Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивачка 10.05.2019року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Зазначає, що право власності на вищевказаний житловий будинок було визнано за [PERSON] рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2016року у справі №448/835/16-ц. Проте, до часу смерті [PERSON] не було належним чином проведено державної реєстрації права власності на даний будинок, у зв`язку із чим на такий відсутні правовстановлюючі документи. Зазначає, що вона, як спадкоємець за законом першої черги спадкування звернулася до приватного нотаріуса Яксманицького Р.С. за оформленням своїх спадкових прав. Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є також чоловік померлої (батько позивача) [PERSON] та син (брат позивача) [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на вона не має можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий, тому змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Ухвалою судді від 15.05.2019року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.07.2019року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С., в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивача). До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належав спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2016року у справі №448/835/16-ц, проте право власності на такий за життя спадкодавцем належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на дане майно відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №508/2018, заведеної приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С., за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцем за законом першої черги спадкування є дочка померлої [PERSON] , яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала та була зареєстрованою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є також чоловік померлої [PERSON] (батько позивача) та син [PERSON] (брат позивача), які відмовилися від прийняття спадщини за законом на користь позивача [PERSON] , подавши у встановлений законом строк і порядок до нотаріуса відповідні заяви про відмову від спадщини. Інших спадкоємців за законом першої черги спадкування, немає. Разом із цим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради №888 від 20.08.2018року; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради №1307 від 03.12.2018року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.08.2016року у справі №448/835/16-ц; копією заяви [PERSON] про прийняття спадщини; копією заяви [PERSON] про відмову від спадщини; копією заяви [PERSON] про відмову від спадщини; копією заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. вих..№51/02-14 від 17.01.2019року; копією технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; копією спадкової справи №508/2018, заведеної приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. після смерті [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірних житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності з ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.\~16\~цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею.

Outcome: approved