Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.03.2014 року ними було подано на ім'я голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради заяву про укладення договору найму житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS], яку вони отримали як члени сім'ї основного квартиронаймача [PERSON], до складу якої входили. Вказували, що дану квартиру було надано їх сім'ї внаслідок знесення житлового бу\-динку по [ADDRESS], в якому вони проживали та були зареєстро\-вані, і таку вони отримали на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 459 від 20.09.1990 року та згодом отримали ордер № 001604 від 01.10.1990 року. Після отримання ордера в 1990 році вони вселилися у вищевказану квартиру. У даній квартирі вони проживали до розірвання шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] 27.04.1991 року. Після звернення до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні, проживанні та вселення у спірну квартиру рішенням Радянського районного суду м. Львова від 17.12.1992 року позов було задоволено та вирішено вселити позивачів в дану квартиру. Дане рішення ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.03.1993 року залишено без змін, воно вступило в законну силу і не скасовувалось. В мотивувальній частині цього рішення вказано, що вони набули право на житло в установленому законом порядку, мають право на проживання та за ними є збережена житлова площа, вони не втрачали права на таку, не скористались правом на приватизацію даної квартири. По факту поданої ними заяви до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради було винесено розпорядження № 335 від 05.09.2014 року «Про відмову в укладенні договору найму житлового приміщення», яким їм відмовлено в укладенні такого договору через відсутність згоди [PERSON], [INFO] р.н, яка з 2000 року є зареєстрованою у даній квартирі. Оскільки [PERSON] помер, право на укладення такого договору залиши\-лось за ними, як за членами сім'ї на яких видавалась житлова площа. Незважаючи на те, що вони на даний час не мають укладеного договору найму жилого приміщення, так як зняті з реєстраційного обліку, виселені без надання іншого житлового приміщення та визнані такими, що втратили право на проживання та користування даним приміщенням, вони в такому про\-живають, оплачують всі комунальні платежі і несуть витрати по утриманню та\-кого. З урахуванням наведеного, позивачі просили суд визнати незаконним розпорядження № 335 від 05.09.2014 року Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради «Про відмову в укладенні договору найму жилого приміщення»; зобов'язати Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти з ними договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS], як з такими, на яких видавався ордер та видавалась житлова площа. В подальшому позивачі неодноразово уточнювали свої вимоги та згідно з заявою від 25.12.2014 року просили суд визнати незаконним розпорядження № 335 від 05.09.2014 року Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради «Про відмову в укладенні договору найму жилого приміщення»; зобов'язати Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS], як з такими, на яких видавався ордер та видавалась житлова площа; визнати їх наймачами квартири [ADDRESS] на підставі розпорядження Виконавчого комітету Львівської міської ради № 335 від 20.09.1990 року після смерті [PERSON]; визнати за ними право на зміну договору найму житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] у зв'язку зі смертю [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у заяві, просив вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні позов не визнали, зазначивши про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на законність оскаржуваного розпорядження, просили в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача, Львівської міської ради, в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Представники третіх осіб в судовому засіданні проти позову заперечили, просили в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконкому Львівської міської ради від 20.09.1990 року № 459 «Про надання житлової площі у зв'язку зі зносом будинків» [PERSON] на сім'ю з трьох осіб надано квартиру [ADDRESS]. 01.10.1990 року [PERSON] на сім'ю з трьох осіб (він, дружина [PERSON] та дочка [PERSON].) видано ордер № 001604 на квартиру [ADDRESS]. Судом встановлено, що на підставі ст. 61 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення було укладено з [PERSON] як основним квартиронаймачем, на ім'я якого видано ордер. Згідно зі свідоцтвом про смерть від 11.12.2006 року серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. 14.03.2014 року [PERSON] звернулась до голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради з заявою про укладення з нею договору найму житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.09.2014 року № 335 позивачам [PERSON], [PERSON] відмовлено в укладенні такого договору через відсутність згоди [PERSON], [INFO] р.н, яка є зареєстрованою у даній квартирі. Частиною 1 ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до приписів ст. 103 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. Судом встановлено, що в квартиру [ADDRESS] на правах члена сім'ї наймача [PERSON] була вселена його дочка [PERSON], місце проживання якої є зареєстрованим за вказаною адресою. Доказів наявності згоди [PERSON] на укладення позивачами договору найму спірної квартири позивачами суду не надано. За наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень позивачів про відсутність необхідності згоди [PERSON] на зміну договору найму спірного жилого приміщення та протиправність оскаржуваного розпорядження. Також, з матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 13.05.2010 року задоволено позов [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] та визнано [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; виселено [PERSON], [PERSON] з даної квартири та зобов'язано ВГІРФО Сихівського РВ УМВСУ у Львівській області зняти відповідачів з реєстрації за вказаною адресою. Посилання позивачів на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.12.2011 року, яким визнано за [PERSON] право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов'язано Львівську міську раду та ЛКП «Під Зуброю» укласти з [PERSON] договір найму жилого приміщення, є безпідставними. Дане рішення скасоване рішенням апеляційного суду Львівської області від 11.12.2013 року, яким [PERSON] в позові відмовлено. Вказані рішення апеляційного суду Львівської області набрали законної сили, на даний час є чинними та не скасовані в касаційному порядку. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed