Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину квартири [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину квартири [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину квартири [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири [ADDRESS]. Оскільки спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на спірну квартиру, 8 ХДНК було відмовлено в оформленні права власності в порядку спадкування за законом. Також позивачі зазначають, що згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2011 року № 2-1435/11/17встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями майна першої черги є діти: [PERSON], [PERSON], позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен з яких має право на 1/10 частку квартири. 15.12.2006 року [PERSON] звернулася до 8 ХДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], проте в оформленні права власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину вищезазначеної квартири їй було відмовлено, оскільки спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на дану квартиру. [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за законом належить 7/10 частин вказаної квартири на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2011 року № 2-1435/11/17. Згідно цього ж рішення, 3/10 частини квартири [ADDRESS], залишилися відкритими, оскільки вимог про визнання права власності в порядку спадкування від [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не надійшло. В зв'язку з викладеним, вони були вимушені звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в заяві, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Представник третьої особи - Восьмої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі та зазначив Що при вирішенні питання по справі полагається на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачів необхідно відмовити, виходячи з наступного. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, виданого Міського відділу реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 16853. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину спірної квартири. Після смерті [PERSON] спадкоємцями майна першої черги є діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та його дружина [PERSON] В судовому засіданні з'ясовано, що право власності на належне померлому [PERSON] майно, а саме на ? частину квартири [ADDRESS] належним чином зареєстровано не було. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2011 року № 2-1435/11/17 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-я особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на 7/10 частин квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, та матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28.02.2012 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2011 року залишено без змін. Згідно довідки Комунального підприємства «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» від 01.08.2012 року № 23-20366 право власності на 7/10 частини квартири [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. 3/10 частини квартири по праву власності в бюро не зареєстровано. Відповідно до довідок Житлово-експлуатаційної контори № 25 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Київського району м. Харкова № 100 від 03.03.2011р. та № 127 від 05.04.2011р., без реєстрації в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], 1961 р.н., та її сини [PERSON], 1994 р.н., [PERSON], 1998 р.н., що також підтверджується копією акту від 03.03.2011р., складеного мешканцями вищезазначеного будинку. Відповідач [PERSON] у вищезазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Посилання позивача на те, що вони зверталися до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та їм було відмовлено не знайшли свого підтвердження, оскільки такі докази не надані до суду. Строк звернення із заявою про прийняття спадщини минув. У суду відсутні відомості про те, що право позивачів порушено. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. До компетенції суду віднесено тільки вирішення питання щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини та надання спадкоємцеві додаткового строку, достатнього для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. При цьому вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування, може відбуватися лише після звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. З приводу цього в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказується, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визнання йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріальної контори, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем позивач не звертався. В зв'язку з вищевикладеним, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивачів.

Outcome: dismissed