Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини. В позові зазначила, що вона, [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] . [INFO] у них народилася донька [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні.. Сторони вже більше ніж на протязі року мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Також на протязі часу, більш ніж рік відповідач не спілкується з донькою, не займається її вихованням, не цікавиться її життям. 10.05.2018 року звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя про позбавлення батька батьківських прав, однак до цього часу справа не розглянута. 06.12.2018 донька досягла повноліття та поступила навчатися до Університету Адама Міцкевича в м. Познань Республіки Польща на факультет міжнародних відносин, стаціонарної форми навчання. Період навчання у вказаному навчальному закладі з 01.10.2018 по 30.09.2021р. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює та отримує достатню плату, матеріально забезпечений, має фінансові активи, нерухомість та транспортний засіб, наведені обставини підтверджуються шлюбним договором від 28.10.2014 року, відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу донці у період її навчання. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судовому засіданні просила позов задовольнити та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Третя особа по справі в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис за №252 (а.с.101). Під час перебування у шлюбі, [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26.12.2000 року та зроблено відповідний запис за №880 (а.с.102). На теперішній час донька досягла повноліття та поступила навчатися до Університету Адама Міцкевича в м. Познань Республіки Польща на факультет міжнародних відносин, стаціонарної форми навчання. Період навчання у вказаному навчальному закладі з 01.10.2018 по 30.09.2021р., що підтверджується рішенням проректора зі студентських справ Університету ім.. Адама Міцкевіча в Познані № DN 4210-1388-2017/18 Познань 02.08/2018. (а.с.108) та договором про надання послуг № /2018/Ut|/UAN від 27 березня 2018 року (а.с.109-115). Відповідно до вказаного договору, позивачка [PERSON] сплатила всі надані послуги, що підтверджується наданими квитанціями у розмірі 11165,00 грн. та 7692,00 грн., а всього 18857,00 грн. (а.с. 116) Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, однак зі слів позивача, відповідач є матеріально забезпечений. Відповідно до шлюбного договору, який був укладений між позивачем та відповідачем від 28.10.2014 року, [PERSON] на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка, яка розташована на території с. Володимирське, що підтверджується Державним актом від 16.09.2005, №127 (а.с.137). Також відповідачу належить транспортний засіб марки SKODA, моделі SUPER B та грошові кошти у розмірі 60000 (шістдесят тисяч грн.) гривень. (а.с.133-135) Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №111213197 від 21.01.2018 р. [PERSON] належить 1/4 частини квартири за адресою; [ADDRESS] . (а.с. 140-141) Також позивачкою надано боргову розписку від 20.10.2014 року, відповідно до якої [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 30 (тридцять) тисяч доларів США, які зобов`язувався повернути на протязі двох років, (далі мовою оригіналу) «в случае невозврата обязуюсь в счет долга переоформить свою долю в магазине по [ADDRESS], и квартиры 1/4 части по адресу [ADDRESS], которое были приобретены за время проживания с [PERSON] ». (а.с.142) Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щопозовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на навчання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 14.01.2019 року до 30.09.2021 року на період навчання. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки позивачка згідно діючого законодавства звільнена від сплати судового збору, тому сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. повинна бути стягнена в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial