Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивачка 16.05.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Одна дитина мешкає з батьком, інша - із нею, з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, що мешкає із нею, не надає, дитина знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з відсутністю фінансування суду суд не має можливості відправляти документи рекомендованою поштою, в зв'язку з чим матеріали позову сторонам, судові повістки та повідомлення про дату та час слухання справи були направлені звичайною поштою. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30.08.1997 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням суду від 11.02.2014 року було розірвано (копія рішення додається). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтв про народження є відповідач по справі - [PERSON] Подружнє життя не склалось і сторони мешкають окремо, шлюбні стосунки припинили. Діти сторін мешкають окремо: [PERSON] мешкає разом із батьком, а [PERSON] - із позивачкою [PERSON] Старшиа дитина [PERSON] знаходиться на цілковитому утриманні позивачки. [PERSON] ухиляється від утримання старшої дитини, - сина [PERSON], хоча є працездатним і не має інших аліментних зобов'язань. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач здоровий, працездатний, немає інших аліментних зобов'язань і приходить до висновку, що доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved