overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивачка 23.05.2017 р. звернулась у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок негативної поведінки відповідача, який часто зловживав спиртними напоями, у нетверезому стані влаштовував сварки та скандали, що негативно впливало на їхніх малолітніх дітей. Ці обставини призвели до того, що між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що шлюб носить формальний характер і його збереження є недоцільним. Просила шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею та залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 02.08.2017 р. провадження у справі зупинено до закінчення визначеного судом трьохмісячного строку для примирення. Ухвалою суду 03.11.2017 р. після закінчення визначеного судом строку для примирення провадження у справі відновлено. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві заперечував щодо задоволення позову, просив у позові відмовити та справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 06 лютого 2006 р., у шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивачка 23.05.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріального утримання дитині. Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила розглянути справу в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері. Суд також враховує стан здоровя відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, місце праці та розмір доходу якого невідомі, інших дітей і непрацездатних утриманців не має. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивачка, 23.05.2017 року, звернулася в Шишацький районний суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що вони проживали з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу і мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. В позовній заяві позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач проживає окремо від сімї, з вересня 2015 року вони сімейних відносин не підтримують, ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки відповідач в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених нею у позовній заяві, просила суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, причини неявки до суду не відомі, в звязку з цим суд, відповідно до норм ст.ст.169,224 ЦПК України, та за згодою позивачки, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Заслухавши пояснення позивачки, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши надані позивачкою докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія І- КЕ № 078023, виданим Баранівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 02 вересня 2008 року, актовий запис № 04 від 02.09.2008 року, кожен з них має рівні права щодо її утримання, тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивачка 23.06.2016 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила задовольнити позов, проводити розгляд справи без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007 року, який розірвано на підставі рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 25.03.2011 року, яке набрало законної сили. 05.04.2011 року. Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 26.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 31, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, те, що він працює, що підтверджується довідкою №364 від 12.07.2016 року, виданої ПАТ Авдіївським коксохімічним заводом», та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 23.06.2016 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 23.06.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивачка 23.06.2020 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку, посилаючись на те, що вони з відповідачем не реєстрували шлюб, мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час вони не проживають разом, відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання як матері їх дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на своє утримання до досягнення дитиною 3-річного віку аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала ( а. с. 16 ), а відповідач позов визнав, не заперечував щодо стягнення аліментів ( а. с. 19 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони проживали разом без укладення шлюбу, мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини та її як дружини, хоча вона не має змоги працювати. Відповідач іншим особам аліментів не сплачує, утриманців не має, не є інвалідом. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 84 ч.2 СК України, оскільки право на утримання має дружина, з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачкою у позові зазначені мінімальний розмір аліментів до стягнення згідно вимог діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка 23.07.2014 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 25.09.2004 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини між ними припинено з травня 2012 р. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 25.09.2004 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове у Донецькій області, сторони перебувають з 25.09.2004 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №62. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданий 19.02.2007 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове у Донецькій області, актовий запис №16. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивачка 23.07.2014 р. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 16.12.2013 року. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, її зусилля, направлені на відновлення сімейних стосунків, ні до чого не привели в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені з січня 2014 року і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу є неможливим, а відповідач відмовляється розлучатися через відділ ДРАЦС, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 16.12.2013 року (а.с.5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка 23.07.2014 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від цивільного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею та навчається на денній формі навчання в Полтавському бізнес-коледжі Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая». Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини до закінчення навчання аліменти у розмірі 25 % щомісячно від його заробітку. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала, вказавши, що відповідач не має інших утриманців, не є інвалідом, не працює. Погодилася на розгляд справи у відсутності відповідача та в заочному порядку ( а. с. 11 ). Відповідач жодного разу не з»явився в засідання з причин закінчення терміну зберігання кореспонденції, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштової кореспонденції ( а. с. 7, 17 - 19, 22 - 28 ). Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони від цивільного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею та навчається на денній формі навчання в Полтавському бізнес-коледжі Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая». Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. З інформації позивачки відповідач не має утриманців, не є інвалідом, не працює. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню згідно ст. 198 - 200 СК України, оскільки відповідач має надати таку матеріальну допомогу, син навчається на денній формі навчання та проживає із позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивачка 23.07.2021 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 10.06.1989 року розпався через не складення сімейного життя по причині сварок та непорозумінь на побутовому грунті, тому шлюбно-сімейні стосунки фактично припинено в 2007 році, проживають окремо, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, внаслідок чого спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Від даного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу ( а. с. 17 ). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином за місцем своєї реєстрації про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштового повідомлення з відміткою про отримання судової повістки, що згідно вимог чинного законодавства є належним повідомленням. Від нього не надійшло станом на 30.08.2021 року заяви про відкладення розгляду справи та позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомленого відповідача в заочному порядку згідно ст. 274-279, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 10.06.1989 року в Полтавському міському Палаці шлюбів зареєстрували шлюб ( актовий запис № 1254 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. В результаті сварок та непорозумінь на побутовому грунті сімейне життя у сторін не склалося, тому сторони не підтримують шлюбно сімейних стосунків з 2007 року, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спору про поділ майна не мають. Надання сторонам строку для примирення є недоцільним, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачка 23.09.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача , уточненим 18.1.2014 року про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частині всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 23.09.2014 року. Позов мотивувала тим, що відповідач належним чином не утримує дітей, які проживають з нею. В судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в розмірі третини своїх щомісячних доходів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров*я та матеріальне становище дитини; - стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд стягує аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно на обох дітей. Судові витрати суд відповідно до ст. 88 ЦПК України покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка 23.09.2015 р. звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, покликаючись на те, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітню доньку [PERSON]. Коштів, які відповідача надає на утримання доньки недостатньо, хоча він працює і в змозі надавати більше коштів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач позов визнав частково, зазначивши, що він працює завідувачем складу ТОВ «Матаі Україна», регулярно надає кошти на утримання доньки і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини . Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст.191 СК Україниаліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.1995 р. і від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. народження та доньку [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони проживають разом, відповідач працює, коштів, які він надає на утримання доньки недостатньо, а тому враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, а позивачка також є працездатною, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка 23.09.2015 року звернулась у суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що 08.05.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них [INFO] року народилась донька - [PERSON]. На протязі останніх кілька років їхні стосунки погіршились, що призвело до їх фактичного припинення. На даний час проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Просить шлюб розірвати. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, суд встановив слідуюче: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.05.2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], Відділом РАЦС Червоноградського МУЮ у Львівської області, актовий запис № 98. У шлюбі у сторін [INFO] року народилась донька - [PERSON]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, не підтримують сімейних стосунків, бажають шлюб розірвати. Після строку наданого судом примирення між сторонами не відбулось. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і таким що підлягає до задоволення.

Outcome: approved