Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - служба у справах неповнолітніх і дітей Тернопільської міської ради про позбавлення його батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач не турбується про свого сина [PERSON], [INFO], не забезпечує його фінансово, не цікавиться його життям, не спілкується з ним та не створює йому умови для того аби він належним чином розвивався, тому вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник - адвокат Чудопалов Ю.Ю. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили. В обґрунтування таких заперечень зазначили, що [PERSON] від виконання покладених на нього обов'язків, щодо утримання та виховання дитини не ухиляється. Напроти, це позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, безпричинно відмовляє у зустрічах, змінила номер карткового рахунку на який він сплачував кошти для утримання дитини і нового не повідомила, чим позбавила його можливості продовжувала надавали таку допомогу. Представник служби у справах неповнолітніх і дітей Тернопільської міської ради у судовому засіданні зазначила, що вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав. Прокурор у судовому засіданні зазначила, що не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 3027 від 28 грудня 2008 року. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Дитина проживає з матірю та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Дана обставина визнана сторонами, тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Згідно довідки № 308 від 30 січня 2014 року, виданої завідувачем Тернопільського дошкільного навчального закладу № 19 Тернопільської міської ради, [PERSON] почав відвідувати вказаний навчальний заклад з квітня 2010 року. За період перебування дитини у закладі батько - [PERSON] жодного разу не проводив сина у садок і не забирав його, за харчування дитини у садку коштів не вносив, навчально-виховним процесом не цікавився. 30 січня 2014 року відповідач приніс дитині подарунок і залишив його у груповій кімнаті, а про зустріч із сином не згадував. Також у матеріалах справи міститься довідка № 258 від 13 червня 2013 року, видана завідувачем Тернопільського дошкільного навчального закладу № 19 Тернопільської міської ради, з якої вбачається, що за період перебування [PERSON] у дошкільному закладі батько його жодного разу не приводив і не забирав та не цікавився його навчально - виховним процесом. Оплату за харчування в садочку теж вносила мати, [PERSON] Частиною 4 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. А згідно ч. 5 цієї ж статті встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради № 439 від 30 квітня 2014 року що є додатком до рішення виконавчого комітету від 17 жовтня 2013 року № 1096, відповідача рекомендовано позбавити батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON], оскільки останній не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не створює умов для його фізичного, духовного та морального розвитку. Свідок [PERSON] суду показав, що знайомий з [PERSON] Позивачка чинить останньому перешкоди у вихованні сина [PERSON] Про це йому відомо зі слів самого відповідача. Також на його очах [PERSON] неодноразово телефонував до [PERSON], аби погодити умови його зустрічей з сином, однак та телефон не піднімала. Свідок [PERSON] суду показала, що знайома з [PERSON] В грудні 2009 року останній телефонував до неї та попросив допомогти у виборі подарунку для сини, на що вона відкликнулась і вони разом придбали декілька іграшок. Свідок [PERSON] суду показав, що вони разом з відповідачем працюють. За цих обставин і познайомились. Також вказує, що неодноразово спостерігав як [PERSON] телефонував до позивачки, а та не піднімала телефон. Свідки [PERSON] суду показав, що неодноразово бачив та чув як відповідач намагався зателефонувати до позивачки на предмет погодження зустрічей з сином, однак [PERSON] не відповідала не дзвінок. Свідок [PERSON] дала суду покази, котрі за своєю суттю аналогічні до тих, які були надані [PERSON] Вказані покази свідків судом відкинуті, оскільки вони у своїй більшості базуються або на словах самого відповідача, або на припущеннях. Усі вони вказують, що вони бачили, що [PERSON] неодноразово намагався зателефонувати до позивачки, однак це йому не вдавалось. Але такі їх твердження суд ставить під сумнів, позаяк їм не могло бути достовірно відомо до кого саме [PERSON] телефонував. Чи це був дзвінок до позивачки, чи до будь якого іншого абонента. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є рідною сестрою відповідача і постійно проживає з ним із того моменту коли вони розірвали стосунки з позивачкою. Одразу після розірвання шлюбу позивачка не дозволяла [PERSON] бачитись з сином, однак згодом ситуація змінилась. Впродовж недовгого проміжку часу [PERSON] дозволяла бачити дитину і почала говорити відповідачу аби він купляв дитині одяг і продукти харчування, що він і робив. Потім вона знову змінила свою думку і ігнорувала [PERSON] Даний період продовжується до цієї пори. Впродовж усього часу з моменту розірвання шлюбу позивачки та [PERSON] він намагався та намагається спілкуватись та забезпечувати [PERSON], однак позивачка чинить у цьому йому перешкоди. На відповідає на його телефонні дзвінки та не виконує рішення органу опіки і піклування про встановлення терміну для побачень з дитиною. Окрім цього, відповідач відкрив дитині накопичувальний рахунок та постійно вносить на нього кошти. Щодо аліментів, то їх він сплачував до того моменту поки позивачка не змінила прізвища і банк почав повертати ці кошти. У жовтні 2014 року він намагався разово погасити усю заборгованість, однак [PERSON] повернула кошти. Ці покази суд залишив поза увагою, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Натомість підставність позову також підтверджується показами наступних свідків: [PERSON], яка суду показала, що знайома із позивачкою з 2009 року. Вони проживають в одному будинку і спільно проводять вільний час із своїми дітьми на дитячому майданчику та відводять їх у садок. За час проживання вона ніколи не бачила щоб [PERSON] приходив до сина. Всі обов'язки по вихованню дитини взяла на себе позивачка. [PERSON], який суду показав, що знає позивачку з 2010 року. У неї є син [PERSON]. Про [PERSON] йому нічого невідомо і він ніколи не бачив його в будинку. Дитиною постійно опікується [PERSON] [PERSON], який суду показав, що з 2010 року він перебуває в дружніх відносинах з позивачкою, а з 2011 року постійно проживає у її квартирі. Систематично відводить її сина [PERSON] у дитячий садок, витрачає кошти на його утримання, прогулюється та проводить з ним свій вільний час. Зазначає, що ніколи у їх квартирі він не бачив відповідача і не спостерігав щоб [PERSON] з ним спілкувалась за допомогою телефону. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина і це полягає в тому, що він не бере участі у вихованні [PERSON] та не цікавиться його життям і станом здоров'я. Також суд критично оцінює твердження відповідача та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з яких вбачається, що позивачка чинить [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дитиною, оскільки відповідачем не доведено факту наявності таких обставин, як того вимагає ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Окрім цього [PERSON] не надано доказів того, що він намагався встановити графік та режим побачень з дитиною, чи усунути перешкоди у спілкуванні з [PERSON]. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги пропозиції органу опіки та піклування, зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання свої обов'язки щодо утримання та виховання сина, суд вважає, що з метою захисту прав дитини, [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON]

Outcome: approved