Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім того, у вказаній вище квартирі, також зареєстровані її брат [PERSON] та племінниця [PERSON], комунальні послуги значно збільшилися, відповідачі не сплачують вказаних платежів, тому позивач змушена сплачувати комунальні послуги сама, таким чином всі обовязки, що випливають з утримання будинку відповідачами не виконуються. Більш ніж п'ятнадцять років відповідачі виїхали з спірної квартири. Їх речі в будинку відсутні, більше ніколи вони не приходили до будинку з метою проживання, житлом не цікавився, зв'язок з будинком втратили, однак знятися з місця реєстрації у добровільному порядку не бажають. Все викладене вище і змусило [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, за таких обставин суд не має відомостей про причини їх неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, неявку належно повідомлених про час, місце та дату розгляду справи сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з довідки № 203 від 20.05.2015 року виданою виконавчим комітетом Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області вбачається, що відповідачі по справі дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS], ( а.с. 9), яка належить позивачу [PERSON] на праві витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 8). Згідно акта від 20.05.2015 року відповідачі по справі за зазначеною вище адресою не мешкають більш пятнадцяти років(а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи, причиною звернення до суду є те, що позивач вимушена безпідставно сплачувати поточні комунальні послуги за відповідачів, оскільки відповідачі виїхали зі спірного будинку більш як п'ятнадцять років тому, але з реєстраційного обліку не знялися, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї, а згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачі не проживають в спірному будинку понад рік, без поважних причин, тому їх можна визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved