Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивачі звернулися до Франківського районного суду м.Львова з позовом до Львівської міської ради, в якому просять визнати за ними право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] загальною площею 71,9 кв.м., яка складається з 2-ох кімнат житловою площею 27,5 кв.м.., у тому числі 1-а кімнатна - 13,3 кв.м., 2-а кімната 14,2 кв.м., коридор площею 4,4 кв.м., кухня площею 12,8 кв.м., хол площею 21,5 кв.,М, вбиральня (сполучена) площею 4,7 кв.М, комора в підвалі площею 3,0 кв.м., балкон площею 1,0 кв.м. Свої позовні вимоги мотивують тим, що вони є власниками вищевказаної квартири. З метою покращення своїх житлових умов, ними було здійснено реконструкцію вище вказаної квартири з розширенням, за рахунок влаштування консольного балкону, площею 1,0 кв.м. зі сторони тильного фасаду офіціни, розташованої у внутрішньому подвір'ї будинку, відтак після реконструкції площа їхньої квартири збільшилася на 1,0 кв.м. та становить 71,9 кв.м., що підтверджується виготовленим ФОП [PERSON] на замовлення Технічним паспортом на вказану квартиру від 06.12.2017 року. Управління охорони історичного середовища ЛМР надало висновок від 03.08.2017 року №0004-1734 згідно якого вважає можливими влаштування балкону у [ADDRESS] у м.Львові зі сторони тильного фасаду офіціни, розташованої у внутрішньому подвір'ї будинку. На замовлення [PERSON], ЛКП «Архбуднагляд» був розроблений Містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками реконструкції з розширенням квартири [ADDRESS] за рахунок влаштування консульного балкону. Зі змісту вищевказаного розрахунку вбачається те, що реконструкція квартир не суперечить нормативним вимогам, впорядковує фасад будинку зі сторони внутрішнього двору, покращить обслуговування мешканців квартири, не погіршить технічного стану будинку. На підставі наведеного просить позов задоволити. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали та просили задоволити. Представаник відповідача позов заперечила, вважає такий безпідставний, просить відмовити у задоволенні такого. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що автомобіль [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири, коморі в підвалі 3,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] Відповідно до технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з 2 кімнат житловою площею 27.5 кв.м., у тому числі 1-а кімнатна - 13,3 кв.м., 2-а кімната 14,2 кв.м., коридор площею 4,4 кв.м., кухня площею 12,8 кв.м., хол площею 21,5 кв.,М, вбиральня (сполучена) площею 4,7 кв.М, комора в підвалі площею 3,0 кв.м., балкон площею 1,0 кв.м. Загальна площа квартири становить 71,9 кв.м. Згідно висновку Управління охорони історичного середовища від 03.08.2017 року №0004-1134, управління вважає можливими влаштування балкону у [ADDRESS] зі сторони тильного фасаду офіціни, розташованої у внутрішньому подвір'ї будинку Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, належно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Нормами ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги надані докази, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд знаходить необхідним позов задовольнити.

Outcome: approved