Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в сумі по 2000 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві позивачка вказує, що з 30.04.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області . Під час перебування в шлюбі у сторін народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча має прибуток , тому вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. В судове засідання позивачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи не з`явилась, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився , про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України і за згодою позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 30.04.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.10.2015 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Згідно довідки з місця проживання квартального комітету № 39 [PERSON] проживає разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 184 Кодексу суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є працездатним і має можливість та зобов`язаний надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. на кожну дитину , щомісячно і до їх повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved