Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачі просять зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні житловим будинком в с. Лисівка, вул. Щорса, 10 та його прибудинковою земельною ділянкою шляхом зобовязання звільнити це майно та не чинити перешкоди позивачам у користуванні цим майном. Позовні вимоги мотивують тим, що позивачі є власниками вказаного будинку, однак, скориставшись тимчасовою відсутністю позивачів, відповідачі самовільно, без жодної правової підстави зайняли це майно: в будинку зберігають зерно, а на присадибній ділянці розводять домашніх тварин. Позивачі та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю. Ствердили, що позивачі, будучи власниками спірного будинку, фактично проживають по сусідству від нього в с. Лисівка, вул. Щорса, 8. Відповідачі також проживають по сусідству від спірного будинку в с. Лисівка по вул. Щорса, 12. Покликаючись на те, що, начебто, [PERSON] продав їм спірне будинковолодіння, вони відмовляються його повернути та не допускають до нього позивачів: змінили дверні замки, привязали сторожового пса. Відповідачі в судові засідання не зявлялись, хоча належно повідомлялись про час і місце розгляду справи за адресою їх реєстрації, заперечень по справі не надавали. Представник третьої особи позов підтримав. Ствердив, що власниками спірного майна є позивачі, які, однак, за інформацією, наявною в Сутковецькій сільській раді, фактично відчужили це майно відповідачам, не оформивши свої відносини документально. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення, суд встановив наступне. Позивачі є власниками житлового будинку в с. Лисівка вул. Щорса, 10 в частках: [PERSON] 1/2, [PERSON] 1/4, [PERSON] 1/4, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.07.2015 р. Право власності чи користування присадибною земельною ділянкою на підставі договорів до позивачів не переходило, що вбачається з умов договору купівлі-продажу від 13.08.1999 р., посвідченого приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №1572; договору дарування від 16.03.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №526. Із зазначених договорів вбачається, що будинок розташований на землі, належній Сутковецькій сільській раді. Доказів набуття відповідних прав на спірну земельну ділянку, передбачених у ст. ст. 125, 126 ЗК України 2001 р., або ст. ст. 22, 23 ЗК України 1990 р. у редакції, чинній на час існуванні відповідних відносин, суду надано не було. Однак, згідно із ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990 р. в редакції, чинній на час існування відповідних відносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Згідно із довідкою виконкому Сутковецької сільської ради №259 від 07.04.2015 р. [PERSON] належить присадибна земельна ділянка площею 0,25 га. Матеріалами справи підтверджується, що спірний будинок фактично використовується відповідачами під господарські потреби впродовж тривалого часу. Так, з пояснень представника Сутковецької сільської ради вбачається, що приблизно вісім років тому спірний будинок почали використовувати відповідачі під господарські потреби. Зі слів [PERSON] вказане будинковолодіння він придбав у сина [PERSON] [PERSON]. Факт зайняття вказаного будинковолодіння відповідачами із зазначеної підстави пітверджується і показами свідка [PERSON] Допитаний в якості свідка [PERSON] підтвердив, що [PERSON] звертався до нього із проханням використовувати земельну ділянку за винагороду, однак, він відмовився, пояснивши, що він не вправі самостійно вирішувати це питання. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] ствердили, що приблизно 7 років тому (орієнтовно з 2008 р.) і по даний час будинковолодіння у с. Лисівка, вул. Щорса, 10 займають відповідачі, які ведуть там господарство. Жодних доказів існування передбачених законом чи договором підстав для використання відповідачами будинку позивачів суду надано не було. Згідно із ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права, але лише у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. З цієї підстави, порушене право позивачів підлягає захисту. При цьому, формулюючи позовні вимоги в редакції заяви від 15.05.2015 р., позивачі просять захистити своє право у способи, які по-суті дублюють один одний. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивачів у спосіб, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України - припинення дії, яка порушує право. Таким чином, у позов слід задовольнити частково, у звязку із чим судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial