Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 12.09.1998 року. Від сумісного проживання мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO]. Спільне життя не склалося, вона також звернулась до суду про розірвання шлюбу. Син навчається в Красноармійському професійному ліцеї з 01.09.2014 року. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, в розмірі1/4 частини доходу щомісячно, та на утримання неповнолітньої дитини- дочки [PERSON]»ї Сергіївни, [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову до досягнення дитини повноліття. Позивачкою [PERSON] надана заява про зменшення позовних вимог, зокрема вона просить стягнути з відповідача аліменти лише на утримання неповнолітньої дитини- дочки [PERSON]»ї Сергіївни, [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову до досягнення дитини повноліття- 04.08.2029 року (а.с.29). Позивачка, згідно наданої заяви, підтримує зменшені вимоги, просить розглядати справу без її участі (а.с.19). Відповідач [PERSON], згідно наданої заяви, просить розглядати справу без його участі, з участю його представника [PERSON] (а.с.20). Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнає, так як сторони проживають разом, відповідач матеріально забезпечує своїх дітей, в стягненні аліментів немає потреби. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.09.1998 року, шлюб зареєстровано Першотравневою сільською радою Красноармійського району Донецької області, актовий запис №8 (а.с.5). Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину- дочку [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO] ( а. с. 4). Судом встановлено, що сторони мешкають разом, але відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і стан здоровя дозволяє йому нести аліментні зобовязання. Відповідно до частини друго їстатті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.\~ Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606-Х1У « Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Доказів стосовно наявності у відповідача аліментних зобовязань, а також його стану здоровя, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачкою, до суду не надано. Доводи представника відповідача про те, що на повному утриманні відповідача знаходяться його діти, не доведені в судовому засіданні, тому до уваги не приймаються. Крім того проживання сторін в одному жилому приміщенні, участь у вихованні дітей відповідача, добровільне надання матеріальної допомоги не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє відповідача від обов'язку матеріально забезпечувати дітей, тобто від сплати аліментів. З урахуванням вищезазначених нор права, обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]»ї Сергіївни, [INFO], у розмірі єдиної частки від заробітку (доходу) батька- 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, у даному випадку- з 06.06.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640\~ грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved