Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просять визнати недійсним рішення виконкому [PERSON] сільської ради №220 від 08.12.1995 року „Про надання дозволу [PERSON] на оформлення права власності на будинок № 159 по вул. Івана Франка, в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області та свідоцтво про право власності від 20.12.1995 року, видане на імя [PERSON] [PERSON] сільською радою, зареєстроване в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером 911 В обгрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, що [PERSON] та [PERSON] в с. Сокільники, Пустомитівського району, було збудовано будинок із господарськими будівлями під № 159 по вул. Івана Франка. Проте, у 1995 році відповідач [PERSON] маючи заповіт від [PERSON] скривши від сільської ради, що [PERSON] помер у 1998 році, а [PERSON] жива і має право на будинок, як і її чоловік отримав рішення № 220 від 08.12.1995 року [PERSON] сільської ради про можливість оформлення права власності на житловий будинок № 159 по вул. Ів.Франка, в с. Сокільники за абакою Т.О. в цілому. Ніякої заяви, при прийнятті вказаного рішення , від [PERSON] не поступало і не могло поступати, так як на той час він вісім років був мертвим. Також не було заяв від інших осіб, які проживають у вказаному будинку. Дане рішення [PERSON] та його дружина скрили від усіх, хто проживав у вказаному будинку. В подальшому, всупереч вимог ст. 28 КпШС на підставі недійсного рішення відповідачем виготовлено свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 20.12.1995 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять суд задоволити повністю. В судому засіданні представники відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] та [PERSON]І позовні вимоги заперечили частково та підтримали зустрічним позов [PERSON] до позивачів за первісним позовом, в якому просять суд визнати недійсним свідоцтво про право власності від 20.12.1995 року, видане [PERSON] [PERSON] сільською радою на підставі рішення виконкому №220 від 08.12.1995 року на 1/8 частину будинку № 159 по вул. Івана Франка, в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області та рішення виконкому [PERSON] сільської ради №220 від 08.12.1995 року в частині надання дозволу [PERSON] на оформлення права власності на 1/8 частину будинку № 159 по вул. Івана Франка, в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області. Свої заперечення по первісному позову та вимоги за зустрічним позовом представники позивача [PERSON] мотивують тим, що 07.10.1988 року, позивача батько, [PERSON] помер, залишивши заповіт, згідно умов якого заповів 1/2 свого майна своїй дружині - [PERSON], та 1/2 частину позивачу, [PERSON]. 28.01.2003 року померла позивача мати, [PERSON], залишивши заповіт, згідно умов якого належне їй на час смерті майно заповіла братові позивача, а відповідачу за зустрічним позовом [PERSON]. Окрім цього, [PERSON] до дня своєї смерті не заявляла жодних вимог щодо оскарження заповіту, виданого [PERSON], більше того, особисто подала нотаріусу заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого чоловіка на 1/2 частину спадкового майна. А відтак, вказаний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], а при складенні [PERSON] заповіту в користь своєї дружини та сина, жодним чином не були порушені права [PERSON]. Дані обставини встановлені рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 червня 2014 року, а відтак у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягають подальшому доведенню. Таким чином, після смерті [PERSON], позивач разом з матірю [PERSON] успадкували в рівних частинах будинок № 159 в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області. Дані обставини є також встановленими рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 червня 2014 року, а відтак у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягають подальшому доведенню. Однак, як вбачається з довідки ОКП «БТІ та ЕО» №2/9540 від 01.09.2014р., згідно інвентаризаційних матеріалів будинок №159 по вул. І.Франка, с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області зареєстрований на праві спільної часткової власності позивачем, [PERSON] 1/2 частина (на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Пустомитівською державною нотаріальною конторою від 17.02.1996р.; за [PERSON] - 1/8 частина згідно свідоцтва про право власності від 20.12.1995р., виданого [PERSON] сільською радою на підставі рішення виконкому №220 від 08.12.1995р., за [PERSON] - 3/8 частин згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Пустомитівською державною нотаріальною конторою від 04.08.2005р. Разом з тим, такі документи були видані без належних правових підстав. Зокрема [PERSON], який помер у 1988 році, даний будинок належав в цілому на праві особистої приватної власності. Станом на дату видачі виконкомом [PERSON] сільської ради оскаржуваного рішення була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON], а відтак вказаним рішенням відповідачем [PERSON] сільською ради Пустомитівського району Львівської області було незаконно зменшено частку належного покійному спадкодавцю майна. На підставі наведеного позивачі просять суд позов задоволити. Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову є підставні та підлягають задоволенню повністю, позовні вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають, з наступних підстав : сторонами у судовому засіданні визнано та згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню та обставина, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є однією і тією ж особою батьком [PERSON], [PERSON] та чоловіком [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорення. Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Підставою визнання недійсним такого акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Тобто, підставою визнання недійсним такого акта є обов'язковою наявність двох умов: невідповідність вимогам закону та порушення внаслідок цього прав чи інтересів особи, яка звернулась за їх захистом. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справві не підлягають доказуванню, ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в с. Сокільники, Пустомитівського району, було збудовано будинок із господарськими будівлями під № 159 по вул. Івана Франка. Судом встановлено, що за життя [PERSON], а саме 06.09. 1998 року склав заповіт посвідчений [PERSON] секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстровано в реєстрі за №14. Згідно вказаного заповіту належний [PERSON] житловий будинок, а також інше майно де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі, все те що йому буде належати на день смерті та на що він за законом буде матиме право, останній заповів по 1 / 2 частині дружині [PERSON] та сину [PERSON]. 07.10.1988 року [PERSON] помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії ІІ СГ № 429296 від 08.10. 1988 року. Встановлено, що 17.02. 1996 року [PERSON] державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за № 531. Відповідно до зазначеного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцями зазначеного в заповіт майна [PERSON] померлого 07.10. 1988 року є [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах кожному. Спадкове майно складається із житлового будинку, який розміщений в с. Сокільники, вул. І. Франка, 159, Пустомитівського району, Львівської області та складається з пяти житлових кімнат, житловою площею 79, 4 кв.м. та кухні. До житлового будинку відносяться: два гаражі, сарай, вбиральня, криниця. Цей житловий будинок належить померлому на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області 20.12. 1995 року, яке зареєстроване у Львівському МБТІ 20.12. 1995 року за р. № 911 на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради №220 від 08.12.1995 року. Згідно положення ст. 9 ЦК України 1963 року, цивільна правоздатністю особи (здатність мати цивільні права і обов'язки) виникає в момент її народження і припиняється з смертю. Згідно положення ст. 10 ЦК України 1963 року, яка визначає зміст правоздатності громадян, - громадяни можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно, обирати рід занять і місце проживання, мати права автора твору науки, літератури і мистецтва, відкриття, винаходу, раціоналізаторської пропозиції, промислового зразка, а також мати інші майнові та особисті немайнові права. Згідно положення ст. 11 ЦК України 1963 року, здатність громадянина своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов'язки (цивільна дієздатність) виникає у повному обсязі з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку. Згідно вищевказаних норм Закону, поняття цивільної правоздатності є ширшим поняттям ніж цивільна дієздатність. Цивільну дієздатність може мати особа, яка має цивільну правоздатність. Очевидно, що цивільна дієздатність, як і цивільна правоздатність припиняється у зв'язку із смертю особи. Після смерті фізичної особи, вона не може набувати цивільних прав. З наведеного слідує, що з часу смерті [PERSON], який згідно Свідоцтвом про смерть серії ІІ СГ № 429296 від 08.10.1988 року, помер 07.10.1988 року, цивільна правоздатність, останнього була припинена, тобто він не міг набувати цивільних прав. Таким чином, оскаржуване рішення виконкому [PERSON] сільської ради №220 від 08.12.1995 року „Про надання дозволу [PERSON] на оформлення права власності на будинок № 159 по вул. Івана Франка, в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області та свідоцтво про право власності від 20.12.1995 року, видане [PERSON] сільською радою на підставі рішення виконкому №220 від 08.12.1995 року на будинок № 159 по вул. Івана Франка, в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області, зареєстроване в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером 911 на імя [PERSON], тобто через вісім років після смерті останнього є недійсними та порушують майнові права спадкоємців майна [PERSON], які є сторонами у справі. Що стосується позовних вимог позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання недійсним оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності в частині передачі у власність [PERSON] 1/8 частині житлового будинку під № 159 по вул. Івана Франка, в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області, суд вважає такі вимоги безпідставними, та такими, що повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи та наявними доказами, так як оскаржуваним рішенням № 220 від 08.12.1995 року [PERSON] надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок під № 159 по вул. Івана Франка, в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області в цілому на підставі якого в подальшому видано свідоцтво про право власності від 20.12.1995 року на вищевказаний житловий будинок в цілому.

Outcome: approved