р. перебуває на обліку в ОМК. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Таким чином, враховуючи надані сторонами докази та обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним у задоволені позову відмовити.

Outcome: dismissed