Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом та просять визнати за ними право власності в одній другій частці кожному на житловий будинок № 16 по вул. Штепіна в місті Новоград-Волинський, Житомирської області. В обґрунтування позову зазначають, що 23.04.2013 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з житлового будинку № 16 по вул. Штепіна в місті Новограді-Волинському, Житомирської області, який спадкодавець [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON], який помер 19.07.1993 року. Вони являються спадкоємцями за законом на майно померлого та прийняли спадщину. Для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок вони звернулися до державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори [PERSON], однак їм було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний житловий будинок. Оскільки фактично цей будинок належав померлому, однак останній не оформив на нього право власності та не отримував правовстановлюючі документи, тому виникла необхідність визнати за ними право власності на будинок для оформлення спадщини. Позивачі у судове засідання не зявились, однак від позивача [PERSON], яка є представником за довіреність позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивачі є дітьми [PERSON], який помер 23.04.2013 року. Це підтверджується копіями паспортів позивачів, копією свідоцтва про смерть [PERSON], копіями свідоцтв про народження позивачів, копією свідоцтва про переміну прізвища позивачкою [PERSON] (а.с.11,13,15,17-119). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, спадкоємцями за законом на яку є позивачі [PERSON] та [PERSON] Після смерті спадкодавця, з метою отримання свідоцтва про спадщину на вказаний житловий будинок № 16 по вул. Штепіна в місті Новоград-Волинський, Житомирської області, позивачі звернулись до державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори [PERSON], однак, постановою від 23 вересня 2017 року, у видачі свідоцтва їм було відмовлено на підставі відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний житловий будинок (а.с.4). Згідно відповіді КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації», дійсно, право власності на вищевказаний житловий будинок за гр. [PERSON] та [PERSON], не зареєстровано (а.с.8). Судом також встановлено, що хоча документи про право власності на житловий будинок № 16 по вул. Штепіна в місті Новоград-Волинський, Житомирської області у померлого [PERSON] і були відсутні, однак фактично він належав йому на праві власності, виходячи з наступного. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Відповідно до технічного паспорта, виданого Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок № 16 по вул. Штепіна в місті Новоград-Волинський Житомирської області був побудований у 1961 році (а.с.5-7). Згідно рішення Новоград-Волинської міської ради депутатів трудящих Житомирської області № 356 «Про розширення межі міста Новоград-Волинський» 01 серпня 1969 року прийнято в межі міста село Смолка Суслівської Сільської ради (а.с.64-66). Згідно довідки виконавчого комітету Суслівської сільської ради № 321 від 14.03.2018 року, яка видана [PERSON], за її дідом [PERSON], померлим 20.07.1993 року, згідно погосподарської книги облікувалась та перебувала в користуванні земельна ділянка площею 0,06 га на якій розташований житловий будинок (а.с.56). Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові по справі № 6-137цс13 у 1961 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Отже, оскільки встановлено, що житловий будинок, який є предметом спору, був побудований у 1961 році та знаходився на території села Смолка Суслівської сільської ради, землі якого у 1969 році були прийняті в межі міста Новограда-Волинського, а чинний на час будівництва порядок набуття права власності на будинок в сільській місцевості, не передбачав його реєстрації та здачі в експлуатацію, суд приходить до висновку, що будинок № 16 по вул. Штепіна в місті Новоград-Волинський Житомирської області дійсно належав померлому [PERSON] Відповідно до ст.ст. 328, 1216 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. А спадкуванням є перехід прав та обовязків від спадкодавця до спадкоємця, тобто перехід і права власності. Оскільки спадкодавець [PERSON], хоча і не мав правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак, як встановлено судом, фактично набув на нього право власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, та визнати право власності в одній другій частці кожному на житловий будинок за спадкоємцями за законом [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved