Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про зобов'язання відповідачки не чинити перешкоди у здійсненні ними права власності на квартиру [ADDRESS] міської ради Івано-Франківської області, шляхом звільнення нею та членами її сім'ї незаконно зайнятого даного житлового приміщення та виселити відповідачку і членів її сім'ї з вказаного приміщення. Позивачі обгрунтовують свої вимоги тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. В 2004 р. відповідачка зі згоди позивачки [PERSON] тимчасово зайняла належну їм на праві власності квартиру, де проживає по даний час. Позивачі неодноразово усно та письмово зверталися до відповідачки з вимогою про добровільне позасудове звільнення їхньої квартири. Але всі їх звернення вона ігнорує, влаштовує скандал і добровільно виселитися не бажає. Підставою свого проживання відповідачка постійно вказує, що вона наче б то придбала дану квартиру у 2004 р. за 900 доларів у [PERSON] При цьому відповідачка зазначає, що кошти нею було передано їхній родичці [PERSON], тобто іншій особі, а не власникам. Відповідачка не заперечує, що жодного договору купівлі-продажу між сторонами укладено не було. Позивачі вважають, що у відповідачки відсутнє право користування квартирою, а тим більше право власності. Відповідачка без передбачених законом підстав використовує для проживання житло, яке належить позивачам на праві власності. Тим самим вона унеможливлює використання квартири позивачами для власних потреб. Позивачі не заперечують той факт, що в 2004 р. між [PERSON] та [PERSON] існувала усна домовленість щодо тимчасової оренди квартири із можливою подальшою купівлею при згоді двох співвласників та узгодження ціни продажу. В рахунок цього відповідачка передала аванс в розмірі 900 дол. США матері [PERSON] за оренду квартири. Однак в подальшому жодного договору купівлі-продажу укладено не було, постільки була відсутня згода двох співвласників та не обумовлена ціна продажу. Тому позивачі просять зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] та [PERSON] у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS] Яремчанської міської ради Івано-Франківської області шляхом звільнення нею та членами її сім'ї незаконно зайнятого даного житлового приміщення та виселити їх з вказаного приміщення. Позивачка [PERSON], яка в судовому засіданні представляє і інтереси позивачки [PERSON], позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Вона просить задоволити позов. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Відповідачка суду пояснила, що в 2004 р. позивачка [PERSON] запропонувала їй купити спірну квартиру за 900 доларів. Мати цієї позивачки звільнила квартиру від речей і передала відповідачці ключі. За отримані гроші відповідачці не дали розписку і договору купівлі-продажу не було укладено. В 2010 р. позивачка [PERSON] повернулася з-за кордону і сказала, що квартиру не продає. Через це між сторонами виник спір. Відповідачка вважає, що вона купила квартиру, тому просить відмовити в позові. Суд заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно записів у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5), у судовому рішенні (а.с.6-8) та у свідоцтві про шлюб (а.с.14) про зміну [PERSON]. прізвища на [PERSON], встановлено, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Записами в рішенні Яремчанського міського суду від 28.05.2012 р. та поясненнями відповідачки встановлено, що в квартирі позивачів проживає відповідачка. Відповідачка проживає в квартирі без жодних документів, позаяк вважає, що придбала квартиру згідно усного договору купівлі-продажу. Але позивачі заперечують укладання договору купівлі-продажу квартири через недосягнення домовленості про ціну квартири. Тому суд вважає твердження відповідачки про купівлю квартири позивачів непереконливими. Згідно правил ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що в квартирі позивачів без законних підстав проживає відповідачка. Тому відповідачка порушує право позивачів користуватися власною квартирою. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Досліджені докази дають підстави зробити висновок, що позовні вимоги до відповідачки є законними і обгрунтованими. Щодо вимоги позивачів до членів сім'ї відповідачки, то такі вимоги є неконкретними і не обгрунтованими, тому не підлягають задоволенню. Так, позивачі не вказали, хто ще, крім позивачки, без законних підстав проживає в їхній кваритирі, не навели обставин, які стверджують таку вимогу і не зазначили доказів на ствердження цього. В зв'язку з цим позов слід задоволити частково. На підставі ст.ст.317, 391 ЦК України та

Outcome: approved