Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що 12 квітня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 47. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чортківського районного суду від 15.07.2014 року шлюб було розірвано, та малолітнього сина залишено проживати з матір`ю. Відповідач працює, однак де та який розмір його доходів, їй не відомо. Вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою в добровільному порядку сплачувати аліменти на утримання сина, однак він не реагує на це. Згідно вимог чинного законодавства визначено обов`язок двох батьків утримувати своїх дітей, забезпечувати потреби дитини в житлі, харчуванні, відпочинку, лікуванні, чого відповідач тривалий час не робить, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України. Просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] в її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки адвокат Прислопський В.Я. подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задоволити, не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивачки та представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи заяву представника позивачки адвоката Прислопського В.Я., дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі бувше подружжя, шлюб було укладено 12 квітня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 47. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 15.07.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від вказаного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 179, якого згідно рішення суду залишено проживати з матір`ю. Відповідно до довідки № 12623/13-28/3 від 05.07.2019 року начальника Чортківського міськрайонного відділу ДВС в Тернопільській області вбачається, що станом на 05.07.2019 року відкриті виконавчі провадження про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на виконанні в відділ ДВС не перебувають. Судом встановлено, що на даний час економічне положення є скрутним, позивачка потребує матеріальної допомоги, не має ніяких заощаджень, їй важко самій утримувати сина, забезпечувати йому належні умови для проживання. Відповідач [PERSON] , як батько дитини, повинен брати участь у вихованні та утриманні сина, однак він ухиляється від своїх обов`язків, добровільно в повному та достатньому розмірі не надає кошти на утримання своїх дітей, чим ставить позивачку [PERSON] у скрутне матеріальне становище, що змусило її звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України, в редакції яка діє з 08.07.2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, вирішуючи питання про спосіб та розмір аліментів з урахуванням вимог ст.ст. 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, суд враховує відсутність у відповідача інших осіб на утриманні. З врахуванням вищенаведених вимог закону, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] ,в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзиву та письмових доказів відповідачем суду не подано. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 840,80 гривень судового збору. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача в користь держави.

Outcome: approved