Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 вересня 2017 року у справі № 607/9667/17 збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 900 грн, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення старшим сином повноліття. Підставою для звернення із даним позовом стало покращення матеріального становища платника аліментів, збільшення витрат позивачки на утримання дітей, їхній стан здоров`я. Станом на сьогоднішній день розмір аліментів, враховуючи вищезазначене рішення, становить 1 255 грн на одну дитину, що не забезпечує повноцінного утримання дітей відносно їх вікової категорії, потреб синів. Діти ростуть, відповідно постійно збільшується потреба в придбанні їм одягу, взуття, повноцінного харчування, збільшились витрати, пов`язані з навчальним процесом (придбання шкільних матеріалів, книжок, зошитів, комп`ютерної техніки), спортивними та культурними заходами, оплатою комунальних послуг, придбанням ліків, оскільки діти часто хворіють. Зокрема, [PERSON] з 2011 року хворіє та періодично проходить стаціонарне лікування з приводу ВВС ВАП ПМК ККО, а також йому було проведено оперативне втручання у 2012 році, дитина спостерігається в лабораторії як часто хворіюча. У 2017-2018 роках йому були проведені повторні оперативні втручання. Крім того, за останні два роки дитина часто хворіє на гострі назофарингіти, фаринготрехеїти, конюктивіти, гастроентеральну ферментопатію, що потребує як необхідністю спеціального лікування та дієтичного харчування. [PERSON] протягом останніх двох років часто хворів на такі захворювання як гострий фарингіт, гастрит, назофарингіт. У 2019 році був встановлений діагноз ВСД. Батько не бере участі у придбанні ліків, жодного разу дітей не супроводжував та не цікавився їхнім здоров`ям, не бере участі у навчальному процесі та позакласних заходах дітей і не цікавиться їхніми успіхами, не відвідував батьківські збори, не спілкується з вчителями, відповідно йому не відомо про витрати на навчання дітей, придбання для цього необхідної канцелярії та інших супутніх витрат. У 2021 році син [PERSON] закінчив 9 клас та проходив навчання на підготовчих курсах у Західноукраїнському національному університеті на денній формі навчання, терміном 6 місяців. Позивачкою, крім оплати за цей курс навчання і придбання всього необхідного для дитини цього віку, для сина в цих курсах надавалися кошти на харчування та проїзд в сукупності 68 грн вдень, за місяць (20 навчальних днів) - 1360 грн, тобто аліментів, які оплачує відповідач не вистачає на проїзд, не говорячи що ще потрібні повноцінні сніданок та вечеря, вдягнутися та ін. В подальшому дитина буде навчатися за адресою [ADDRESS] , потрібні будуть кошти на проїзд, обід, витрати, пов`язані з навчанням. Окрім цих витрат, щодня на кожного із дітей необхідні кошти на харчування, на інші ліки, необхідні для лікування захворювань, їм потрібно оновлювати одяг та взуття. Також дітям потрібно розвиватися, відвідувати культурні заходи, для зв`язку їм потрібен телефон, для навчання підручники, зошити, комп`ютер, тощо. Щодо покращення матеріального становища відповідача позивачка зазначила, що він зареєстрував шлюб [PERSON] , також у нього народилася дитина [PERSON] 26 березня 2021 року дружиною відповідача [PERSON] подана щорічна декларація, з якої вбачається, що відповідач [PERSON] у 2020 році отримав заробітну плату в розмірі 198 382,00 грн, джерело доходів: TRANS-SERWIS (ТРАНС-СЕРВІС), місцезнаходження: Польща, Лопушно, вул. Закладова, 11а, 26-070. Також із поданої декларації вбачається, що 20 липня 2020 року за дружиною відповідача зареєстровано право власності на квартиру площею 76,7 кв.м. у с. Петриків, Тернопільський район. 27 лютого 2020 року за відповідачем на праві приватної власності зареєстрована квартира за адресою [ADDRESS] , а також 15 вересня 2015 року - транспортний засіб Opel Vivaro, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Позивачка вважає, що оскільки відповідачу належить на праві приватної власності квартира, автомобіль, та ще квартира на праві спільної сумісної власності, він працює в республіці Польща та отримує заробітну плату, тому зазначене свідчить про його покращене матеріальне становище, яке дозволяє збільшити розмір аліментів на утримання дітей. З огляду на зазначене, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 вересня 2017 року у справі № 607/9667/17 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення старшим сином повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 30 серпня 2021 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та не стягувати судовий збір. Покликався на те, що він справно сплачує аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду та при збільшені прожиткового мінімуму постійно збільшує суму виплат на дітей, що наразі становить 2 510 гривень щомісяця та додаткові кошти на потреби дітей. З 2014 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , має сина [PERSON] , [INFO] , який також потребує лікування та оздоровлення, має статус дитини, постраждалої від ЧАЕС, як і його мама, а з вересня цього року йде до 1 класу, у зв`язку з чим зростуть і його потреби. Дружина є державним службовцем і отримує невелику заробітну плату, донька дружини [PERSON] є студенткою 4 курсу «Львівська політехніка», яку відповідач виховує з 9 років, і яка теж потребує матеріального утримання. Син [PERSON] , [INFO], є повнолітнім, та все одно потребує підтримки та допомоги батька, бо не має постійного заробітку. Відповідач має шістьох дітей, яким допомагає і ніколи не відмовлявся допомагати чим може. Крім того, він періодично допомагає своїй матері 1937 року народження, яка знаходиться на пенсії. Зазначив, що посилання позивачки на покращення його матеріального становища не відповідає дійсності. Квартира в селі Петриків Тернопільського району, загальною площею 76,7 кв. м., житлова площа 45,4 кв.м. була придбана 20 липня 2020 року за 230 100 гривень на етапі початку будівництва, проживати у ній неможливо у зв`язку з повною відсутністю будь-яких комунікацій, за рахунок коштів отриманих від батьків дружини, матері відповідача, кредитних коштів. Тобто, у відповідача не покращився матеріальний стан, а навпаки його сім`я понесла значні витрати, зараз вони проживають в квартирі загальною площею 26 кв.м., житлова площа складає 12 кв.м., яка була подарована йому матір`ю. Автомобіль марки Opel Vivaro, 2004 року випуску, був набутий ще у 2015 році, йому 17 років, це старий автомобіль, в ремонт якого теж потрібно вкладати кошти, і який вже був врахований при прийнятті рішенням суду при стягненні аліментів. Тобто, матеріального покращення не відбулося, а це майно було набуте давно. Відповідач покликається, що не має можливості сплачувати аліменти на дітей у розмірі 10 000 гривень щомісяця, у нього погіршується стан здоров`я, а через карантин не мав можливості отримувати заробітну плату щомісяця. Він бачиться з дітьми, проводить з ними час, привозить гостинці, продукти та дає кишенькові кошти, на 2020-2021 навчальний рік вони з дітьми разом купували речі до школи, одяг, взуття, рюкзаки, на дні народження дітей надсилає кошти на подарунки, на велосипеди та інші речі, на банківський рахунок позивачки. Не погоджується із твердженнями позивачки, що він не допомагає дітям на лікування, оскільки він з дітьми спілкується по телефону і вайбері, знає про їх інтереси та стан здоров`я і допомагає коштами. У травні 2021 року на оздоровлення дітей та інші витрати були надіслані кошти в розмірі 10000 гривень та надавалися кошти на лікування у 2017-2018 роках. 16 вересня 2021 року суду подано відповідь на відзив, у якій позивачка поставила під сумнів твердження відповідача про утримання ним доньки його дружини [PERSON] т а повнолітнього сина [PERSON] , а також своєї матері; про отримання його дружиною кредиту. Вважає, що на момент звернення із даним позовом про збільшення розміру аліментів, фінансове становище [PERSON] покращилося, він працює за кордоном, отримує заробітну плату значну більшу ніж та, яку він отримував при призначенні аліментів, придбав за цей період автомобіль, квартиру, в той час коли діти часто хворіють, збільшилися витрати із віком дітей, їх станом здоров`я та навчанням. Представник позивача, адвокат Повстюк О. А. в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, що в силу п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає суду вирішувати спір по суті. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 травня 2006 року. [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 вересня 2008 року. [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/18730/15-ц від 01 березня 2016 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено за безпідставністю. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/9667/17 від 04 вересня 2017 року збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17 квітня 2012 року та постановлено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 900 грн, однак не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення старшим сином повноліття. 09 березня 2021 року між Західноукраїнським національним університетом державної форми власності, в особі ректора [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено договір про надання платної освітньої послуги № 62, згідно умов якого Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання (підготовку) у Центрі підготовки студентів коледжу до зовнішнього незалежного оцінювання та вступу абітурієнтів до відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету» [PERSON] згідно навчальних планів та програм. Форма навчання - денна. Місце та строки надання освітньої послуги визначається датою зарахування слухача та датою відрахування його з навчального закладу у зв`язку із закінченням курсу навчання, загальна тривалість навчання - 6 місяців (п. 1 Договору). Загальна вартість освітньої послуги становить 3 244 грн (п. 4.2. Договору). 21 липня 2021 року сімейним лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Великі Бірки видано довідку, із якої слідує, що за весь період перебування дітей [PERSON] та [PERSON] на обліку у ТРЦ ПМСД АЗПСМ, смт В. Бірки, вул. Грушевського, 51, супроводжувала мама, батько жодного разу дітей не супроводжував не цікавився їхнім станом здоров`я. [PERSON] з 2011 року хворіє та періодично проходить стаціонарне лікування з приводу ВВС ВАП ПМК ККО, а також йому було проведено оперативне втручання у 2012 році, дитина спостерігається в лабораторії як часто хворіюча. У 2017-2018 роках йому були проведені повторні оперативні втручання. Крім того, за останні два роки дитина часто хворіє на гострі назофарингіти, фаринготрехеїти, конюктивіти, гастроентеральну ферментопатію, що потребує як необхідністю спеціального лікування та дієтичного харчування. [PERSON] протягом останніх двох років часто хворів на такі захворювання як гострих фарингіт, гастрит, назофарингіт. У 2019 році був встановлений діагноз ВСД. Участь у лікуванні, супровід на прийом до лікаря, придбання ліків брала на себе мама дітей. 21 липня 2021 року комунальним закладом «Великобірківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-гімназія ім. Степана Балея» Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області видана довідка № 27 про те, що батько [PERSON] , учня 9 класу з 2012 року та [PERSON] , учня 7 класу з 2014 року не бере участі у навчально-виховному процесі. Зокрема: не відвідує батьківських зборів, не спілкується з вчителями та адміністрацією, не бере участі у позакласних заходах. Згідно довідки № 760, виданої 28 липня 2021 року виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, в [PERSON] , яка проживає та перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] на повному утриманні перебувають малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] , які проживають та перебувають на реєстраційному обліку разом з мамою. Із відповіді № 31/19/1-П-26-а.з. від 29 липня 2021 року Територіального сервісного центру МВС № 6141 на запит адвоката Повстюк О. вбачається, що станом на 29 липня 2021 року за [PERSON] , [INFO] , згідно інформації, яка наявна у ЄДР тз, з 15 вересня 2015 року, зареєстрований (6103) з-ЗPEP УДАІ у Тернопільській області транспортний засіб OPEL Vivaro, 2004 pоку випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , тип кузова пасажирський. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 268692671 від 03 серпня 2021 року [PERSON] є власником квартири загальною площею 26,2 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м., за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування № 54, посвідченого 27 лютого 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М. І. Також 20 квітня 2017 року Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] 28 жовтня 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 жовтня 2014 року. У вказаному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 грудня 2014 року. Згідно консультативного висновку лікаря-отоларинголога від 26 травня 2021 року, [PERSON] хворів на гострий назофарингіт. 22 липня 2021 року дитині також було надане направлення на медичну реабілітацію через діагноз: набута деформація хребта. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 2015 року, [PERSON] є дитиною, потерпілою від Чорнобильської катастрофи. [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності по загальному захворювання довічно, що стверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , серія [NUMBER] , виданим 17 березня 2010 року. Згідно довідки-рахунку серії [NUMBER] від 11 вересня 2015 року, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] продано і видано автомобіль Opel Vivaro, вартістю 300 000,00 грн. 02 серпня 2018 року між національним університетом «Львівська політехніка», державної форми власності, в особі ректора [PERSON] (далі - виконавець), [PERSON] (далі - замовник) [PERSON] (далі - одержувач), укладено договір № 268-16, предметом якого є надання освітньої послуги. Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: підготовка фахівців з вищою освітою денної форми навчання, бакалавр, спеціальність 081 право, освітня програма право. Термін чинності договору з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року (п. 1 Договору). Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 85 870,00 грн (п. 9 Договору). 27 лютого 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування квартири, згідно якого дарувальник [PERSON] подарувала (передала безоплатно), а обдаровуваний [PERSON] прийняв у дар квартиру номер [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу від 20 липня 2020 року [PERSON] продав та передав у власність [PERSON] , а вона купила та прийняла у власність належну продавцю трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири 76,7 кв.м., житлова 45,4 кв.м. Відповідно до розписки від 20 липня 2020 року [PERSON] зобов`язалася сплатити [PERSON] грошову суму, еквівалентну 5 000 доларів США, як частину плати за квартиру за адресою [ADDRESS] , а також земельну ділянку, кадастровий номер 6125286700:02:001:0155, термін до 31 січня 2021 року. Також 20 липня 2020 року [PERSON] надав розписку, якими зобов`язався відчужити в користь [PERSON] земельну ділянку, к.н. 6125286700:02:001:0155, що розташована в [ADDRESS] після внесення грошових коштів в розмірі, що еквівалентні 5 000 доларів США. Згодом він надав ще дві розписки про отримання ним від [PERSON] 5 000 доларів США. Із розрахунку заборгованості по аліментах від 28 лютого 2020 року, вбачається, що у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Згідно поданих квитанцій, [PERSON] сплачував [PERSON] аліменти у розмірі 2 475 грн за січень 2021 року, 2 412,06 грн за лютий 2021 року, 2400,00 грн за квітень 2021 року, 2 000,00 грн за травень 2021 року, 2 400,00 грн за червень 2021 року, 2 500,00, грн за січень 2021 року, 2 200,00 грн за січень 2020 року, 2 200 грн за лютий 2020 року, 2 200,00 за березень 2020 року, 2 200,00 грн за квітень 2020 року, 2 200,00 грн за травень 2020 року, 2 200,00 грн за червень 2020 року; 2 300,00 грн за липень 2020 року, 2 300,00 грн за серпень 2020 року, 2 300,00 грн за вересень 2020 року, 2 000,00 за жовтень 2020 року, 2 300,00 за листопад 2020 року, 2 400 грн за грудень 2020 року, а також здійснював перекази у розмірі 1 000 грн - у квітні 2021 року, 10 000 грн - у травні 2021 року, 4 990,00 - у липні 2021 року. Також суду наданий документ польською мовою (а.с. 47) без нотаріально засвідченого перекладу українською мовою, а тому з огляду на ст. 95 ЦПК України він не є належним та допустимим доказом. Згідно ст. 95 ЦПК України, іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У свою чергу, із наданих ВССУ роз`яснень, які викладені у листі «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16 травня 2013 року слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня - 2395 гривень. Визначений судом розмір аліментівпо 900 грн, однак не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно позивачка вважає недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення. Суд встановив, що доводи [PERSON] про незадовільний стан здоров`я дітей є підставними, адже на їх обґрунтування позивачкою надано відповідні документи. Також заслуговують на увагу твердження [PERSON] про те, що потреби дітей зростають, старший син сторін проходив навчання (підготовку) у Центрі підготовки студентів коледжу до зовнішнього незалежного оцінювання та вступу абітурієнтів до відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету». Вартість вказаної освітньої послуги становить 3 244 грн, яка була оплачена позивачкою, як і вартість проїзду дитини до місця навчання, її харчування, що є значними матеріальними витратами в порівнянні з розміром аліментів, які сплачує відповідач. [PERSON] з часу ухвалення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 607/9667/17 від 04 вересня 2017 року покращив своє матеріальне становище, він влаштувався на роботу за кордоном, де отримує достатній заробіток, набув у власність рухоме та нерухоме майно, що підтверджують досліджені судом документи, а тому ці обставини є вагомою підставою для збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Доказів на підтвердження обставин, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи немає та в судовому засіданні їх не здобуто. Суд враховує те, що на утриманні [PERSON] перебуває малолітня дитина [PERSON] , однак ця обставина береться до уваги при визначенні нового розміру аліментів, але в жодному разі не ставить під сумнім необхідність їх збільшення. Щодо посилань відповідача на те, що він допомагає своїй матері похилого віку, утримує повнолітню дочку теперішньої дружини та свого повнолітнього сина, то суд їх відхиляє, адже належних доказів в обґрунтування таких доводів [PERSON] суду не надав, які і доказів того, що на час виникнення спірних правовідносин він має невиконані грошові зобов`язання перед банком чи фізичними особами. Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. В цьому контексті суд констатував, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Відтак, позов [PERSON] підлягає до задоволення частково шляхом зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року у справі № 607/9667/17. Із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот),00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. В силу ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial