Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.07.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], у якому із врахуванням заяви про зміну позовних вимог від 16.08.2016 року, зазначала, що вона народилась 12 квітня 1998 року і її батьками є відповідач [PERSON] та [PERSON] 23 травня 2000 року її батьки розлучилися. На даний час вона є повнолітньою, навчається на денній формі навчання у Миколаївському коледжі транспортної інфраструктури, у звязку з чим не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати самостійний заробіток. Її мати [PERSON] постійно надає їй матеріальну допомогу, тоді як відповідач ухиляється від її утримання та надання матеріальної допомоги, хоча є працездатним. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як такій, що продовжує навчання у Миколаївському коледжі транспортної інфраструктури, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку відповідно до того, яка з цих обставин настане першою. Позивачка в судове засідання не зявилася, у заяві про зміну позовних вимог від 16.08.2016 року (а.с.19) позивачка просила розглянути справу у її відсутність, зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача згодна на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, не зявився (а.с.23), як і не зявився у судове засідання, призначене на 16.08.2016 р. (а.с.18), яке було відкладене у звязку з його неявкою. За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивачки проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивачка народилася 12 квітня 1998 року і її батьком є відповідач [PERSON], що підтверджується ксерокопією паспорту позивачки (а.с.3-4) та копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.6). Згідно довідки Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури №208 від 02.09.2015 року (а.с.7) [PERSON] навчається на денній формі навчання в Миколаївському коледжі транспортної інфраструктури. Закінчить навчання 30.06.2019 року. Отже, між сторонами існують сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Так, згідно ч.ч.1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до розяснень, даних в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обовязок батьків утримувати повнолітніх \~дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.3) вік [PERSON] \~перевищує 18 років, але є меншим 23 років. З дослідженої в судовому засіданні довідки Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури №208 від 02.09.2015 року (а.с.7) вбачається, що навчання [PERSON] в навчальному закладі здійснюється за денною формою навчання. У звязку з цим, є підстави вважати, що повнолітня донька відповідача у справі [PERSON] \~дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки вона навчається за денною формою навчання, а відтак, не має можливості працювати та отримувати кошти, необхідні для її матеріального забезпечення. Відповідач є працездатним, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу позивачці. За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що у позивачки є правові підстави вимагати стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, стан здоровя відповідача, який суд вважає задовільним, оскільки відповідач є працездатною особою, і даними, які б свідчили про інше, суд не володіє, а також його матеріальне становище, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має, та що інші утримання по виконавчим листам з відповідача не проводяться. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. На підставі ст.ст. 182, 191, 198-200 СК України,

Outcome: approved