Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], про що зроблено запис в реєстрі за №620, ними набуто право власності на нерухоме майно: будівлі та споруди бази відпочинку «Дружба», розташовані в Херсонській області, Голопристанський район, село Більшовик, вулиця Приморська, будинок №б/н, що складаються з: їдальні літера «Б», площею забудови 403,6 (чотириста три цілих шість десятих) кв.м., кафе літера «С», площею забудови 231,3 (двісті тридцять одна ціла три десятих) кв.м., будівлі охорони літера «Т», площею забудови 39.9 (тридцять девять цілих девять десятих) кв.м., туалетів літери «Х, Ф», будинків відпочинку літери «В, Г, Д, Е, Ж, З, И, Й, К, Л, М, Н», пожежного водонакачувача-9, огорожа 4-8, фундаменту спального корпусу літера «У», що розташовані на земельній ділянці площею 5,2 (пять цілих два десятих) га, кадастровий номер: 6522383500:02:002:0126. В подальшому частина з придбаного майна була відчужена позивачами на користь [PERSON] та [PERSON], а саме: будівля їдальні літ.«Б» на користь [PERSON], за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 23.06.2010р. за №815 та будиночок відпочинку літ.«Е» на користь [PERSON], за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Цюрупинського району [PERSON], 18.08.2010р. за №1402. У 2013 році під час розгляду судових спорів, повязаних із придбаним Позивачами нерухомим майном, їм стало відомо про рішення виконавчого комітету Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 26.08.2009 року №57/1, яким Дочірньому підприємству «Сідвін» було надано дозвіл на оформлення у власність їдальні літ. «Б» та кафе літ. «С» бази відпочинку «Дружба» та зобовязано Голопристанське БТІ видати ДП «Сідвін» свідоцтво про право власності на зазначені обєкти нерухомого майна. Позивачі вважають вказане рішення незаконним у звязку з чим просять його скасувати та зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Сідвін», яке є правонаступником ДП «Сідвін» повернути у власність [PERSON] та [PERSON] будівлю кафе літ. «С» площею забудови 231,3 кв.м., розташовану на земельній ділянці площею 5,2 га кадастровий номер 6522383500:02:002:0126 за адресою с.Більшовик Голопристанського району Херсонській області, вул. Приморська б/н, а у власність [PERSON] будівлю їдальні літ.«Б», площею забудови 403,6 кв.м., розташовану на земельній ділянці площею 5,2 га кадастровий номер 6522383500:02:002:0126 за адресою с. Більшовик Голопристанського району Херсонській області, вул. Приморська б/н. У судовому засіданні представник позивачів позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник Круглоозерської сільради у судове засідання не зявився, до суду було надано письмову заяву про розгляд даної справи за відсутності особи, датовану 08.07.2015, відповідно до якої сільський голова [PERSON] просить дану справу розглядати за відсутності представника Круглоозерської сільської ради згідно вимог чинного законодавства. Представник ТОВ «Сідвін» позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував, в останнє судове засідання представник не зявився, причини неявки суду не повідомлялися, про дату та час слухання справи сповіщено належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. За договором купівлі-продажу, укладеним між продавцями [PERSON], [PERSON] та покупцями [PERSON], [PERSON], останні набули у власність будівлі та споруди бази відпочинку «Дружба» розміщені по вул. Приморська, б/н. в с. Більшовик Голопристанського району Херсонській області у вигляді: їдальні літ.«Б», площею 403,6 кв.м., кафе літ.«С» площею 231,3 кв.м., будівлі охорони літ.«Т», площею 39,9 кв.м., туалетів літ.«Ф, Х», будиночків відпочинку літ. «В, Г, Д, Е, Ж, З, И, Й, К, J1, М, Н», пожежного водонакачувача-9, огорожі №№4-8 та фундаменту спального корпусу літ.«У», розміщених на земельній ділянці площею 5,2 га., у межах населеного пункту с. Більшовик (договір посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 01.02.2010р. за №57, з подальшою реєстрацією права власності Херсонським держаним БТІ). За договором купівлі-продажу, укладеним між продавцями [PERSON], [PERSON] та покупцями [PERSON], [PERSON], останні набули у власність будівлі та споруди бази відпочинку «Дружба» розміщеної по вул. Приморська, б/н, в с. Більшовик Голопристанського району Херсонській області у виді: їдальні літ.«Б», площею 403,6 кв.м., кафе літ.«С» площею 231,3 кв.м., будівлі охорони літ.«Т», площею 39,9 кв.м., туалетів літ.«Ф,Х», будиночків відпочинку літ.«В, Г, Д, Е, Ж, З, И, Й, К, JI, М, Н», пожежного водонакачувача-9, огорожі №№4-8 та фундаменту спального корпусу літ. «У», розміщених на земельній ділянці площею 5,2 га., у межах населеного пункту с. Більшовик (договір посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 19.05.2010 року за №620, з подальшою реєстрацією права власності Херсонським держаним БТІ); За договором купівлі-продажу, укладеним між продавцями [PERSON], [PERSON] та покупцем [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 23.06.2010р. за №815, [PERSON] придбав у власність будівлю їдальні літ.«Б», площею 403,6 кв.м., розміщену на земельній ділянці площею 5,2 га., у межах населеного пункту с. Більшовик. У грудні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сідвін» (далі ТОВ «Сідвін») звернулося до суду з позовом до ТОВ «Херсонавтотранс», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просило визнати за ним право власності на нерухоме майно бази відпочинку «Дружба», а саме будівлю кафе (літ. «С») площею 231, 3 кв.м, будівлю їдальні (літ. «Б») площею 403, 6 кв.м та витребувати на підставі статей 387-388 ЦК України у [PERSON] та [PERSON] будівлю кафе (літ. «С»), а в [PERSON] будівлю їдальні (літ. «Б»). Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 1 липня 2014 року, позов ТОВ «Сідвін» задоволено. Визнано за ТОВ «Сідвін» право власності на майно, розташоване на земельній ділянці площею 5,2 га, за адресою: Херсонська обл., Голопристанський район, с. Більшовик, вул. Приморська, б/н, а саме: будівлю кафе (літ. «С») площею 231,3 кв.м та будівлю їдальні (літ. «Б») площею 403, 6 кв.м. витребувано з незаконного володіння [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Сідвін» зазначене нерухоме майно. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 жовтня 2014 року касаційні скарги ТОВ «Херсонавтотранс», [PERSON] та [PERSON] відхилено, рішення районного суду та ухвала апеляційного суду залишені без змін. На підставі вказаного рішення 22.08.2014 року за ТОВ «Сідвін» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на будівлю кафе (літ. «С») та будівлю їдальні (літ. «Б») , що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами № 25915871 та №25920780. Постановою Верховного суду України від 27 травня 2015 року рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 лютого 2014 року, ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 1 липня 2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 жовтня 2014 року скасовано, в задоволенні позову ТОВ «Сідвін» відмовлено. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Цивільним кодексом України також презюмується правомірність правочину (ст. 204 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як підтверджується матеріалами справи, право власності на спірне майно, набуте позивачами на підставі нотаріально-посвідчених угод наразі не є припиненим, у той же час, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 лютого 2014 року, як підстава набуття ТОВ «Сідвін» права власності на будівлю кафе (літ. «С») та будівлю їдальні (літ. «Б»), скасоване Постановою Верховного суду України від 27 травня 2015 року, а отже, вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про зобовязання Товариство з обмеженою відповідальністю «Сідвін» повернути у власність [PERSON] та [PERSON] будівлі кафе літ.«С» площею забудови 231,3 кв.м., а у власність [PERSON] будівлі їдальні літ.«Б», площею забудови 403,6 кв.м., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З приводу оскаржуваного позивачами рішення виконавчого комітету Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 26.08.2009 року № 57/1, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на 2009 рік) виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради (ст. 52 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»). Основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету (ст. 53 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до п. 6. ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. За інформацією, отриманою на запит суду з архівного відділу Голопристанської РДА, в матеріалах виконкому Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області за 26.08.2009 року рішення № 57/1 відсутнє. Відповідно до п. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивачів, викладені у позовній заяві, підтверджуються наданими до суду доказами та є такими що ґрунтуються на нормах закону, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved