Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 23.08.2003 року перебувала у шлюбі зх. відповідачем по справі. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.09.2015 року шлюб розірваний. Від сумісного проживання вони мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на утримання яких рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17.05.2016 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини, починаючи з 14 квітня 2016 року. 26.10.2015 року у них народилась донька [PERSON], на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову, тобто з 16.01.2017 року до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилась, просила справу слухати без її участі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки не вважає себе батьком дитини- неповнолітньої [PERSON], [INFO], ним подано позов про виключення відомостей про особу як про батька з актового запису про народження дитини. Він є працездатним, на обліку у лікаря не перебуває, з нього на користь двох неповнолітніх дітей сплачуються аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 23.08.2003 року по 02.10.2015 року ( а.с. 4,5). Від сумісного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 4, 6). Заочним рішенням Селидівського міського суду від 17.05.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2016 року і до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 6). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON], [INFO], записаний [PERSON] ( а.с. 4). Судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і стан здоров»я дозволяє йому нести аліментні зобов»язання. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606-Х1У « Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що позивач сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, має неповнолітню дитину від другого шлюбу, проте є працездатним, стан здоров»я дозволяє йому нести аліментні зобов'язання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, оскільки вказаний розмір аліментів є справедливим та відповідає вимогам ст.. 182 СК України та ст.. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Доводи відповідача про те, що він не є батьком дитини, та ним подано позовпро виключення відомостей про особу як про батька з актового запису про народження дитини суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 відповідно до ст. 140 СК України стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір»ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв»язку з нововиявленими обставинами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved