Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 червня 2010 року помер їхній батько, [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей «01» липня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 170, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконком Бучанської міської ради Київської області 01 липня 2010 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому: - житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Києво-Мироцька № 150; - земельну ділянку загальною площею 0,1108 га, кадастровий номер 3210945300:01:031:0056, що розташована в м. Буча Київської області по вул. Києво-Мироцька № 150, та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яку спадкодавець отримав у власність на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] 04.05.2005 року, реєстровий № 1-2106. Покійний батько позивачів заповіту після себе не залишив. На день відкриття спадщини спадкоємцями за законом після покійного батька були: жінка покійного [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON]. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно не має. У встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після смерті батька, позивачі подали до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини, на підставі яких було відкрито спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] № 520/2010. Їхня мати [PERSON], в передбачений законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь позивачів. Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, на підставі заяв позивачів про видачу свідоцтв про право власності на спадщину, 28.12.2011 року їм було видано державним нотаріусом Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області кожному окремо свідоцтво про право власності на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Києво-Мироцька № 150 в рівних частинах кожному. В подальшому, в квітні 2016 року, вони, звернулися до Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу на їхнє імя свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,1108 га, кадастровий номер 3210945300:01:031:0056, що розташована в м. Буча Київської області по вул. Києво-Мироцька № 150, та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, після померлого 30.06.2010 року [PERSON]. Проте, 13.05.2016 року державним нотаріусом Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 680/02-31, якою нам було відмовлено у видачі на їхнє імя свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державного акту на земельну ділянку та факту її державної реєстрації та рекомендовано звернутися до суду. Той факт, що земельна ділянка загальною площею 0,1108 га, кадастровий номер 3210945300:01:031:0056, що розташована в м. Буча Київської області по вул. Києво-Мироцька № 150, та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належала спадкодавцю, [PERSON], підтверджується договором дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] 04.05.2005 року, реєстровий № 1-2106. Даний договір дарування не був зареєстрований батьком у органах БТІ. Пунктом 11 договору дарування земельної ділянки передбачалося, що право власності на земельну ділянку виникає у обдаровуваного після прийняття в дар земельної ділянки та отримання ним державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі цього договору. Проте, за життя, покійний батько так і не встиг отримати державний акт на право власності на земельну ділянку та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1108 га, кадастровий номер 3210945300:01:031:0056, що розташована в м. Буча Київської області по вул. Києво-Мироцька № 150, та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У звязку з вище викладеним просять суд, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1108 га, кадастровий номер 3210945300:01:031:0056, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вулиця Києво-Мироцька № 150, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 30.06.2010 року. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1108 га, кадастровий номер 3210945300:01:031:0056, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вулиця Києво-Мироцька № 150, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 30.06.2010 року. Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені. До суду надійшла заява від представника позивача з проханням слухати справу у їхню відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30 червня 2010 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей «01» липня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 170, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконком Бучанської міської ради Київської області 01 липня 2010 року(а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому: - житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Києво-Мироцька № 150; - земельну ділянку загальною площею 0,1108 га, кадастровий номер 3210945300:01:031:0056, що розташована в м. Буча Київської області по вул. Києво-Мироцька № 150, та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яку спадкодавець отримав у власність на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] 04.05.2005 року, реєстровий № 1-2106(а.с.9). [PERSON] заповіту після себе не залишив. На день відкриття спадщини спадкоємцями за законом після [PERSON] були: жінка покійного [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON]. Інших осіб, які б претендували на спадкове майно не має. 28.12.2011 року позивачам було видано державним нотаріусом Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області кожному окремо свідоцтво про право власності на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Києво-Мироцька № 150 в рівних частинах кожному(а.с.18-21). У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до норм ст. 1222 та ст.1261 Цивільного кодексу України позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті батька. Згідно з нормами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За даних обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved