Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], (а.с.3) звернулась 24.04.2014 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 25.10.2012 року придбала у відповідача за усним договором купівлі-продажу цілий житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. На виконання умов цього договору сплатила йому 4500 дол.США, про що останній написав розписку. Однак від нотаріального посвідчення цього договору відповідач ухиляється, вимагаючи доплати 2000 грн. Вважає цю позицію відповідача безпідставною, оскільки вона повністю сплатила домовлену ціну продажу. Тому змушена звернутись в суд з цим позовом. Просила ухвалити рішення суду яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS], що мав місце між сторонами по справі, та визнати за нею, позивачем, право приватної власності на цей житловий будинок з господарськими спорудами. В ході судового розгляду справи представник позивачки адвокат [PERSON] на позові наполягав. Пояснював, що позивачка фактично володіє будинком та правовстановлюючими документами на нього, якій їй передав відповідач після отримання грошей. Однак через відсутність нотаріально посвідченого договору не має можливості зареєструвати своє право власності на придбаний будинок в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON], [INFO], який проживає у [ADDRESS] (а.с.4-6), у судове засідання не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Надав суду заяву в якій позов визнав (а.с.17). Тому за згоди представника позивача справу розглянуто у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про наступне. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується згідно ст.691 ЦК України зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Як свідчить із матеріалів справи цілий житловий будинок з відповідними господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 01.06.2001р. за р. №1064 (а.с.10), яке зареєстровано КП «Котовське МРБТІ та РОН» 12.06.2001 року (а.с.11). Згідно технічного паспорту на цей будинок, який виготовлено 27.03.2014 року КП «Інвентаризатор», в натурі є - житловий будинок під літ. «А», жилою площею 15,00 кв.м., прибудова під літ. «а», погріб під літ. «Ж», сараї під літ. «Б,В.Г.Д», вбиральня під літ. «З», вимощення і огорожа, що розташовані на земельній ділянці площею - 0,15 га. (а.с.8-10). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином відповідач, являючись належним власником будинку, розпорядився ним на свій розсуд, уклавши 25.10.2012 року з позивачем угоду договору купівлі-продажу. Ця обставина підтверджується його письмовою розпискою від 25.10.2012 року про отримання відповідачем за проданий ним позивачеві будинок по [ADDRESS] за 4,5 тис. дол.США (а.с.17) та знаходженням у позивачки оригіналів документів на цей на будинок. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомості укладається у письмовій формі, а також підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як свідчить із вимог позову відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, що ним особисто не заперечується, виходячи із змісту його заяви від 2014 року. У такому випадку частиною 2 ст.220 ЦК України передбачено, в разі якщо між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, що потребує нотаріального посвідчення, і це підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення цього договору не вимагається. Згідно ч.І ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Таким чином у справі наявність письмової розписки відповідача від 25.10.2012 року та знаходження у позивача оригіналів документів на будинок підтверджує факт укладання між ними договору купівлі-продажу цього будинку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, суд вважає за можливе цей позов задовольнити.

Outcome: approved