Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про припинення права власності та визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. З 02.08.1977 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від зареєстрованого шлюбу вони мають дітей [PERSON] та [PERSON] . Сімейне життя не склалося і між ними припинилися шлюбні відносини. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.05.2014 року шлюб між сторонами у справі було розірвано. Після розлучення з відповідачем вона звернулася до суду з позовними вимогами про поділ сумісного майна подружжя. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.12.2014 року визнано за кожним із подружжя по Ѕ частині квартири [ADDRESS] . Проте, проживаючи у даній квартирі разом з дітьми, позивачка не реалізувала заочне рішення суду та не зареєструвала за собою право власності на Ѕ частину вказаної квартири, фактично титульним та єдиним власником цієї квартири до сьогодні є відповідач. Відповідач у спірній квартирі з моменту фактичного припинення шлюбних відносин з позивачкою не проживає, проживає за іншою адресою, а [ADDRESS] , що належить йому на праві приватної власності, що підтверджується за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки відповідач не мав наміру і надалі проживати у спільній з нею квартирі, було прийнято рішення, що позивач сплатить відповідачу грошові кошти за належну йому частку. 26.09.2014 року позивач у присутності двох свідків за розпискою передала відповідачу грошові кошти в розмірі 37 000 доларів США у якості компенсації за його частку квартири. На сьогодні між позивачкою та відповідачем склалися спірні правовідносини, що унеможливлюють досягти згоди щодо вирішення питання із спірною квартирою, у зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким припинити право власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться в будинку [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на Ѕ частину цієї квартири, а також стягнути з відповідача на її користь усі судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено судом здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем було подано 10.05.2019 року. 20.05.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив. 03.06.2019 року позивачем у справі до суду подано заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2019 року зарито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає їх законними і обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, що викладені у письмовому відзиві на позов. В останньому судовому засіданні стороною відповідача подано до суду заяву про застосування до вимог позову строку позовної давності. Представник позивача в зв`язку з поданням заяви про застосування строку позовної давності просила відмовити в задоволенні такої заяви, вважає, що строк позовної давності пропущено не було. Допитана в якості свідка у справі [PERSON] пояснила, що відповідач у справі її племінник, його батько її рідний брат. Їй відомо про те, що кошти на придбання квартири [ADDRESS] надав подружжю [PERSON] батько відповідача. Заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідка, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed