Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять суд визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/3 частину самочинно збудованого житлового будинку під літерою «Ж-2» з господарчими будівлями, загальною площею 110,7 кв. м., житловою площею 61,9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтуванні позовних вимог зазначили, що їм на підставі Договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 10.05.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1762 на праві приватної спільної часткової власності (в рівних долях кожному) належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0605 га. Вказаний житловий будинок з господарськими побудовами зареєстрований за ними в КП «Криворізьке БТІ» на праві приватної власності, про що було зроблено відповідний запис в реєстрову книгу за №105 за реєстровим №23590. Однак, при обстеженні зазначеного житлового будинку з господарчими будівлями працівниками КП ДОР «Криворізьке БТІ» було виявлено нове будівництво: житловий будинок «Ж-2», загальною площею приміщень 110,7 кв.м., житловою площею 61,9 кв.м. 14.10.2013 року з метою проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок [ADDRESS], вони звернулися до Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, однак отримали відмову у зв'язку з тим, що в декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 30.09.2013 року №ДП182132731005, виданою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, замовником документу значиться лише один із співвласників об'єкта - [PERSON], що не дає можливості встановити розмір часток, які мають належати позивачам на зазначений новозбудований будинок «Ж-2» у зв'язку з чим вони вимушені були звернутись до суду. Позивачі в судове засідання не з'явились, їх представник до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, але також надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заперечень проти пред'явлених позовних вимог не має. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, згідно Договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 10.05.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1762 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності (в рівних долях кожному) належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0605 га (а.с.9). Згідно відмітки КП «Криворізьке БТІ» - вказаний житловий будинок з господарськими побудовами зареєстрований в КП «Криворізьке БТІ» за позивачами на праві приватної власності, про що було зроблено відповідний запис в реєстрову книгу №105 за реєстровим №23590 (а.с.9 зі зворот.боку). Згідно повідомлення КП ДОР «Криворізьке БТІ», при обстеженні зазначеного житлового будинку з господарчими будівлями було виявлено нове будівництво, а саме: житловий будинок «Ж-2», загальною площею приміщень 110,7 кв.м., житловою площею 61,9 кв.м. (а.с.18). 14.10.2013 року з метою проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок [ADDRESS], позивачі звернулись до Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, однак отримали відмову у зв'язку з тим, що в декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 30.09.2013 року №ДП182132731005, виданою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, замовником документу значиться лише один із співвласників об'єкта - [PERSON], що не дає можливості встановити розмір часток, які мають належати позивачам на зазначений новозбудований будинок «Ж-2», у зв'язку з чим вони вимушені були звернутись до суду (а.с.19-21). Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка створена особою, набувається нею, якщо інше не встановлене договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно до ч. 1,3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 30.09.2013 року, встановлено відповідність житлового будинку «Ж-2», розташованого за адресою: [ADDRESS], вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість його безпечної експлуатації (а.с.10-12). Таким чином, судом установлено, що визнання права власності по 1/3 частині за кожним з позивачів на житловий будинок під літерою «Ж-2» з господарчими будівлями, загальною площею 110,7 кв. м., житловою площею 61,9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], не порушує прав інших осіб, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved