Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що з 2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У шлюбі з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. З червня 2012 відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працездатний, має мінливий заробіток, та має можливість надавати таку допомогу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд розглянути справу за її відсутності, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, тобто з 12 листопада 2013 року і до повноліття дитини. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб виданого 16 лютого 2009 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №12, позивачка [PERSON] перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі з відповідачем 09 квітня 2009 року народився син [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 06 травня 2009 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №64. З травня 2012 року відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, а частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою сторони може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи, той факт, що відповідач має мінливий заробіток, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved