Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкуванняпо 1/3 частці кожному на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області, вул. Незалежності (колишня назва Жовтнева), 13, після померлої 28 лютого 2016 року [PERSON], посилаючись на те, що вони як спадкоємці за законом першої черги ([PERSON] після смерті дружини, а [PERSON] та [PERSON] після смерті матері) прийняли спадщину, так як подали відповідні заяви до держнотконтори, а також на день смерті спадкодавця проживали разом з нею, але не можуть оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, право власності на який належним чином не зареєстроване. У судове засідання позивачі не з»явилися, але письмово у заяві просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2016 року померла [PERSON] (а.с. 13), яка доводилася позивачу [PERSON] дружиною (а.с. 9), а позивачам [PERSON] та [PERSON] матір»ю (а.с. 9, 10, 11, 12), після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області, вул. Незалежності (колишня Жовтнева), 13 (а.с. 16, 19), право власності на який належним чином не зареєстроване. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Ічнянського району Чернігівської області № 2-422 від 27 жовтня 2016 року, [PERSON] на день своєї смерті 28 лютого 2016 року проживала та була зареєстрована в [INFO], з якою були зареєстровані : чоловік [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 14). Як убачається з [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43923771, наданому Ічнянською районною державною нотаріальною конторою від 20 травня 2018 року, останньою заведена спадкова справа № 234/2016 до майна померлої 28 лютого 2016 року [PERSON] (а.с. 15). Із постанови Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 2848/02-31 від 28 грудня 2017 року вбачається, що останньою 20 травня 2016 року на підставі заяв про прийняття спадщини [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також заяви від імені [PERSON] про відмову від прийняття спадщини було відкрито спадкову справу за № 234/2016 до майна померлої 28 лютого 2016 року [PERSON] 09.02.2017 року на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину на 1/3 квартири та на імя [PERSON] було видане свідоцтво на спадщину на кімнату у гуртожитку та земельні ділянки. 28 грудня 2017 року до Ічнянської районної державної нотаріальної контори звернувся представник [PERSON] [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 13 по вул. Жовтневій в с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області, який залишився після смерті [PERSON], якому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 17). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивачі як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину післяпомерлої 28 лютого 2016 року [PERSON], так як подали відповідні заяви до держнотконтори, а також на день смерті останньої проживали разом з нею, але не можуть оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстроване, що є підставою для визнання за ними права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно у рівних частках. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачів обгрунтовані на законі.

Outcome: approved