Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.06.2021 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочок, які продовжують навчання. Підставою звернення з позовом вважає те, що вона, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 07.02.1998. Шлюб між ними 19.11.2004 розірвано на підставі рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області. Від даного шлюбу у них [INFO] народилось дві доньки: [PERSON] та [PERSON] . На даний час дочки є повнолітніми, однак продовжують навчання у Вінницькому центрі професійно - технічної освіти технолігій та дизайну. Їхні доньки навчаються на денній формі навчання та не мають змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона також не має постійного стабільного доходу. На даний час не працює. Дочки проживають із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює водієм таксі «Монте» та одержує заробітну плату, у зв`язку із чим має змогу утримувати їхніх спільних дітей. Додатково займається приватним перевезенням на власній машині, за що також отримує прибуток. Просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] , що продовжують навчання в розмірі 3 500 грн, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ними 23 років, у зв`язку із тим, яка з даних обставин настане першою. Суддею Мазай Н.В. 06.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. На адресу суду 26.07.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вимоги, викладені в позовній заяві вважає необгрунтованими, а відтак такими, що до задоволення не підлягають. В обґрунтування поданої позовної заяви, позивач надала довідки з навчального закладу «Вінницького центру професійно-технічної освіти технологій та дизайну», згідно яких [PERSON] та [PERSON] навчаються у державному навчальному закладі на денній формі навчання за професією перукар, манікюрник з 01.09.2020 по 30.06.2022. Враховуючи, що термін навчання закінчується у 2022 році, то станом на момент закінчення завчання, як [PERSON] так і [PERSON] буде лише 19 років. Тому, є очевидним, що вимога стягувати аліменти на навчання дітей, які продовжують навчання саме до досягнення ними 23-го віку є безпідставною, оскільки вказана обставина настане пізніше ніж сам факт закінчення навчання в зазначеному навчальному закладі. Позивач просить стягувати з нього саме аліменти в сумі 3 500 грн. Проте, жодного доказу, що вказана суму чи будь-яка інша сума була сплачена саме за навчання не надано. Тому, саме по собі посилання, що потрібно сплачувати якусь суму без належного підтвердження є безпідставним. Виходячи із змісту довідок № 500 від 14.06.2021 та № 501 від 14.06.2021 їхні спільні діти з відповідачем, навчаються саме у державному навчальному закладі, що вказує на безоплатність самого навчання протягом всього періоду навчання. Йому відомо, що на території навчального закладу розташований гуртожиток, який надається безоплатно для проживання в ньому учням. Тому, в зв`язку з чим позивачем заявлено суму саме в розмірі 3500 грн є незрозуміло для нього. Крім того, він періодично допомагає своїм донькам матеріально, а саме: всі витрати пов`язані на проїзд до місця навчання і у зворотному напрямку він бере на себе (сам завозив власним транспортом, в іншому випадку надає кошти на проїзд). Також, ним надавались кошти в сумі 5000 грн для оплати гуртожитку, хоча згодом йому стало відомо, що проживання в гуртожитку є безкоштовним. Окрім цього, він підтримує стосунки зі своїми доньками, і при їхній потребі та його можливості він періодично надає матеріальну допомогу. На даний час він офіційно не працевлаштований, а тому отримує нестабільний дохід, має свою сім`ю, а тому не в змозі фізично сплачувати заявлену суму позивачем в розмірі 3500 грн. Участь його як батька, так і позивача як матері повинні бути рівними. Тому, розмір аліментів 3500 грн заявленої позивачем, за умови належного його обґрунтування, має бути розділений між ним та відповідачем порівно, тобто по 1750 грн, і саме вказаний розмір повинен заявлятися позивачем як позовна вимога. Не дивлячись на вказані обставини, він розуміє, що його з відповідачем доньки навчаються і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Не дивлячись на те, що позивачем жодним чином не доведено необхідність стягувати з нього аліменти на навчання дітей навіть в розмірі 1750 грн, він як батько не відмовляється від надання матеріальної допомоги. А тому, з урахуванням його матеріального становище на даний період, враховуючи його нестабільний дохід, він не заперечує щодо стягнення з нього аліментів саме в розмірі 2000 грн щомісячно на обох дітей. Просить в задоволені позовних вимог відмовити частково та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , які продовжують навчання в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання, а саме по 30.06.2022. На адресу суду 09.08.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив, у якому його позиція стосовно позову змінилась, позов не визнає повністю. В даний час він не працює за станом здоров`я, оскільки переніс важку операцію. Його утримують батьки. Позивачка не надала будь - якого доказу, що він має якийсь дохід. Просить врахувати те, що позивачка не надала даних про розмір стипендії дітей. На адресу суду 16.08.2021 від позивача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого позивач вказує, що відповідач не надав вагомих доказів неспроможності надавати матеріальну допомогу дітям, не надав медичних документів про інвалідність чи не непрацеспроможність після операції. Відповідач не має медичних заключень про те, що після операції у 2005 році, потребує систематичного медичного лікування. Всі роки після операції відповідач активно працював водієм в різних організаціях району, і медичні довідки та медогляди це дозволяли. Відповідач працював водієм в ПП «Енергетик» та «Агровіт Атлантик» де кожний день медпрацівники проводили його огляд та дозволяли працювати та перевозити людей. Також, кожний рік відповідач проходив медогляд в Монастирищенській районній поліклініці, де отримував довідки про працездатність. Записи про його працевлаштування є в його трудовій книжці. В даний час, відповідач фактично працює в таксі «Монте» водієм на різних автомобілях фірми. Оскільки, ніякої фінансової чи матеріальної допомоги дітям відповідач не надає, відмову відповідача у задоволенні позову вважає безпідставною. Батьки відповідача пенсіонери, і не можуть його фінансово утримувати та утримувати нову сім`ю відповідача. В даний час вона взагалі не може працювати за станом здоров`я, у зв`язку із чим потрібна допомога батька. Згідно умов навчального закладу стипендія виплачується при певних умовах. Під час карантину ці умови не завжди виконуються. Також, потрібно було оплачувати ремонти в гуртожитку та кабінеті та інші витрати, пов`язані з навчанням, які не обліковуються. Просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] , що продовжують навчання в розмірі 2 000 грн, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022. На адресу суду 30.08.2021 від позивача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої повідомила, що відповідач, крім іншого, перебуває на обліку в районному центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Ухвалою суду від 28.09.2021 прийнято справу до провадження суддею Жежер Ю.М., призначено справу до судового засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в частині стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей у розмірі 2000 грн. Додатково пояснила, що діти навчаються на денній формі навчання, отримують стипендію 480 грн щомісячно. Даних коштів та коштів, яких вона надає їм у зв`язку з навчанням, не вистачає для забезпечення навчального процесу дітей. Так, діти навчаються у м. Вінниця, а проживають у с. Халаїдове Уманського району Черкаської області. Проїзд до місця навчання обходиться у 140 грн в одну сторону кожній. Крім того, від гуртожитку до навчального корпусу їм необхідно добиратися громадським транспортом щоденно, що потребує коштів. В гуртожитку вони оплачують водопостачання та ремонт гуртожитку, а також ремонт аудиторій. Для навчання їм необхідні інструменти, які коштують по 2000 грн за манікюрні інструменти, 1500 за ножиці та інший інструмент. Крім того, навчання по спеціальності манікюрник та перукар потребує проходження практики. Дівчата з 01.11.2021 проходитимуть практику у м. Одесі, що потребує також значних коштів як за саму практику 1000 грн кожній так і проживання в м. Одесі 4000 грн в місяць кожній. Крім того, проїзд у м. Одеса з с. Халаїдове коштує приблизно 350 грн. Відповідач неофіційно працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та має можливість надавати допомогу дітям. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку . 04.10.2021 подав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Відзив підтримує. Суд заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , позивач у справі є матір`ю, а [PERSON] , відповідач у справі, є батьком, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] , виданим повторно 16.03.2018 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 38 та серії [NUMBER] , виданим повторно 16.03.2018 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 39 (а. с. 16 - 17). За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на момент звернення до суду досягли 18 років, що підтверджується копіями свідоцтва про їх народження та копіями паспорта (а.с. 7, 10, 16, 17). Згідно з довідками № 500, 501, виданими 14.06.2021 Державним навчальним закладом «Вінницький центр професійно - технічної освіти технологій та дизайну» [PERSON] та [PERSON] , дійсно навчаються у Державному навчальному закладі «Вінницький центр професійно - технічної освіти технологій та дизайну» на денній формі навчання за професією «перукар, манікюрщик» з 01.09.2020 по 30.06.2022 (а.с. 2 -3). Відповідно до довідки № 174, виданої 15.06.2021 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживаються зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с. 4). Відповідно до довідок № 500, 501 (а.с.2 - 3) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] продовжують навчання у навчальному закладі, що знаходиться не за місцем їх проживання. Для забезпечення навчання їм потрібно їздити до навчального закладу, здійснювати ремонт в гуртожитку та купувати інструменти для забезпечення навчального процесу, проходити практику, оскільки [PERSON] та [PERSON] навчаються на денній формі навчання, вони не працюють, отримують стипендію у розмірі 480 грн, яка не може покрити витрат на навчання, у зв`язку з чим перебувають на утриманні матері - [PERSON] , у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги обох батьків. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, інструментів, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні можливості надавати відповідачем допомогу на утримання повнолітніх дочок суд зазначає наступне. Відповідачем в якості неспроможності надавати допомогу на утримання повнолітніх дочок, надав медичну довідку про проведену операцію, датовану 26.01.2007. Інших доказів, що відповідач не має можливості сплачувати кошти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, документів, які підтверджують відсутність заробітку, існування будь-яких інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання до суду не надано. Проведення відповідачу операції не може свідчити про неможливість відповідачем надавати допомогу на утримання повнолітніх дочок та враховуються судом при визначені розміру надання такої допомоги. Крім того, відповідачем надано копії квитанцій, якими він перераховував кошти своїм дочкам у розмірі 2400 грн кожній, що свідчить про те, що він надає допомогу повнолітнім дітям та має таку можливість. Таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість надавати відповідачем допомогу на утримання повнолітніх дочок. Отже, судом встановлено сукупність юридичних фактів за яких виникає обов`язок батька (відповідача) утримувати повнолітніх дочок, які продовжують навчатися після досягнення повноліття. За змістом статей 191, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тобто дана стаття унормовує право позивача визначати конкретний вид стягнення: чи у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку (доходу платника аліментів). Тому, враховуючи характер спірних правовідносин, суд при прийнятті свого висновку бере до уваги та оцінює в сукупності докази матеріального становища дітей, які на час розгляду справи досягли 18 років і навчаються на денній формі навчання, у зв`язку із чим, не працюють, мають необхідність в отриманні додаткових коштів (проживання, купівля інструментів, проїзд до місця навчання, харчування), докази матеріального становища батька, проте враховує рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей та вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно, на період навчання дочок, а саме до 30.06.2022 але не більше ніж до досягнення ними 23 років. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з дня звернення позивача до суду, тобто з 22.06.2021. На підставі ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved