Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що 24.03.1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] 21.05.2008 року на підставі Ордеру № 012069 серії Б, [PERSON] отримав на сім'ю з трьох осіб: колишню дружину [PERSON], дочку [PERSON] у користування квартиру [ADDRESS], виданого на підставі Розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 360. В квартирі зареєстровані: позивач - [PERSON]; відповідач - [PERSON]; донька [PERSON] Відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не проживає з лютого 2017 року, що підтверджується Актом про не проживання № 165 від 18.07.2018 року складеного майстром т.д. № 4 та підтверджений начальником ЖЕД-409 Данильченко Д.В. та Актом про не проживання № 242 від 10.10.2018 року. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] повідомлена судом належним чином за останньою відомою суду адресою її реєстрації, про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився і не повідомила суд про причини неявки. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] 21.05.2008 року на підставі Ордеру № 012069 серії Б, [PERSON] отримав на сім'ю з трьох осіб: колишню дружину [PERSON], дочку [PERSON] у користування квартиру [ADDRESS], виданого на підставі Розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 360. Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 3 особи. Відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не проживає з лютого 2017 року, що підтверджується Актом про не проживання № 165 від 18.07.2018 року складеного майстром т.д. № 4 та підтверджений начальником ЖЕД-409 Данильченко Д.В. та Актом про не проживання № 242 від 10.10.2018 року. Необхідність визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, позивачі обґрунтовують сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Житлове законодавство передбачає правовий механізм, відповідно до якого особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення , наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловою площею, а саме в квартирою [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved