Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди землі, мотивуючи свої вимоги тим , що 29 грудня 2003 позивачі уклали договори оренди власних земельної ділянки з СФО «Володимирівське» терміном на 5 років. Після укладання цих договорів оренди керівник СФО «Володимирівське» [PERSON] не повернув їм примірники договорів. В 2009 році [PERSON] загинув, а новий керівник Соколовський В.М. пояснив орендодавцям, що попередній керівник не передав належних їм примірників договорів. Восени 2009 року, коли закінчилася дія договорів оренди земельних ділянок, позивачі звернулися до керівника СФО «Володимирівське» Соколовського В.М. з вимогою повернути їм земельні ділянки для подальшого розпорядження ними на власний розсуд. Однак керівник СФО «Володимирівське» їм пояснив, що вони вчасно не звернулися до орендаря з відповідною заявою про припинення дії договорів оренди землі, а тому договори оренди земельних ділянок автоматично продовжили (поновили) свою дію на той же термін і на тих же умовах, тобто до кінця 2013 року. В 2012 році позивачі мали розмову з керівником СФО «Володимирівське» про те, що майже через рік закінчується дія договорів оренди їхніх земельних ділянок і вони більше не бажають здавати йому в оренду свої ділянки і щоб він восени 2013 року землю не засівав, однак, керівник СФО «Володимирівське» зазначив, що вони здали йому в оренду свої земельні ділянки терміном не на 5 років, а на 15 років і повертати їх він до 29.12.2018 року не збирається. Оскільки орендодавцям не видали їхні примірники договорів і СФО «Володимирівське» користується земельними ділянками і має намір ще 3 роки користуватися ними всупереч волевиявлення їх власників, то виникають припущення, що має місце підроблення договорів оренди землі та відповідно порушення прав власників земельних ділянок на вільне володіння та користування ними. Від імені позивачів та інших орендодавців, їх представник звернувся до керівника СФО «Володимирівське» із заявами про видачу примірників договорів оренди, які не були повернуті орендодавцям після їх державної реєстрації. Згідно отриманих відповідей позивачам стало відомо, що в ряді договорів оренди земельного паю існують виправлення строку договору з 5 на 15 років шляхом закреслення строку «п'ять» років і дописки «п'ятнадцять» у п. п. 1. 2. договору. В п.п. 1.5 договорів оренди земельного паю надруковано: «За користування вказаною земельною ділянкою ОРЕНДАР сплачує ОРЕНДОДАВЦЮ кожного року орендну плату (ренту) в натуральній формі, починаючи з 2004 року кожен рік:» і ручкою дописано «не менше 1,5 %». Ці виправлення не обумовлені підписами сторін договору, також не зазначено і перед підписом орендодавця, що він ознайомлений з внесеними змінами до істотних умов договору, його строку, розміру оренди та погоджується з ними, що не відповідає вимогам Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Вимоги до оформлення документів» затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55. Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що договори оренди земельного паю від 29.12.2003 року, укладені від імені позивачів з СФО «Володимирівське», зареєстровані у відділі ДП «КРЦДЗК» 29.12.2003 року, складені з недодержанням в момент вчинення угоди вимог, які встановлені законодавством. Отримавши примірники договорів позивачам стало відомо, що в ряді договорів оренди земельного паю існують виправлення строку договору з 5 на 15 років шляхом закреслення строку «п'ять» років і дописки «п'ятнадцять» у п. п. 1. 2. договору. В п.п. 1.5 договорів оренди земельного паю надруковано: «За користування вказаною земельною ділянкою ОРЕНДАР сплачує ОРЕНДОДАВЦЮ кожного року орендну плату (ренту) в натуральній формі, починаючи з 2004 року кожен рік:» і ручкою дописано «не менше 1,5 %». Ці виправлення не обумовлені підписами сторін договору, також не зазначено і перед підписом орендодавця, що він ознайомлений з внесеними змінами до істотних умов договору, його строку, розміру оренди та погоджується з ними, що не відповідає вимогам Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003. Просить визнати договір оренди недійсним. Представник відповідача (СФО «Володимирівське») в судове засідання не з»явився по невідомій причині, про день і час розгляду справи належним чином був повідомлений, надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог. Із копії договору оренди земельного паю від 29.12.2003 р. слідує, що він був укладений між [PERSON] та СФО «Володимирівське», існують виправлення строку договору з 5 на 15 років шляхом закреслення строку «п'ять» років і дописки «п'ятнадцять» у п. п. 1. 2. договору. В п.п. 1.5 договорів оренди земельного паю надруковано: «За користування вказаною земельною ділянкою ОРЕНДАР сплачує ОРЕНДОДАВЦЮ кожного року орендну плату (ренту) в натуральній формі, починаючи з 2004 року кожен рік:» і ручкою дописано «не менше 1,5 %». Цей договір зареєстровано 29.12.2003 року в ДП «КР ЦДЗК» за № 511 (а.с.4). Із копії договору оренди земельного паю від 29.12.2003 р. слідує, що він був укладений між [PERSON] та СФО «Володимирівське», існують виправлення строку договору з 5 на 15 років шляхом закреслення строку «п'ять» років і дописки «п'ятнадцять» у п. п. 1. 2. договору. В п.п. 1.5 договорів оренди земельного паю надруковано: «За користування вказаною земельною ділянкою ОРЕНДАР сплачує ОРЕНДОДАВЦЮ кожного року орендну плату (ренту) в натуральній формі, починаючи з 2004 року кожен рік:» і ручкою дописано «не менше 1,5 %». Цей договір зареєстровано 29.12.2003 року в ДП «КР ЦДЗК» за № 572 (а.с.5). Із копії договору оренди земельного паю від 29.12.2003 р. слідує, що він був укладений між [PERSON] та СФО «Володимирівське», існують виправлення строку договору з 5 на 15 років шляхом закреслення строку «п'ять» років і дописки «п'ятнадцять» у п. п. 1. 2. договору. В п.п. 1.5 договорів оренди земельного паю надруковано: «За користування вказаною земельною ділянкою ОРЕНДАР сплачує ОРЕНДОДАВЦЮ кожного року орендну плату (ренту) в натуральній формі, починаючи з 2004 року кожен рік:» і ручкою дописано «не менше 1,5 %». Цей договір зареєстровано 29.12.2003 року в ДП «КР ЦДЗК» за № 549 (а.с.6). Із копії договору оренди земельного паю від 29.12.2003 р. слідує, що він був укладений між [PERSON] та СФО «Володимирівське», існують виправлення строку договору з 5 на 15 років шляхом закреслення строку «п'ять» років і дописки «п'ятнадцять» у п. п. 1. 2. договору. В п.п. 1.5 договорів оренди земельного паю надруковано: «За користування вказаною земельною ділянкою ОРЕНДАР сплачує ОРЕНДОДАВЦЮ кожного року орендну плату (ренту) в натуральній формі, починаючи з 2004 року кожен рік:» і ручкою дописано «не менше 1,5 %». Цей договір зареєстровано 29.12.2003 року в ДП «КР ЦДЗК» за № 567 (а.с.7). Із копії договору оренди земельного паю від 29.12.2003 р. слідує, що він був укладений між [PERSON] та СФО «Володимирівське», існують виправлення строку договору з 5 на 15 років шляхом закреслення строку «п'ять» років і дописки «п'ятнадцять» у п. п. 1. 2. договору. В п.п. 1.5 договорів оренди земельного паю надруковано: «За користування вказаною земельною ділянкою ОРЕНДАР сплачує ОРЕНДОДАВЦЮ кожного року орендну плату (ренту) в натуральній формі, починаючи з 2004 року кожен рік:» і ручкою дописано «не менше 1,5 %». Цей договір зареєстровано 29.12.2003 року в ДП «КР ЦДЗК» за № 512 (а.с.8). Із копії державного акту від 16.03.2002 року на право власності на земельну ділянку слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,83 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9). Із копії державного акту від 02.02.2000 року на право власності на земельну ділянку слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,09 га (а.с.10). Із копії державного акту від 17.08.2000 року на право власності на земельну ділянку слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,10 га (а.с.11). Із копії державного акту від 02.02.2000 року на право власності на земельну ділянку слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,10 га (а.с.12). Із копії державного акту від 16.03.2002 року на право власності на земельну ділянку слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,83 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.13). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ст. 153. ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однією з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, недодержання цього є підставою недійсності правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено істотні умови вказаного договору, одними з яких є строк дії договору оренди та розмір орендної тати. Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР, чинного на момент укладення договору, недійсною є угода, яка не відповідає вимогам закону. Судом встановлено, що договори оренди земельних паїв укладені 29.12.2003 року між орендарями та СФО «Володимирівське», зареєстровані в ДП «КРЦДЗК» Долинського району Кіровоградської області 29.12.2003 року, порушують волевиявлення позивачів, щодо строку та розміру орендної плати, які є істотними умовами договорів оренди, які не були додержані сторонами, не відповідають вимогам закону, а тому мають бути визнані недійсними. За всіма ознаками дані договори підпадають під ознаки нікчемних правочинів, однак на день його укладення діяв ЦК УРСР, який не передбачав інституту нікчемності правочину, а передбачав лише інститут недійсності угоди, що викликає потребу визнати спірні договори недійсними. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати понесені позивачем .

Outcome: approved