Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів з тих підстав, що як стверджує вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який розірвано. Від подружнього життя з відповідачем у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], батьком якої є і в свідоцтві про народження дочки записаний відповідач. Постановою Бершадського районного суду від 02.10.2002 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого доходу громадян, щомісячно до повноліття дочки. Відповідач виконував рішення суду до 22.09.2017 ркоу та боргу по аліментах не мав. З 22.09.2017 року по 06.02.2018 ркоу відповідач не виконував своїх обов'язків за рішенням суду. Відповідач працездатний та в змозі надавати матеріальну допомогу, але добровільно не виконує обов'язків та ухиляєтсья від сплати аліментів на утримання дочки. В зв'язку зі змінами в законодавстві збільшено мінімальний розмір аліментів на неповнолітню дитину. Просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти з 01.10.2017 року до повноліття дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявик суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, під час розгляду справи було встановлено, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому таке рішення у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору. На підставі ст. 182, 183, 192 СК України,

Outcome: partial