Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на виконання рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 207 від 06.05.1998 року частина житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS], знесена, залишилась тільки та частина будинку (квартира), яка належить позивачам. Фактично відбулась зміна розміру часток, у зв'язку з чим позивачі звернулися до реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області для проведення державної перереєстрації права спільної часткової власності, проте рішенням № 4884593 від 09.08.2013 року їм відмовлено з підстав зміни загальної та житлової площі будинку, невідповідності розмірів їх часток, вказаним у правовстановлюючих документах позивачів. Тому, уточнивши позовні вимоги, просять суд змінити розмір частки [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS], що складається з приміщень: № 1-1 (кухня площею 7,8 кв. м), № 1-2 (вітальня площею 7,5 кв. м), № 1-3 (кімната площею 12,9 кв. м) та № 1-4 (кімната площею 12,8 кв. м) з 27/200 частин до 3/4 частини і визнати за ним право власності на 3/4 частину даного житлового будинку, а також просять змінити розмір частки [PERSON] у праві спільної часткової власності на даний житловий будинок з 9/200 частини до 1/4 частини і визнати за нею право власності на 1/4 частину будинку. У судове засідання позивачі та представник позивача не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви з проханням проводити розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому зі згоди позивача та представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.1997 року завідуючою Другої Житомирської державної нотаріальної контори Малярчук Т.І. було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/2 частку в спільному майні, набутому подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.1975 року. Спільне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується вказаним свідоцтвом за [PERSON], складається з 18/100 частин жилого будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. 12.05.1997 року Житомирським обласним державним підприємством по технічній інвентаризації за реєстровим № 1025 за [PERSON] зареєстровано право власності на 18/200 частин жилого будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. 10.04.1997 року завідуючою Другої Житомирської державної нотаріальної контори Малярчук Т.І. було видано позивачам [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [INFO] дружини та матері позивачів [PERSON] Спадкове майно, на яке видано вказане свідоцтво складається з 18/200 частин жилого будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. 12.05.1997 року Житомирським обласним державним підприємством по технічній інвентаризації за реєстровим № 1025 зареєстровано право власності позивачів на успадковану ними 18/200 частину жилого будинку в рівних частках, тобто по 18/400 частин. Таким чином, суд встановив, що частка [PERSON] складає 27/200 частин житлового будинку [ADDRESS], також підтвердженням чому є лист Житомирського обласного державного підприємства по технічній інвентаризації від 27.06.2003 року, а частка [PERSON] складає 9/200 частин цього будинку. Виконавчим комітетом Житомирської міської ради 06.05.1998 року прийнято рішення за № 208 про зняття з балансу ВЖРЕП № 6 частини житлового будинку [ADDRESS] (забудови до 1917 року) корисною площею 186,0 кв. м, зносом 100 %. Судом встановлено, що на теперішній час вказаний будинок знесений, окрім частини будинку, яку займає [PERSON], зокрема кімнат 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, а іншими співвласниками будинку отримані квартири, що підтверджується листом Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації № А-2937 від 05.08.2002 року та довідкою даного комунального підприємства № 148-А-2937 від 30.09.2003 року. Одночасно судом встановлено, що міськвиконком не направляв свого рішення про знесення будинку до БТІ, правовстановлюючі документи у [PERSON] не вилучені і не подані для погашення, що убачається з листа Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації за № 513 від 27.06.2003 року. Рішенням Богунського районного суд міста Житомира від 13.03.2002 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом Житомирського міськвиконкому до [PERSON] про виселення у задоволенні позову відмовлено. Окрім того, суд встановив, що 03.06.2005 року на підставі рішення 20 сесії Житомирської міської ради № 417 від 29.09.2004 року [PERSON] видано державний акт серії ЯБ №238909 на право власності на земельну ділянку площею 0,0285 га, що розташована по [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці № 1810136300:09:002. Право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6440769 від 18.07.2013 року. Станом на 02.07.2013 року комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради [PERSON] було виготовлено нову технічну документацію на житловий будинок по [ADDRESS] після його часткового знесення. Відповідно до технічного паспорта вказаний житловий будинок складається з приміщень: № 1-1 (кухня площею 7,8 кв. м), № 1-2 (вітальня площею 7,5 кв. м), № 1-3 (кімната площею 12,9 кв. м) та № 1-4 (кімната площею 12,8 кв. м). Отже, суд приходить до висновку, що частка [PERSON], яка складає 27/200 частин жилого будинку [ADDRESS] змінилася і відповідно до нововиготовленої технічної документації складає 3/4 частини даного житлового будинку, а частка [PERSON] , яка складає 9/200 частин будинку змінилася до 1/4 частини даного житлового будинку. Рішенням реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області № 4884593 від 09.08.2013 року позивачам відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] з підстав зміни загальної та житлової площі будинку, розмірів їхніх часток у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів шляхом визнання права. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, що згідно зі ст. 119 ЦК України вимоги про зміну розміру часток можуть бути пред'явлені як учасниками спільної власності, частка яких збільшилась, так і тими з них, частка яких зменшилась внаслідок проведеної іншими співвласниками прибудови, надбудови чи перебудови, а також у зв'язку зі зносом частини будинку, що входила до їх частки. Таким чином, встановивши, що в результаті часткового знесення житлового будинку по [ADDRESS] частки позивачів належних їм на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом змінилися відповідно до нововиготовленої технічної документації на будинок, а земельна ділянка площею 0,0285 га за адресою місцезнаходження будинку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є власністю позивача [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved