Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за кожним із них права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що спірна квартира на праві спільної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.10.1998р., виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради згідно розпорядження від 15 жовтня 1998 р. №6125, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Оскільки відповідачі перешкоджають позивачам розпоряджатися своїми частками у праві спільної часткової власності на квартиру, останні звернулися до суду з даними позовом. В судовому засіданні позивачі, їх представник [PERSON], який ухвалою суду від 16.06.2015р. був допущений до участі у справі як особа, яка надає правову допомогу, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд про їх задоволення. Відповідачі в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову і просили суд визначити частки у їх спільній сумісній власності відповідно до позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 жовтня 1998р., виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної Ради, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 15 жовтня 1998р. № 6125. (а.с.3) Згідно технічного паспорту вищевказана квартира складається є 3 кімнат житловою площею 41,9 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 14,9 кв.м., 2-а кімната 9,9 кв.м., 3-я кімната 17,1 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., вбиральні (поєднаної) 1 кв.м., коридору 11,9 кв.м., вбудованої шафи 1,1 кв.м. Квартира обладнана лоджією 6,63 кв.м. Загальна площа квартири 65,9+6,63 =72,53 кв.м. Як встановлено судом позивачі бажають реалізувати своє право власності на житло і розпорядитися своєю власністю. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 3. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень\~частин другої - п'ятої статті 13\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відповідно до ст.372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється. Сторони в позасудовому порядку не вирішили питання про поділ майна, що є у спільній сумісній власності. Однак, в ході розгляду справи відповідачі не заперечували проти поділу квартири за адресою: [ADDRESS] шляхом визначення їх часток у спільній сумісній власності в розмірі 1/4 кожному із співвласників. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, доведеними в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved