Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка 19 грудня 2013 року звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що 14 червня 2012 року [PERSON] позичив у неї 11000 доларів США з щомісячною сплатою за їх користування три відсотки від позиченої суми в строк до 31.12.2012. Розмір основної суми боргу та належних до сплати відсотків за вказаним договором позики з моменту його укладення та до смерті позичальника згідно з курсом долара США станом на 09.12.2013 відповідно складає 91025 грн. і 11979,80 грн., разом 103004,80 грн. [INFO] року [PERSON] помер у результаті дорожньо-транспортної пригоди, про що дізналася 30.12.2012 в ході телефонної розмови від [PERSON], яка повідомила, що про борг знає та віддасть його, однак після цього почала уникати її, на дзвінки не відповідала, борг не повернула. У подальшому звернулася до суду з позовом до [PERSON] Рішенням апеляційного суду Сумської області від 25.09.2013 було встановлено, що спадщину після [PERSON] отримали [PERSON] в розмірі 11/12 спадкового майна і неповнолітній [PERSON] - 1/12. Даним рішенням частину боргу в розмірі 11/12 було стягнуто з [PERSON], а 1/12 частина боргу залишилася нестягнутою. Про те, що [PERSON] прийняв спадщину в розмірі 1/12 спадкового майна, і повинен відповідати за зобов'язаннями батька було встановлено згаданим рішенням суду апеляційної інстанції. Оскільки про це не знала до винесення цього рішення, тому має поважну причину для поновлення строку для подання позову до [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] є неповнолітнім, знаходиться під опікою матері [PERSON], вона згідно зі ст.15 СК України, як опікун повинна відповідати за майновими зобов'язаннями сина. Тому просила стягнути з [PERSON] борг у розмірі 8583,73 грн. і судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'являлася, через свого представника уточнила формулювання позовної вимоги та неодноразово збільшувала її в зв'язку з ростом курсу долара. Остаточно просила: поновити строк для подачі позову, стягнути з опікуна малолітнього, що має право на спадщину, [PERSON] - [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 11814,95 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] як відповідачка та законний представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, надала заперечення та пояснила, що, по-перше, кошти за борговою розпискою від 14.06.2012 вже були предметом судового розгляду, тому є підстави для закриття провадження в цій справі, по-друге, [PERSON] та її представник дізналися про прийняття спадщини її сином [PERSON] не з судового рішення від 25.09.2013, а під час розгляду справи Шосткинського міськрайсуду в травні 2013 року. Тому, якби позивачка бажала стягнення спірної суми коштів з неї та її сина, вона мала б на протязі двох з половиною місяців, поки справа вирішувалася судом, уточнити свої вимоги, заявивши їх і до [PERSON], але побажала стягнути все з неї. Орган опіки та піклування Шосткинської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, до суду не прибув, подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без участі його представника, покладаючись на розсуд суду під час вирішення даного спору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 червня 2012 року [PERSON] були надані [PERSON] у борг кошти в сумі 11000 доларів США до 31 грудня 2012 року зі сплатою 3% на місяць (а.с.47). З оглянутих у судовому засіданні матеріалів цивільної справи Шосткинського міськрайонного суду Сумської області №589/2866/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення боргу та процентів за договором позики, зокрема: а.с.62-64, 76, з'ясовано, що на підставі свідоцтв про право на спадщину від 25.06.2013 спадкоємцями майна померлого [INFO] [PERSON] є його дружина [PERSON] та його син [PERSON] відповідно на 11/12 та 1/12 частки. Спадщина складається з автомобіля «Тоyоtа Rav 4», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 221900 грн. Ці свідоцтва надійшли до суду з Шосткинської міської державної нотаріальної контори 26.07.2013. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2013 року та рішенням апеляційного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року у згаданій справі встановлено, що [PERSON] могла дізнатися про смерть позичальника лише в грудні 2012 року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 2 статті 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Таким чином, право вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, пов'язано з відкриттям спадщини, а не з особами та відомостями про спадкоємців. Тому з грудня 2012 року по 19 грудня 2013 року сплинув зазначений шестимісячний строк, а клопотання позивача щодо поновлення строку для подачі позову необґрунтоване. У відповідності до ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Крім того з приводу стягнення коштів з [PERSON] слід зазначити, що вона є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, та на підставі ч.1 ст.39 ЦПК України є законним представником свого малолітнього сина, а не його опікуном. Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За таких обставин [PERSON] повинен особисто відповідати за борги померлого батька [PERSON] у вказаних межах, а не його мати [PERSON] повинна сама в повному обсязі нести майнову відповідальність перед кредиторами, задовольняючи їх вимоги за рахунок власного майна. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed