Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просили стягнути на їх користь з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно 12071 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної затопленням квартири, та 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири. Також просили стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В позовній заяві зазначають, що в квітні та липні 2015 року мешканці квартири №23, що на шостому поверсі будинку №20 по вул. Рубана в м. Запоріжжя, спричинили затоплення великої житлової кімнати, туалету, ванної кімнати та лоджії квартири №19, що на пятому поверсі будинку №20 по вул. Рубана в м. Запоріжжя. Внаслідок вказаних затоплень була спричинена матеріальна шкода на суму 36467,10 гривень. В ході розгляду справи, після проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи, позивачі зменшили розмір спричиненої матеріальної шкоди, та просили стягнути на їх користь 12071 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2011 році в квартирі відповідачів був пожежа, при ліквідації якої залило її квартиру, але вказане пошкодження вони пробачили. Надалі залиття її квартири сусідами зверху почались з 2013 року, і мають умисний характер з елементами приниження. Заливають її квартиру каналізаційними стоками, із запахом фекалій, з людськими волосами з інтимних місць, а також розчинами хлорки та дихлофосу. Спочатку комісії не могли побачити і зафіксувати такі залиття, оскільки поки приходила комісія, усі сліди вже висихали, але залиття в квітні та липні 2015 року були зафіксовані наданими суду актами. Після встановлення затоплень її квартири, перевіряли квартиру відповідачів, але там завжди було чисто та сухо. Вважає, що в усіх кутах квартири відповідачів є лунки, через які і надходить рідина. Як пробивали ці лунки вона чула, але знайти і побачити лунки не вдалось. В липні 2015 року відповідачі почали заливати в її квартиру ще й ядовиті речовини. В ході дослідів їй вдалось встановити, що утворювався «хлор 1 оксид» та «хлор 4 оксид». Внаслідок таких дій відповідачів значно погіршилось її здоровя, та здоровя її доньки [PERSON], в якої алергія на хлорні засоби. Просила відшкодувати завдані залиттями в квітні та липні 2015 року матеріальну і моральну шкоду. Крім того зазначила, що хоч її квартира і є торцевою, це не повязано з надходженням вологи, оскільки після тривалих дощів зафіксовано сухість її стін. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] і [PERSON] адвокат [PERSON], підтримав позов та пояснив, що зафіксовані в квартирі позивачів пошкодження не могли зявитись іншим чином, окрім як з вини відповідачів, у звязку з чим останні повинні відшкодувати завдану шкоду. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що з квартири відповідачів жодна волога до квартири позивачів не надходила. Після кожної скарги [PERSON], відповідачі завжди надавали доступ членам комісії до своєї квартири для обстеження, і ніколи не встановлювалось щоб вода потрапила з їх квартири. Він не заперечує пошкодження в квартирі позивачів, але наголошує, що відповідачі на мають до цього жодного відношення. Крім того зазначив, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки затоплення квартири позивачів саме в квітні та липні 2015 року жодним чином не підтверджені. Стягнення коштів за будь-які інші обставини, окрім викладених в позові подій за квітень та липень 2015 року вийде за межі заявлених позовних вимог, та позбавить відповідачів права на захист, в тому числі шляхом надання відповідних доказів, і заявлення клопотань про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] надали суду письмові заяви, в яких просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вони не затоплювали квартиру позивачів. Розгляд справи просили провести за їх відсутності. В судовому засіданні представник третьої особи ЖБК №354 «Електрод-2» [PERSON] просила задовольнити позов. Пояснила, що сума відшкодування для кількості відповідачів не велика, і її стягнення буде сприяти відновленню мирного співмешкання між сусідами. Крім того розповіла, що її часто запрошує [PERSON] для складення актів залиття її квартири. Усе, на що та вказувала, фіксувалось в актах. У складі комісії вона також піднімалась до вищерозташованої квартири, оглянув яку, не встановлювалось ознак залиття. Оглядали квартиру №23 кожного разу, за виключенням випадків, коли її мешканців не було вдома. Також пояснила, що одного разу бачила в ванній кімнаті квартирі №19 мильну воду, в якій було чи волосся, чи шпатель. Вона відразу піднялась до квартири на шостому поверсі, але там було сухо. Заслухавши пояснення сторін та представників, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. У позові ставиться питання про відшкодування наслідків затоплень квартири [ADDRESS], що мали місце в квітні та липні 2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст. 60 ЦПК України). 15 травня 2014 року комісією районної адміністрації по Хортицькому району проводилось комісійне обстеження квартир №19 та №23 по вул. Рубана, 20 в м. Запоріжжя (т.1 а.с.88), та не встановлено пошкоджень від залиття в обох квартирах, але зафіксовано в квартирі №19 сліди промокання на кухні, та в ванній кімнаті. Згідно копії акту обстеження квартири [ADDRESS] від 22 квітня 2015 року (т.1 а.с.5), члени комісії ЖБК №354 «Електрод-2» [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] виявили на стелі великої кімнати, у правому кутку торцевою стіни, підтікання розміром 1 м. на 15 см. у вигляді сухої плями жовтого кольору, та відпавши шпалери. Також на стелі туалету виявлена пляма темного кольору невідомого походження. В ванній кімнаті відлетів шматок штукатурки біля труби. За текстом цього ж акту, причину пошкоджень встановити неможливо, оскільки сусіди з кв.№23 відмовились від компенсації збитків. Згідно копії акту обстеження квартири [ADDRESS] від 05 липня 2015 року (т.1 а.с.6), члени комісії ЖБК №354 «Електрод-2» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] виявили, що на лоджії погнута антена, козирьок нахилений вниз, пляма на правом куту лоджії діаметром 10 см., та розійшовся шов настилу від лінолеуму, зявилась пліснява. В залі пляма в правом куті розміром 10 см. на 1 м. Хазяйка квартири скаржилась на сирість і відклеювання шпалер. На наступний день було обстежено квартиру відповідачів, так згідно копії акту обстеження квартири [ADDRESS] від 06 липня 2015 року (т.1 а.с.87), члени комісії ЖБК №354 «Електрод-2» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановили, що зясувати звідкіля трапляється підтікання не виявляється можливим. У кімнаті, над якою мешканка кв.№19 скаржилась на мокрі плями, стоїть стінка, за якою було сухо та наявні сліди пилу. На лоджії стоїть тумба, та відсутні сліди сирості. Крім того зазначили, що пошкодження антени і козирку кв.№19 могли виникнуть в результаті падіння з балкону (самогубства) мешканки кв.№31, оскільки антена і козирьок також були погнуті в обстежуваній квартирі. Копія листа (т.1 а.с.103) про те, що 09 липня 2015 року [PERSON], [PERSON] підтвердили потрапляння в туалет квартири [ADDRESS] зверху води з неприємним запахом, що нагадую хлорку, не є актом комісії, а відповідно належним доказом для фіксування і підтвердження вказаної обставини, не фіксує сам процес залиття, джерело і процес потрапляння вологи, та не підтверджує завдання позивачам збитків. Крім того, сторона позивачів, представлена також адвокатом, не заявила про допит в судовому засіданні вказаних в листі осіб в якості свідків. Також, згідно висновку спеціалістів №153/10.11.2015 від 13 листопада 2015 року (т.1 а.с.73-74), інженерне обстеження квартири [ADDRESS] встановило: системи холодного і гарячого водопостачання, система водовідведення і опалювальна система знаходиться в справному технічному стані; пошкоджень труб і різьбових поєднань приладів, що приводять до порушень герметичності систем не виявлено. В досліджуваній квартирі слідів від залиття у вигляді плям з ореолами від намокання, зміни кольору, деформація, відслоювання покриття на полу та стінах не виявлено. Зі сторони власника квартири порушень правил експлуатації житлових приміщень і водопровідно-каналізаційних систем не виявлено. Додані до нього фотоматеріали (т.1 а.с.75-79) також детально фіксують стан квартири відповідачів. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом вищезазначених положень законодавства, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Крім того, і п.2 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» також вказує на необхідність встановлення протиправних дій заподіювача шкоди, а також що між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Натомість в ході розгляду справи жодним чином не підтверджено, що в квітні та липні 2015 року квартира позивачів №19 буд.№20 по вул. Рубана в м. Запоріжжя, зазнала затоплень/залиттів. Надані суд акти обстежень від 22 квітня 2015 року та від 05 липня 2015 року фіксують лише наслідки дії вологи, але не саме залиття, і його час. Також за наданими суду доказами, в діях відповідачів не встановлено наявності складу цивільного правопорушення, та жодним чином не підтверджено звязок між вологою в квартирі №19, та будь-якими діями мешканців квартирі №23, в квітні чи липні 2015 року. Згідно висновку експерта №12 від 25 березня 2016 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи (т.1 а.с.123-128), і обстеженням квартир №19 та №23 буд.№20 по вул. Рубана в м. Запоріжжя, не було встановлено жодних ознак вологи, підтікань чи плям квартири №23. Розмір майнової шкоди завданий квартирі №19 внаслідок дії рідини складає 10446,70 гривень. Також додатком до висновку експерта надано наглядне зображення обєктів дослідження (квартир №19 та №23) (т.1 а.с.130-142). За висновком експерта №267-16 від 28 листопада 2016 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи (т.2 а.с.2-8), вартість та обсяг ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для відновлення опоряджувального покриття в приміщеннях квартири [ADDRESS] складає 12071 гривень. При цьому в ході дослідження, оглянувши квартиру №19, експертом не було встановлено ознак залиття в коридорі, ванній кімнаті, туалеті, кухні, та меншій кімнаті. У великій кімнаті на поверхні стелі та стіни експертом виявлені сліди залиття у вигляді плям, розводів та відшарування шпалер, однак причина появи вказаних слідів невідома. Також на лоджії виявлено сліди від намокання з обох сторін від вікна, та відшарування лінолеуму на підлозі. Додатком до висновку експерта надано наглядне зображення обєкту дослідження квартири №19 (т.2 а.с.20-25). Інші надані стороною позивачів докази не є належними щодо предмету доказування, визначеного в позові затоплень в квітні та липні 2015 року, та також не свідчать про протиправність дій мешканців квартири [ADDRESS]. За ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так фотоматеріали (т.1 а.с.55-63, 173-176) не надають можливості встановити момент, коли вони зроблені, та крім того, не фіксують факту затоплення відповідачами позивачів. На фотографіях лоджії (т.1 а.с.55-57, 176) сліди від вологи розташовані біля підвіконника та на підлозі, що жодним чином не свідчить про потрапляння води з вище розташованої квартири, а натомість, вказують на недоліки в обладнанні підвіконня позивачів. Будь яких пошкоджень на стелі лоджії не було зафіксовано також і двома експертами. Плями у житлових кімнатах сухі, та розташовані на торцевій стіні (т.1 а.с.59, 61, 62, 174). У ванній кімнаті і туалеті також відсутні свіжі сліди від вологи (т.1 а.с.58, 60, 63). Копія акту від 01 грудня 2015 року (т.1 а.с.102) про те, що в квартирі [ADDRESS] торцева стінка була сухою після тривалих дощів також не вказує на дії відповідачів майже за пів року до цього, і не підтверджує обставини того часу. Згідно довідки голови ЖБК №354 «Електрод-2» [PERSON] від 06 квітня 2016 року (т.1 а.с.172), в 21:00 годину 03 квітня 2016 року в ванну кімнату за рушникосушаркою надходила мильна вода з людським волоссям з інтимних місць. Мешканець квартири №23 [PERSON] підтвердив, що стіни ванної кімнати на шостому поверсі в його квартирі сухі. В ванних кімнатах інших квартир також було сухо. Також за актом (т.2 а.с.69) комісією зафіксовано потрапляння вологи в квартиру №19: на лоджію, в велику кімнату, туалет. За текстом цього ж акту, у всіх вище розташованих квартирах стіни сухі. Однак вказані документи не є належним доказом предмету позову затоплення квартири в квітні чи липні 2015 року, не вказують на завдану позивачам шкоду, та навіть містять підтвердження, що шкода була завдана не відповідачами (мешканцями квартири №23). Медичні документи [PERSON] (т.1 а.с.9-16), надані на підтвердження розміру спричиненої моральної шкоди суд не приймає до уваги як належні докази, оскільки останній запис у медичній картці датований березнем 2015 року, і тому він не може підтверджувати моральну шкоду, спричинену обставинами, що відбудуться через один та через чотири місяці. Таким чином, оскільки в ході розгляду справи не було встановлено і підтверджено затоплень/залиттів квартири [ADDRESS], в квітні та липні 2015 року, мешканцями квартири [ADDRESS], а також безпосередній причинний звязок між діями відповідачів і заподіяною шкодою, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed