Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Заявлені вимоги [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні мотивували тим, що з 2002 року позивачка проживала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, а 12.01.2010 року шлюб між ними був зареєстрований Марківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області. Під час спільного проживання вони разом протягом багатьох років виїжджали на роботи в м.Санкт-Петербург Російської Федерації де обоє працювали на будівництві. За зароблені кошти ними в 2012 році за 28 тис. дол. США був придбаний транспортний засіб марки Мерседес-Бенц Спрінтер, 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER], який 02.11.2012 року зареєстрований в ЦНПпзВАтТЗ за відповідачем [PERSON]. В 2013 році ними було придбано за спільні кошти в сумі 20 тис.дол.США ще один транспортний засіб марки Мерседес-Бенц Спрінтер 313, 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER], який 06.07.2013 року був зареєстровний за нею. Крім того, частину спільних коштів вони вклали у будівництво кваритири в м.Івано-Франківську. Ще 7500 дол.США та 1600 Євро зберігали вдома. Однак у вересні 2014 року відповідач покинув сім'ю і під погрозою насильства та знищення майна вказані кошти з дому забрав. Просила постановити рішення про поділ спільно майна та грошових коштів подружжя. Зокрема, просила виділити їй в натурі автомбіль марки Мерседес-Бенц Спрінтер 313, 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER], який зареєстровний за нею, а відповідачу залишити в користуванні автомобіль Мерседес-Бенц Спрінтер, 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER], який зареєстрований за ним. На стягнення з відповідача різниці між вартістю вказаних автомобілів не претендує. Грошові кошти в сумі 7500 дол.США та 1600 Євро просила поділити між сторонами порівну. Відповідач та представник відповідача в судове засідання на розгляд справи не з'явились четвертий раз. Відповідач подав письмове клопотання про перенесення розгляду справи, однак судом причини неявки не визнані поважними. У зв'язку з цим суд постановив ухвалу про розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що сторони 12.01.2012 року у Марківській сільській раді Богородчанського району зареєстрували шлюб. 05.11.2014 року за рішенням Богородчанського районного суду шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. У період спільного проживання у шлюбі придбано майно - транспортний засіб марки Мерседес-Бенц Спрінтер, 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER], який 02.11.2012 року зареєстрований в ЦНПз ВАТТЗ за відповідачем [PERSON] та транспортний засіб марки Мерседес-Бенц Спрінтер 313, 2005 р.в., д.н.з. [NUMBER], який 06.07.2013 року зареєстровний за [PERSON]. Наявність вказаного майна підтверджена довідками центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Ярече, Надвірнянського та Богородчанського районів при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області. Заявлена позивачкою вартість майна склала відповідано 28 тис.дол.США та 20 тис.дол.США. Крім того, у спільній сумісній власності подружжя перебували грошові кошти в сумі 7500 дол.США та 1600 Євро, які на даний час знаходяться у відповідача. Вказана обставина підтверджується поясненням допитаних в судовому засіданні свідків. Зокрема, допитана свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється тіткою позивачки. В серпні 2014 року через проблеми в сім'ї позивачка принесла до неї на зберігання сімейні заощадження у сумі 7500 дол.США та 1600 Євро. Однак, у вересні 2014 року позивачка забрала вказані кошти, пояснивши це тим, що відповідач погрожує суїцидом та підпалом житлового будинку. Крім того, позивачка ще сподівалась налагодити таким чином стосунки з чоловіком. Згодом їй стало відомо, що вказані кошти відповідач у позивачки забрав. Допитаний як свідок [PERSON] - брат позивачки, пояснив, що постійно проживав у будинку разом з сестрою та її чоловіком. Йому відомо про те, що позивачка та відповідач тримали в будинку заощадження в сумі 7500 дол.США та 1600 Євро. Відповідач після погіршення сімейних стосунків намагався самостійно заволодіти цими коштами і сестра носила їх на зберігання до тітки. Згодом сестра забрала ці кошти від тітки і під погрозами передала їх відповідачу. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, суд вважає переконливими доводи позивача, що спільними коштами подружжя в сумі 7500 дол.США та 1600 Євро у вересні 2014 року заволодів відповідач. При розподілі придбаних спільно транспортних засобів, суд виходить з того, що кожній із сторін слід виділити у власність транспортний засіб, який за ними зареєстровано. Зважаючи на те, що позивачка не претендує на стягнення компенсації за різницю у вартості автомобілів, яка склалась на користь відповідача, суд немає підстав вирішувати це питання з власної ініціативи. Виходячи з принципу рівності часток майна подружжя, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки також ? частину грошових коштів, які є спільною власністю подружжя, зокрема 3750 дол.США та 800 Євро і якими він заволодів. Інше майно подружжя, про яке заявила позивачка, а саме право на нерухоме майно, що споруджується будівельною фірмою «Вамбуд», не є предметом спору у даній справі, а тому рішення щодо нього судом не приймається. Судові витрати слід розподілити між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.213-215, 229 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved