Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 23 по вул. Лозовій в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Вони (позивачі) та [PERSON], який помер 4 березня 2014 року, були членами даного колгоспного двору. Реєстраційною службою Носівського РУЮ відмовлено їм (позивачам) в реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок. Позивачі просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок № 23 по вул. Лозовій в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами, по 1/4 частині за кожним. В судове засідання позивачі не зявилися, позивач [PERSON] (вона ж і представник позивачів [PERSON], [PERSON] за довіреностями), подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивачів [PERSON], [PERSON] В судове засідання представник Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 23 по вул. Лозовій (Крупської) в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією довідкою Хотинівської сільської ради № 399 від 8 жовтня 2015 року (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). З копії диплома серії НТ № 987183 (а.с. 18) та копії свідоцтва про одруження (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] в 1987 році вступила до Сумського технікуму цукрової промисловості і в 1990 році закінчила повний курс названого технікуму, а тому вважається такою, що не втратила право на частку в майні колгоспного двору. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частині житлового будинку № 23 по вул. Лозовій в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. В судовому засіданні встановлено, що позивачі не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 4) вбачається, що 4 березня 2014 року [PERSON], якому також належала 1/4 частина вищезазначеного житлового будинку, помер. В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], яка в судовому порядку визнала за собою право власності на 1/4 частину житлового будинку № 23 по вул. Лозовій в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області, яка належала померлому [PERSON], що підтверджується копією рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2015 року (а.с. 14) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 4 серпня 2015 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що в листопаді 2015 року позивачі зверталися до реєстраційної служби Носівського РУЮ з метою реєстрації за собою права власності на вищезазначений житловий будинок, але їм було відмовлено, що підтверджується копією рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 26213680 від 17 листопада 2015 року (а.с. 21-22). З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 23 по вул. Лозовій в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 23-27). За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved