Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 вересня 2017 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок літ. А, з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Ставчани, вул.. Головна, 80, Кіцманського району Чернівецької області, які належали на праві власності [PERSON]. Вони є спадкоємцями за заповітом, посвідченим 21.01.2005 року виконкомом Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Відповідачі по справі є спадкоємцями за законом, однак на спадкове майно не претендують та відмовляються від нього в користь позивачів. Позивачі спадщину прийняли, але оформити право на спадщину позбавлені можливості через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на будівлі, тому просили позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] подали письмові заяви про підтримання позову та про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 17 вересня 2017 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок літ. А, та господарські будівлі і споруди, що розташовані в с. Ставчани, вул.. Головна, 80, Кіцманського району Чернівецької області, які належали на праві власності [PERSON]. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є його дочка - [PERSON], та дочка [PERSON]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є відповідачі по справі сини померлого, які на спадкове майно не претендують і відмовляються від нього в користь позивачів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як розяснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачі фактично вступили у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у них відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будівлі, у звязку із відсутністю у позивачів іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України ,

Outcome: approved