Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 16.03.2012 року. Від сумісного проживання мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання надала заяву, в якій підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, просить справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомів, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.03.2012 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 68 (а.с.6). Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO] ( а. с. 7). Судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і стан здоровя дозволяє йому нести аліментні зобовязання. Згідно трудової книжки ТН №217627 на ім»я [PERSON] він знаходився на обліку в Покровському міському центрі зайнятості з 12.11.2016 року, та з 26.03.2017 року йому припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606-Х1У « Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Доказів стосовно наявності у відповідача аліментних зобовязань, а також його стану здоровя, до суду не надано, проте суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/3 частини доходу завищеними, так як відповідач не працює, згідно наданої трудової книжки йому припинено виплату допомоги по безробіттю, а тому суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, із врахуванням вищевказаних обставин, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно. Відповідно до ст.ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, у даному випадку- з 22.03.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави у сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial