Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до суду, в якому просять визнати за ними та померлим [INFO] [PERSON], що їм належало по 1/3 частці квартири під [ADDRESS] Вінницької області. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що [INFO] помер [PERSON], який [PERSON] являвся чоловіком, а [PERSON] - батьком. При його житті вони становили одну родину, проживали за однією адресою і за ними трьома була приватизована квартира під [ADDRESS] Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане Глухівецьким гірничо-збагачувальним каоліновим комбінатом 02 лютого 1995 року за № 379, та зареєстроване в Козятинському БТІ 08 червня 1995 року за реєстром № 122. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його частку квартири. Спадкоємцями першої черги за законом на майно покійного є вони, його дружина та його дочка. Спадкоємство за законом не було змінено заповітом. При отриманні свідоцтва про право власності частки співвласників квартири визначені не були, але при цьому розумілось, що наші частки у спільній сумісній власності рівні, тому що вони користувались рівними правами та несли рівні обов'язки щодо квартири, й інших домовленостей між ними не існувало. В даний час постало питання про оформлення спадщини після смерті [PERSON], але в свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки в квартирі, тому вони не можуть в повній мірі скористатись своїми правами на квартиру. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, але надали письмові заяви через канцелярію суду, в яких позовні вимоги підтримують, та просять справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача - голова Глуховецької селищної ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, але надіслав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без його участі. Суд, взявши до уваги заяви позивачів та представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Із свідоцтва про право власності на житло, яке видане 02 лютого 1995 року Глухівецьким гірничо-збагачувальним каоліновим комбінатом, та зареєстроване в Козятинському БТІ 08 червня 1995 року за реєстром № 122, вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] (який помер [INFO]), його дружині - [PERSON] та його дочці - [PERSON]. Відповідно до ст..368 ч.1 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом, або рішенням суду. Таким чином, частки позивачів, а також померлого [PERSON] який помер на даний час, у квартирі, яка знаходиться у їх спільній сумісній власності, є рівними, тобто частка у спільному майні складає 1/3 частину квартири [ADDRESS] На підставі наведеного,

Outcome: approved