Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.06.2016 року шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не бере участь в утриманні доньки, не забезпечує її необхідним для її розвитку. Оскільки відповідач працює неофіційно у Великобританії, отримує близько 1000 англійських фунтів стерлінгів, що еквівалентно 33000 грн., просила стягнути з нього в її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 12000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та забезпечити негайне виконання рішення суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, 03.07.2017 року подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав частково в сумі 800 грн., мотивуючи тим, що він офіційно не працює, стабільного заробітку не має, просив проводити розгляд справи без його участі. Всебічно, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.06.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 січня 2001 року в відділі РАГСу Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий за № 76 розірвано. Неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO] залишено на проживанні з матірю, [PERSON] (а.с. 16-17). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-НМ №161655 від 18.08.2016 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №1417. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Дичук» (а.с. 9). Сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 4). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та відсутності даних щодо доходу відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього в користь позивача на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що даних щодо доходу відповідача немає, однак він є особою працездатного віку і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Оскільки обоє батьків зобов'язані утримувати дитину, враховуючи те, що позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів доходу відповідача в сумі 33000 грн. на місяць, оскільки відповідач визнав заявлені позовні вимоги частково, крім того, відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, то з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 640,00 гривень судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial