Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивачка 06.11.2015 року звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти за минулі три роки. В обгрунтування зазначених позовних вимог посилалась на наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2006 року по 21.09.2012р. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу відповідач матеріальну допомогу дитині не надає. Позивач на даний час не працездатна, тому їй важно самій утримувати дитину, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.08.2006 року, яким був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2012 року. (а.с.8). Позивачка та відповідач мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4 ). 29.08.2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та її прізвище було змінено на «[PERSON]». (а.с. 9). Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс», дільниці №13 від 06.11.2015 року №2251, відповідач та дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 11). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших аліментних зобов'язань немає. За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на минулі три роки, оскільки відповідно до ст. 191 СК України позивач не надала достатніх доказів, що вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача та доказів ухилення відповідача від їх сплати. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial