Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із даною позовною заявою та просили визнати за ними в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності в рівних частках на земельну ділянку площею 0,2986 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території с. Витачів Обухівського району Київської області, яка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 05.02.2003 року Українською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за № 1с-105 успадкована [PERSON] після смерті [PERSON], якому належала І згідно Державного акта на право приватної власності на землю від 29 грудня 1997 року, виданого [PERSON] сільською радою Обухівського району Київської області, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивачі зазначили, що 18 грудня 2015 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 0,2986 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Витачів Обухівського району Київської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 18.03.2002 року. Позивачі є спадкоємцями [PERSON] за заповітом, [PERSON] доводиться спадкодавцю дочкою, [PERSON] онукою, інші спадкоємці відсутні. У встановленому порядку 10.02.2016 року позивачі подали до Української міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їм було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Позивачі в судове засідання не зявились, подали до суду заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутноті їхнього представника, та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 18.12.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 360209. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 0,2986 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Витачів Обухівського району Київської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 18.03.2002 року. \~\~\~\~ Як вбачається з копії спадкової справи № 22/2016 до майна померлої 18.12.2015 року [PERSON], спадкоємцями за заповітом є [PERSON], доводиться спадкодавцю дочкою, [PERSON] онукою. Земельна ділянка площею 0,2986 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, була надана чоловіку спадкодавицІ - [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 25 вересня 1996 року - для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на право приватної власності на землю був виданий 29 грудня 1997 року, зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10. Після смерті батька його дружина [PERSON] одержала в Українській міській державній нотаріальній конторі Київської області свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку від 05 лютого 2003 року у спадковій справі № 19, яке зареєстровано в реєстрі за № 1с-105, а також у [PERSON] сільській раді -17.02.2003 року. При цьому, реєстрація права власності [PERSON] на землю проведена не була, що підтверджується витягом № 34-1003-99.3-1326/2-16 від 12.03.201 броку, наданого Управлінням Держгеокадастру в Обухівському районі, з якого видно, що згідно правоустановчого документу власником земельної ділянки на даний час є [PERSON]. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 п.г. ст.81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається зі змісту статей 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~\~\~\~\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням вищевикладених обставин справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх взаємний зв'язок в сукупності приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки іншого (окрім судового) порядку для захисту своїх прав позивачі не мають. Тому,

Outcome: approved