Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], від імені та в інтересах якої діє [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням до відповідачів [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вищевказаним місцем проживання, так як перший з них був чоловіком позивачки [PERSON], а другий його єдиноутробним братом, що підтверджується довідкою ЖРЕП № 5 від 08.09.2014 року. З 2010 року відповідачі не проживають за вищевказаною адресою. Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім'ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Проте як вказують позивачі, відповідачі не проживають за вищевказаною адресою, вони втратили право на користування квартирою внаслідок їх відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються їх права, тому позивачі змушені звернутися за захистом своїх прав до суду. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України - член сім»ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На основі наведеного позивачі просять позбавити відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явилися, проте до початку судового засідання від [PERSON] надійшла заява про розгляд даної справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином згідно вимог ЦПК України були повідомлені про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав ( а.с. 9). Як вбачається з довідки КЖРЕП № 5 від 08.09.2014 року за адресою [ADDRESS] також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7). Однак як вбачається з акту № 123 від 08.09.2014 року зі слів сусідів з 2010 року [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживають ( а.с. 8) Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім'ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч.1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України - член сім»ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення, відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування спірним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved