Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги [PERSON], мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] з 01 серпня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від зазначеного шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей відмовляється, хоча аліменти нікому не сплачує, непрацездатних батьків на утриманні не має. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання: малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову та до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 24, 30). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та документів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 серпня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 01 серпня 2015 року зареєстрували шлюб (а.с. 4, 20). Сторони мають двох спільних доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 2015 року та серії [NUMBER] від 12 квітня 2017 року, відповідно (а.с. 5, 6, 18, 19). Відповідно до довідки №37 від 09 листопада 2018 року, виданої ОСББ «Десантники 7», [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, відповідачем [PERSON] у встановлені судом строки не надано до суду відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано жодного доказу, на підставі якого суд, мав би можливість встановити, чи наявні у останнього інші утриманці, розмір доходів відповідача, наявність на праві власності у останнього рухомого та/або нерухомого майна, тощо. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка виховує двох неповнолітніх доньок, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, який є працездатною особою, має можливість працювати та заробляти кошти, з метою захисту законних прав та інтересів дітей, виходячи з положень ч. 2 ст. 183 СК України та зважаючи на усталену судову практику щодо розміру стягуваних аліментів на двох дітей, підтверджену п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, вважає доцільним, необхідним та достатнім стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з моменту подання позову, а саме з 09 листопада 2018 року, і до повноліття [PERSON], після чого стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO],у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття [PERSON]. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення аліментів, а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 гривень. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial