Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в Купянський міськрайонний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з посиланням на ті обставини, що відповідач являється рідним батьком позивача [PERSON], [INFO], який є студентом 3-го курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж транспортних технологій». Кошти на навчання та утримання дитини мати заробляє власними силами, однак їх не вистачає. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, так як, для продовження навчання не вистачає коштів, у звязку з чим позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь аліменти, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до закінчення навчання. У судове засідання позивачі не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час слухання справи. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 12 жовтня 1996 року Кислівською сільською радою Куп'янського району Харківської області, актовий запис №2 (а.с. 8). Відповідач [PERSON] являється рідним батьком повнолітнього позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 7). Повнолітній син відповідача [PERSON], продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Харківський коледж транспортних технологій» із кінцевим строком навчання 30 червня 2017 року. Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. В ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, сімейного та матеріального стану сторін, їх доходів, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі але розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується\~\~на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу\~ст. 198 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач будучи зобов'язаним утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальної допомоги дитині не надає. Крім того, згідно письмової заяви наданої до суду, відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Таким чином, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов потрібно задовольнити та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. В силу ст.ст.\~191,\~201 СК України\~аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 13 серпня 2015 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім цього,\~\~з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved