Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що з 10.08.2008 року вона, перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Їхні стосунки виявились невдалими, тому рішенням Калинівського районного суду Вінницької області № 208/2099/2012 від 09.08.2012 року їхній шлюб було розірвано. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Калинівського районного суду № 208/2096/2012 від 18.04.2012 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 29 березня 2012 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, з часу призначення аліментів відповідач жодного разу не перерахував призначену суму аліментів. Будь якої іншої допомоги також не було. Позивачка забезпечує сина всім необхідним сама. У зв'язку із наведеним Комісією з питань захисту прав дитини при Калинівській райдержадміністрації 14.04.2017 року було розглянуто заяву позивачки щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] В результаті розгляду заяви відповідач [PERSON] виявив бажання зустрічатись із сином, погасити заборгованість по сплаті аліментів. Відтак, Комісією йому було рекомендовано винайти можливість порозумітися та дійти згоди з позивачкою щодо спільного виховання сина. Однак, протягом всього часу з дня розгляду Комісією з питань захисту прав дитини Калинівської райдержадміністрації вищевказаної заяви поведінка відповідача не змінилась. Станом на 01.01.2018 року заборгованість із сплати аліментів з [PERSON] на користь позивачки на утримання їхнього сина [PERSON] становить 29920,42 грн. Тому звертається в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Служби у справах дітей Калинійської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з'явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявне в матеріалах справи. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що з 10.08.2008 року позивачка, перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Їхні стосунки виявились невдалими, тому рішенням Калинівського районного суду Вінницької області № 208/2099/2012 від 09.08.2012 року їхній шлюб було розірвано. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Калинівського районного суду № 208/2096/2012 від 18.04.2012 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 29 березня 2012 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З часу призначення аліментів відповідач жодного разу не перерахував призначену суму аліментів. Будь якої іншої допомоги також не було. Позивачка забезпечує сина всім необхідним сама. Таким чином, своїми діями відповідач навмисно, тривалий час, свідомо, без будь-яких поважних причин, ухиляється від покладених на нього батьківських обов'язків щодо забезпечення своєї дитини харчуванням, медичним доглядом, придбанням необхідного одягу, не приймає участі у вихованні сина, його навчанні та формуванні в нього загальноприйнятих норм моралі та поведінки, тим самим залишаючи його без батьківської любові та уваги, що негативно впливає на його фізичний та морально-психологічний стан. Тому Комісією з питань захисту прав дитини при Калинівській райдержадміністрації 14.04.2017 року було розглянуто заяву позивачки щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] В результаті розгляду заяви відповідач [PERSON] виявив бажання зустрічатись із сином, погасити заборгованість по сплаті аліментів. Комісією відповідачеві було рекомендовано винайти можливість порозумітися та дійти згоди з позивачкою щодо спільного виховання сина. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте, протягом всього часу з дня розгляду Комісією з питань захисту прав дитини Калинівської райдержадміністрації вищевказаної заяви поведінка відповідача не змінилась. Станом на 01.01.2018 року заборгованість із сплати аліментів з [PERSON] на користь позивачки на утримання їхнього сина [PERSON] становить 29920,42 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Калинівського РВДВС ГТУЮ в Вінницькій області № 268/00-25 від 11.01.2018 року. 03.05.2018 року позивачка повторно звернулась до Служби у справах дітей і 07.05.2018 року Калинівською районною державною адміністрацією Вінницької області прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно п.п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо переконливих доказів щодо ухилення від виконання своїх обов'язків відповідачем по вихованню малолітнього сина [PERSON] та задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved