Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем по наявній справі 23.04.1977 року у Арцизькому райвідділі ЗАГС м. Арциз Одеської області, актовий запис № 52. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося з причини взаємного непорозуміння, зловживання відповідачем алкогольниим напоями. З урахуванням наведеного, зазначаючи, що подальше збереження сім'ї неможливо, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, наполягаючи на розірвання шлюбу, вказавши, що спільне життя з відповідачем є для неї нестерпним. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що не бажає розривати шлюб з відповідачкою та має намір зберегти сім'ю. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони перебувають у шлюбі з 23 квітня 1977 року, однак, як встановлено судом він носить формальний характер. Судом також встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося з причини взаємного непорозуміння, зловживання відповідачем алкоголем, постійних сварок на цьому ґрунті. Сторони фактично припинили відносини як подружжя, відносин не підтримують. Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у них немає. Від цього шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Згідно пояснень позивачки зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, оскільки для неї життя з відповідачем є нестерпним. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Арцизького районного суду від 30.04.2015 року, [PERSON] та [PERSON] був призначений максимальний строк для примирення подружжя тривалістю шість місяців, однак, примирення між сторонами не відбулося і позивачка не бажає зберегти шлюб з відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв'язку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо та шлюб між ними слід розірвати. Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу у зв'язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «[PERSON]». Позивачка не виявляла бажання після припинення шлюбу змінювати своє наявне прізвище на дошлюбне, у зв'язку з чим суд залишає за позивачкою те ж прізвище, що і зараз, а саме - «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд також вважає за необхідне в силу ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved