Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка 05.07.2017 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 06.10.2016 року з відповідача [PERSON] в її користь стягуються аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO] народження. Стверджує, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у неї виникли обставини, які є підставою для збільшення розміру аліментів. Зазначає, що на даний час син [PERSON] має постійні проблеми зі здоров'ям та перебуває на диспансерному обліку у ЛОР лікаря Мостиської КРП, у зв'язку із чим потребує постійного спостереження лікаря. У зв'язку з вищенаведеним їй (позивачці) доводилося прибувати на обстеження, консультації до медичного закладу та займатись його лікуванням, а також постійно нести додаткові витрати. Також вказує, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінилось її матеріальне становище у зв'язку із збільшенням розміру витрат на утримання дитини, ток як з 2016року збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який на даний час становить 1426 гривень. Тому, встановлений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання сина. Зазначає, що відповідач є працездатним та за станом здоров'я може бути працевлаштованим та отримувати дохід необхідний для сплати аліментів в більшому розмірі. З огляду на наведене, просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Мостиського районного суду львівської області від 06.10.2016року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1500 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, проте подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Погодився на збільшення розміру аліментів до 1000 гривень та пояснив, що не має на даний час можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі 1500 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, за час якого в них народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] народження, який проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] Згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 06.10.2016 року з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеної статті вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, з часу ухвалення вищевказаного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 06.10.2016 року погіршилось матеріальне становище одержувача аліментів - позивачки [PERSON] На думку суду, такі зміни зумовлені, зокрема, збільшенням розміру витрат на утримання та виховання дитини, про що свідчить збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017рік» дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року становить 1426 гривень. Крім того, як вбачається із пояснень позивачки та підтверджується матеріалами справи, дитина (син [PERSON]) часто хворіє, у зв'язку із чим потребує додаткових витрат на лікування, що також впливає на матеріальне становище позивачки. Також суд враховує і те, що позивачка [PERSON] на даний час знаходиться на диспансерному обліку в Мостиській КЦРП з проводу вагітності (19-20тижнів), що підтверджується довідкою Мостиської КЦРП №27 від 19.10.2017року. Разом із цим, суд вважає, що покращення матеріального становища платника аліментів - відповідача [PERSON] з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 06.10.2016 року, позивачкою не доведено. Сімейний стан відповідача з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 06.10.2016 року також не змінився. Вказані обставини підтверджуються поясненнями відповідача та наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29.03.2016 року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 06.10.2016 року; копією акта обстеження житлово - побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 22.06.2017року; копією акта обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 20.06.2017року; копіями довідок Мостиської КЦРП від 22.06.2017року; 19.10.2017року; довідкою про заборгованість по аліментах Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 01.08.2017року; довідками, виданими виконавчим комітетом Тщенецької сільської ради Мостиського району Львівської області №1140 та №1168 від 04.08.2017року та іншими матеріалами справи. Беручи до уваги усі наведені обставини, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що у зв'язку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина витрат позивачки на утримання себе та членів своєї сім'ї, суд вважає, що з моменту винесення судового рішення, яким призначено аліменти, погіршилося матеріальне становище позивачки, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 500 гривень щомісячно, є недостатніми для утримання дитини, тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою молодого віку, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], стягуваних з відповідача за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 06.10.2016 року, і визначити такі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial