Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON],\~[PERSON]про стягнення шкоди спричиненої залиттям квартири у зв'язку з тим, що [PERSON] разом із своєю дочкою [PERSON], є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2016 року, індексний номер витягу 75888846. 23.06.2017року сталося залиття належної їм на праві власності квартири з вище розташованої квартири № 9, де зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Комісією майстрів Лівобережного територіального відділення Міського комунального підприємства «Наше місто» було проведено обстеження належної їм квартири [ADDRESS] з метою виявлення причин та наслідків затоплення, за результатами якого 23.06.2017 року було складено акт. 20.09.2017року позивачі вимушені були вдруге звернутися до інформаційно- диспетчерського центру щодо складання акту на предмет залиття належної їм квартири, оскільки залиття з вини мешканців розташованої квартири № 9 повторилось. Комісією працівників ЛСО ЖФ Наше місто за результатами обстеження квартири [ADDRESS] року було складено акт, яким було знову зафіксовано та підтверджено залиття квартири з вини відповідачів. Таким чином позивачі просить відшкодувати їм матеріальну в сумі 9997,04 грн., а позивачка [PERSON] , яка постійно проживає в цій квартирі просить відшкодувати їй моральну шкоду 3500 грн., спричинену залиттям квартири, а також судові витрати. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги, просять їх задовольнити з підстав указаних в позові. Відповідачі до судового засідання не з*явились, про слухання справи повідомлені, відзиву не надали, належних доказів поважності причин неявки до судового засідання у суду не має. Судом прийняте рішення про заочний розгляд справи на підставі ст.. 280 ЦПК України. Представник КП «Наше місто» в судовому засіданні підтвердив, що залиття квартири №9 відбувається за вини відповідачів, про що складені відповідні акти, просить задовольнити позов. Вислухавши позивачів, представника третьої особи, дослідивши докази по справі , суд вважає позов таким , що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] разом із своєю дочкою [PERSON], є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2016 року, індексний номер витягу 75888846.(а.с.14) 23.06.2018року сталося залиття належної їм на праві власності квартири з вище розташованої квартири № 9, де зареєстровані [PERSON] та [PERSON].(а.с.47,48) Комісією майстрів Лівобережного територіального відділення Міського комунального підприємства «Наше місто» було проведено обстеження належної їм квартири [ADDRESS] з метою виявлення причин та наслідків затоплення, за результатами якого 23.06.2017 року було складено акт.(а.с.17) Згідно указаного акту причиною залиття квартири є тріщина на сифоні під ванною у квартирі №9 (а.с.17) 20.09.2017 року сталося повторне залиття квартири позивачів. Комісією майстрів Лівобережного територіального відділення Міського комунального підприємства «Наше місто» було проведено обстеження належної їм квартири [ADDRESS] з метою виявлення причин та наслідків затоплення, за результатами якого знову зафіксовано та підтверджено залиття квартири з вини відповідачів, а саме на внутрішньо квартирній розводці виявлено тріщину на каналізаційному трубопроводі під ванною.(а.с.19). Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 4 статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власність зобовязує і за вимогами статті 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, зобовязані, зокрема, забезпечувати її схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Пунктом 1 частини 2, частиною 3 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За правилами статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір матеріального збитку, який завдано відповідачами внаслідок залиття квартири [ADDRESS] на момент складання висновку експертного будівельно- технічного дослідження №4-2018 (а.с. 26-43) складає 9 997,04 (девять тисяч девятсот девяносто сім гривень чотири копійки) гривень, що підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження №4-2018 складеним 01.02.2018 року судовим експертом ТОВ Регіональне судово-експертне бюро [PERSON] Дані витрати суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку в силу ст.. 64 ЖК України. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням майна, і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до положень статті 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно до пунктів 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» від 25 травня 2001 року № 5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Так, внаслідок неправомірних дій відповідачів [PERSON], яка постійно проживає в квартирі, протягом тривалого часу позбавлена нормальних умов проживання, квартира, в якій вона мешкає, втратила естетичний вигляд та невідкладно потребує ремонтно-будівельних робіт по усуненню наслідків залиття, на ст'нах та стелі квартири утворилася цвіль (грибок), що є дуже шкідливим для проживання в такому помешканні, в квартирі постійно присутній різкий неприємний запах сирості. Все це завдає [PERSON] значних моральних страждань, які виражаються у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження належного їй майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності покладання додаткових зусиль для його нормалізації. [PERSON] вимушена витрачати час та зусилля по відновлення пошкодженого майна, відчувати суттєві незручності у звязку з проведенням ремонту. Враховуючи положення ст. 23, та зазначені роз'яснення, а саме глибокий характер і великий обсяг душевних страждань позивача, тривалий час, необхідний для відновлення втрат, пов'язаних з залиттям квартири, значний обсяг витрат, необхідних для цього відновлення, суд вважає з урахуванням принципів розумності і справедливості стягнути на користь позивачки [PERSON] моральну шкоду в сумі 3500 грн. Як встановлено в судовому засіданні причиною залиття вищезгаданої квартири було неналежне виконання відповідачами обов'язків по забезпеченню схоронності житлового фонду, своєчасного та якісного ремонту крівлі, які він повинен виконувати на підставі ст. ст. 176, 180, 181,184 ЖК України та правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил і норм технічної експлуатації житлового фонду, а тому він повинен відшкодувати позивачу спричинену матеріальну та моральну шкоду. Факт залиття квартири, вина відповідачів, що виразилися в порушенні норм житлового та цивільного законодавства України, наявність наслідків цих дій, що виразилися в заподіянні позивачам майнової й моральної (немайнової) шкоди, розмір і характер цієї шкоди, а також причинний зв'язок між протиправними діями (бездіяльністю) відповідачів і зазначених наслідків, підтверджуються сукупністю доказів, що узгоджуються між собою, і які додані до цієї позовної заяви. При звернені до суду, позивачем [PERSON] понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанціями про сплату перерахованих витрат. (а.с.1), витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2000 гривень (а.с. 25), які суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з відповідачів. Суд вважає за необхідне відмовити відповідачам у задоволенні позовних вимог щодо стягнення сум на оплату виходу представників Комунального підприємства «Наше місто» для складання цього акту , оскільки , як пояснив представник КП «Наше місто» ця послуга є безкоштовною, а з наданих чеків на оплату не видно хто саме і за що сплачував суми 256,95 та 257, 05 грн. (а.с.75-76)

Outcome: partial