Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав та відшкодування шкоди, спричиненої здоров'ю. Позовну заяву обґрунтовують тим, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON], [INFO], матір'ю - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Станично - Луганського районного суду Луганської області від 26 листопада 2006 року шлюб між батьками позивача [PERSON] розірвано. 29 жовтня 2006 року батько [PERSON] забрав неповнолітнього сина [PERSON] від матері [PERSON] за її згодою з с. Красна Талівка, Станично - Луганського району, Луганської області, через неналежний догляд матері та стан здоров'я дитини. З вказаного часу позивач [PERSON] проживає разом з батьком та своєю бабусею - [PERSON]. Рішенням Станично - Луганського районного суду Луганської області від 10 липня 2008 року у справі №2-41/2008 р., визначено місцем проживання [PERSON] з його батьком - [PERSON] та бабусею - [PERSON] З 29 жовтня 2006 року і по даний час відповідач [PERSON] не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина, позивача по справі [PERSON], не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною взагалі. Відповідач не забезпечує відповідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток позивача [PERSON], як складову виховання. За останніх дев'ять років позивач [PERSON] не отримав від своєї матері жодного подарунка на день народження та жодної іграшки. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, не цікавиться життям сина - [PERSON], не відвідувала та не відвідує останнього вдома, в дитячому дошкільному закладі, у школі. В результаті неналежного догляду матір'ю - [PERSON] за сином [PERSON] впродовж 2001 - 2006 років останній захворів, постійно хворіє на даний час, у зв'язку з чим потребує лікування та належного догляду, якого його мати [PERSON] не бажає та не може забезпечити. У зв'язку з вищенаведеними фактами позивач [PERSON] звернувся до служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області з заявою щодо захисту своїх прав та законних інтересів, вказаною службою проведено перевірку викладених у зверненні фактів та надано відповідний висновок. Позивач [PERSON] вважає, що через неналежний догляд за ним зі сторони відповідача [PERSON] і призвело до ушкодження його здоров'я та хвороби, такими діями відповідача він зазнав моральної шкоди, яка полягає в ушкодження здоров'я та захворюваннях, а також у тому, що через тривалий неналежний догляд та ушкодження здоров'я, [PERSON] відчував фізичний біль, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт. В результаті отриманих ушкоджень здоров'я він не може жити спокійним, повноцінним життям, у нього часто проявляються емоційні спалахи та нервові переживання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральну шкоду, заподіяну здоров'ю в сумі 1000 (одна тисяча) гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що на протязі дев'яти років відповідач [PERSON] не приїжджала та не цікавилася сином. Вона в секті п'ятидесятників. Син [PERSON] привіз до неї додому свого сина її внука [PERSON], який ледве не помер. В п'ять років його вага була 15 кілограм. Син [PERSON] інвалід ІІ групи вже дванадцять років. [PERSON] на даний час навчаться в дев'ятому класі Морозівського навчально-виховного комплексу. Відповідач [PERSON] жодного дня ніде не працювала. Вона знала про те, що її син хворіє, однак ніякої допомоги не надавала. Позивач [PERSON] просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] в судовому засіданні оголосила лист, який написав неповнолітній позивач [PERSON] до суду та просив його приєднати до матеріалів справи. В даному листі [PERSON] зазначив, що так як він не буде присутній в судовому засіданні, він хоче висловити свою думку щодо його біологічної матері. Скільки він себе пам'ятає, то він завжди хворів завдяки їй. Вона десять років не приїжджала та не хотіла його бачити, навіть чути по телефону. Завдяки матері, батько хлопчика став інвалідом ІІ групи. Вона приїхала до нього в село Бзів у березні 2016 р., після чого вся сім,я захворіла. [PERSON] хотіла, щоб [PERSON] ще у віці п'ять років помер. Позивач [PERSON] хоче жити і хоче щоб його бабуся була здорова Завдяки бабусі він живий. Десять років [PERSON] не був потрібний матері, яка хоче отримувати від нього аліменти, коли він стане повнолітнім. Вона для нього чужа. [PERSON] любить свою бабусю, як свою матір. Бабуся завжди піклувалася за нього. Він хоче, щоб суд позбавив [PERSON] батьківських прав відносно нього та стягнув з неї на його користь моральну шкоду нанесену його здоров'ю в сумі 1000 (одна тисяча) гривень. 02.09.2016 року [PERSON] з Луганської області приїздила до Баришівського районного суду, але до нього в с. Морозівка за 14 кілометрів не завітала, чим підкреслила «свою любов» до сина. [PERSON] ніколи цього їй не вибачить бо він вже дорослий і все розуміє. Відповідач [PERSON] 02.09.2016 року в судовому засіданні позов не визнала, однак зазначила, що у неї є гроші в сумі 1000 (одна) тисяча гривень, які вона має і дасть сину. [PERSON] її середній син. Про те, що дитина хворіла вона не знала, його забрали у неї, ошукавши її. Однак не заперечує ту обставину, що 10 липня 2008 року Станично-Луганський районний суд Луганської області відмовив їй в задоволенні позову до [PERSON] та [PERSON] про відібрання дитини, визначення його місця проживання та стягнення моральної шкоди, та задовольнив зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON]. З 2006 року [PERSON] з сином не спілкується, грошові кошти на утримання та лікування не надавала, участі у вихованні сина не приймала, 15 років вона ніде не працює. На протязі останніх 10 років сином вона взагалі не займалася, [PERSON] до неї вороже налаштований. За ці десять років до [PERSON] ні разу не приїжджала в село Бзів, Баришівського району, Київської області. Відповідач [PERSON] заперечує проти позбавлення її батьківських прав, але аргументованого якогось пояснення такого її ставлення до своєї дитини суду не надала. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснив суду, що відповідач [PERSON] його сестра. Він подякував бабусі [PERSON], що ці роки вона виховувала [PERSON]. Позивач [PERSON] забрала дитину і поїхала в Київську область. Його сестра Таня не мала коштів їздити до дитини, вона живе в селі з двома іншими дітьми. Він хотів би щоб вони помирились. [PERSON] не хоче спілкуватися з матір'ю. В судовому засіданні представник третьої особи служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області Ілляш Юлія Вікторівна пояснила суду, що з 2015 року служба у справах дітей та сім'ї знайома із ситуацією, яка відбувається в сім'ї неповнолітнього [PERSON]. В 2015 році Баришівським районним судом розглядався аналогічний позов і суд відмовив позивачам в задоволенні позову. Дядько [PERSON] тоді обіцяв, що буде підтримувати [PERSON]. У квітні 2016 року [PERSON] звернувся до служби з заявою про позбавлення його мами [PERSON] батьківських прав. Однак, а ні дядько [PERSON], а ні мати дитини [PERSON] не виявили бажання після того бачитись з ним. Ніякої підтримки з боку матері [PERSON] не має. Ілляш Ю.В. була присутня при зустрічі матері [PERSON] із сином [PERSON] в березні 2016 року, яка його не обняла, не поцілувала. Все почалось лише з обвинувачень та бруду з боку [PERSON] Служба у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації дали згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що [PERSON], її син [PERSON] та її онук [PERSON] приїхали проживати у село Бзів, Баришівського району, Київської області та жили напроти його будинку через дорогу. Хлопчику на той час було 5 років. Вони жили на квартирі та будували собі будинок. Ніколи за всі ці роки матері дитини свідок в очі не бачив. [PERSON] постійно хворіє, [PERSON] неодноразово брала в борг у нього грошові кошти на лікування дитини від однієї до трьох тисяч. ЇЇ син [PERSON] є інвалід і теж хворіє. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON], її син [PERSON] та її онук [PERSON], коли приїхали в село Бзів, то проживали на квартирі біля її домоволодіння. [PERSON] часто хворіє і його батько [PERSON] також. Вона їм часто позичала гроші на лікування [PERSON]. В кінці вулиці сім,я [PERSON] побудували собі житловий будинок, в якому на даний час проживають. [PERSON] біля 15-ти років. Жителі села Бзів всією вулицею жаліють [PERSON]. Хлопець привітний, вихований, ввічливий, відвідує школу. В березні цього року приїздила мати [PERSON], а він їй сказав, що не хоче бачити таку матір. Вона йому ніколи не допомагала, як він хворів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що [PERSON] знає з п'яти років, він часто хворіє. [PERSON] приходила до неї часто позичати гроші на лікування [PERSON]. Матір хлопчика вона ніколи не бачила. В березні 2016 року [PERSON] приїжджала в село Бзів. [PERSON] казав потім свідку, що краще б її не було. [PERSON] ходить у школу в дев'ятий клас. Він вихований хлопчик. Прокурор Перетятько Ірина Сергіївна в судовому засіданні підтримала заявлений позов. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], представника третьої особи служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області Ілляш Ю.В., свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], думку прокурора, який вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] року, у свідоцтві про народження якого батьком записано [PERSON], матір'ю [PERSON] Сімейне життя не склалося. Рішенням Станично - Луганського районного суду Луганської області від 26 листопада 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Хлопчик залишився проживати з матір'ю. Але у зв'язку з неналежним доглядом за сином зі сторони матері та поганим станом його здоров'я, [PERSON] 29 жовтня 2006 року забрав свого неповнолітнього сина [PERSON] до себе та своєї матері [PERSON] Рішенням Станично - Луганського районного суду Луганської області від 10 липня 2008 року, справа №2-41/2008 р., місце проживання [PERSON] визначено з його батьком - [PERSON] та бабусею - [PERSON] З того часу [PERSON] проживає разом з бабусею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] близько 10 років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: ніякої матеріальної допомоги не надає, не піклується про стан здоров'я своєї дитини, не цікавиться його успіхами, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитині необхідного харчування, не спілкується з неповнолітнім в обсязі необхідному йому для нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання ним освіти, не займається підготовкою до самостійного життя, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Оскільки [PERSON] не виконувала жодного з покладених на батьків обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON], самоусунулася від його виховання, тому позивач [PERSON] звернувся до служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області із письмовою заявою про доцільність позбавлення батьківських прав його матері [PERSON]. Службою у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області було проведено перевірку викладених у зверненні фактів та надано висновок про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідачем [PERSON] не надано жодних доказів, які б спростовували доводи позивачів щодо її ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок служби у справах дітей та сім'ї, суд вважає Висновок достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно відповідач по справі на протязі 10 років вихованням своєї дитини не займається і ухиляється від своїх обов'язків по її утриманню та вихованню, не спілкується з ним і не проявляє про сина щонайменшої материнської турботи, тому [PERSON] повинна бути позбавлена батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON]. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] прав позивача [PERSON], останній зазнав моральної шкоди. [PERSON], як хвора дитина, тривалий час страждає на хворобу нирок, переніс оперативне втручання, постійно потребує дорогостоячих ліків, де біологічна мати самоусунулась, як від надання дитині матеріальної допомоги так і взагалі ним не опікувалась, а тому вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди в сумі 1000 (одна тисяча) гривень також підлягають до задоволення. За правилами ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] згідно квитанції від 29.06.2016 року сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп., то з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем за розгляд справи в суді. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого повторно 22 листопада 2012 року; -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 29 червня 1998 року; -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 18 березня 2002 року; -ксерокопією рішення Станично - Луганського районного суду Луганської області від 10 липня 2008 року; -ксерокопією виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1122 у поліклініку за місцем проживання; -ксерокопією консультативного висновку 279 від 18.02.2014 року; -ксерокопією висновку про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved