Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просила розділити спільне сумісне майно колишнього подружжя, визнавши за відповідачем [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки «CHEVROLET NUBIRA» реєстраційний номерний знак [NUMBER], та стягнути із відповідача на її користь 45325 гривень вартості 1/2 частини вказаного автомобіля. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що із відповідачем вона перебувала в шлюбі з 21 травня 2011 року, який було розірвано рішенням Богуславського районного суду Київської області 24 червня 2014 року. За період перебування у шлюбі вони з відповідачем за спільні кошти в 2012 році придбали легковий автомобіль «CHEVROLET NUBIRA» 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та 01.12.2012 року зареєстрували його в Миронівському МРЕВ ДАІ на відповідача, підтвердженням чого є копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль ними було придбано за 7200 доларів США, а саме за власні сімейні кошти виручені з продажу попереднього їх автомобіля ВАЗ-2115 з добавленням коштів яких бракувало. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем не можуть добровільно поділити спільне сумісне майно подружжя, а тому вона, посилаючись на положення ст.ст. 60, 70 СК України, просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути із відповідача [PERSON] 22500 (двадцять дві тисячі п'ятсот) гривень грошової компенсації вартості 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя, оскільки відповідач після розірвання шлюбу без її згоди продав автомобіль своїй матері [PERSON] за 45000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що перший автомобіль ВАЗ-2115 був куплений за гроші його батьків, яким він потім віддавав борг власними коштами і до придбання автомобіля «CHEVROLET NUBIRA» погасив половину боргу. Коли продав автомобіль ВАЗ-2115, він виручені кошти в сумі 37000 гривень віддав своїм батькам на погашення всього боргу. На придбання автомобіля «CHEVROLET NUBIRA» він знову позичив кошти в своїх батьків. На даний час борг повернув частково. Після розірвання шлюбу він продав автомобіль своїй матері. Суд, заслухавши сторони і їх представників, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] перебували в шлюбі з 21 травня 2011 року, який між ними розірвано рішенням Богуславського районного суду Київської області 24 червня 2014 року. 01 грудня 2012 року за відповідачем [PERSON] в Миронівському МРЕВ ДАІ було зареєстровано легковий автомобіль «CHEVROLET NUBIRA» 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Тобто підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності на майно є лише одна обставина: набуття (придбання, виготовлення, спорудження) майна за час шлюбу, крім випадків, встановлених законом або договором. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка за змістом ч.1 ст. 57 СК України є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка [PERSON] довела в судовому засіданні, що автомобіль марки «CHEVROLET NUBIRA» 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], був придбаний під час шлюбу. Відповідач [PERSON] не довів в судовому засіданні, що особистими коштами погашав борг своїм батькам за автомобіль марки ВАЗ-2115, а також, що кошти від реалізації цього автомобіля були передані його батькам на погашення боргу і що саме за кошти своїх батьків він придбав автомобіль «CHEVROLET NUBIRA», оскільки будь-яких письмових доказів чи інших доказів на підтвердження цього факту він суду не надав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що на придбання спірного автомобіля «CHEVROLET NUBIRA» 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], були використані кошти колишнього подружжя [PERSON] і [PERSON] і тому вказаний автомобіль є об'єктом спільного сумісного майна цього подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Копією довідки-рахунку №700708 виданої ТОВ «Автобіржа «Старт» підтверджується факт, що відповідач після розірвання шлюбу 13 серпня 2014 року продав автомобіль [PERSON] за 45000 гривень. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п. 30, роз'яснив судам, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Оскільки відповідач відчужив автомобіль марки «CHEVROLET NUBIRA» 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який був спільною сумісною власністю подружжя, він має сплатити позивачці 1/2 частину вартості автомобіля, а саме 22500 гривень. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved