Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Територіальної громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області про визнання права спільної часткової власності на квартиру в порядку спадкування, посилаючись на те, що 03 квітня 2017 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5, б. 7, кв. 75, яка належала на праві власності її чоловіку [PERSON], який помер 12 серпня 2014 року та була придбана ними в період шлюбу. За життя [PERSON] розпорядився своєю часткою спільного майном, склавши заповіт на імя позивача [PERSON]. Позивач спадок після смерті батька прийняв та отримав свідоцтво про право власності за заповітом 07.11.2017 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцями є позивач [PERSON] та онук [PERSON], які скористалися своїм правом та звернулися до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадку після смерті [PERSON]. На даний час позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, але їм в цьому було відмовлено, оскільки позивачі не надали правовстановлюючий документ щодо права власності спадкодавця на 1/2 частину вищевказаної квартири, оскільки вона після смерті свого чоловіка фактично спадок прийняла, але нотаріально його не оформила. В звязку з чим просять визнати за ними, а саме за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності по 1/4 частині квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5, б. 7, кв. 75 в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 03 квітня 2017 року. Позивачі в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви в яких просили розглядати справу за їх відсутності, але за участю їх представника адвоката [PERSON], на задоволенні позовних вимог наполягають в повному обсязі. Представник позивачів адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але раніше надавав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника та вирішити справу на власний розсуд. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що 03 квітня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 585209, виданим Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 05 квітня 2017 року. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5, б. 7, кв. 75, яка належала на праві спільної сумісної власності подружжя згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], але право власності на квартиру в цілому було зареєстроване за чоловіком померлої [PERSON] в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Чоловік померлої [PERSON] помер 15 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 454937, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 15.08.2014 року. Після його смерті позивач [PERSON] прийняв спадок, який складався з 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківська область, м-н 5, б. 7, кв. 75, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07.11.2017 року, виданим приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], інша частина вищевказаної квартири належить померлій [PERSON] згідно обовязкової частки у спадщині, передбаченої ст. 1241 ЦК України, але спадкоємець свої спадкові права не оформила. Спадкоємцями на спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] є позивач по справі [PERSON] у відповідності до ст. 1261 ЦК України та її онук [PERSON] відповідності до ст. 1266 ЦК України, оскільки його батько [PERSON] помер 22 червня 2016 року. Інших спадкоємців не має ні по закону ні по заповіту. Як вказано в позовній заяві та свідчать документи по справі позивачі фактично спадок після смерті [PERSON] прийняли, своєчасно звернулися з заявою до нотаріуса про прийняття спадку, про що свідчить спадкова справа №52/2017, заведена приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] 03 квітня 2017 року, але отримати свідоцтва про право на спадщину за законом не мають можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності [PERSON] на вищевказану 1/2 частину квартири, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2017 року. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 2.16 ІІ Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Крім цього відповідно до п. п. 4.15 глави 10 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вбачається з матеріалів справи правовстановлюючий документ на спірну квартиру відсутній, оскільки спадкодавець за життя не встигла оформити своє право власності на спільну сумісну власність квартиру після смерті свого чоловіка [PERSON], а згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] 03 квітня 2017 року померла. Отже, позивачі по справі не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про це відмову. За таких обставин суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] фактично спадок прийняли, заяву про відмову не писали, тому за ними необхідно визнати право власності на відкрите після смерті [PERSON] майно. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відсутність у позивачів правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності на праві власності спадкодавцю [PERSON] права власності на 1/2 частину спірної квартири, унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України. Право позивачів на спадщину за законом належних спадкодавцю на праві власності ніким не оспорене. Визнання сторонами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved