Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка 04 травня 2016 року звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона зареєстрована та проживає у домоволодінні № 18 по вул. Курильській в м. Дніпропетровську, право власності на яке за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2010 року визнано за [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2003 року [PERSON] була визнана недієздатною. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 370 від 21.11.2003 р. позивача призначено опікуном недієздатної, інваліда II групи [PERSON], а рішенням № 655 від 16.10.2009 року також призначено опікуном над її житлом, яким є вищевказане домоволодіння. 09.08.2015 року [PERSON] померла. Спадкодавець [PERSON], народилася 01.04.1951 року, її матір`ю була [PERSON], [INFO]. [PERSON] була рідною сестрою матері позивача [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати спадкодавиці [PERSON] [PERSON] [PERSON] померла 23.02.2000 року. Мати позивача [PERSON] померла 21.11.2012 року, однак актовий запис про її народження взагалі відсутній. Зазначена обставина унеможливлює встановлення у нотаріальному порядку факту родинних відносин між матір`ю позивача та спадкодавцем, відтак й отримання спадщини за правом представлення. Із свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON], [INFO], 19.01.1952 року уклала шлюб з [PERSON], [INFO], та після реєстрації шлюбу отримала прізвище «Погрібна». У паспорті [PERSON] зазначено, що вона народилася 01.07.1927 року у с. Мала Софіївка Криничанського району Дніпропетровської області. Позивач народилася 31.12.1951 року батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з актовим записом у книзі реєстрації шлюбів від 06.08.1972 року позивач уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «Рибак». Таким чином, з викладеного вбачається, що позивач є двоюрідною сестрою спадкодавця [PERSON]. Спадкодавець [PERSON] у шлюбі не знаходилася та власних дітей не мала. Позивач просила встановити факт родинних відносин, за яких її мати [PERSON], [INFO], яка померла 21.11.2012 року є рідною тіткою спадкодавця [PERSON], [INFO], яка померла 09.08.2015 року; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за правом представлення, як за донькою [PERSON] на домоволодіння № 18 по вул. Курильській у м. Дніпропетровську. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день і час проведення слухання справи сповіщалися належним чином, письмово просили слухати справу у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння № 18 по вул. Курильська в м. Дніпропетровську належить на праві власності [PERSON], на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2010 року (а.с.8-9,10). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2003 року визнано [PERSON], [INFO] недієздатною (а.с.12). Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 21.11.2003 року № 370 встановлено опіку [PERSON] над [PERSON] (а.с.13). Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 16.10.2009 року № 655, призначено опікуном над житлом недієздатної [PERSON], її опікуна [PERSON] (а.с.14). Встановлено, що [PERSON] 09 серпня 2015 року померла (а.с.11). Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Необхідність визнання факту родинних відносин заявник пов`язує з підтвердженням права свого спадкування після смерті [PERSON] та права спадкування [PERSON] до майна [PERSON] При цьому на момент подання заяви [PERSON] та [PERSON] є померлими, хоча у своїй заяві заявник висуває вимоги щодо встановлення родинних відносин між цими померлими особами та те, що останні є тіткою та племінницею. Однак, родство це кровний зв'язок між людьми, з наявністю якого закон повязує виникнення, зміну чи припинення прав та обовязків. Померлі особи не мають цивільної правоздатності та не являються учасниками цивільних правовідносин. Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (ст. 24 ЦК України). Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають всі фізичні особи. Оскільки цивільна правоздатність виникає у момент народження фізичної особи і припиняється у момент її смерті, обидві особи, тітка та племінниця родинні відносини між якими просить встановити заявник , не є учасниками цивільних правовідносин. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 652572 (а.с.11) встановлено, що [PERSON] померла 09 серпня 2015 року. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 491117 (а.с.22) встановлено, що [PERSON] померла 21 листопада 2012 року За свого життя [PERSON] не підтвердила родинні відносини з [PERSON] З огляду на вказане за судовим рішенням, ухваленим після смерті, не можуть виникнути, змінитись чи припинитись права та обовязки. Зважаючи на те, що діючим законодавством не передбачено можливості встановлення факту, який має юридичне значення між померлими особами, у задоволенні вимог позовної заяви в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] просить суд визнати право власності в порядку спадкування на підставі ч.4 ст. 1266 ЦК України, яка передбачає, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження законності позовних вимог суду не подано. А тому, враховуюче вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у звязку з чим поверненню не підлягають.

Outcome: dismissed