Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], інтереси яких представляє [PERSON], який діє на підставі договорів про надання правової допомоги, укладених 01.02.2017 року з позивачами, звернулися до суду з вказаним позовом, в якому зазначали, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться в с. Бобівці, по вул. Шкільний масив, 37, Сторожинецького району, Чернівецької області та складається з: житлового будинку [PERSON]. «А-І», ґанку - [PERSON]. «а», літньої кухні - [PERSON]. «Б», сараїв [PERSON]. «В, Г, Д, Е», гаража [PERSON]. «Є», навісу [PERSON]. «Ж», входу в підвал [PERSON]. «Вх/пд.», підвалу [PERSON]. «Пд», вбиральні [PERSON]. «З», воріт з хвірткою - №1, огорожі - №2, криниці - №3. Станом на 15.04.1991 року вказане домоволодіння відносилося до категорії колгоспних дворів, членами якого були вищевказані особи, отже, кожен з них набув по 1/3 частці вищевказаного домоволодіння. 11.10.2010 року [PERSON] померла, при житті, а саме 06.05.2010 року, склавши заповіт на імя позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку спадкового домоволодіння в с. Бобівці, по вул. Шкільний масив, 37, Сторожинецького району, Чернівецької області. Позивач [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, у встановлений законодавством шестимісячний термін, а саме 04.02.2011 року, звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 18.12.2015 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку спадкового домоволодіння в с. Бобівці, по вул. Шкільний масив, 37, Сторожинецького району, Чернівецької області. До складу спадкового майна також увійшли земельна ділянка площею 0,11 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та площею 0,31 га з цільовим призначенням для ведення особистого сільського підсобного господарства, які належали спадкодавцю на підставі державного акту на землю серії І-ЧВ №004441. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька [PERSON], у встановлений законом шестимісячний термін, звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом. Вказують, що частки у вказаному домоволодінні розподіляються наступним чином: [PERSON] належить 1/3 частина як частка у майні колишнього колгоспного двору; [PERSON] належить 1/2 частина (1/3 частка як спадщина за заповітом після смерті [PERSON] + 1/6 частка (1/3 : 2 = 1/6) як спадщина за законом після смерті [PERSON]Т.); [PERSON] належить 1/6 частина (1/3 : 2 = 1/6) як спадщина за законом після смерті [PERSON] Оскільки [PERSON] та [PERSON] при житті не оформили право власності на належні їм частини домоволодіння за собою та не зареєстрували це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, позивачі не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просять визнати за [PERSON] право власності на ? частину спадкового домоволодіння, що знаходиться в с. Бобівці, по вул. Шкільний масив, 37, Сторожинецького району, Чернівецької області, за позивачем [PERSON] - на 1/3 частину вказаного домоволодіння. Крім того, вказують, що в Державному акті на землю, виданому [PERSON], по батькові зазначено «Тодорович», а в свідоцтві про смерть останнього та в свідоцтві про народження позивача, де міститься запис про батька, зазначено по батькові «Теодорович». Через вказану розбіжність позивач [PERSON] не може оформити спадкові права на земельні ділянки. Просить встановити факт належності Державного акту на землю серії І-ЧВ №004441 [PERSON], а також встановити факт родинних відносин між [PERSON] та її батьком [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON], їх представник [PERSON], в судове засідання не зявилися, представник позивачів надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивачів, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. На підставі ст.ст.224,225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться в с. Бобівці, по вул. Шкільний масив, 37, Сторожинецького району, Чернівецької області та складається з: житлового будинку [PERSON]. «А-І», ґанку - [PERSON]. «а», літньої кухні - [PERSON]. «Б», сараїв [PERSON]. «В, Г, Д, Е», гаража [PERSON]. «Є», навісу [PERSON]. «Ж», входу в підвал [PERSON]. «Вх/пд.», підвалу [PERSON]. «Пд», вбиральні [PERSON]. «З», воріт з хвірткою - №1, огорожі - №2, криниці - №3. Станом на 15.04.1991 року вказане домоволодіння відносилося до категорії колгоспних дворів, де його членами були вищевказані особи, отже, кожен з них набув по 1/3 частці вищевказаного домоволодіння. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорту на житловий будинок, витягом з погосподарської книги №4 на 2011-2015 роки, особовий рахунок №0-193, довідкою виконкому Бобовецької сільської ради №534 від 01.06.2016 року. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №004441 від 05.09.1996 року [PERSON] належать земельні ділянки: площею 0,11 га для обслуговування жилого будинку, площею 0,49 га для ведення особистого підсобного господарства 11.10.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №081519. При житті, а саме 06.05.2010 року, нею було складено заповіт на імя позивача [PERSON] Позивач [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, у встановлений законодавством шестимісячний термін, а саме 04.02.2011 року, звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується довідкою державної нотаріальної контори №1163/01-16 від 29.12.2015 року. 18.12.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №157230. З довідки виконавчого комітету Бобовецької сільської ради від 30 листопада 2016 року за №1121 вбачається, що [PERSON] та [PERSON], який помер 18.12.2015 року, є однією особою, а [PERSON] є донькою [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька [PERSON], у встановлений законом шестимісячний термін, а саме 24.05.2016 року та 10.06.2016 року відповідно, звернулись до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса №383/02-14 від 07.07.2016 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] (після шлюбу прізвище [PERSON]), виданого повторно 04.06.1963 р. серії V-УР №1268780. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.ст.120 ч.1, 123 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); при зверненні стягнення по особистих зобов'язаннях члена двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв'язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON] належить 1/3 частки у майні колишнього колгоспного двору, позивачу [PERSON] як спадкоємцю - 1/3 частка спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] та 1/6 частки спадкового майна за законом після смерті [PERSON]. Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності за [PERSON] та за [PERSON] на ? частину та на 1/3 частину, відповідно, домоволодіння, що знаходиться за адресою с.Бобівці, Шкільний масив, 37, Сторожинецького району, Чернівецької області є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім.»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім.»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз»ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; -встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт належності [PERSON], який помер 18.12.2015 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №004441 від 05.09.1996 року, а також те, що [PERSON] є донькою [PERSON], який помер 18.12.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved