Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з цивільним позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, вимоги якого пізніше уточнив, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01.09.1998 року по 1/2 частці житлового будинку № 148 літ. «2А-1» по вул. Січових Стрільців в с. Муроване, Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м. В обгрунтування своїх вимог покликаються на наступні обставини : 01.09.1998 року померла позивачів, матір [PERSON]. У спадщини внаслідок її смерті залишився житловий будинок №148, що розташований на вулиці Січових Стрільців в селі Муроване Пустомиітвського району Львівської області позначеного літ. «А-1». На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна здійснюється за законом. 05.09.2016 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями житлового будинку №148, що розташований на вулиці Січових Стрільців в селі Муроване Пустомиітвського району Львівської області позначеного літ. «А-1». Позивачі вказують, що крім вказаного майна, померлій [PERSON] також належав житловий будинок позначений літ. «2А-1», який знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, вул. Січових Стрільців, 148, Однак, за життя спадкодавець не встигла виготовити правовстановлюючі документи на житловий будинок, а тому в позасудовому порядку позивачі не в змозі реалізувати свої права на спадкування даного нерухомого майна. Позивачі вказують, що на момент смерті матері вони разом з нею були зареєстровані та постійно проживали в належному їй житловому будинку під 148, в с. Муроване, вул. Січових Стрільців, Пустомитівського району Львівської області та в установлений строк звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому вважають себе такими, що прийняли спадщину. На підставі наведеного позивачі просять позов задоволити, оскільки у них є всі підстави передбачати можливість порушення їх майнових прав відповідачем, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, оскільки не згідна з вимогами позивачів, щодо стягнення з відповідача при даному предметі спору судових витрат. Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 01.09.1998 року померла [PERSON] про, що свідчить свідоцтво про смерть видане [PERSON] сільською радо Пустомитівського району Львівської області 03.09.1998 року. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У спадщини внаслідок її смерті залишилися житлові будинки під №148, що розташований на вулиці Січових Стрільців в селі Муроване Пустомиітвського району Львівської області позначені літ. «А-1» та «2А-1». На випадок своєї смерті [PERSON] своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися між спадкоємцями почергово за законом. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Судом встановлено, що відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі є єдиними спадкоємцем першої черги за законом майна [PERSON] У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] заведено спадкову справу №13/2015 та 05.09.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями житлового будинку №148, що розташований на вулиці Січових Стрільців в селі Муроване Пустомиітвського району Львівської області позначеного літ. «А-1» є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 25.01.2017 року житловий будинок за адресою: Львівська область Пустомитівський район, с. Муроване, вул. Січових Стрільців, 148 під літ. «А-1» належить на праві спільної часткової власності позивачам [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що спадкодавець за життя не встиг зареєструвати право власності на спірний житловий будинок житловий будинок за адресою: Львівська область Пустомитівський район, с. Муроване, вул. Січових Стрільців, 148 під літ. «2А-1», що унеможливлює реалізацію права позивачів на спадкування в позасудовому порядку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1/11635 від 20.08.2015р. вбачається, що свідоцтво про право особистої власності від 24.01.1990р., видане [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 18.01.1990р. №166 10 передбачає право власності лише на житловий будинок літ «А-1» житловою площею 13 кв.м., загальною - 29,9 кв.м. До будинковолодіння відносяться такі господарські будівлі і споруди: літ. «Б» - гараж, літ «В» - погріб, ворота №1, огорожа №2. На земельній ділянці знаходиться ще один житловий будинок, побудований в 1991 році літ «2А-1», житловою площею 39,9 кв.м., загальною - 86.3 кв.м. - свідоцтво про право власності не видавалося. Судом встановлено, що житловий будинок літ «2А-1» з дозволу виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області (рішення №353 від 19.11.1989р.) побудований [PERSON] в 1991 році. За вказаних обставин, суд вважає доведеним факт набуття [PERSON] за життя права власності на житловий будинок під № 148 позначений літ. «2А-1» по вул. Січових Стрільців, в с. Муроване, Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., на підставах, що не заборонені законом, тобто правомірно. Статтями 328, 1216 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця, відкриття спадщини, позивачі постійно проживали разом з нею в належному їй житловому будинку під 148, в с. Муроване, вул. Січових Стрільців, Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується відповідними записами в будинковій книзі копія якої наявна в матеріалах справи та в установлений строк звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, таким чином, вони вважаються такими, що прийняли спадщину [PERSON] За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті спадкодавця; безумовне визнання позову в частині визнання за позивачами права власності в порядку спадкування на спірне майно, та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачами в частині визнання за ними права власності по 1/2 частині спірного житлового будинку є підставні та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивачів щодо стягнення з відповідача понесних позивачами судових витрат повязаних з оплатою судового збору, суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 12.06.2009 N 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції

Outcome: partial