Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування заявлених вимог вказували на те, що 02 листопада 2015 року померла їх мати [PERSON] Після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,1270 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221887700:03:001:0607, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП №078176 . Заповіт [PERSON] за життя не склала. Будучи спадкоємцями першої черги за законом, позивачі звернулися після смерті матері до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою від 07 червня 2016 року державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували право на спадкове майно. В звязку з чим просили суд визнати за ними, кожним окремо, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,1270 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221887700:03:001:0607, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 02 листопада 2015 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 71). Представник відповідача - Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, також надав заяву про розгляд справи за її відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.81). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 658321 (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. За час життя [PERSON] належала земельна ділянка, площею 5,1270 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221887700:03:001:0607, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП №078176, зареєстрованого 22.10.2001 за № 3586 (а.с. 74). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за час життя заповіту не склала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповітів/ спадкових договорів) № 45744484 від 10.11.2016 (а.с. 61-64). Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 6, 7), копіями свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.8,9,10). Також, спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] третя особа по справі, який до дня смерті [PERSON], померлої 02 листопада 2015 року проживав разом з нею та який на спадщину не претендує, про що свідчить його заява від 01 березня 20217 року, завірена секретарем Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 30). З копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], наданої Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою видно, що 15 березня 2016 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлої 02 листопада 2015 року, звернулася її донька [PERSON] та 14 квітня 2016 року син [PERSON] позивачі по справі, інші особи з заявою про прийняття спадщини чи відмову від неї не зверталися (а.с. 43,49). Будучи спадкоємцями першої черги за законом, позивачі звернулися до Шостої криворізької держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 02 листопада 2015 року, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 червня 2016 року державним нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність документів, які б підтверджували у спадкодавця право власності на спадкове майно (а.с. 21). Як видно з довідки Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 15.12.2016 [PERSON] на праві власності дійсно належала земельна ділянка площею площею 5,1270 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221887700:03:001:0607, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП №078176, зареєстрованого 22.10.2001 за № 3586 (а.с. 74), що також підтверджено довідкою Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 12.04.2017 (а.с. 76). Відповідно до ст. 1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, оскільки спадкоємцями після смерті [PERSON] є її рідні діти [PERSON] та [PERSON] позивачі по справі, то їх частки на спірну земельну ділянку є рівними та складають по 1/2. Позивачі у позовній заяві зазначають, що дійсно за життя їх матері належала спірна земельна ділянка, однак зазначений державний акт на неї втрачений. Вказана обставина перешкоджає спадкоємцям реалізувати спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування вказаної земельної ділянки має здійснюватися в судовому порядку. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] та [PERSON], за кожним окремо, право власності в порядку спадкування на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 02 листопада 2015 року, оскільки вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, але не мають можливості оформити своїх спадкових прав, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку.

Outcome: approved