Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання батьківства та зобов'язання внести зміни до актового запису про народження дитини даних про батька, в якому просять виключити з актового запису про народження № 486 від 23.11.2011 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр.. [PERSON] , [INFO], відомості про батька дитини - [PERSON]; Вказати батьком дитини [PERSON] - [PERSON], громадянина України, [INFO], уродженець м. Тахіаташ, республіка Каракалпакія, що проживає за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження № 486 від 23.11.2011 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр.. [PERSON], а саме: змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» та по-батькові дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]»; крім того, змінити власне ім'я дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]»; у графі «Мати» вказати так: «Прізвище» - «[PERSON]», «Ім'я» - «[PERSON]» та «По-батькові» - «[PERSON]»; свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], громадянина України, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 23.11.2011 року серії [NUMBER] - анулювати. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно заяви позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, згідно заяви просили справу розглядати за їх відсутністю. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] [PERSON] [PERSON] народився [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.11.2011 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.2011 року, батьком [PERSON] записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON], зі слів матері. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Дівізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 19 червня 2013 року серія [NUMBER], [PERSON], [INFO], мала дошлюбне прізвище «[PERSON]». В 2011 році, перебуваючи у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], народила сина, [PERSON] [INFO]. Дитину було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 23.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], де в графі батько: вказано «[PERSON], громадянин України», а в графі мати: вказано «[PERSON]», відповідно ст.. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України - при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а їм я та по- батькові дитини записуються за її вказівкою. В 2013 році, [PERSON], звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, з заявою про зміну прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». 12 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області було видано свідоцтво про зміну імені, серія [NUMBER], відповідно до якого, [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]». 31.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], від 31.07.2014 року, актовий запис № 1588. Після чого [PERSON] звернувся з заявою на аналіз ДНК до медичного центру TOB «БІОТЕХСОМ» в м. Київ, де після проведення аналізу, було встановлено, що «согласно анализа ДНК, предполагаемый отец, [PERSON], является биологическим отцом ребенка, [PERSON], поскольку у них определенные общие генетические маркеры» протестированных методов по генетической совместимости, совпадение 15 из 15 994518199595% мужского населения европеоидной расы не могут являться биологическим отцом). Вероятность совпадения - 99, 997607025772 %». Згідно із ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч.1 ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Правовій аналіз ст.125 Сімейного кодексу України дає змогу дійти висновку про існування двох способів визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою: добровільний та судовий. Добровільний спосіб полягає у двосторонньому волевиявленні матері та батька, яке полягає у зверненні до державного органу реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою, або ж у зверненні особи, яка вважає себе батьком дитини. Іншими словами добровільний спосіб можливо назвати реєстраційним або позасудовим. Суть судового способу визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою полягає у зверненні одного з подружжя до суду, який в результаті розгляду цивільної справи по суті встановлює батьківство судовим рішенням, яке є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Дана стаття регламентує судовий спосіб захисту сімейних прав та інтересів у сфері батьківства. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Причому таке право може бути реалізоване як в порядку позовного провадження за наявності спору про право (визнання батьківства за рішенням суду), так і в окремому провадженні (встановлення факту батьківства). Дана стаття регулює відносини щодо реалізації права на батьківство в порядку позовного провадження. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із ч.1 ст.129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до статей 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст.134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, справжнім (біологічним, фактичним) батьком [PERSON] [INFO], є [PERSON], [INFO], уродженець м. Тахіаташ, республіка Каракалпакія. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими, правомірними та законними позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання батьківства та зобов'язання внести зміни до актового запису про народження дитини даних про батька підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial