Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивачка 13.08.2019 звернулася до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом на: на 2/3 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 6/15 частини домоволодіння за адресою : [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,2619 га, кадастровий номер 3224484001:01:001:0012, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташована с. Лука, Таращанський район, Київська область, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 3224484000:03:008:0001, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,2105 га, кадастровий номер 3224484001:01:001:0011, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована с. Лука, Таращанський район, Київська область, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 1.5746 га, кадастровий номер 3224484000:03:002:0211, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,1919 га, кадастровий номер 3224484000:03:001:0177, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0661 га, кадастровий номер 3222755101:01:061:0002, цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташована [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0088 га, кадастровий номер 3222755101:01:061:0004, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/6 частини автомобіля ГАЗ 53, синього кольору, 1992 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , об`єм двигуна 4250 см3, номер кузова [NUMBER] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/6 частини автомобіля УАЗ 31514, зеленого кольору, 1995 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , об`єм двигуна 2450 см3, номер кузова [NUMBER] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/6 частини автомобіля ЗАЗ LANOS, сірого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , об`єм двигуна 1500 см3, номер кузова [NUMBER] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; на 2/6 частини грошових вкладів та страхових внесків, що знаходяться на рахунках [PERSON] відкритих у банку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який являвся їй та її сестрі [PERSON] батьком, а відповідачу [PERSON] чоловіком. Спадкову масу після померлого [PERSON] , складає: домоволодіння за адресою [ADDRESS] ; 3/5 частки у праві спільної часткової власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2619 га, кадастровий номер 3224484001:01:001:0012; земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер 3224484000:03:008:0001; земельна ділянка площею 2,2105 га, кадастровий номер 3224484001:01:001:0011; земельна ділянка площею 1,5746 га, кадастровий номер 3224484000:03:002:0211; земельна ділянка площею 0,1919 га, кадастровий номер 3224484000:03:001:0177; земельна ділянка площею 0,0661 га, кадастровий номер 3222755101:01:061:0002; земельна ділянка площею 0,0088 га, кадастровий номер 3222755101:01:061:0004; автомобіль ГАЗ 53, синього кольору, 1992 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; автомобіль УАЗ 31514, зеленого кольору, 1995 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; автомобіль ЗАЗ LANOS, сірого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; грошові вклади та страхові внески, що знаходяться на рахунках [PERSON] відкритих у банку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». В установлений законом шестимісячний строк вона, її сестра та відповідач звернулися до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, в зв`язку з чим було заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 55974332 від 24.04.2019 року. [PERSON] до спливу шестимісячного строку подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь, тобто вона спадкує 2/3 частки, а відповідач - 1/3 від усієї спадкової маси після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, при зверненні нею до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.03.2019 року, у зв`язку з відсутністю у нотаріуса правових підстав для видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи (оригінали) на спадкове майно відсутні та запропоновано звернутися до суду за визнанням права власності. У поданому відзиві на позовну заяву відповідачка [PERSON] зазначає, що 11.09.2001 між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області. З 27.11.2000 вона проживала без реєстрації місця проживання за адресою по [ADDRESS] , а з 17.01.2006 по даний час зареєстрована та проживає за вказаною адресою. Вона та позивачка відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулася 24.11.2018, з аналогічною заявою в межах шестимісячного строк до нотаріуса також зверталася і вона. Разом з тим, як вбачається з відповіді нотаріуса від 17.04.2019 № 116/02-14, останній відмовив її у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки між нею та позивачкою не досягнута\~згода щодо\~часток у\~спадщині та нею не надано правовстановлюючих документів для позивачки з метою оформлення спадщини. Вказує, що у даній справі, оригінали правовстановлюючих документів не є втраченими та знаходяться у неї як відповідача по справі, про що вона сама повідомляла нотаріуса, а відповідно до змісту позовної заяви, відповідачем не оспорюється право позивача на спадкування частки у майні, що вказує на невірно обраний спосіб захисту цивільного права, ефективним способом захисту, який відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення буде звернення до суду з позовом про зобов`язання відповідача надати оригінали правовстановлюючих документів нотаріусу. Натомість, звертаючись до суду з даним позовом про визнання права власності позивач по суті просить перебрати на себе повноваження нотаріуса щодо оформлення спадщини. У поданій відповіді на відзив представник позивачки адвокат Манзар Т.В. зазначає, що у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу, дана постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 83/02-14 від 19.03.2019 порушує справа позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно, а тому є підставою звернення до суду відповідно до ст. 15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України. Крім того, даний спосіб захисту позивача прямо передбачений п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вказує, що відповідач сама у відзиві визнає, що нею надавалися оригінали правоустановчих документів нотаріусу, а потім нею ж були забрані. Звертає увагу суду, що будь-яких спорів з приводу часток у позивача з відповідачем не було, позивач лише хоче отримати ту частину спадкової маси, яка належить останній за законом. Отже, відповідачем порушені права позивача, тому остання має право звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 01.10.2019 відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог остання просить суд: скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , а саме: на будинок, загальною площею 61.9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1637433432244; а також на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 3224484001:01:003:0209 за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1701281232244; визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку в порядку спадкування за законом на 1/6 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку в порядку спадкування за законом на 1/6 частини земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: 3224484001:01:003:0209 за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що 11.09.2001 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. З 27.11.2000 року вона проживала без реєстрації місця проживання за адресою по [ADDRESS] , а з 17.01.2006 року по даний час зареєстрована та проживає за вказаною адресою. [INFO] [PERSON] помер. Вона, [PERSON] , є вдовою. За життя чоловіка вони перебували у хороших родинних стосунках, вона здійснювала за ним догляд, купувала продукти харчування, робила по дому необхідну роботу, купувала ліки, які були необхідні для його лікування та підтримки організму у відповідному життєвому тонусі. По смерті чоловіка всі витрати щодо поховання останнього вона здійснювала за власний рахунок, що підтверджується копією довідки Виконавчого комітету Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 984 від 15.07.2019 року. Так, за життя у [PERSON] було майно яким він володів, сетрифікати на земельні ділянки, автомобіль, страхові виплати за рахунок яких він забезпечував власні життєві потреби. По день смерті [PERSON] проживав по [ADDRESS] . Після смерті чоловіка вона продовжила жити у будинку за вищевказаною адресою, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї, я вважала, що прийняла спадщину. 19.03.2019 року [PERSON] - в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Одночасно з даною постановою її стало відомо, що на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] вже зареєстровано право власності, проте вона її не здійснювала, і в такому випадку може фактично залишитися проживати на вулиці. 15 липня 2019 року, вона отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якої право власності на житловий будинок та земельну ділянку біля нього зареєстровано на [PERSON] . Відповідно наданої інформації право власності за [PERSON] на житловий будинок зареєстровано державним реєстратором Таращанської районної державної адміністрації на підставі виписки з погосподарської книги, а на земельну ділянку приватний нотаріус Таращанського нотаріального округу Якименко Леся Петрівна. Реєстрація права власності за [PERSON] порушує її права як спадкоємця, оскільки вона позбавлена права зареєструвати спадщину, яка залишилась після смерті її чоловіка. Враховуючи сформовану ситуацію, змушена звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, а саме позбавлення можливості зареєструвати право власності на житловий будинок та земельну ділянку біля нього за адресою [ADDRESS] . Вважає, що рішенням суду має бути скасовано реєстрацію права власності на вказаний будинок та земельну ділянку за [PERSON] . Також, на її думку наявність з її сторони вказаних витрат на поховання також є підставою для скасування державної реєстрації права власності та скасування записів Державного реєстру прав, оскільки [PERSON] не надано жодної допомоги для здійснення поховання [PERSON] . Ухвалою суду від 24.10.2019 прийнято уточнений зустрічний позов, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. У поданому відзиві на уточнений зустрічний позов представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним [PERSON] , відповідача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Манзар Т.В. зазначає, що відповідачі за зустрічним позовом повністю заперечують проти позовних вимог [PERSON] , вважають позовні вимоги останньої необґрунтованими, надуманими та недоведеними належними та допустимими доказами, а тому не підлягають до задоволення, оскільки 14 серпня 1982 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 14.08.1982 року. 10 серпня 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 15.03.2002 року. У період шлюбу а саме з 1988 -1991 рік, [PERSON] та [PERSON] було збудовано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої інформації Дунайської сільської ради за № 481 від 11.10.2019 року, на запит адвоката, де зазначено, що відповідно до Облікової картки об`єкта по господарського обліку, станом на 01.01.2001 року записано - першим [PERSON] , а з 21.09.2001 року - записано першим [PERSON] , у зв`язку із зняттям із реєстрації з даного домоволодіння [PERSON] . Відповідно до Облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2011 - 2015 рр. та на 201.6 - 2020 р.р. в графі І «Голова домогосподарства» значиться [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09.2018 року власником домоволодіння за адресою : [ADDRESS] . являється [PERSON] , підставою виникнення права власності є; виписка із по господарської книги № [NUMBER] , за період 2016 - 2020 роки, серія та номер 1195, видана 03.09.2018 Лучанською сільською радою Таращанського району Київської області. Крім того, [PERSON] являється власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2018 року. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Вказує, що в силу Інструкції № 56 записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Надане свідоцтво про право власності від 18.12.2000 року, яке ніби видане на підставі рішення виконкому від 29.11.2000 року [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] є нікчемним: дане свідоцтво не містить печатки органу, який його видав та і сам підпис на ньому ставиться під сумнім, адже надане до нотаріуса свідоцтво позивачем не містило жодного підпису; свідоцтво видане ніби на підставі рішення виконкому Дунайської сільської ради від 29.11.2000 року, однак при зверненні із запитом до Лучанської сільської ради та до архівного сектору Таращанської районної державної адміністрації Київської області було надано лист архівним сектором за № 01-36/89 від 23.10.2019 року в якому чітко зазначено, що у протоколі № 11 від 29 листопада 2000 року відомостей «Про визнання права власності на жилий будинок гр.. [PERSON] » не виявлено. Однак, існує протокол № 12 від 26 грудня 2000 року Лучанської сільської ради, Таращанського району, Київської області «Про визнання права власності на жилий будинок гр.. [PERSON] », де згідно даного протоколу за ним було визнано право власності на жилий будинок по [ADDRESS] (рішення № 223). Посилання позивача [PERSON] в зустрічному позові на підставу для скасування державної реєстрації права власності та скасування записів Державного реєстру прав, адже остання ніби понесла витрати на поховання [PERSON] є хибними та незаконними, адже ст. 1232 ЦК України передбачає чіткий механізм відшкодування спадкоємцями розумних витрат на поховання, а [PERSON] не являється спадкоємцем. Крім того, позивачка в зустрічному позові не зазначає жодних підстав, а саме відсутність яких саме документів, визначених нормами чинного законодавства, не давала підстав державному реєстратору вчиняти необхідні реєстраційні дії, тобто позивач не зазначила, яким актам цивільного законодавства суперечить прийняте рішення про державну реєстрацію прав, що є підставою для визнання його незаконним і скасування, адже державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та на підставі документів, необхідних для вчинення відповідних дій. У поданій відповіді на відзив на уточнений зустрічний позов представник відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним [PERSON] адвокат Поліщук Р.А. зазначає, що реєстраційні дії відносно житлового будинку та земельної ділянки відповідачкою за зустрічним позовом [PERSON] проведені в шестимісячний строк після смерті [PERSON] , який відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2018 року помер [INFO] . Таким чином, активні дії щодо реєстрації за відповідачкою [PERSON] житлового будинку та земельної ділянки відбулися в період коли в.о. нотаріуса не могла фактично видати сторонам свідоцтва права на спадщину, оскільки не сплинув шестимісячний термін для подачі заяв на вступ у спадщину. Дана обставина свідчить про те, що відповідачка [PERSON] свідомо та навмисно здійснювала дії щодо внесення відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , з метою уникнення розподілу відповідного нерухомого майна між спадкоємцями та включення його до спадкової маси. Оскільки за життя покійного [PERSON] відповідачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] вимагали від нього визнати за відповідачкою [PERSON] право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . В силу ст. 4, 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов`язаний перевіряти інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації. Оскільки право власності на житловий будинок вже зареєстроване у 2000 році, державний реєстратор не мав права приймати рішення що повторної реєстрації речових прав з відкриттям розділу. Щодо твердження відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] та її представника щодо відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за покійним [PERSON] зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності від 29.11.2000 року виданого на підставі рішення виконкому №222 від 29.11.2000 року Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, реєстраційний надпис на якому проведений Білоцерківським бюро технічної інвентаризації реєстрова книга №1, реєстровий номер 153 житловий будинок в [ADDRESS] належав покійному [PERSON] на праві приватної власності. Водночас з 16.07.1998 року по 07.03.2002 року діяла Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, згідно якої право встановлювальними документами, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна є, зокрема, свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, видані органами місцевої виконавчої влади чи місцевого самоврядування. Таким чином, твердження відповідачів за зустрічним позовом та їх представника, щодо відсутності у покійного правових підстав для набуття права власності на житловий будинок по [ADDRESS] , за відсутністю відомостей в про реєстрацію речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є безпідставними та недопустимими та таким, що свідому вводять суд в оману та не дають можливості сприйняти об`єктивне та справедливе рішення по справі, оскільки не ґрунтуються на належних нормах матеріального права. Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції первісний позов підтримала та просила його задовольнити, уточнений зустрічний позов не визнала, надала пояснення аналогічні поясненням, викладених у відзиві на уточнений зустрічний позов. Представник позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним [PERSON] , відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Манзар Т.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції первісний позов підтримала та просила його задовольнити, уточнений зустрічний позов не визнала, надала пояснення аналогічні поясненням, викладених у відзиві на уточнений зустрічний позов. Пояснила, що 1988 року по 1991 рік сім`я [PERSON] збудувала домоволодіння у [ADDRESS] . З погосподарської книги вбачається, що на 2001 рік головою двору був [PERSON] , а потім, у зв`язку із зняттям з реєстрації померлого головою двору записано [PERSON] [PERSON] надала державному реєстратору погосподарську книгу, технічний паспорт, на підставі чого державним реєстратором було здійснено реєстрацію права власності. В реєстрі був відсутній запис про право власності на це домоволодіння. Коли була ліквідація БТІ, всі архівні справи передавались до адміністрацій для здійснення державної реєстрації. Отже, свідоцтво на право власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] вважає нікчемним, тому не ставлять вимогу про визнання його недійсним. На запит до Лучанської сільради та Таращанської РДА було надано лист від 23.10.2019 року, в якому зазначено, що в протоколі № 11 відомостей про визнання права власності за [PERSON] не виявлено. Є в наявності протокол № 12, згідно якого за [PERSON] визнано право власності на будинок [ADDRESS] . В наданих технічних паспортах відомості не співпадають по часу будівництва і по площі. Доводи [PERSON] щодо необхідності задоволення зустрічного позову на підставі того, що вона здійснила витрати на поховання, не заслуговують уваги. Право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , не було оформлене на [PERSON] . Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнала в повному обсязі, та уточнений зустрічний позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним [PERSON] адвокат Поліщук Р.А. у судовому засіданні первісний позов не визнав в повному обсязі, та уточнений зустрічний позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи в силу ст. 128 ЦПК України повідомлена належно, її інтереси в судовому засіданні в режимі відеоконференції представляє адвокат Манзар Т.В. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Таращанської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, правом подати клопотання та пояснення не скористався. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що будинок за адресою: [ADDRESS] належав його батькам, які померли в 1991 році. Він 10 років доглядав за будинком. В 2000 році в грудні до нього прийшли [PERSON] та [PERSON] з пропозицією купити цю хату. Вони домовились за ціну одна тисяча доларів США. В грудні 2000 року [PERSON] та [PERSON] поселились в цьому будинку. Домовились робити документи. Брати дали на нього доручення на продаж будинку. [PERSON] давала йому після весни 2001 року п`ятот доларів. Потім вдвох дали ще п`ятсот доларів після реєстрації: [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] та її кумою. Восени 2000 року вона жила по сусідству з [PERSON] . Остання запросила її подивитись чи можна придбати будинок. [PERSON] також попрохала коштів в борг для придбання будинку під номером [ADDRESS] . Вона дала в борг 1000 грн, що було еквівалентно 200 доларам. [PERSON] разом [PERSON] заселились в будинок, почали робити ремонт, 2001 рік вони зустріти вже в тому будинку. [PERSON] з попередньою дружиною не проживав, вона повикидала його речі. Він ночував на тракторній бригаді, не спілкувався з колишньою дружиною. [PERSON] та [PERSON] заплатили половину грошей за будинок, домовились оформить будинок коли буде друга частина коштів. [PERSON] не було в цьому будинку. [PERSON] знала з 1991 року, працювала з ним. Знала, що він був одружений на [PERSON] [PERSON] довіряла [PERSON] , тому будинок оформили на нього, хоча на той час він у шлюбі з [PERSON] не був. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він був знайомий з [PERSON] , разом працювали. [PERSON] восени 2000 року прийшов засмучений в бригаду, тому що жінка виставила з дому. Пару днів [PERSON] жив у бригаді. [PERSON] збирався купувати будинок, тому він позичив [PERSON] 500 грн. Останній казав, що нема де жити, треба гроші на купівлю хати. В листопаді 2000 року [PERSON] разом з [PERSON] перебралися у будинок, жили там вже вдвох, разом робили ремонт, воду проводили. Оформили купівлю пізніше, обставин цього не відомо. У [PERSON] з [PERSON] з серпня 200 року розпочалися відносини як чоловіка з жінкою, як хату купили, стали проживати разом. В будинку на [ADDRESS] жінка [PERSON] не з`являлась, була лише на його похоронах. Зі слів [PERSON] йому відомо, що [PERSON] також давала кошти на купівлю хати. Вступили у шлюб [PERSON] з [PERSON] після купівлі будинку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з 1996 року працювала у Лучанській сільраді, а з 2003 року була головою сільради. [PERSON] та [PERSON] проживали разом по [ADDRESS] , вели спільне господарство. Вони в 2000-му році купили цю хату, робили там ремонт, навели порядок. Багато коштів було вложено в будинок. [PERSON] вона там не бачила. [PERSON] бурно розходився з попередньою жінкою. До кінця 2000 року [PERSON] з [PERSON] перебралися та вже жили в цьому будинку по [ADDRESS] . За яку ціну купували їй не відомо. Будинок за адресою [ADDRESS] був побудований спільно [PERSON] та [PERSON] , право власності було зареєстровано на [PERSON] . Він зробив документи, але не зареєстрував в сільраді. Після того, як [PERSON] перестав проживати на Перемоги [ADDRESS] , головою двору записали [PERSON] . Суд, заслухавши у судовому засіданні вступне слово учасників справи, покази свідків, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (том1 а.с.28), який був зареєстрований та фактично проживав в [ADDRESS] з 01.08.2001 по день смерті [INFO] (том1 а.с.176). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: домоволодіння за адресою [ADDRESS] ; 3/5 частки у праві спільної часткової власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2619 га, кадастровий номер 3224484001:01:001:0012, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташована с. Лука, Таращанський район, Київська область; земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер 3224484000:03:008:0001, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область; земельна ділянка площею 2,2105 га, кадастровий номер 3224484001:01:001:0011, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована с. Лука, Таращанський район, Київська область; земельна ділянка площею 1,5746 га, кадастровий номер 3224484000:03:002:0211, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область; земельна ділянка площею 0,1919 га, кадастровий номер 3224484000:03:001:0177, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область; земельна ділянка площею 0,0661 га, кадастровий номер 3222755101:01:061:0002, цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташована [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0088 га, кадастровий номер 3222755101:01:061:0004, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована [ADDRESS] ; автомобіль ЗАЗ LANOS, сірого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , об`єм двигуна 1500 см3, номер кузова [NUMBER] ; грошові вклади та страхові внески, що знаходяться на рахунках [PERSON] відкритих у банку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Спадкоємцями першої черги за законом в силу ст. 1261 ЦК України на спадщину [PERSON] є його дочка (позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним) [PERSON] та дружина (відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним) [PERSON] . Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні, так як інша дочка спадкодавця [PERSON] власноручно написаною заявою 27.09.2018 відмовилася від належної їй частки спадкового майна на користь дочки спадкодавця [PERSON] (том1 а.с.175). Тобто, [PERSON] спадкує 2/3 частки, а [PERSON] 1/3 від усієї спадкової маси. Будучи спадкоємцем за законом, позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним [PERSON] 27.09.2018 звернулася до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (том1 а.с.175). Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області 30.08.2018 (том1 а.с.174). Однак, [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на автомобіль ГАЗ 53, 1992 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; автомобіль УАЗ 31514, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; автомобіль ЗАЗ ЛАНОС, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; житловий будинок та земельні ділянки, розташовані в [ADDRESS] ; житловий будинок та земельні ділянки, розташовані в [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер 3224484000:03:008:0001, яка розташована на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області; земельну ділянку (пай); грошові вклади та страхові внески в.о. завідувача Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б., постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 83/02-14 від 19.03.2019, було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та запропоновано звернутися до суду (том1 а.с.190). Крім того, в.о. завідувача Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б., постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 116/02-14 від 17.04.2019, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на: житловий будинок розташований в [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,2105 га, розташовану в [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,2619 га, розташовану в [ADDRESS] ; житловий будинок розташований в [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0661 га, розташовану в [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,0088 га, розташовану в [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~земельну ділянку, площею 1,5746 га, розташовану на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області; земельну ділянку, площею 0,1919 га, розташовану на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області; земельну ділянку, площею 2,000 га, розташовану на території Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області; \~ \~ \~ \~автомобіль, 2008 року випуску, марки З A3, модель LANOS; страхові виплати в ПАТ «Креді Агріколь Банк». В обґрунтування постанови нотаріусом зазначено, що у зв`язку з тим, що між спадкоємцями не досягнуто згоди щодо часток у спадщині та не надано правовстановлюючі документи для оформлення спадщини. Також вказано, що при огляді документів була встановлена подвійна реєстрація на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] (том 1 а.с.191). Факт того, що власником спадкового майна дійсно був спадкодавець [PERSON] , підтверджується: домоволодіння за адресою [ADDRESS] копією договору купівлі-продажу домоволодіння від 01.08.2001 року , посвідченого державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори Бойко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2581 (том1 а.с.25); 3/5 частки у праві спільної часткової власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] копією договору дарування від 04.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області, Дарнопих Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2273 (том1 а.с.26-27); земельної ділянки площею 0,2619 га, кадастровий номер 3224484001:01:001:0012, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташована с. Лука, Таращанський район, Київська область - рішення сесії Лучанської сільської ради від 15.11.2004 року, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3215149572019 від 25.04.2019 року, державним актом на право власності на земельну ділянку від 18.01.2006 серія ЯБ № 286373 (том1 а.с.31-33, 122); земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 3224484000:03:008:0001, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3215133392019 від 24.04.2019 року (том1 а.с.34-36); земельної ділянки площею 2,2105 га, кадастровий номер 3224484001:01:001:0011, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована с. Лука, Таращанський район, Київська область рішення сесії Лучанської сільської ради від 15.11.2004 року та державного акту від 18.01.2006 року серія та номер ЯБ 286372, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3215149592019 від 25.04.2019 року (том1 а.с.37-39, 120); земельної ділянки площею 1,5746 га, кадастровий номер 3224484000:03:002:0211, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область на підставі державного акту від 25.10.2004 року серія та номер ЯА 222461, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3215133372019 від 24.04.2019 року (том1 а.с.40-42, 121); земельної ділянки площею 0,1919 га, кадастровий номер 3224484000:03:001:0177, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована Лучанська сільська рада, Таращанський район, Київська область на підставі державного акту від 25.10.2004 року, серія та номер ЯА 222461, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3215133352019 від 24.04.2019 року (том1 а.с.43-45); земельної ділянки площею 0,0661 га, кадастровий номер 3222755101:01:061:0002, цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташована [ADDRESS] Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3215139332019 від 25.04.2019 \~ \~ \~ \~року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 174324867 від 18.07.2019року, листом з Головного управління Держгеокадастру у Київській області відділу у Макарівському районі за № 3519/172-19 від 09.07.2019 року, Витягом з Державного реєстру речових права на нерухоме майно № 1596638 від 25.03.2013 (том1 а.с.46-48, 52-55, 65, 105); земельної ділянки площею 0,0088 га, кадастровий номер 3222755101:01:061:0004, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована [ADDRESS] Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-3215139342019 від 25.04.2019 року, копією договору дарування земельної ділянки укладеного 24.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського нотаріального округу Київської області Дарнопих Т.М. 24.12.2013 зареєстровано в реєстрі за № 2249, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15248694 від 24.12.2013 (том1 а.с.107-108) автомобіля ЗАЗ LANOS, сірого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , об`єм двигуна 1500 см3, номер кузова [NUMBER] свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 04.10.2014 року (том1 а.с.126), відповіддю начальника територіального сервісного центру МВС в Київській області № 84 від 01.02.2020 про реєстрацію вказаного транспортного засобу за [PERSON] (т.2 а.с.136); грошових вкладів та страхових внесків, що знаходяться на рахунках [PERSON] відкритих у банку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» - лист ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № 12829/2/2718-БТ від 25.09.2019 (том1 а.с.130). Спадщину у встановлений законодавством строк [PERSON] , [PERSON] прийняли, проте документально не оформили. При визначенні складу спадщини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 2 ст. 1228 ЦК України передбачено, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядженням ним. Частиною 1 ст. 1229 ЦК України передбачено, що страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. В силу ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Стосовно спадкування домоволодіння за адресою [ADDRESS] , суд зазначає наступне. 14.08.1982 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Лучанською сільською радою Таращанського району Київської області в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зароблено запис за № 26 (том2 а.с.17). 10.08.2001 шлюб розірвано, про що відділом державної реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції Київської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 77 (том2 а.с.18). Згідно копії договору купівлі-продажу домоволодіння від 01.08.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори Бойко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2581 (том1 а.с.25), будинок по [ADDRESS] придбаний 01.08.2001 [PERSON] . Шлюб між спадкодавцем та [PERSON] зареєстрований 11.09.2001 року. До спірних правовідносин застосуванню підлягають положення Кодексу про шлюб та сім`ю України та Закону України «Про власність». Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правовіакти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотньої дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Відповідно до статті 13 КпШС України права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. У статті 44 КпШС України вказано, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. В силу ст. 28 Кодекс про шлюб та сім`ю України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. В судовому засіданні встановлено, що зазначений будинок, був придбаний спадкодавцем при фактичному припиненні шлюбу з [PERSON] . Дане підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також підтверджується актом про факт підтвердження спільного проживання від 24.09.2019. (т.1 а.с.125). Підтверджується рішенням Таращанського районного суду Київської області від 23.11.2000 року, яким шлюб [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішення набрало законної сили 04.12.2000 року.(т.1 а.с. 188). Пояснення позивачки за первісним позовом про те, що кошти на придбання будинку по [ADDRESS] були надані спадкодавцем та [PERSON] за рахунок майнового паю не підтверджені належними та допустимими доказами. Доводи [PERSON] про те, що будинок по [ADDRESS] придбаний за спільні кошти з [PERSON] суд оцінює критично, оскільки чинним на час виникнення спірних правовідносин КпШС України не передбачалося можливості набуття у спільну власність майна жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, а виникнення такого права стало можливим лише з 01 січня 2004 року, коли набрав чинності Сімейний кодекс України. Навіть у ст. 74 Сімейного кодексу України передбачено майно, що набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності лише у разі , якщо чоловік і жінка не перебувають в іншому шлюбі. Покази свідків не можуть підтверджувати обставини участі коштами при купівлі будинку. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.02.2019 року справа № 163/754/17 Отже, домоволодіння по [ADDRESS] є особистою власністю спадкодавця [PERSON] . Вимоги первісного позову в частині визнання права власності в порядку спадкування на автомобілі ГАЗ 53 та УАЗ 31514, не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно інформації Територіального сервісного центру № 3249 від 01.02.2020 за № 84 (том2 а.с.136) автомобіль ГАЗ 53, номерний знак [NUMBER] , шасі [NUMBER] , синього кольору, 1992 року випуску, зареєстрований 08.07.2016 за [PERSON] . Проте, позивачкою не додано копії технічного паспорту транспортного засобу, клопотань про витребування реєстраційної справи від сервісного центру не заявлялось. Сторонам не відомо місцезнаходження автомобіля ГАЗ 53. Крім того, автомобіль УАЗ 31514, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 1995 року випуску, зеленого кольору, зареєстрований 23.01.2016 за [PERSON] та 02.07.2019 знятий з обліку у зв`язку із скасуванням реєстрації. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне вимоги первісного позову обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково, так як частково обґрунтовані та доведені. Доводи представника відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним [PERSON] адвоката Поліщука Р.М. щодо відмови в первісному позові є неспроможними, оскільки постановами нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в тому числі через наявність спору про частки. Вирішуючи уточнений зустрічний позов, суд зазначає таке. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 173761920 від 15.07.2019 (том1 а.с.151), за колишнього дружиною спадкодавця [PERSON] 04.09.2018 зареєстроване право приватної власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,9 кв. м, номер запису про право власності: 27790766. Крім того, 19.11.2018 зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 3224484001:01:003:0209, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 29057640. Проте, згідно копії Свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане 18.12.2000 Лучанською сільською радою Таращанського району Київської області, в цілому житловий будинок в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Зазначений житловий будинок зареєстрований в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] , записаний у реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 153 20.12.2000 (том1 а.с.161). Суд встановив, оскільки домоволодіння побудовано та прийнято в експлуатацію у період попереднього шлюбу, воно є спільною сумісною власністю [PERSON] та спадкодавця. Реєстрація права власності на будинок і земельну ділянку повністю на [PERSON] порушує спадкові права [PERSON] . Отже, уточнений зустрічний позов підлягає частковому задоволенню в частині скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , а саме: на будинок, загальною площею 61,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1637433432244; а також на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 3224484001:01:003:0209 за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1701281232244. Інші вимоги є передчасними. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним [PERSON] звільнена від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи. Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна первісного позову становить 286460,69 грн, отже при подачі позову до суду позивачка мала б сплатити 2864,61 грн. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позовні вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 84,62%, а тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі 2423,78 грн (2864,61 грн * 84,62% / 100 % ) підлягає стягненню з відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним [PERSON] на користь держави. Крім того, при зверненні до суду із уточненим зустрічним позовом [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. Позовні вимоги уточненого зустрічного позову підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 33,33 % (одна вимога з трьох), а тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі (256,10 грн): 128,05 грн підлягають стягненню з відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] на користь [PERSON] . Також, оскільки позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то судовий збір в розмірі 128,05 грн слід компенсувати [PERSON] за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: partial