overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.03.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у фактичних шлюбних відносинах. 25.02.2013 року в сторін народилась неповнолітня дитина - [PERSON] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видане та зареєстроване 07.03.2013 року виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 13), батьком якої згідно свідоцтва про народження записано відповідача [PERSON] Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав повністю і просив суд задовольнити позов, справу розглянути за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, відповідач здоровий, працездатний і приходить до висновку, що доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.03.2014 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.06.1987 року Устинівською сільською радою Курдайського району Джамбулької області Казахстанської РСР, актовий запис № 23. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час сім'я фактично розпалась, оскільки вони проживають окремо один від одного близько трьох років. Шлюб існує формально. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні, позов підтримала, наполягла на його задоволенні, просила розірвати шлюб з відповідачем, та залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Судові витрати просила віднести на її рахунок та з відповідача не стягувати. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні, позов визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування позову та визнання позову відповідачем, ті обставини, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сім'я зруйнувалася остаточно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, п.п. 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16 зі змінами № 3 від 30.03.2007 року, ст. 51 Конституції України відповідно до яких, сім'я охороняється державою та при ухваленні рішення про розірвання шлюбу суд з'ясовує всі обставини справи та приймає заходи до примирення подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки стосунки між подружжям суперечать їх інтересам. Збереження сім'ї стало недоцільним, оскільки подружжя близько трьох років проживає окремо один від одного. Отже, слід розірвати шлюб. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачка в судовому засіданні довела обставини, на які вона посилається, а саме факт недоцільності спільного проживання з відповідачем та факт неможливості збереження сім'ї. Таким чином позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову і розірвання шлюбу. Оскільки позов задоволений в повному обсязі, та враховуючи думку позивачки, то суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає за можливе сплачені судові витрати в розмірі 243 гривень 60 копійок судового збору, віднести на рахунок позивачки та з відповідача не стягувати. На підставі зазначеного, ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України; п .п. 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16; ст. 51 Конституції України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.05.2014 року, звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що відповідач [PERSON], є батьком їх спільної дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Від самого народження доньки і до теперішнього часу, відповідач ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, взагалі, не цікавиться її життям та здоров»ям, не спілкується з нею, не приймає ніякої участі в її виховання та утриманні. За рішенням органу опіки і піклування Кобеляцької міської ради, відповідача, доцільно позбавити батьківських прав щодо доньки [PERSON]. Просить суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив суду, що дійсно, понад десять років, він взагалі не цікавиться донькою та її життям, не утримує її. Представники органу опіки і піклування Кобеляцької міської ради Письмак О.В. та служби в справах дітей Кобеляцької РДА Бобильова О.А., позов підтримали. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, висновок прокурора про задоволення позову, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], матір»ю якої, записана позивачка (а.с.7-8). Від народження дитини і до цього часу, відповідач не приймає участі у її вихованні та утриманні, взагалі не цікавиться її життям та здоров»ям. Згідно письмового висновку органу опіки і піклування Кобеляцької міської ради, відповідача доцільно позбавити батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO] (а.с.11). Суд, враховуючи встановлені по справі обставини, а саме, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню доньки [PERSON], [INFO], що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, знаходить ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.05.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 18.08.2012 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Івахнянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області зроблений відповідний актовий запис за № 05 та 18.08.2012 року видано свідоцтво про шлюб серії І-СР № 088720. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки та непорозуміння їхні взаємовідносини ускладнилися, сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим, вони практично не спілкуються, спільно не проживають 1,5 місяці. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Яненко, про що подала письмову заяву від 02.06.2015 року. Відповідач [PERSON] в судові засідання 29.05.2015 року, 10.06.2015 року не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заперечення проти позову, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.05.2017р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В позовній заяві позивачка зазначає, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 22.10.2013р. зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 142 від 22.10.2013р. В їхньому шлюбі народилась дитина, [PERSON], [INFO], який проживає із нею. Останній рік вони не проживають однією сімєю, спілкуються виключно за необхідності, не ведуть спільного господарства. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач добровільно, за власною ініціативою, коштів на утримання дитини не надає. Як їй відомо зі слів відповідача, він працює, тому, аліменти просить стягувати у частці всіх його доходів. Дитина проживає із нею і тому вважає буде справедливо, якщо батько сплачуватиме 1/4 частину свого доходу, у вигляді аліментів необхідних на її утримання. Позивач та її представник [PERSON], (що діє згідно доручення від 05.05.2017р). в судове засідання не з?явилися, однак від представника відповідача була подана суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився однак подав суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач є працездатною людиною, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від суми сукупного доходу батька, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

позивачка [PERSON] 05.06.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 30.10.2013 між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від цього шлюбу у них є дитина [PERSON],[INFO], яка проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає , в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 600 грн., щомісячно, починаючи від дати подання позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився,хоча належним чином про час та місце розгляду справи був повідомлений. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON],він народився [INFO] батьками дитини є сторони по справі(а.с.4). Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львові від 30.10.13 року шлюб між сторонами розірвано . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Відповідно до вимог ст.184 СК України вбачається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі,а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на квітень 2013 року для дітей віком до 18 років, матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення. В порядку статті 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.06.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON],[INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на сина [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.07.2019 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 02.2012 року. Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції , актовий запис № 202. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри, байдужість до проблем та життя кожного. Подружні відносини між сторонами припинені, майнових претензій один щодо одного не мають. За таких обставин збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Позивачка подала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Просить не змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати без його участі. У зв`язку\~з визнанням\~відповідачем позову\~суд,\~у відповідності\~до ч.3\~ст.200\~ЦПК України,\~ухвалює рішення\~у підготовчому\~провадженні. Згідно ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2012 року. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2012р. Від подружнього життя у сторін народилася діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Спір про поділ майна та місце проживання дітей відсутній. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, що збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, позов про його розірвання підлягає до задоволення. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінюється. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на обидві сторони порівну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.08.2016р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення сина повноліття. В позовній заяві позивачка зазначає, що у неї з відповідачем [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] Понад шість років вона з відповідачем разом не проживає. Подружнє життя у них не склалося, утримання дитині відповідач надавав періодично в добровільному порядку. До дитини відповідач не навідується, регулярно допомоги у вихованні та утриманні дитини не дає, хоч працює офіційно. Дитина росте і з кожним роком потребує більших коштів на утримання. А тому вона змушена звернутися з даною заявою про стягнення з відповідача аліментів до суду. Позивач в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.09.2005р. у відділі РАЦС Бродівського РУЮ (а.с.4), рішенням Бродівського районного суду шлюб між сторонами був розірваний 18 серпня 2016р. Згідно свідоцтва про народження у подружжя народився син [PERSON] 12.06.2006р.н. (а.с.5), який проживає разом з матірю (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частки від заробітку на одну дитину. Саме такий розмір аліментів, дасть змогу забезпечити необхідні потреби дитині та на думку суду, таку суму аліментів зможе сплачувати відповідач. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на неповнолітню дитину у частці від заробітку в розмірі 1/4, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду із позовною заявою і до досягнення дитини повноліття. На підставі ст.ст. 182, 184, СК України,

Outcome: approved