Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивачі вказують, що вони є рідними онуками [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті їхньої бабусі, відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку в [ADDRESS], яка належала чоловіку бабусі - [PERSON], який помер [INFO], та на ? частини житлового будинку, що належала [PERSON] - матері [PERSON], яка померла [INFO]. В травні 2000 року, позивачі звернулись до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. В травні 2014 року позивачі звернулись до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 травня 2014 року, їм було відмовлено у зв'язку з тим, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідні документи, що підтверджують родинні стосунки померлих громадян, а саме: свідоцтво про народження [PERSON]; свідоцтво про шлюб [PERSON] і [PERSON]. Крім того, були відсутні документи, підтверджуючі місце відкриття спадщини, але позивачі не змогли надати ці документи. Окрім того, 26.11.2014 року, видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої, окрім вищевказаного, у них відсутні правоустановчі документи на житловий будинок, тобто вони не надали до нотаріальної контори вказаних документів, оскільки оригіналів правовстановлюючих документів не збереглись, а збереглись лише тільки копії. Згідно довідки № 2324/12 від 17 травня 2014 року право власності на житловий будинок за [ADDRESS] зареєстровано: ? частини за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 06.02.1959 року, ? частина за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 06.02.1959 року за № 234. Відповідно до вищевказаної довідки, на підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 21 від 21 жовтня 1965 року, «Про упорядкування нумерації домобудівництва та найменування вулиць міста Мелітополя» адреса вищевказаного будинку змінилася з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Відповідно до копії виписки із протоколу № 21 від 28.10.1960 року, [PERSON] у користуванні було залишено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], розміром 1766 кв.м. Після смерті [PERSON], спадщину у вигляді ? частини житлового будинку фактично прийняв її син, [PERSON], оскільки він постійно продовжував проживати та володіти спадковим будинком. Таким чином, у власності останнього фактично знаходився весь житловий будинок. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на фактично належний йому житловий будинок за вищевказаною адресою. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була його дружина - [PERSON], оскільки єдиний син [PERSON], тобто батько - [PERSON], помер [INFO]. Таким чином, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки фактично проживала у спадковому будинку як до смерті чоловіка так і після його смерті, про що свідчить довідка голови вуличного комітету від 05.06.2014 року. Позивачі вказують, що підтвердити факт того, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] документально не представляється можливим, оскільки відповідно до довідки № 1153/02-04-04-38 від 18.10.2014 року, актового запису в Веселівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану не було виявлено. Аналогічну довідку № 167402-04/1-109 від 16.09.2014 року було надано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі підтверджується записом у військовому квитку, довідкою № 1200/02-04/1-110 від 11.07.2014 року про народження [PERSON], де батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою від 05.06.2014 року, виданою головою вуличного комітету № 17, були прописані та проживали по день смерті за адресою: [ADDRESS]: [PERSON] - з 1947 року по 09.04.1983 рік, [PERSON] - з 1952 року по 26.02.1997 рік, [PERSON] - з 1947 року по 08.09.1999 рік, [PERSON] - з 1952 року по 11.01.2000 рік. Крім того, позивачем [PERSON], 31.05.2014 року було отримано новий технічний паспорт на житловий будинок, відповідно до якого у вищевказаному житловому будинку побудовано самовільно: тамбур «б1» та збільшено у розмірах літню кухню «Б1». В цьому ж технічному паспорті вказано, що тамбур «б1» побудовано у 1973 році, а літню кухню збільшено в розмірах у 1970 році. Отже, згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року (Із змінами, внесеними згідно з Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 2 від 08.01.2013 року), а саме відповідно до п.3.2 «Не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року». Тому позивачі просять суд встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON], та визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок за [ADDRESS] після смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO] В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до суду не з'явилася, однак від неї надійшло заперечення, в якому просить суд розглядати справу у її відсутність, та вважає, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити, так як розглядати справу про встановлення факту реєстрації шлюбу, що не може вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб або спадкоємців, між якими виник спір, в одному провадженні з вимогою про визнання права власності, де наявний спір про право, не є можливим. Крім того, представник вказує, що строк звернення до суду у позивачів сплинув та самочинні побудови на даний час належним чином не оформлені та не зареєстровані. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною матір'ю позивачів. Її чоловіком був [PERSON], який є сином померлої [PERSON] та померлого [PERSON]. [PERSON] помер в 1997 році. [PERSON] померла в 2000 році, а [PERSON] - в 1999 році. Свідок пояснила, що вона мешкає в цій сім'ї з жовтня 1976 року. Крім того, підтвердила той факт, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком і дружиною. Крім того, [PERSON] є матір'ю померлого [PERSON], який фактично прийняв спадщину у вигляді ? частини житлового будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у нього були дружні стосунки з [PERSON] та він був вхожий в оселю. Підтвердив факт того, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком і дружиною та є батьками [PERSON]. Вони мешкали за [ADDRESS]. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-227 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заперечення представника відповідача, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачі по справі є рідними онуками [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується довідкою № 745/02-04/1-110 про наявність актового запису про смерть, актовим записом № 87 та копією спадкової справи. В травні 2014 року позивачі звернулись до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 травня 2014 року, обґрунтовуючи це відсутністю необхідних документів, що підтверджують родинні стосунки померлих громадян, а саме свідоцтва про народження [PERSON]; свідоцтва про шлюб [PERSON] і [PERSON]. Крім того, 26.11.2014 року, державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої, відсутні правоустановчі документи на житловий будинок. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Після смерті бабусі позивачів, відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку в [ADDRESS], яка належала чоловіку бабусі - [PERSON], який помер [INFO], та на ? частини житлового будинку, що належала [PERSON] - матері [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно довідки № 2324/12 від 17 травня 2014 року \\а.с.24\\, право власності на житловий будинок за [ADDRESS] зареєстровано: ? частини за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 06.02.1959 року , ? частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 06.02.1959 року за р№ 234. На підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 21 жовтня 1965 року № 21, «Про упорядкування нумерації домобудівництва та найменування вулиць міста Мелітополя» адреса вищевказаного будинку змінилася з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Відповідно до копії виписки із протоколу № 21 від 28.10.1960 року, [PERSON] у користуванні було залишено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], розміром 1766 кв.м. Після смерті [PERSON], спадщину у вигляді ? частини житлового будинку фактично прийняв її син, [PERSON], оскільки він постійно продовжував проживати та володіти спадковим будинком. Таким чином, у власності останнього фактично знаходився весь житловий будинок. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на фактично належний йому житловий будинок за вищевказаною адресою. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була його дружина - [PERSON], оскільки єдиний син [PERSON], тобто батько - [PERSON], помер [INFO]. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], оскільки фактично проживала у спадковому будинку як до смерті чоловіка так і після його смерті, про що свідчить довідка голови вуличного комітету від 05.06.2014 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Факт того, що позивачі по справі, є рідними онуками померлої [PERSON] підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження [PERSON], де батьком вказано - [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], де батьком вказано - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON], її прізвище змінено на - [PERSON]. Відповідно до довідки № 1200/02-04/1-110 від 11.07.2014 року, вбачається наявність актового запису про народження на громадянина [PERSON], а/з № 20 від 04.01.1952 року, де батьком вказано [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до запису про народження № 25, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Підтвердити той факт, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] документально не представляється можливим, оскільки відповідно до довідки № 1153/02-04-04-38 від 18.10.2014 року, актового запису в Веселівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану не було виявлено. Аналогічну довідку № 167402-04/1-109 від 16.09.2014 року було надано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі також підтверджується записом у військовому квитку. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з довідкою від 05.06.2014 року, виданою головою вуличного комітету № 17, були прописані та проживали по день смерті за адресою: [ADDRESS]: [PERSON] - з 1947 року по 09.04.1983 рік, [PERSON] - з 1952 року по 26.02.1997 рік, [PERSON] - з 1947 року по 08.09.1999 рік, [PERSON] - з 1952 року по 11.01.2000 рік. Оскільки відповідно до ст. 526 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне проживання спадкодавця, а відповідно до довідки від 05.06.2014 року, [PERSON] була прописана та проживала за вищевказаною адресою по день смерті, таким чином місцем відкриття спадщини є адреса: [ADDRESS]. В силу ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Так, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, дії, що свідчать про прийняття спадщини: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Крім того, позивачем [PERSON], 31.05.2014 року було отримано новий технічний паспорт на житловий будинок, відповідно до якого у вищевказаному житловому будинку побудовано самовільно: тамбур «б1» та збільшено у розмірах літню кухню «Б1». В цьому ж технічному паспорті вказано, що тамбур «б1» побудовано у 1973 році, а літню кухню збільшено в розмірах у 1970 році. Отже, згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року (із змінами, внесеними згідно з Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 2 від 08.01.2013 року), а саме відповідно до п.3.2 «Не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року». Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного суд вважає необхідним встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON], та визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок за [ADDRESS] після смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO]

Outcome: approved