Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Русько-Лозівська сільська рада Дергачівського району Харківської област,і про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивачі [PERSON], [PERSON] посилаються на те, що згідно відповіді № 1315 від 06.06.2014 року, наданої КП технічної інвентаризації « Інвенрос» - на будинок [ADDRESS] інвентаризація проведена 19.03.2014 року. В архівній справі мається довідка сільської ради, згідно якої в погосподарській книзі Русько-Лозівської сільської ради житловий будинок за адресою [ADDRESS] значиться за [PERSON]. Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] - відсутнє. «Жилі будинки (квартири) державного житлового фонду та житлового фонду підприємств колективної форми власності,приватизовані або придбані населенням, враховуються в погосподарській книзі як такі, що знаходяться в приватній власності громадян», згідно наказу № 48 від 22.02.1995 року Міністерства статистики України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 березня 1995 р. vd950222 vn48 за N 83/619 від 17.07.2000 ) «Про затвердження форм та Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів». Згідно відповіді Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області № 02-19388 від 18.06.2014 року в по господарській книзі Русько-Лозівської сільської ради за 1977-2014 роки житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], числиться за [PERSON], який помер [INFO]. Документів, які б підтверджували право власності на даний житловий будинок, в сільській раді немає. [PERSON]- чоловік позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 16.06.1999 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 49. Спадщину після його смерті прийняли фактично вони-позивачі у справі, шляхом проживання разом із спадкодавцем як на час його смерті, так і до теперішнього часу, в спадковому домоволодінні, здійснивши його поховання. Факт того, що вона-позивач у справі [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із спадкодавцем [PERSON], підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим 10.12.1956 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 55. Факт того, що він позивач [PERSON] є сином спадкодавця, підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 03.04.1958 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 33. Факт того, що відповідач [PERSON] є сином спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 17.02.1960 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 16. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «Апр?-1», ганком літ. «а», загальною площею 72,00 кв.м., житловою площею 55,90 кв.м., та надвірних будівель: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», погребу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Є», огорожі N1-2, та розташоване по провулку [ADDRESS]. 19.03.2014 року КП технічної інвентаризації «Інвенрос» провело інвентаризацію житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. За вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «Апр?-1», ганком літ. «а», загальною площею 72,00 кв.м., житловою площею 55,90 кв.м., та надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погреб літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Є», огорожа N1-2. Після смерті [PERSON] залишилась спадкова маса, яка складається з житлового будинку_ літ. «А-1» з прибудовою літ. «Апр?-1», ганком літ. «а», загальною площею 72,00 кв.м., житловою площею 55,90 кв.м., та надвірних будівель: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», погребу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Є», огорожі N1-2, та розташоване по [ADDRESS] Вона-[PERSON], як дружина спадкодавця, претендує на 12 частину вищевказаного спадкового майна, як спільне майно подружжя, та 13 частина в порядку спадкування за законом, та він як син спадкодавця претендує на 16 частину вищевказаного спадкового майна. Визначили частки спадкоємців таким чином: фактично після смерті [PERSON] залишалась спадкова маса, з якої на 12 частину претендує дружина спадкодавця, як спільно придбане майно подружжя; на іншу 12 частину спадкового майна є фактично три спадкоємці: дружина та двоє дітей, тобто 12:3= 16+16+16=12. У зв'язку з тим, що відповідач у справі [PERSON] від своєї частки відмовляється на користь своєї матері-позивача у справі [PERSON], то відповідно його 16 частина фактично прийнятого спадкового майна відходить до неї, у зв'язку з чим частка [PERSON] в даному випадку буде складати: 16+16= 26 або 13. Після визнання за спадкоємцями права власності на спадкове майно, їхні частки у праві спільної часткової власності будуть розподілені наступним чином: у власності [PERSON] буде знаходитись 5/6 частин вищевказаного житлового будинку, а у власності її сина [PERSON] буде знаходитись 16 частина вищевказаного житлового будинку. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, в поданій до суду заяві позов підтримали повністю, просили позов задовольнити, розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] позов визнав. Згідно заяви просив суд розглядати справу у його відсутність, що суд вважає за можливе. Представник третьої особи - Р.Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов визнав повністю, просив справу розглядати в його відсутність, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно відповіді № 1315 від 06.06.2014 року, наданої КП технічної інвентаризації « Інвенрос» - на будинок [ADDRESS] інвентаризація проведена 19.03.2014 року. В архівній справі мається довідка сільської ради, згідно якої в погосподарській книзі Русько-Лозівської сільської ради житловий будинок за адресою [ADDRESS] значиться за [PERSON]. Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] - відсутнє. «Жилі будинки (квартири) державного житлового фонду та житлового фонду підприємств колективної форми власності,приватизовані або придбані населенням, враховуються в погосподарській книзі як такі, що знаходяться в приватній власності громадян», згідно наказу № 48 від 22.02.1995 року Міністерства статистики України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 березня 1995 р. vd950222 vn48 за N 83/619 від 17.07.2000 ) «Про затвердження форм та Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів». Згідно відповіді Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області № 02-19388 від 18.06.2014 року в по господарській книзі Русько-Лозівської сільської ради за 1977-2014 роки житловий будинок, з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] числиться за [PERSON], який помер [INFO]. Документів, які б підтверджували право власності на дане житловий будинок в сільській раді не має. [PERSON]- чоловік позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 16.06.1999 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 49. Спадщину після його смерті прийняли фактично позивачі у справі, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час його смерті так і до теперішнього часу, в спадковому домоволодінні, здійснивши його поховання. Факт того, що позивач у справі [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із спадкодавцем [PERSON], підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим 10.12.1956 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 55. Факт того, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 03.04.1958 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 33. Факт того, що відповідач [PERSON] є сином спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 17.02.1960 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 16. Спадкове майно, після смерті [PERSON] складається з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «Апр?-1», ганком літ. «а», загальною площею 72,00 кв.м., житловою площею 55,90 кв.м., та надвірних будівель: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», погребу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Є», огорожі N1-2, та розташоване по провулку [ADDRESS]. 19.03.2014 року КП технічної інвентаризації «Інвенрос» провело інвентаризацію житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. За вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «Апр?-1», ганком літ. «а», загальною площею 72,00 кв.м., житловою площею 55,90 кв.м., та надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погреб літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Є», огорожа N1-2. Після смерті [PERSON] залишилась спадкова маса, яка складається з житлового будинку_ літ. «А-1» з прибудовою літ. «Апр?-1», ганком літ. «а», загальною площею 72,00 кв.м., житловою площею 55,90 кв.м., та надвірних будівель: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», погребу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Є», огорожі N1-2, та розташоване по [ADDRESS] Позивач [PERSON], як дружина спадкодавця претендує на 12 частину вищевказаного спадкового майна, як спільне майно подружжя, та 13 частина в порядку спадкування за законом, та позивач [PERSON] як син спадкодавця претендує на 16 частину вищевказаного спадкового майна. Визначили частки спадкоємців таким чином: фактично після смерті [PERSON] залишалась спадкова маса, з якої на 12 частину претендує дружина спадкодавця, як спільно придбане майно подружжя; на іншу 12 частину спадкового майна є фактично три спадкоємці: дружина та двоє дітей, тобто 12:3= 16+16+16=12. У зв'язку з тим, що відповідач у справі [PERSON] від своєї частки відмовляється на користь своєї матері-позивача у справі [PERSON], то відповідно його 16 частина фактично прийнятого спадкового майна відходить до неї, у зв'язку з чим частка [PERSON] в даному випадку буде складати: 16+16= 26 або 13. Після визнання за спадкоємцями права власності на спадкове майно, їхні частки у праві спільної часткової власності будуть розподілені наступним чином: у власності [PERSON] буде знаходитись 5/6 частин вищевказаного житлового будинку, а у власності її сина [PERSON] буде знаходитись 16 частина вищевказаного житлового будинку. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом стали позивач по справі [PERSON], як його дружина та позивач у справі [PERSON], як його син. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивачі у справі ,протягом встановленого законом строку, тобто протягом 6-ти місяців фактично шляхом вступу в управління нею: поховали спадкодавця, проживали як на день смерті спадкодавця, так і до теперішнього часу в спадковому будинку, користуючись меблями, білизною, посудом, які там знаходяться, підтримуючи технічний стан будинку, сплачуючи комунальні платежі. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб належить їм на праві спільної власності ( спільне майно). Згідно ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування»:«Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України 2004 року, тому застосовуються законодавство, чинне на час відкриття спадщини. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 548,549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.60 СК України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1261 1262,1268-1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved