Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що позивачі [PERSON], [PERSON] разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками по 1/5 частині у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності власності на житло від 12.08.1996 року № 4/1206-96, виданого Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів. Між сторонами існують суперечки, непорозуміння, скандали з приводу користування спільною власністю, в результаті склались неприязні стосунки. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] чинять перешкоди позивачам у здійсненні їх права власності, шляхом утримання у себе оригіналу правовстановлюючого документу на спірну квартиру [ADDRESS], позбавляючи їх можливості реалізувати своє право власності шляхом вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Оскільки через неприязні стосунки між співвласниками та з метою уникнення у подальшому між сторонами непорозуміння, а також відсутності іншої можливості захистити свої права, позивачі просили визнати за кожним з них окремо право власності на 1/5 частину спірної квартири [ADDRESS], загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м. що складається з: 1 - коридор площею 4,9 кв.м., 2 - ванна площею 2,1 кв.м., 3 туалет площею 1,1 кв.м., 4 - кухня площею 7,6 кв.м., 5 - житлова кімната площею 12,5 кв.м., 6 комора площею 0,4 кв.м., 7 - житлова кімната площею 18,2 кв.м., 8 - житлова кімната площею 12,8 кв.м., 9 комора площею 0,9 кв.м., І - балкон площею 0,7 кв.м., ІІ лоджія площею 1,7 кв.м. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та додатково зазначила, що вона має намір подарувати свою частку в квартирі доньці [PERSON], однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що не надано оригінал правовстановлюючого документу. При зверненні з приводу отримання дублікату свідоцтва про право власності до Управління житлового господарства ДМР також отримано відмову, оскільки для отримання дубліката вказаного свідоцтва необхідно звернення усіх співвласників. Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області також надало відмову у видачі свідоцтва про підтвердження права власності. Оскільки відповідачі не визнають право власності за позивачами на їх частку у спільній частковій власності та іншим способом захистити і підтвердити своє право немає можливості, тому позивачка просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] позов також підтримала. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти позовних вимог заперечував та зазначив, що позивачі вибрали неналежний спосіб захисту, оскільки у відповідача [PERSON] правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло від 12.08.1996 року № 4/1206-96, видане Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів відсутнє. Окрім цього, право позивачів відповідач не оспорює, відсутні підстави для задоволення позову. Також зазначив, що через відсутність порозуміння між сторонами співвласники не можуть отримати дублікат свідоцтва про право власності на спірну квартиру, так як це потребує звернення із спільною заявою всіх власників квартири [ADDRESS]. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] проти позовних вимог заперечував, вважаючи їх безпідставними. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, представників відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками по 1/5 частині у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності Ради народних депутатів. Між сторонами існують суперечки, непорозуміння, скандали з приводу користування спільною власністю, тому рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.10.2013 року було визначено порядок користування спірною квартирою № 28 в будинку № 76 по вул. Калиновій у місті Дніпропетровську. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Непорушність права власності регламентується ст. 321 ЦК України, згідно якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом в ході розгляду справи, оригінал свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1996 року № 4/1206-96, виданий Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів, відсутній у будь-кого зі співвласників, у зв'язку з чим позивачами опубліковано оголошення про його втрату (а.с.95). Дослідивши в ході судового розгляду спірні правовідносини та застосовуючи вищенаведені норми права, приймаючи до уваги неприязні відносини, що склались між власниками спірної квартири [ADDRESS], суд вважає, що іншого способу для захисту цивільних прав позивачів окрім, як судового захисту немає, тому позовні вимоги про визнання права власності по 1/5 частині за [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути на користь [PERSON] із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 266 гривень 52 копійки з кожного, на користь [PERSON] із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 266 гривень 52 копійки з кожного.

Outcome: approved