Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із сторонами. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, в зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати, місце проживання малолітньої дитини визначити за місцем проживання позивачки для подальшого виховання, вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2011 року у виконкомі Лопатицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із сторонами, що стверджується свідоцтвами про народження дитини (а.с.7), довідкою Олевської міської ради Житомирської області № 339 від 29.01.2019 року (а.с.8). Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в Комунальній установі «Олевська центральна лікарня», що підтверджується медичною довідкою № 30 від 07.02.2019 року (а.с. 9). Як вбачається із змісту поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~\~ст.110\~СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає,\~що позов\~обґрунтований і\~підлягає задоволенню,\~оскільки сторони\~не бажають\~перебувати у\~шлюбі,\~а примушування\~до збереження\~шлюбу не\~допускається \~та \~збереження шлюбу\~суперечить інтересам\~обох сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою сторін, тому місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] , слід визначити за місцем проживання матері. Позивачка, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~на стягнення з відповідача понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved