Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із заявою про визнання права власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS]. Роботи щодо перепланування своєї квартири проведено більше десяти років тому, що підтверджується розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №196 від 29.02.2000 «Про самовільне будівництво на [ADDRESS]». Однак, у 2000 році не оформили права власності, оскільки вважали, що кінцевим документом власності є розпорядження Франківської районної адміністрації, а також не було відповідної згоди усіх співвласників квартири [ADDRESS]. Позивачі подали до суду письмову заяву, у якій просять позов задоволити, розглядати справу у їх відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач подала аналогічну заяву, у якій просить у позові відмовити, розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Львівської міської ради проти позову заперечив та вказав на те, що немає підстав для визнання права власності за позивачами, оскільки існує адміністративна процедура реєстрації права власності на нерухоме майно. Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про день і час слухання справи, однак подали заяву про слухання справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва права власності права власності від 04.10.1996р. №209488 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З метою покращення своїх житлових умов у 1999 році позивачами проведена реконструкція квартири [ADDRESS] на існуючій терасі. Листами Головного управління архітектури і містобудування Львівської міської ради народних депутатів від 06.09.1999р. №1610/1093 та від 14.02.2000р. №1610/131 управління надало дозвіл на завершення самовільно розпочатої реконструкції квартири [ADDRESS]. Мешканці будинку [ADDRESS] наддали свою письмову згоду щодо проведення реконструкції квартири [ADDRESS] вищезгаданого будинку. Державний пожежний нагляд (СДПЧ-8) Франківського району м. Львова листом від 17.08.1999р. №8/321 погодив реконструкцію квартири [ADDRESS] згідно наданими проектними пропозиціями при умові відповідності проведеної реконструкції вимогам СНіП 2.01.02-85 «Протипожежні норми», «СНіП 2.08.01-89 «Житлові будинок» та «Правил пожежної безпеки в Україні». Відкрити акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» надало технічні умови №33/471 від 13.08.1999р. щодо технічної можливості встановлення котла у квартирі [ADDRESS] після проведеної реконструкції. Актом приймання в експлуатацію димових та вентиляційних каналів в житлових будинках після капітального ремонту і нового будівництва від 10.08.1999р., складеним ПП «[PERSON]» встановлено відповідність будівельним нормам димових та вентиляційних каналів у квартирі [ADDRESS] після проведеної реконструкції житлового приміщення. ЛМКП «Львівводоканал» листом від 30.11.1999р. №10-4884 надав технічне заключення про можливість інженерного забезпечення будинку після проведеної реконструкції квартири [ADDRESS]. Роботи щодо перепланування квартири проведено на підставі розробленого проекту та погоджено розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №196 від 29.02.2000 «Про самовільне будівництво на [ADDRESS]». Судом встановлено, що реконструкція квартири [ADDRESS] виконана відповідно до діючих вимог будівельних норм та правил і підлягає подальшій експлуатації, оскільки не погіршує несучої здатності основних конструктивних елементів житлового будинку, що випливає проекту реконструкції квартири [ADDRESS], складеного Приватним акціонерним товариством проектно-вишукувальний науково-дослідний інститут конструкторсько-технологічний «УКРЗАХІДЕНЕРГОПРОЕКТ» Відповідно до робочого проекту реконструкції квартири [ADDRESS] стан будівельних конструкцій будинку [ADDRESS] задовільний, а реконструкція квартири [ADDRESS] виконана відповідно до діючих вимог ДБН та підлягає подальшій експлуатації. У 2000 році не оформлено права власності у зв'язку із відсутності згоди усіх співвласників квартири [ADDRESS]. Станом на 2014 рік адміністративний шлях узаконення реконструйованої квартири позивачів є неможливим, що підтверджується зверненнями до органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. Відповідно до вимог ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до переліку будівельних робіт, на виконання, яких не вимагається дозвіл, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 р. N 1104, перепланування квартир у багатоквартирних житлових будинках та кімнат у гуртожитках, а також об'єктів громадського призначення із збереженням несучої конструкції, без перевищення допустимих навантажень на перекриття, стіни та фундаменти, за умови дотримання існуючих архітектурно-планувальних вимог, державних будівельних норм, місцевих правил забудови; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів; збільшення житлової чи допоміжної площі шляхом демонтажу перегородок, комор, печей, камінів, грубок, вітрин, засклення балконів і лоджій, відносяться до будівельних робіт, що не потребують відповідного дозволу. Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Outcome: approved