Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказують, що КЕВ м. Дніпропетровська рішенням № 369 від 28.01.2015 року відмовив в передачі в приватну власність квартири, яку [PERSON] та [PERSON] займають на підставі ордеру №29 від 21 січня 1997 року, за адресою [ADDRESS]. Відмова аргументується тим, що смт. Черкаське включене до переліку закритих військових містечок, в яких приватизація заборонена. Первинно позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом за захистом своїх порушених прав. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2015 року адміністративний позов був задоволений частково: визнані протиправними дії КЕВ м. Дніпропетровська щодо відмови в передачі в приватну власність квартири, яку займає [PERSON] і члени його сімї на підставі ордеру №29 від 21 січня 1997 року на території відкритого військового містечка на адресою смт. Черк5аське, [ADDRESS]. Визнано протиправним та скасовано рішення КЕВ м. Дніпропетровська №369 від 22.01.2015 року щодо відмову у передачі в приватну власність квартири, яку займає [PERSON] і члени його сімї за вищевказаним адресом. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року позов [PERSON] задоволений частково. Судом визнано протиправним та скасовано рішення КЕВ м. Дніпропетровська №369 від 22 січня 2015 року щодо відмови в передачі в приватну власність квартири, яку займає [PERSON] з членами своєї родини на підставі ордеру №29 від 21 січня 1997 року. КЕВ м. Дніпропетровська. враховуючи Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року, прийняв рішення, як орган приватизації № 4409 від 21.10.2015 року про відмову в передачі в приватну власність квартири, яку займають [PERSON] і [PERSON] на підставі ордеру № 29 від 21 січня 1997 року за адресою [ADDRESS]. Відмова аргументується тим, що житловий фонд смт. Черкаське перебуває на консолідованому балансі КЕВ м. Дніпропетровська і згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України» є військовим майном. Рішення про відчуження військового майна приймає КМУ України за поданням Міністерства оборони України. [PERSON], Новомосковського району Дніпропетровської області включене до переліку закритих військових містечок, в яких приватизація заборонена. Проте вказане рішення КЕВ м. Дніпропетровська порушує їх законні права, і вони вимушені звернутися до суду з цивільним позовом про визнання незаконним і скасування рішення, про визнання права на приватизацію квартири та зобовязання вжити заходи щодо приватизації квартири. У відповідно до ст. 15 ЦК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених , невизначених та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Ст.9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації житла, що знаходяться в державній власності визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». В обґрунтовані позову зазначено, що Позивачі [PERSON]Г.і [PERSON] вселилися у квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі ордеру № 29 від 21 січня 1997 року, виданого Гвардійською квартирно експлуатаційною частиною району. З метою реалізації свого права на оформлення передачі в приватну власність квартири, яку [PERSON] займає з членами своєї родини, віг звернувся з заявою по відповідача. Рішення КЕВ м. Дніпропетровська № 4409 від 21 .10.2015 року щодо відмови в передачу в приватну власність квартири позивачам прийнято без достатніх на те підстав та всупереч існуючій судової практиці, дії КЕВ м. Дніпропетровська не мають під собою ніякого правового підґрунтя, не підкріплюються жодними правовими нормами. Рішення відповідача про відмову у приватизації квартири мотивовано тим, що смт. Черкаське (військове містечко №3) включене до переліку закритих військових містечок, в яких приватизація заборонена. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державного власності визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду. Позивачі проживають в вищевказаній квартирі з 1992 року до наступного часу, іншого житла він не має, участі у приватизації житла з державного житлового фонду не приймали. Листом заступника начальника Головного КЕУ Збройних сил України полковником [PERSON] зазначається, що житловий фонд військових містечок смт [PERSON] та смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області не відносяться до військових містечок із статусом Закритих і відповідно до ст. 32 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові приміщення можуть бути приватизовані мешканцями. На підтвердження відкритості військового містечка (смт [PERSON]) вказує Наказ Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» з затвердженими переліками військового майна. Згідно цього Наказу безоплатно передається у комунальну власність територіальним громадам смт [PERSON] і смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області. [PERSON] Наказ є обовязковим для виконання КЕВ м. Дніпропетровська та [PERSON] і Гвардійською селищними радами. Згідно ст.8 п.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ним житла, крім випадків, передбачених законом. Позивач просить визнати незаконним та скасувати вищевказане рішення Квартирно експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про відмову у передачі у приватну власність квартиру позивачу, зобовязати Квартирно експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, вирішити питання щодо приватизації позивачами квартири у [ADDRESS], та зобовязати, згідно нормативно-правових актів та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і «Положення про Порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 року, вжити заходи щодо приватизації ними квартири за адресою [ADDRESS]. Крім того, КЕВ м. Дніпропетровська прийняв рішення № 1104 від 13.03.2015 року на заяву [PERSON] від 11.03.2015 року, в якому йому відмовляється в передачі у приватну власність вищевказаної квартири. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 183/1679/15 визнано право [PERSON] і [PERSON] на приватизацію квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], та суд зобовязав КЕВ м. Дніпропетровська вжити всіх належних та достатніх заходів щодо передачі у приватну власність позивачам вищевказаної квартири. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.квітня 2016 року по справі № 183/1679/15 рішення Новомосковського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року скасовано. У задоволенні позовних вимог позивача до КЕВ м. Дніпропетровська відмовлено. Проте в ході розгляду справи в Новомосковському міськрайонному суді по справі № 183/1679 на підставі заяви представника позивачів судом Ухвалою від 15 вересня 2015 року позовна заява [PERSON] і [PERSON] в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення КЕВ м. Дніпропетровська № 1104 від 13.03.2015 року щодо відмови в передачі в приватну власність їх квартири залишено без розгляду. Ця ухвала оскаржене не була. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Відповідач своїми неправомірними рішеннями про відмову у передачі в приватну власність позивачам вказаної квартири порушує законні права позивачів щодо приватизації вказаної квартири, тому позивачі просять суд визнати рішення КЕВ м. Дніпропетровська № 1104 від 13.03.2015 року про відмову у передачі в приватну власність квартири, яку [PERSON] та [PERSON] займають на підставі ордеру № 29 від 21 січня 1997 року за адресою [ADDRESS] незаконним. В уточнюючої позовної заяві позивачі просять визнати незаконним рішення КЕВ м. Дніпропетровська № 4409 від 21.10.2015 року та № 1104 від 13.03.2015 року про відмову у передачі в приватну власність квартири, яку [PERSON] та [PERSON] займають на підставі ордеру № 29 від 21 січня 1997 року за адресою [ADDRESS]. Визнати право позивачів на приватизацію вищевказаної квартири і зобовязати відповідача, як орган приватизації вжити всіх належних та достатніх заходів щодо передачі в приватну власність вищевказаної квартири. В судове засідання представник позивача не зявилась, письмово просить розглянути справу за її відсутністю. В судове засідання відповідач - представник КЕВ м. Дніпропетровська, 3- і особи: представник Міністерства оборони України і представник Генерального штабу Збройних сил України в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, в своїх запереченнях проти позову зазначили, що ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вказує, що не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій…». Згідно листа заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України № 14492/с від 19.08.3013 р. разом із затвердженим Переліком закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд, до вказаного переліку входить військове містечко смт Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області. На підставі вказано листа і Переліку військове містечко смт [PERSON] на теперішній час має статус закритого військового містечка. Той факт, що вищевказане військове містечко є закритим підтверджується листом Головного квартирно експлуатаційного управління Збройних сил України від 11 вересня 2013 року. Згідно листа начальника Головного квартирно експлуатаційного управління Збройних сил України № 303/4/17/418 від 28.07.2014 р. з метою захисту інтересів Міністерства оборони України, заступником Міністра оборони України прийнято рішення від 22.07.2014 року № 180/дск, який передбачає: залишити військове містечко смт. Черкаське в Переліку закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд. Згідно рішення Заступника Міністра оборони України питання приватизації житла та передачі житлових будинків до комунальної власності розглянути після закінчення АТО та затвердження комплексної програми розвитку та реформування Збройних сил України. Отже, житловий будинок №10 по вул. Лісна, смт Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області знаходиться на території закритого військового містечка, і не підлягає приватизації. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі проживають за адресою [INFO], на підставі ордеру № 29 від 21 січня 1997 року, виданого начальником Гвардійського КЕЧ району. Позивач [PERSON] звернувся з заявою до начальника Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як органу приватизації, про передачу у приватну власність [ADDRESS], в якій він проживає з дружино. [PERSON] Рішенням начальника КЕВ м. Дніпропетровська [PERSON] № 4409 від 21 жовтня 2015 та № 1104 від 13.03.2015 року в передачі в приватну власність квартири [ADDRESS] [PERSON] відмовлено. Підставами для відмову у приватизації вказаної квартири явилось те, що вказане військове містечко включено до числа закритих військових містечок, які не підпадають під приватизацію житлового фонду. Інших керівних документів щодо надання повноважень КЕВ м. Дніпропетровська розпоряджатися житловим фондом військових містечок не надходило. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, яки потребують соціального захисту, житло передається державою, або органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до Закону. У відповідності до ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизначених та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового, або майнового права та інтересу. Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (Будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень ( підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Таким чином, питання, які повязані з приватизацією квартир, відмова провести таку приватизацію уповноваженим органом, виникають з житлових відносин та повинні розглядатися судом в порядку цивільного судочинства. У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання і захисту усіх форм власності. Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно с Законом України «Про правовий режим майна у Збройних силах України» військові містечка є військовим майном, яке знаходиться в оперативному управлінні військових частин і КЕВ м. Дніпропетровська. 15.09.2011 року Наказом міністра оборони України №569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» встановлений Перелік майна, що безоплатне передається у комунальну власність територіальної громади смт [PERSON] та смт Гвардійське, в який включений в тому числі і житловий фонд. Рішеннями сесії [PERSON] селищної ради №1 від 31.03.2011 року; № 1-9 від 15.12.2011 року; №1-12 від 19.04.2012 року надавалася згода на прийняття у комунальну власність територіальної громади обєктів житлове комунального фонду та соціальної сфери. На протязі 2011-2012 р.р. рішеннями [PERSON] і Гвардійської селищної ради були прийняти до комунальної власності низка обєктів військового майна згідно з Наказом Міністра оборони України №569. В період липня серпня 2013 року мешканці смт [PERSON] і смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області звернулися з заявами до КЕВ м. Дніпропетровська, як до органу приватизації в цих населених пунктах, згідно Наказу Міністра оборони України №1 від 03.01.1993 року про прийняття рішення про приватизацію квартир. Після чого, 19.08.2013 року Начальником Генерального Штабу Головнокомандуючим Збройних сил України був підписаний «Перелік закритих військових містечок» № 14492/С, яким смт [PERSON] та смт Гвардійське віднесені до «закритих військових містечок». Незаконність відмови у прийнятті рішення відповідачем - КЕВ м. Дніпропетровська, про приватизацію квартир у вищезазначених смт та підтвердження права мешканців житлових будинків смт [PERSON] і смт Гвардійське на приватизацію підтверджені постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, Вищого адміністративного суду України. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року за № 2011-Х11 держава забезпечує військовослужбовців житловими приміщеннями у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК України і іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військової службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жили приміщення для постійного проживання. Таки жили приміщення надаються за умовою, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Правові основи приватизації житла, що знаходяться в державній власності, визначені в Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», який прийнято 19.06.1992 р. за № 2482-Х11. [PERSON] передбачає порядок набуття права власності на житло громадянами України, які користуються державним житловим фондом на законних підставах, з обмеженням на приватизацію, визначеним п.2 ст.2 цього Закону. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків памяток садове - паркового мистецтва, історико культурних заповідників, музеїв, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають у аварійному стані, квартири ( будинки, кімнати), які віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки) житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильскій АЕС». Згідно Положенню, затвердженому Наказом Міністра оборони України №215 від 21.04.2011 року та Наказом Міністра Оборони України № 448 від 03.07.2013 року визначення «закрите військове містечко» та коло осіб, які мають право затверджувати перелік закритих військових містечок виключені. Таким чином, визначення поняття «закрите військове містечко» зникло з нормативно правової бази Законодавства України. 03.09.2010 року Начальником Генерального штабу - Головнокомандуючим Збройних сил України [PERSON] був затверджений останній чинний ( він базується на Наказі Міністра оборони СРСР №75 від 22.02.1977 р.) «Перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд», селище міського типу Гвардійське та Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області не були включені до цього переліку. На підтвердження відкритості військового містечка смт [PERSON] вказує Наказ Міністра оборони №569 від 15.09.2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» з затвердженими переліками військового майна. У рішенні про відмову [PERSON] в приватизації квартири, відповідач посилається на лист заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України № 14492/с від 19.08.3013 р. разом із затвердженим Переліком закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд, яким до вказаного Переліку входить військове містечко смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області. На підставі вказано листа і переліку військове містечко смт Гвардійське на теперішній час має статус закритого військового містечка. Суд зазначає, що Перелік від 19.08.2013 р. суперечить Наказу Міністра оборони України № 569 від 15.09.2011 р. «Про безоплатну передачу військового майна у комунальну власність територіальних громад», який має вищу юридичну силу і на даний час він є чинним. [PERSON] документ (Перелік закритих військових містечок від 19.08.2013 р.) не зареєстрований належним чином в Міністерстві юстиції України, згідно Указу Президента України № 493,98 від 21.05.1998 р. «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», тому вказаний Перелік не може вважатися таким, що набрав чинності та може бути застосованим. Згідно Указу Президента України № 406/2011 від 06.04.2011 р. «Про Положення про Міністерство оборони України та Положення про Генеральний штаб Збройних сил України» Начальник Генерального штабу не може скасувати своїм розпорядженням Наказ Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 р., який є чинним. Судом встановлено, що в законодавстві України відсутнє визначення «закрите військову містечко», тому при вирішенні даного спору слід виходить із конституційних принципів, загальних засад права. Листом заступника начальника Головного КЕУ Збройних сил України полковником [PERSON] зазначається, що житловий фонд військових містечок смт. Черкаське та смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області не відносяться до військових містечок із статусом Закритих і відповідно до ст. 32 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові приміщення можуть бути приватизовані мешканцями. Відповідно до повноважень Міністром оборони України прийнятий вищезазначений Наказ Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 р. «Про безоплатну передачу військового майна у приватну власність до територіальних громад», яким зобовязане Головне КЕУ Збройних сил України організувати безоплатне вилучення з балансу Гвардійської КЕЧ району військового майна та його безоплатну передачу в комунальну власність територіальних громад. Так, згідно з додатком №1 до Наказу Міністра оборони України № 569 від 15.09.2011 р. затверджено Перелік військового майна, що безоплатне передається в комунальну власність територіальної громади с. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області. До переліку входять: житлові будинки, будинкоуправління, котельні, каналізаційна насосна станція, дитячі садки, школа, мережі водопостачання, мережі каналізації, мережі теплопостачання та інші. Як наслідок прийняття зазначеного Наказу та з метою його виконання частину обєктів передано в комунальну власність, однак передача житлових будинків не відбулася через відсутність інвентаризаційних справ, які начебто втрачено Гвардійською КЕЧ району. Відповідно до ст.1 закону України «Про правовий режим майна у Збройних сил України» військове майно це державне майно, закріплено за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, до якого належать будинки, споруди тощо. Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму та знаходяться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ належать до державного житлового фонду і підлягають приватизації. Згідно зі ст.ст. 41, 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло,, придбати його у власність або взяти в оренду. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Як зазначено в постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року (адміністративна справа за позовом [PERSON] до Начальника КЕВ м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії), яка набуло законної сили 24.12.2014 року, Наказ Міністра оборони України № 569 від 15.09.2011 р. є обовязковим для виконання КЕВ м. Дніпропетровська, тому суд визнав, що затягування питання щодо приватизації житла з посиланням на не визначеність статусу військового містечка є протиправним. Крім того, Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.02.2016 року за аналогічним позовом мешканців смт Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] і [PERSON] до КЕВ м. Дніпропетровська, касаційна скарга КЕВ м. Дніпропетровська відхилена. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2015 року в частині залишення без змін рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 року в частині визнання рішення КЕВ м. Дніпропетровська незаконним щодо відмови в передачі в приватну власність квартири, визнання права на приватизацію квартири та зобовязання КЕВ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, щодо прийняття заходів щодо приватизації квартири, залишено без змін. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року передбачене, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 квадратних метрів на сімю. Згідно п.5 ст.5 вищевказаного Закону України кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатне в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз. Таким чином, підставою для відмови в приватизації може бути лише те, що громадянин вже скористався своїм правом на приватизацію житла. Позивачі участі у приватизації державного житлового фонду не приймав, і мають право на приватизацію житла відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ч.3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового Фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Згідно п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» орган приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом. Відповідно до п.5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового Фонду» передача квартир (будинків) житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до ст.5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до п.4 Наказу Міністра Оборони України №1 від 03.01.1993 троку обовязків органів, які здійснюють приватизацію квартир житлового фонду Міністерства оборони, покладені на квартирно експлуатаційні частини, на обліку яких перебувають квартири. Таким чином, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та з метою приведення у відповідність до законодавства власних нормативно-правових актів наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.1999 р. затверджено «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке містить процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформлюються згідно цієї процедури, в т.ч. і рішення органу приватизації. Оцінюючі зібрані докази, суд вважає визнати незаконним рішення Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська № 4409 від 21.10.2015 року та №1104 від 13.03.2015 року про відмови у переданні в приватну власність квартири, яку [PERSON] та [PERSON] займають на підставі ордеру № 29 від 21 січня 1997 року, за адресою: [ADDRESS]. Суд вважає, що слід визнати право на приватизацію позивачами квартири за адресою: [ADDRESS], та зобовязати Квартирно - експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, як органу приватизації, вжити заходи щодо приватизації квартири, яка використовується позивачами на умовах найму на території відкритого військового містечка за адресою [ADDRESS], згідно Закону України Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.1999 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1102,40 грн. витрати на судовий збір. На підставі викладеного й

Outcome: approved