Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує наступне. 27.07.2003 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що зареєструвала шлюб з відповідачем 27 липня 2003 року і проживала з ним у шлюбі ведучи спільне господарство. Шлюб було зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 758 від 27.07.2003 року. Останнім часом спільне життя з відповідачем розладилось. За час спільного проживання між сторонами виникали непорозуміння і сварки. Відповідач почав сильно зловживати спиртними напоями. На даний час позивачка зрозуміла, що з відповідачем [PERSON] дуже мало спільних інтересів, знаходитись удвох поряд та спілкуватись нецікаво. Вважає, що подальше спільне проживання, ведення спільного господарства та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами на даний час відсутні будь-які шлюбні стосунки. В судове засідання сторони не зявились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Позивачка надала до суду заяву, в якій розгляд цивільної справи за її позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач надав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, за актовим записом № 758. [PERSON] змінила прізвище на «Джеран», відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 213777 від 27.07.2003 року (копія свідоцтва про шлюб, а. с. 4). Сторони мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №097612 від 22.07.2006 року (копія свідоцтва про народження, а.с.5), та [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 277059 від 09.07.2009 року (копія свідоцтва про народження, а.с.6). Суд встановив, що сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved