Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду через свого представника [PERSON] з позовом до [PERSON] про припинення часткової сумісної власності та визнання права власності на частку у квартирі. В обґрунтування позову послалися на те, що їм на праві спільної часткової власності з відповідачкою в порядку спадкування за [PERSON] належить квартира [ADDRESS] в наступних часках: [PERSON] - ? частка, [PERSON] - 4/12 частки, [PERSON] - 4/12 частки, [PERSON] - 1/12 частка. На 1/12 частку [PERSON] припадає 3,8 кв.м. житлової площі, 2,1 кв.м. підсобної площі, 0,43 кв.м. площі лоджій, а всього - 6,3 кв.м., виділити яку відповідно до висновку експерту з технічної точки зору не можливо та вартість якої складає 42 405 грн. Оскільки в позасудовому порядку між сторонами не досягнуто згод щодо розпорядження майно, позивачі просяить задовольнити позов, посилаючись на те, що частка відповідачки є незначною,не може бути виділена в натурі, припинення її власності не завдасть істотної шкоди, оскільки [PERSON] має інше житло у власності за адресою: [ADDRESS], де фактично проживає та зареєстрована. В судове засідання позивачі та їх представник не з'явився, при цьому представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, та ухваливши про заочний розгляд справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] (далі - спірна квартира) відповідано до свідоцтва про право власності на житло від 18.09.2000р. №0326-Д належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.21) Як вбачається зі свідоцтва про смерть від 03.05.2012р. серії [NUMBER], [INFO] [PERSON] помер (а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку спірної квартири, яку прийняли його мати - [PERSON], та доньки - [PERSON] та [PERSON] - по 13 частці кожна (а.с.15) Враховуючи викладене, після смерті [PERSON] частки інших співвласників у праві власності на спірну квартиру розподілилися наступним чином: [PERSON] - ? на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.09.2000р.; [PERSON] та [PERSON] - по ? на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.09.2000р. та по 1/12 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2013р.; [PERSON] - 1/12 частина підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2013р. Висновком експертного дослідження №0500992 від 27.09.2013р. визначено дійсну ринкову вартість спірної квартири, та вона складає - 508 866 грн. На 1/12 частку [PERSON] припадає 3,8 кв.м. житлової площі, 2,1 кв.м. підсобної площі, 0,43 кв.м. площі лоджій, а всього - 6,3 кв.м., виділити яку відповідно до висновку з технічної точки зору не можливо з урахуванням ДБН, та вартість якої складає 42 405 грн. (а.с.23-34) Згідно довідки ТУ ДСА в Харківській області № 04-48/450/14 від 17.02.2014р., кошти в сумі 42 405 грн., що складає вартість 1/12 частки спірної квартири, надійшли на депозитний рахунок ТУ. Як вбачається з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №18291304 від 26.02.2014р. відповідачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], де вона і зареєстрована відповідно до довідки адресно-довідкового біро підрозділу ГУДМС України в Харківській області (а.с.44) Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За правилами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Однак надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним у відповідності до ст. 183 ЦК України. Якщо надання частки в натурі є неможливим, співвласник вправі вимагати від іншого співвласника матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до частини 1 статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 4 жовтня 1991 року виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і за відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник у будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно із ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Статтею 365 ЦК України передбачено, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається крім інших зазначених у ній випадків, також у тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди надається у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи і особливостей об'єкта, який є спільним майном. З наданих суду доказів та пояснень позивачів, викладених в позовній заяві, встановлено, що ставши власником 1/12 частки спірної квартири, відповідач [PERSON] не поселилася в ній та не проживає там і на даний час, не провидить оплату витрат по її утриманню. Крім цього, частка відповідача у квартирі є незначною - 1/12 у порівняні із часткою позивачів. Згідно висновку експерта відповідно до Державний будівельних норм, які діють на Україні, співвласнику 1/12 частки вартири неможливо виділити в натурі ізольовані жилі приміщення, підсобні приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. Відповідно до частини 2 статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачами по справі на депозитний рахунок суду внесена вартість 1/12 частки будинку в розмірі 42 405 грн. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги є правомірними і ґрунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved