Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачі звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивують тим, що вони фактично проживають в [INFO]. [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON], шлюб з яким було розірвано 05 листопада 2009 року. Після розірвання шлюбу він не проживає за вказаною адресою, за якою зареєстрований, не оплачує комунальні послуги. Тарифи на комунальні послуги, що залежать від кількості зареєстрованих в квартирі осіб, постійно зростають. За таких обставин вони змушені звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх фінансових інтересів. А тому, просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання втретє не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. А тому суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності № 13 від 21 січня 2004 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], не утримує дане житло, не сплачує комунальні послуги більше пяти років. Також, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] більше 5 років не проживає за вищевказаною адресою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст. ст. ст.ст. 316, 317, 319, 391, 321, ЦК України України,

Outcome: approved