Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивачі звернулися до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради та просили суд встановити факт належності спадкового майна спадкодавцю та визнати за ними право власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі в уточненій позовній заяві вказують, що [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] 12.11.1999 р. залишила заповіт на ім'я [PERSON] , в якому заповідала все своє майно на що буде мати право. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088475, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10.06.2004 року, кадастровий номер земельної ділянки «5122383900:01:002:0236». Рішенням Кілійського районного суду Одеської області № 2-2080/08 від 14.04.2008 р. за [PERSON] визнано право власності на вищевказане майно, що при житті належало [PERSON] , а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37га. Однак, довести до кінця процедуру оформлення вищевказаної ділянки [PERSON] не зміг, оскільки [INFO] він помер. [PERSON] [INFO] залишив заповіт в якому заповідав все своє майно на що буде мати право своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] , окрім земельної ділянки площею 4,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котра йому належить згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 088474 виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10 червня 2004 р., а належну йому земельну ділянку площею 4,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 088474 виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10 червня 2004 р. заповідав [PERSON] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088475, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10.06.2004 року, однак, в вищевказаному державному акті невірно зазначений кадастровий номер земельної ділянки «5122383900:01:002:0236», оскільки згідно даних Державного земельного кадастру на земельну ділянку відкрито поземельну книгу за кадастровим номером «5122384600:01:002:0236», та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088474, виданого Кілійською районною державною адміністрацією10.06.2004 року. Однак, в вищевказаному державному акті невірно зазначений кадастровий номер земельної ділянки «5122383900:01:002:0235», оскільки згідно даних Державного земельного кадастру на земельну ділянку відкрито поземельну книгу за кадастровим номером «5122384600:01:002:0235». Дані обставини підтверджуються витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 13.05.2021 року та листом відділу у Кілійському районі Держгеокадастру в Одеській області вих.. № 100/13/-21 від 07.05.2021 року. Згідно заяви від 14.12.2009 р. до Кілійської районної державної нотаріальної контори, посвідченої секретарем Трудівської сільської ради 14.12.2009 року та зареєстровану в реєстрі за № 35, дружина [PERSON] , [PERSON] відмовилась від обов`язкової частки спадщини померлого [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Позивачі, відповідно до ст. 1223 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Кілійської районної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , внаслідок чого було відкрито спадкову справу № 346/2012. Позивач [PERSON] прийняла спадщину фактично, що підтверджується відповідним актом депутата Кілійської міської ради Марковою Л.О. від 06.08.2021 року, відповідно до якого [PERSON] , який помер [INFO] , на момент своєї смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним на момент смерті постійно проживала його донька - [PERSON] , [INFO] , яка доглядала за ним у зв`язку з хворобою. Після смерті спадкодавця стало відомо, що у державних актах на право власності на земельні ділянки зазначені не вірно кадастрові номера земельних ділянок, на даний момент існує невідповідність даним Державного земельного кадастру та даним державних актів на земельні ділянки, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, таке оформлення можливе лише в судовому порядку шляхом встановлення факту належності та визнання права власності, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. В зв`язку з зазначеним, позивачі просили суд: - встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , на момент смерті спадкодавця за адресою: [ADDRESS] . - встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088475, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10.06.2004 року, кадастровий номер «5122384600:01:002:0236» та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088474, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10.06.2004 року, кадастровий номер «5122384600:01:002:0235» [PERSON] , померлому [INFO] . - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088474, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10.06.2004 року, кадастровий номер «5122384600:01:002:0235», в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088475, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10.06.2004 року, кадастровий номер «5122384600:01:002:0236», в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Представник позивачів надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 20, [PERSON] , помер [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 25, [PERSON] , померла [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 67, [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до рішення Кілійського районного суду № 2-2080/08 від 14.04.2008 р. за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,37 га. Згідно заповіту від 12.11.1999 р. [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] . [PERSON] [INFO] залишив заповіт в якому заповідав все своє майно на що буде мати право в рівних долях своїм донькам [PERSON] та [PERSON] , окрім земельної ділянки площею 4,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котра йому належить згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 088474 виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10 червня 2004 р., а належну йому земельну ділянку площею 4,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 088474 виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10 червня 2004 р. заповідав [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] від 14.12.2009 р. остання відмовилась від одержання обов`язкової частки спадщини померлого [PERSON] . Відповідно акту про встановлення фактів депутата Кілійської міської ради від 06.08.2021 р. [PERSON] , померлий [INFO] на момент смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на момент смерті постійно проживала його донька - [PERSON] . З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 088475, виданого 10.06.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 27 лютого 2004 р. № 90, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,37 га, розташованої на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122383900:01:002:0236. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 088474, виданого 10.06.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 27 лютого 2004 р. № 90, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,37 га, розташованої на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122383900:01:002:0235. З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 5116543672021 та № НВ - 5116546202021 від 13.05.2021 р. вбачається, що власником земельної ділянки площею 4,3697, кадастровий номер 5122384600:01:002:0236 та земельної ділянки площею 4,3694, кадастровий номер 5122384600:01:002:0235 є [PERSON] . При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичних фактів, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , на момент смерті спадкодавця за адресою: [ADDRESS] та встановлення факту належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088475, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10.06.2004 року, кадастровий номер «5122384600:01:002:0236» та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 4,37 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД № 088474, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 10.06.2004 року, кадастровий номер «5122384600:01:002:0235» [PERSON] , померлому [INFO] та задовольняє відповідні вимоги. Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за [PERSON] та [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved