Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка 11 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя не склалося, відповідач створює неможливі умови для проживання, між ними постійно виникають суперечки та сварки. Вони не можуть знайти порозуміння, вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей, які вже повнолітні. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 11.11.1989 року одружились [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1989 року листопада місяця 11 числа зроблено запис за № 15. ( а.с. 5). Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла її заява про підтримання позову, розгляд справи за відсутності та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач жодного разу не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з чим, суд, з урахуванням думки позивачки, вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 77, ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивачки в позовній заяві до суду, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд приходить до наступного. Позивачка звернулася до суду на підставі ч. 1 ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Однак, зважаючи на те, що позивачка має тверді наміри розірвати шлюб, а відповідач проявив байдужість до збереження шлюбу, суд не вбачає підстав для надання сторонам терміну для примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з обставин справи, суд вважає доведеним той факт, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Витрати пов'язані з оплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Таким чином, враховуючи підтримання позову позивачкою та нез'явлення відповідача в судове засідання і неподання ним заперечення проти позову чи будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачкою в позовній заяві, беручи до уваги характер відносин, які склалися в сторін, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу сторін суперечитиме інтересам позивачки, тому її позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved