Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області про визнання за ними права власності по 1/2 частці домоволодіння, розташованого в с.Пилипче по вул.Бівка,56, Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцями за законом після смерті, відповідно, чоловіка та батька [PERSON], який помер 01 квітня 2009 року, посилаючись на те, що при зверненні до Борщівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на вказане майно їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на імя спадкодавця. Вказали, що станом на 15 квітня 1991 року спірне домоволодіння відносилося до суспільної групи двір робітника, у якому на той час проживав та був зареєстрований лише [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, в поданій суду письмовій заяві, просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 01 квітня 2009 року в м.Тернопіль помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №086046, видане 09.04.2009 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області). 05 квітня 2017 року Борщівська державна нотаріальна контора листом №394/02-14 відмовила позивачкам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташоване в с.Пилипче по вул.Бівка,56 Борщівського району Тернопільської області, після смерті 01 квітня 2009 року, відповідно, чоловіка та батька [PERSON] через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючих документів на домоволодіння. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно свідоцтва на забудову індивідуальної садиби зареєстрованого 27 лютого 1968 року під №11 у виконкомі [PERSON] сільської [PERSON] депутатів трудящих та виданого на підставі рішення виконавчого комітету Борщівської районної [PERSON] депутатів трудящих, [PERSON] є забудовником садиби №880 по вул.ЗШК-248 с.Пилипче Борщівського району Тернопільської області на присадибній земельній ділянці розміром 3000 кв.м. відведеній [PERSON] для будівництва індивідуального жилого будинку і господарчих будівель на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської [PERSON] депутатів трудящих від 21 листопада 1967 року. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої Борщівським СПД ФОП [PERSON] 10 лютого 2017 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, розташованого в с.Пилипче, вул.Бівка,56 Борщівського району Тернопільської області становить 141\~952,00 грн. Житловий будинок побудовано в 1967 році, господарські будівлі та прибудови - в 1967-1980 рр. За даними погосподарських книг с.Пилипче Борщівського району за 1977-1979, 1980-ті роки господарство з особистим рахунком №93,91,85 належало до двору робітника, в якому була зареєстрована тільки [PERSON]- голова двору, яка померла 17 травня 1981 року. Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 28.11.2017 року №988 домоволодіння, яке належало [PERSON], в даний час знаходиться в с.Пилипче по вул.Бівка,56. Як встановлено з довідки [PERSON] сільської ради від 28.11.2017 року №986 та копій погосподарських книг села Пилипче за 1986-1990 р.р., двір по вул.Бівка,56 в с.Пилипче Борщівського району, особовий рахунок №84 станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи двір робітника, у якому проживав та був зареєстрований тільки голова двору [PERSON]. Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 28.11.2017 року №989 господарство за 1977-1979 роки, особовий рахунок №93, яке рахується за [PERSON], за 1980 рік, особовий рахунок №91, яке рахується за бандурою Г.Я., за 1983-1985 роки, особовий рахунок №85, яке рахується за [PERSON] і господарство за 1986-1990 роки, яке рахується за [PERSON], особовий рахунок 384 є одним і тим же господарством і в даний час знаходиться по вул.Бівка,56 у с.Пилипче. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00019089766 від 23 листопада 2017 року та свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №291447 [PERSON] був онуком [PERSON], а його батьком був [PERSON]. [PERSON] померла 17 травня 1981 року в с.Пилипче Борщівського району (свідоцтво про смерть серії І-ИД №227676, повторно видане 26.09.2017 року Борщівським районним відділом ДРАЦС ГТУ юстиції у Тернопільській області). Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 23 листопада 2017 року №978 після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив її внук [PERSON] У 1983 році [PERSON] був знятий з місця реєстрації за адресою: с.Пилипче, вул.Бівка,43 та зареєстрований у житловому будинку своєї бабці. За даними [PERSON] сільської ради у [PERSON] був єдиний син [PERSON], котрий помер до смерті своєї матері, 15 квітня 1975 року, що також підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ИД №227675. Отже, спадкодавець [PERSON], як голова та єдиний член двору робітника став власником спірного домоволодіння в с.Пилипче по вул.Бівка,56 Борщівського району Тернопільської області, однак свого права на нього за життя не зареєстрував. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Борщівського району від 28.11.2017 року №990 у померлого [PERSON] було домоволодіння по вул.Бівка,56 у с.Пилипче, яке він успадкував після смерті своєї бабусі [PERSON], а після його смерті дружина [PERSON] та дочка [PERSON] прийняли спадщину та вступили в управління спадковим майном, так як проживали разом з ним. Інших спадкоємців у [PERSON] за даними сільської ради немає. Заповітів [PERSON] не складав. Отже, після смерті спадкодавця [PERSON] прийняли спадщину та вступили в управління спадковим майном його дружина [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ИД №499436) та дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії 1-ИД №279026). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За даними листа Борщівської державної нотаріальної контори від 05 квітня 2017 року №394/02-14, після смерті 01 квітня 2009 року [PERSON] на підставі поданої позивачкою [PERSON] заяви про прийняття спадщини відкрито спадкову справу до майна [PERSON] за №425/2009. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРІ №209382 від 14.03.2011 року та витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі №26370514, №26370504 від 14.03.2011 року спадкоємцями майна [PERSON]Я, а саме по ? частки земельної ділянки, площею 0,92 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Борщівського району є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно, немає. З огляду на наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON], як за спадкоємцями першої черги за законом, право власності, за кожною по 1/2 частині домоволодіння, розташованого в с.Пилипче, вул.Бівка,56 Борщівського району Тернопільської області, що належало померлому 01 квітня 2009 року [PERSON] На підставі ст.ст. 16, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved