Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким щомісячно стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину до їх повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі. 26.05.2008 року у них народилась дочка [PERSON], а 22.10.2009 року - син [PERSON]. На даний час діти проживають з матір'ю. Відповідач проживає окремо від сім'ї та не надає коштів на утримання неповнолітніх дітей. Даний позов надійшов до суду 19.02.2018 року, та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ, був переданий судді Губко В.І. Ухвалою суду від 23.02.2018 року було відкрито спрощене провадження у даній справі та призначено судове засідання на 11.04.2018 року, однак у зв'язку з неявкою сторін, судове засідання було відкладено до 09.07.2018 року. До початку розгляду справи по суті, позивач надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та визнав позовні вимоги. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копій свідоцтв про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] та бабія [PERSON], [INFO]. З довідки Маньківської сільської ради №243 від 15.02.2018 року вбачається, що діти проживають з матір'ю в с. Крушинівка Бершадського району Вінницької області, та, з її слів, перебувають на її утриманні. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені, [PERSON], [INFO] 24.10.2016 року змінив прізвище та значиться як [PERSON]. Зі змісту позову вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч.3 ст. 180 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved