Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивачі у березні 2017 року звернулися з позовом у суд про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №16 у будинку № 12 по вул.Яворницького у м.Львові. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності і в такій зареєстровані вони та відповідачка, яка перебувала у шлюбі з позивачем [PERSON] Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.11.2016р. розірвано шлюб між [PERSON] та[PERSON] У 2015р. відповідачка добровільно залишила спірне житло і з того часу в спірній квартирі не появляється та не приймає участі в утриманні такого, тобто більше одного року без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні, а тому втратила право користування такою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, та доповнила, що відповідачка в квітні 2015р. залишила сіпрну квартиру і з того часу в цій квартирі не появляється, та не приймає участі в утриманні такої, хоча перешкод в користуванні квартирою їй ніколи і ніхто не чинив. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу без його часті, що суд вважає за можливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, що суд вважає за можливе розглядати справу без його часті. Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча належно повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що двохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 43,30 кв.м, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сімї: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №21487-3 від 19.10.2006р. /а.с.7/. З довідки про склад сімї у прописку від 20.03.2017р. /а.с.9/ вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано шестеро осіб: [PERSON], її сини [PERSON] та [PERSON], колишня невістка [PERSON] та внучки : [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.11.2016р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]/а.с.24-25/. Також судом встановлено, що у квітні 2015 року відповідачка добровільно залишила вказану квартиру і з того часу у спірній квартирі не проживає та не приймає участі в утриманні такої. Дане стверджується актом ЛКП „Богданівка від 27.02.2017р. /а.с.11/, а також показами позивачки, яка в судовому засіданні ствердила, що більше двох років відповідачка в спірній квартирі не проживає і перешкод в користуванні такою їй ніхто і ніколи не чинив. Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідачка вже більше двох років не користується спірним житловим приміщенням без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким їй ніхто і ніколи не чинив. Зміст права власності, відповідно до ч.1\~ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд\~ч.1\~ст. 319 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ч.4\~ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Однак, за правилами ч.2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачка з квітня 2015 року не користується квартирою №16 у будинку № 12 по вул.Яворницького у м.Львові без поважних причин, тобто понад визначений ст.405 ЦК України термін, протягом якого за нею зберігалося право на користування спірним житловим приміщенням, не виписалася із такого, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. В порядку ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] в користь позивачки 640 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved