Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом в якому зазначили, що [PERSON], тобто позивачка за час шлюбу із [PERSON] у 1987 році побудували житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] та звели до нього господарські будівлі та споруди. Зазначений житловий будинок з часу забудови зареєстрований у сільській раді за [PERSON], проте як такого свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно останнім отримано не було. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] - позивачі, які на момент смерті спадкодавця проживали разом із ним у спірному господарстві. [PERSON] протягом строку для прийняття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка на користь сина [PERSON], а останній в свою чергу подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивачка [PERSON] просила визнати право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку як спільне майно подружжя, а позивач [PERSON] просив визнати право власності на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом. Представники позивачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві яку просили задовольнити. Горбівська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, так як проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення представників позивачів та дослідивши письмові докази, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, в [ADDRESS] розташовано домоволодіння головою господарства якого значиться [PERSON] (а.с.15-18). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи вказаний житловий будинок побудований у 1987 році (а.с.23). Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Судом встановлено, що 23 травня 1965 року позивачка [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], який був зареєстрований у виконкомі Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Нормою ст. 60 СК України, передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закону містилася у ст. 22 КпШС України. Отже, за змістом вищевказаних норм закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] був побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1987 року за [PERSON], тобто на час коли останній перебував у шлюбі із [PERSON], то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2 частки. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Горбівської сільської ради серії [NUMBER] (а.с.10). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склав, а тому спадкування має місце за законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON], [PERSON] - син спадкодавця, 21 жовтня 2009 року звернувся до державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (зворот а.с.42), а позивачка [PERSON] - дружина спадкодавця подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] (зворот а.с.51) За постановою державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори від 04 травня 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок (зворот а.с.63-64). У відповідності до ч.1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний житловий будинок був повністю збудований, прийнятий в експлуатацію та рахується в сільській раді за [PERSON], а позивачі [PERSON] та [PERSON] своєчасно прийняли спадщину, проте з незалежних від них обставин не можуть оформити своє право на спадкове майно, то їх вимоги про визнання за ними право власності на спадкове майно підлягають задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку, як спільне майно подружжя та визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом на вказане домоволодіння. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1273, 1275 ЦК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України від 1969 року, ст. 71 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved