Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивачі, звернувшись до суду із даним позовом, посилаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку зареєстрований колишній чоловік та батько позивачів, [PERSON], який більше року не проживає у ній, не бере участі в оплаті комунальних послуг та інших витратах на утримання квартири. Реєстрація відповідача у належній їм квартирі позбавляє позивачів, як співвласників, права в повній мірі володіти своїм майном. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач з липня 2016 року не проживає за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS], і не цікавиться цим житлом, як таким, що необхідне йому для проживання, то просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вищевказаною квартирою. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного. Як видно із досліджених письмових доказів, позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Наведене підтверджується договором міни квартири від 11 березня 1999 року, згідно якого [PERSON] обміняла належну їй квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS]., що належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В результаті даного правочину [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали у спільну часткову власність вказану квартиру і частка кожного з них становила 1/3 частину. 01 жовтня 2008 року [PERSON] подарував належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS] своїй дочці, [PERSON]. Договір посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Галян Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 4643. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 90785061 від 29 червня 2017 року власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно акта від 13 грудня 2017 року, складеного комісією ОСББ «ОСК-4» м. Коломиї в складі голови правління [PERSON], члена правління [PERSON], за участю сусідів позивачів [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] по місцю реєстрації не проживає з липня 2016 року. Реєстрація відповідача в спірному житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла, що не дозволяє їй розпоряджатися своїм майном в повному обсязі. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач був членом сім'ї позивачки, отже відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у будинку позивачів. На підставі наведеного та ст.ст.15, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved