Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, призначених за рішенням Хустського районного суду від 21.02.2012 року. Посилається на те, що за період проживання з відповідачем у шлюбі, який між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду від 13.06.2006 року, у них народилася одна дитини, донька [PERSON]. Рішенням Хустського районного суду від 10.02.2006 року, присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини доньки [PERSON] в розмірі по 250 грн. Рішенням Хустського районного суду від 21.02.2012 року, визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON] - 14.10.2000 р. н. в розмірі по 400 грн. На сьогоднішній день ця сума є занадто малою та не може забезпечити належного утримання їх з відповідачем неповнолітньої дитини. Оскільки дитина навчається на денній формі навчання УЖНу, що потребує значних коштів, а також мінливі заробітки відповідача та наявність у нього двох утриманців, просила збільшити розмір аліментів призначений за рішенням суду та визначити його в розмірі по 1000 грн. на утримання дитини до досягнення нею повнолітнього віку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Подала заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, вимоги позовної заяви визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 13.06.2006 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, донька [PERSON] 14.10.2000 р. н., яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Хустського районного суду від 10.02.2006 року, присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини доньки [PERSON] в розмірі по 250 грн. В подальшому, рішенням Хустського районного суду від 21.02.2012 року, визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON] - 14.10.2000 р. н. в розмірі по 400 грн. На сьогоднішній день сума аліментів, яку сплачує відповідач згідно рішення суду від 21.02.2012 року є недостатньою для матеріального забезпечення неповнолітньої дитини сторін, оскільки вона в силу свого віку та встановленого державою прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, потребує більших витрат. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку змінився матеріальний стан дітей та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування, різного роду товари та послуги, тому суд вважає, що розмір аліментів необхідно змінити. Виходячи з наведеного та враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і одержувача, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у більшому розмірі, а саме у сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитино повноліття.

Outcome: approved