Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТОВ «Перший український експертний центр» з вимогами про стягнення компенсації за спричинену шкоду, завдану внаслідок залиття квартири. Зокрема, [PERSON], як власник квартири [ADDRESS], просив суд стягнути з Відповідача в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 25974,00 гривень, а також витрати понесені ним у зв'язку з оплатою вартості оцінки розміру завданої шкоди. Крім того, обидва Позивачі просили стягнути з Відповідача компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі по 8000 гривень кожному. Позивачі мотивують свої вимоги наступним. За Позивачем [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS]. У зазначеній квартирі він проживає разом з дружиною [PERSON] та двома неповнолітніми дітьми. До обов'язків Відповідача з 01.10.2012р. перейшла експлуатація та обслуговування будинку. Позивачі зазначають, що протягом літа та осені 2013 року мали місце численні затоплення квартири під час атмосферних опадів в результаті аварійної ситуації, яка сталась з дахом будинку. Позивачі неодноразово звертались до Відповідача і з заявкам про виїзд аварійних бригад, усунення аварії, виявлення та усунення її причин, на підставі яких складались відповідні акти, в яких причиною залиття зазначалась несправність покрівлі. Внаслідок неодноразового залиття квартири, як вказують Позивачі, їм була заподіяна матеріальна шкода, розмір якої згідно зі Звітом ПП [PERSON] від 19.12.2013р. складає 25974,00 гривень. Позивачі вказують, що аварійна ситуації була усунута лише у вересні 2013 року, проте у задоволенні вимоги про відшкодування завданої квартирі шкоди Відповідач категорично відмовив, пояснюючи це тим, що проблеми з дахом виникли ще у 2007 році, коли Відповідач не обслуговував та не мав на балансі будинок, а крім того, з позиції Відповідача, він не зобов'язаний надавати послуги з утримання даху будинку, оскільки такі роботи не передбачені у тарифі на комунальні послуги, затвердженому розпорядженням КМДА. Не погоджуючись з такою позицією Відповідача Позивачі просять стягнути з нього відшкодування у примусовому порядку, а крім того, просять також стягнути з Відповідача компенсацію за спричинену моральну шкоду, пов'язану з переживаннями щодо неодноразового залиття квартири, неможливістю повноцінного користування квартирою внаслідок її пошкодження. У судовому засіданні Позивачі підтримали позов, просили суд його задовольнити. Представник Відповідача проти позову заперечував, звертаючи увагу суду на те, що основною причиною залиття з даху будинку [ADDRESS] були дефекти покрівлі, які виникли на стадії проектування та будівництва самого будинку, що підтверджується Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій і інженерних мереж об'єкта. Крім того, представник Відповідача звертав увагу суду на те, що до переліку послуг, які надаються експлуатуючою організацією та оплачуються споживачами, не відносяться ремонтні роботи на даху будинку. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення Сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини в межах залучених сторонами доказів, суд встановив наступне. За Позивачем [PERSON] на праві власності зареєстрована квартира [ADDRESS]. З листа Генерального директора ДП «Екос» ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 03.12.2012р. вбачається, що з 01 жовтня 2012 року житловий будинку [ADDRESS] перебуває на балансі обслуговуючої організації ТОВ «Перший український експертний центр». Судом встановлено, що протягом червня - вересня 2013 року квартира [ADDRESS] неодноразово заливалась з даху будинку під час атмосферних опадів. Так, в матеріалах справи наявні копії актів про залиття, затверджених директором ТОВ «Перший український експертний центр» від 30 червня 2013 року, від 03 липня 2013 року, від 13 вересня 2013 року та від 16 вересня 2013 року. (а.с. 17-20) В якості рекомендацій для уникнення подальших протікань комісіями, яки здійснювали обстеження квартири та даху, було запропоновано виконати ремонт (герметизацію) покрівлі. Відповідно до пунктів 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, передбачено, що власники приміщень житлових будинків мають право на відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного утримання будинку, гуртожитку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства (п.4 Правил). Балансоутримувач житлового будинку і гуртожитку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку і гуртожитку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків ( п.12 Правил). За наведених обставин та з урахуванням положень нормативних актів, які регулюють про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в яких прямо встановлено обов'язок утримуючої та обслуговуючої будівлю організації здійснювати контроль за технічним станом будівель та технічним обслуговуванням його інженерних систем та обладнання, до якого відносяться дах будинку, та внаслідок неналежного утримання яких було завдано шкоди позивачам, суд приходить до висновку, що шкода, завдана Позивачам підлягає відшкодуванню у повному обсязі ТОВ «Перший український експертний центр». Посилання Відповідача на Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій і інженерних мереж об'єкта, згідно з яким залиття сталось внаслідок помилок при проектуванні будинку, суд не бере до уваги, оскільки залиття, як встановлено під час розгляду справи почали відбуватись лише з червня 2013 року, в той час як будинок побудований у 2007 році. Крім того, навіть ці обставини не позбавляють Відповідача, як балансоутримувача та обслуговуючої організації, обов'язку усувати наслідки аварійних ситуацій. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі. Частина 2 ст.1166 ЦК України встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, обов'язок доказування відсутності вини покладений на Відповідача. Відповідно до Звіту ПП. [PERSON] від 19.12.2013р. з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна, що розташоване в житловій квартирі [ADDRESS], така вартість дорівнює 25974,00 гривень. Аналізуючи перелік робіт, визначених у Звіті, необхідних для відновлення стану квартири, суд звертає увагу на те, що він містить роботи, які в цілому відповідають та спрямовані на усунення пошкоджень, які були виявлені під час огляду комісією ТОВ «Перший український експертний центр». Відтак, перелік робіт пов'язаних з відновленням квартири після її залиття, запропонований спеціалістом-оцінювачем у Звіті від 19.12.2013р. уявляється суду обґрунтованим і може покладений в основу судового рішення. Таким чином, встановленим є заподіяння власнику квартири [ADDRESS] збитку в розмірі 25974,00 гривень. Крім того, обґрунтованою є вимога про стягнення з Відповідача вартості послуг оцінювача з визначення розміру матеріального збитку, що становить 600 гривень. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що діями (бездіяльністю) Відповідача які потягли наслідком завдання матеріальної шкоди квартирі, в якій постійно мешкають Позивачі разом з неповнолітніми дітьми, їм було завдано і моральної шкоди, яка полягає у переживаннях з приводу пошкодження власності, необхідністю витрачання часу, пошуку засобів та можливостей з метою подолання наслідків заподіяння матеріальної шкоди, обмеженнях у можливості користуватись житлом. При визначенні розміру компенсації за заподіяну шкоду, суд приходить до висновку, що розмір компенсації за заподіяну шкоду визначений Позивачами в сумі 8000 гривень є надто завищеним. На думку суду, необхідним та справедливим в даному випадку є розмір компенсації за спричинену моральну шкоду Позивачам в розмірі 1000 гривень для кожного, яка і підлягає стягненню з Відповідачів. У відповідності до ст.88 ЦПК України стягненню з Відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 752,94 грн (265,74 грн - майнові вимоги, та 2 х 243,60 - стягнення моральної шкоди).

Outcome: partial