Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.07.2015 р. звернулася до суду із вищевказаним позовом. В заяві вказала , що 29.12.1995 р. вона була прийнята на роботу в [PERSON] державний педагогічний університет ім. В.Г. Короленка на посаду головного лікаря санітарію- профілакторію в порядку переводу з 4-ї міської лікарні м. Полтави. У період роботи з січня 2015 р. по червень 2015 р. заробітна плата не виплачувалася. 23.06.2015р. ректором ПНПУ ім. В.Г. [PERSON] [PERSON] було видано наказ № 85-к про звільнення [PERSON] із займаної посади у звязку з ліквідацією підрозділу. 22.06.2015р. вона звернулася до ректора ПНПУ ім. В.Г.Короленка [PERSON] провести розрахунок в повному обсязі , а саме : заборгованість по заробітній платі в сумі 32 376 грн. 73 коп. , компенсацію при звільненні за невикористану відпустку в сумі 500 грн. 62 коп., вихідну допомогу в сумі 4793 грн. 40 коп. Однак , розрахунок проведений не був. Прохала стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату в період з січня 2015 р. по червень 2015 р. у розмірі 32 376 грн. 73 коп. , компенсацію при звільненні за невикористану відпустку в сумі 500 грн. 62 коп., вихідну допомогу в сумі 4793 грн. 40 коп. Стягнути середній заробіток 5396 грн. 12 коп. за весь час затримки розрахунку при звільненні до прийняття рішення суду. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. 11.11.2015 р. позивачка уточнила свої позовні вимоги. Збільшила вимоги про стягнення моральної шкоди до 74 412 грн., індекс інфляції в сумі 1717 грн. В судовому засіданні позивачка позов повністю підтримала та надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача позов не визнала та пояснила , що санаторій- профілакторій фінансувався за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. У звязку з тим , що з 01.01.2015 р. втратив чинність ЗУ « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами , зумовленими похованням « від 18.01.2001 р., на адресу університету було надіслано листа від 12.01.2015 р. від Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності [PERSON] обласного відділення щодо часткового фінансування санаторію-профілакторію. В листі зазначалося , що на перший квартал 2015 р. не передбачено часткове фінансування санаторію- профілакторію [PERSON] національного педагогічного університету ім. В.Г.Короленка за рахунок коштів Фонду . У зв'язку з вищевикладеним на Вченій раді університету було прийнято рішення про припинення діяльності даного підрозділу. У штатному розпису університету не передбачено посади головного лікаря ВП « Студентського санаторію-профілакторію « , а заробітна плата не затверджена кошторисом університету. Представник 3 особи - [PERSON] обласного відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності суду пояснила , що дійсно відповідно до ЗУ « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами , зумовленими похованням « щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний рік , здійснюється часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств , установ , навчальних закладів та організацій , в порядку , визначеному правлінням Фонду. У звязку із змінами в законодавстві Фонд припинив часткове фінансування санаторіїв- профілакторіїв з 01.01.2015 р. Оскільки трудовий договір [PERSON] уклала з [PERSON] державним педагогічним університетом ім. В.Г. Короленка , який в розумінні КЗпП України є роботодавцем . то саме він повинен обчислювати та виплачувати заробітну плату. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи , вважає, що позовні вимоги підлягають частково у;, задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що з 29.12.1995 г. відповідно до наказу № 117-к [PERSON] була прийнята на посаду головного лікаря санаторію-профілакторію [PERSON] державного педагогічного університету імені В Г.Ксг-: ~енка . 23.06.2015р. відповідно до наказу № 85-к [PERSON] була звільнена із займаної посади у звязку з ліквідацією підрозділу. У період роботи з січня 2015 р. по червень 115 р. позивачу не виплачувалася заробітна плата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства , установ;-: . ; гганізації . проводиться в день звільнення. Відповідно до ч.І ст. 83 КЗпП України у газі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в ст. 116 КЗпП України , при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено в судовому засіданні , [PERSON] в період з 01.01.2015 . по 23.06.2015 р. виходила на роботу , займалася питаннями ліквідації підрозділу санаторію-профілакторію. Суд вважає, що заробітну плату [PERSON] повинний сплачувати саме відповідач , оскільки трудовий договір [PERSON] уклала з [PERSON] державним педагогічним університетом ім. В.Г. Короленка , який в розумінні КЗпП України є роботодавцем. [PERSON] державний педагогічний університет ім. В.Г. Короленка повинен виплачувати працівникові заробітну плату за виконану ним роботу у передбачені чинним законодавством та колективним договором строки. Відповідно до п.3.1 Положення про ВП « Студетський санаторій -профілакторій « ГІНПУ ім. В.Г.Короленка профілакторій є відокремленим підрозділом ПНПУ імені [PERSON] без права юридичної особи. Профілакторій є неприбутковою організацією. Заробітна плата позивачки складала 4793, 4 грн. Відповідно до наданої довідки заборгованість по зарплаті за період з 01.01.2015 р. по 23.06.2015р. складає 27082, 71 грн. , компенсація при звільненні - 500,62 грн. та вихідна допомога 4793,40 грн. Дані суми підлягають стягненню з відповідача. Також відповідач повинен виплатити середній заробіток за час затримки з розрахунком . Затримка з розрахунком складає 5 місяців та 16 робочих днів. Середньомісячний заробіток позивача складає 3954,55 грн. ( 4793,4 +3115,71:2 ), середньоденний 179, 75 грн. ( 3954,55 грн. : 22 робочих дні). Таким чином за час затримки з розрахунком підлягає стягненню 22 648,75 грн. (3954,55x5 +179,75 грн. хіб). Відповідно до ст. 1-3 ЗУ « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати « , підприємства , установи , організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати , у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу . Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого , але виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період несплати боргу. Суд погоджується з розрахунком індексу інфляції зробленим позивачем , окрім розрахунку за червень 2015 р. , оскільки для розрахунку бралася заробітна плата 4793,40 грн., замість 3115,71 грн. Індекс інфляції за період з 01.01.2015 р. по 23.06.2015 р. складає 1709,46 грн. В задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити , оскільки позивачем не надано доказів її заподіяння. Позивач надала амбулаторну картку , але доказів , що погіршення стану здоров*я відбулося внаслідок невиплати зарплати суду не надано.

Outcome: partial