Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, у якому просили суд зобовязати відповідача [PERSON], демонтувати вигрібну яму шляхом її засипання посилаючись на те, що їм на праві приватної власності в рівних частинах належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Успенська (колишня 40-річчя Жовтня), 31 в м. Сквира Київської області та земельна ділянка площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Поруч, тобто по вул. Успенська (колишня 40 річчя Жовтня) 29 в м. Сквира Київської області розташований житловий будинок та земельна ділянка, яка на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON]. В 2012 році [PERSON] господарським способом побудувала на своїй земельній ділянці вигрібну яму, відкритого типу, яка розташована на відстані 12 м від криниці та на відстані 80 см від будинку, нахил вигрібної ями зроблено в сторону позивачів у результаті чого нечистоти потрапляють на їх земельну ділянку, підмивають житловий будинок, забруднюють питну воду у криниці та фактично через стороні запахи роблять неможливим використанням житлового будинку та земельної ділянки за призначенням. Позивачі у судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими клопотаннями про розгляд справи у їх відсутність та просили ухвалити рішення по суті позовних вимог по наявних матеріалах справи. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, та відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим, документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, суду не надав, у зв'язку з чим, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, згідно ч. 4 ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Представник третьої особи : Сквирської міської ради Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовим клопотанням у якому просить розглянути справу у їх відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог Зважаючи на викладене, врахувавши думку позивачів, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі даних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, зважаючи на відсутність відповідача [PERSON] та відсутність письмових заперечень і доказів на їх підтвердження, суд при вирішенні справи приймає до уваги ті обставини, на які посилається позивач, та докази, що надані на їх підтвердження. Судом встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Успенська (колишня 40-річчя Жовтня), 31 в м. Сквира Київської області та земельної ділянки площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Власником сусіднього домоволодіння, яке розташоване по вул. Успенська (колишня 40-річчя Жовтня), 29 в м. Сквира Київської області є [PERSON], яка господарським способом на своїй земельній ділянці на відстані 80 см від земельної ділянки позивачів збудували вигрібну яму, відкритого типу. Вказані обставини підтверджуються [PERSON] комісії по розгляду спірних питань Сквирської міської ради Київської області від 05.07.2016 року з якого вбачається, що дійсно на території домоволодіння за № 29 по вул. Успенській (40 річчя Жовтня) в м. Сквира Київської області та на праві приватної власності належить [PERSON] об лаштована вигрібна яма з порушенням правил добросусідства, яка спричиняє матеріальні збитки та значні незручності, власникам сусідньої земельної ділянки тощо. Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затвердженими Наказом Міністерства охорони здоровя України від 17 березня 2011 року № 45 (Наказ набирав чинності з 01 січня 2012 року) визначено, що вигрібна яма (вигріб) це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Відповідно до п. 2.22. вказаних Державних санітарних норм вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем протягом тривалого часу жодним чином не вживалися заходи щодо завдання найменших незручностей позивачу в користуванні нею належною присадибною земельною ділянкою та житловим будинком. Згідно положень ст. 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю. Згідно ст. 1163 ЦК України фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює. Таким чином, підставою виникнення зобов'язань є факт створення загрози цивільним правам та інтересам інших осіб. Загроза може бути створена як діями, так і бездіяльністю іншої особи. Бездіяльність має правове значення у випадках, коли боржником не виконуються обов'язки створення безпечних умов, покладені на нього законом. Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем [PERSON] норм діючого законодавства про розміщення та облаштування вигрібних ям, що істотно створило перешкоди у користуванні позивачами своєю власністю та значно порушує їх звичайну життєдіяльність. У частині 5 ст. 319 ЦК України зазначено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 103 Земельного кодексу України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач, облаштовуючи вигрібну яму на належній йому присадибній земельній ділянці, порушує чинне законодавство, Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню та вважає необхідним усунути перешкоди у здійснені права користування належною позивачам земельною ділянкою та житловим будинком шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] демонтувати вигрібну яму, шляхом її засипання, оскільки протиправними діями відповідача порушені права позивачів як власників земельної ділянки та житлового будинку, здійснюються перешкоди в користуванні належною їм земельною ділянкою, оскільки стічні води з вигрібної ями проникають на територію позивачів створюючи неприємні запахи, здійснюють просідання грунту та можливе зараження позивачів інфекційними хворобами, що створює загрозу життю і здоров'ю позивачів. Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір в сумі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved