Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]., Харківської міської ради з позовом, в якому просили усунути перешкоди позивачам у володінні та користуванням місцем загальної сумісної власності співвласників квартири - приміщенням №7 площею 8,7 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] з боку [PERSON], [PERSON]; зобов`язати [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод позивачам в користуванні приміщенням кухні №7 площею 8,7, зобов`язати їх демонтувати замки на дверях приміщення кухні №7 зі сторони коридору 1 площею 3,1 кв.м. В судовому засіданні позивачі повністю підтримали свої позовні вимоги та пояснили, що є співвласниками 61/100 частин комунальної квартири [ADDRESS]. Відповідачі не є належними власниками 39/100 частин квартири, відповідач [PERSON] лише зареєстрований в квартирі з 2004 року. Відповідачі використовують 39/100 частин квартири як офіс українського центру після аварійного захисту «Експерт-сервіс». Відповідачі в 2011 році самовільно припинили позивачам доступ в приміщення загального користування - кухню, яке позначене в технічному паспорті №7, повісили на дверях замок зі сторони коридору № 1 .Через вказане приміщення в належну позивачам частину квартири проходять комунікації комунальних служб - холодне водопостачання, водовідведення, газ. Незважаючи на неодноразові скарги та прохання, відповідачі не бажають добровільно зняти замок і припинити чинити перешкоди позивачам. Із-за неможливості користуватися водою з вини відповідачів, які перекривають воду в спірному приміщенні , комунальною службою міста була здійснена за заявою позивачів тимчасова проводка комунікацій водопостачання в частину квартири, якою вони користуються. Позивачі вважають, що їхнє право співвласників квартири незаконно порушується з боку відповідачів та просять усунути перешкоди у володінні та користуванні місцем загального користування - приміщенням №7. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить та зареєстрована по праву власності: [PERSON], [PERSON] - 61/100 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2008 року, виданого відділом приватизації житлового фонду управління комунального майна Харківської міської ради № 9-08-302223-Ц1; [PERSON] -39/100 частин на підставі договору дарування від 09.07.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] р. № 1-3858 (а.с.10, 18). Як убачається з технічного паспорту, приміщення позначене під № 7 площею 8,7 кв.м - є кухнею і відповідно до даних технічного паспорту станом на 12.11.2003 року - місцем загального користування (а.с. 21-22). 14.11.2003 року [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу продав належні йому 39/100 частини квартири [PERSON] ; Право власності [PERSON], набуте на підставі вказаного договору, до теперішнього часу не зареєстровано в державному реєстрі нерухомого майна (а.с. 10,11,14-15). 16.12.2003 року за [PERSON] на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова було визнано право власності на приміщення № 7( кухню) в квартирі [ADDRESS]; Вказане рішення при житті [PERSON] не було зареєстровано в державному реєстрі нерухомого майна. [PERSON] помер [INFO]. С заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. (а.с. 12, 23, 24-25). Згідно частини 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказані обставини встановлені рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2010 року, яке набрало законної сили. Також вказані факти викладені у офіційній відповіді юридичного департаменту Харківської міської ради № 11049/9-13 від 23.09.2013 року. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» майно, що знаходиться на території України, підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до вимог листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядком. Отже, на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що спірне приміщення №7 площею 8,7 кв.м - кухня, яке розташоване в комунальній квартирі [ADDRESS] - є місцем загального користування. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян, або прав державних і громадянських організацій. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що дії відповідачів порушують права [PERSON], [PERSON] Так, відповідачі безпідставно перешкоджають [PERSON], [PERSON] в користуванні місцями загального користуванні в комунальній квартирі № 19 - приміщенням №7 - кухнею площею 8, 7 кв.м., вони самовільно повісили замок на дверях , припинили позивачам доступ в спірне приміщення. Через вказане приміщення в належну позивачам частину квартири проходять комунікації комунальних служб - холодне водопостачання, водовідведення, газ. Неможливість вільного доступу в кухню створює позивачам труднощі в користуванні міськими комунікаціями ( л.с.26-28). На підставі викладеного,

Outcome: approved