overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка, 10 лютого 2014 року звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій посилається на те, що вона з 2000 по 2013 рік перебувала в шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, не займається вихованням дітей та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки має доходи від нерегулярних заробітків, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дають можливість сплачувати аліменти, оскільки інших дітей та непрацездатних членів сім'ї у відповідача немає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просить справу розглядати без її участі, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, згідно чинного законодавства. На підставі ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підставний і такий, що підлягає до часткового задоволення з підстав викладених позивачкою в позовній заяві. Крім цього, підставність позову підтверджується наступними матеріалами справи: копіями свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач є фізично здоровим, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки згідно ст.180 СК України, він зобов'язаний утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.75, 81, 180, 182 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивачка 10 серпня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 15 жовтня 1999 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Виконкомом Таромської селищної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 32. Від подружнього життя дітей не мають. Сторони проживають окремо близько шести місяців. Позивачка потребує турботи та догляду у зв'язку зі станом здоров'я. Відповідач не проявляє уваги, турботи до позивачки, контактів не підтримують, взаємодопомога відсутня. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги так просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15 жовтня 1999 року. Шлюб був зареєстрований Виконкомом Таромської селищної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 32 /а.с.6/ Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство близько шість місяців. Позивачка потребує турботи та догляду у зв'язку зі станом здоров'я. Відповідач не проявляє уваги, турботи до позивачки, контактів не підтримують, взаємодопомога відсутня. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивачка 10 серпня 2018 року звернулась до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем 28 жовтня 2015 року, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через сварки, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, втрату почуття довіри та кохання, сторони проживають окремо, у зв`язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14 січня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у підготовче та судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України, відзиву на позовну заяву до суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони уклали шлюб 28 жовтня 2015 року (а.с.6), та мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Зважаючи на взаємні відносини сторін, які наміру зберігати подружні відносини не мають, проживають окремо, тобто спільне господарство не ведеться, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що, відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка, 10 травня 2016 року звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій посилається на те, що вона з 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Відповідач матеріально сімю не забезпечує, не займається вихованням дітей та в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки має доходи від нерегулярних заробітків, стан здоровя та матеріальне становище відповідача дають можливість сплачувати аліменти, оскільки інших дітей та непрацездатних членів сімї у відповідача немає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просить справу розглядати без її участі, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, згідно чинного законодавства. На підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підставний і такий, що підлягає до задоволення з підстав викладених позивачкою в позовній заяві. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак кошти на їх утримання добровільно не надає. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є фізично здоровою особою, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки згідно ст.180 СК України, він зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.75, 81, 180, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачка 10 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2012 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає нерегулярно та в недостатньому розмірі. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2012 року (а.с.3), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.4/, який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 10 червня 2015 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 487,20 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачка 10 червня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вступила в шлюб з відповідачем 06 грудня 2008 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1136. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з квітня 2016 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Шикова» В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив надати строк на примирення. В судове засідання призначене на 23.12.2016р. не зявився, про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 06 грудня 2008 року. Шлюб був зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1136../а.с.11/ Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]./а.с.12,13/ Встановлено також, що з квітня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивачка 10 червня 2021 року звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У належному позивачці будинку зареєстровані відповідачі - син [PERSON] та донька [PERSON] , однак не проживають у ньому з 2010 року, тобто понад строки, встановлені ст.405 ЦК України, без поважних причин, що створює позивачці перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження даним майном, так як відповідачі не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, тому позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 18 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності (а.с.22). Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання (а.с.24,25). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 березня 2009 року, виданого Рибаківською сільською радою Березанького району Миколаївської області (а.с.7), витягу Березанської філії Миколаївського ММБТІ про державну реєстрацію прав від 24 лютого 2011 року (а.с.8), технічного паспорту на житловий будинок (а.с.9-14) позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , у якому зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , але не проживають у вказаному житлі з 2010 року без поважних причин, що підтверджується актом про не проживання від 22.03.2021 року та довідкою Коблівської сільської ради (а.с.15-16). Згідно зі ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі не проживають за адресою реєстрації понад один рік без поважних причин, вони втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів сплачений позивачкою судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивачка 11.01.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 15.03.2017 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, внаслідок чого з січня 2018 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб, стягнути з відповідача на її користь сплачену нею суму судового збору та залишити їй прізвище «Касса». В судове засідання сторони не з»явилися, позивачка в позові зазначила, що просить розглядати справи у її відсутності. (а.с. 4). Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. ( а. с. 28 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд по суті справи в підготовчому судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв згідно ч.3 ст.200, 223 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 15.03.2017 року в Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 208 ) ( а. с. 18 ). Від даного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з січня 2018 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально. Вимога позивачки про стягнення з відповідача понесених нею витрат по сплаті судового збору при подачі позову підлягає задоволенню відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивачка 11.02.2015 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є батьком дитини, однак матеріальну допомогу на її утримання не надає і дочка перебуває на повному утриманні позивача. У судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягала на його задоволенні, а відповідач позов визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти але тільки дочці. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2014 року розірвано шлюб між сторонами, який було зареєстровано 24 вересня 2006 року у виконавчому комітеті Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району. /а.с.3/ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.2/ Запис у графі «батько» відповідачем не спростовано належними та допустими доказами. Відповідно даних довідки №47 від 19.01.2015 р. Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району, позивачка та її дитина проживають разом [ADDRESS]. /а.с.6/ У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У свою чергу, враховуючи позицію відповідача, суд рахує за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно ст.186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved