Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Управління Держгеокадастру Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на садовий будинок у порядку спадкування. Представник позивачів у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на спадкове майно на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1429 гектарів, розташованої в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO]. Представник Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви голова Ювілейної селищної ради просив суд слухати справу за відсутності представника селищної ради. Представник Управління Держгеокадастру Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції 01 вересня 2009р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді - квартири за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1429 гектарів, розташованої в [ADDRESS]. Також на вказаній земельній ділянці був збудований будинок, який на даний час ще не введений в експлуатацію та право власності, відповідно, на нього ще не зареєстроване. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік - [PERSON] та син - [PERSON], які відповідно до встановленого порядку звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивачі оформили частину спадкового майна, а саме: квартиру за адресою: 49000 [ADDRESS] У видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю - державного акту на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]), виданого 13.11.2009 р. на підставі рішення X сесії V скликання Ювілейної селищної ради № 616-10/У від 04.12.2007 р. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Так, оригінал вказаного акту на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]) був втрачений, у зв'язку з чим [PERSON] 23.11.2015 р. звертався до управління Держгеокадастру Дніпропетровського району Дніпропетровської області із заявою № 31-19/0/14-15 про видачу дублікату акта на право власності на земельну ділянку. Однак, за результатами розгляду заяви № 31-19/0/14-15 від 23.11.2015 р., управлінням Держгеокадастру Дніпропетровського району Дніпропетровської області були видані лише належним чином завірені копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] реєстраційний номер 010912005808, від 13.11.2009 р. на ім'я [PERSON], (кадастровий номер [NUMBER]). У видачі дублікату оригінала вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку управлінням Держгеокадастру позивачу було відмовлено, з посиланням на той факт, що оригінал вказаного документ може бути наданий лише власнику земельної ділянки, тобто [PERSON], що на даний час вже є неможливим. Згідно з листом 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування: «3.1. - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК); 3.3. - У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Викладені обставини, а саме відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку та неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку є підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Єдиною можливістю реалізувати свої права, гарантовані законодавством України, а саме оформити спадщину та відповідно документи про право власності на земельну ділянку с подання позову до суду. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувасться на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до змісту законодавчих актів, що регулюють право користування Конституція України, ЦК України, право власності у особи виникає за наявності обставин, з якими закон пов'язує набуття права власності на майно, а саме: створення спірного майна; придбання майна за договором купівлі-продажу, міни, дарування або іншої угоди про його відчуження; успадкування майна; інших обставин з якими закон пов'язує набуття права власності. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Відповідно до ст. 21 та 64 Конституції України права громадянина є непорушними та такими, що не можуть бути відчужені, вони також не можуть бути обмежені, крім випадків, прямо передбачених законом. За приписом ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України), який дублюється у ст. 15 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і охороняємих законом інтересів. За таких обставин, позовні вимоги позивачів знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню.

Outcome: approved