Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до Великоберезовицької селищної ради, треті особи, які не заявляють вимог: [PERSON] , [PERSON] про часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з даними погосподарської книги (особовий рахунок № [NUMBER] ), станом на 01 січня 1991 року житловий будинок [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, в якому головою двору було вказано бабусю позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . Аналогічні дані про те, що спірний будинок мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , на яку, як на власника, 13 червня 1991 року Тернопільською районною радою було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок та записано ТРБТІ в реєстрову книгу №2 за реєстровим №191, містяться в інформаційній довідці, виданій Тернопільським РБТІ від 23 жовтня 2020 року № 1359. Однак, згодом Петриківською сільською радою було заведено ще одну погосподарську книгу на домогосподарство [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), в якій статус двору станом на 01 січня 1991 року змінено на робітничий, однак серед членів сім`ї згадки про [PERSON] , як про колишнього члена колгоспного двору, вже немає, як і немає її серед вказаних у погосподарській книзі членах господарства, хоча станом на 01 січня 1991 року вона була живою. Так, за даними, вказаними у спірній погосподарській книзі (особовий рахунок № [NUMBER] ) головою робітничого двору зазначено невістку [PERSON] - маму позивачки - [PERSON] , а також її дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] і інших членів наших новостворених сімей. Після смерті [PERSON] законними спадкоємцями щодо її майна були внуки померлої як спадкоємці по праву представлення після смерті їхнього батька [PERSON] - сина [PERSON] , який помер ще до відкриття спадщини [INFO] . Ніхто з спадкоємців не звертався в нотаріальну контору за оформленням спадщини, оскільки всі спадкоємці за законом фактично вступили в управління та у володіння спадковим майном після смерті [PERSON] - продовжували проживати в спірному домоволодінні. У грудні 2020 року позивачка [PERSON] вперше дізналась про те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №2-1955/10 від 15 лютого 2010 року за її братом [PERSON] в порядку спадкування за законом по праву представлення після смерті бабусі [PERSON] було визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . Підставою ухвалення судом помилкового рішення стала довідка Петриківської сільської ради про те, що в житловому будинку [ADDRESS] проживав лише брат позивачки з мамою та покійною бабусею. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року вказане рішення суду першої інстанції було скасовано. Крім цього, після отримання постанови Тернопільського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі №2-1955/10 позивачці стало відомо про те, що задовго до цього рішенням виконавчого комітету Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 25 грудня 2007 року № 312 «Про оформлення права власності» було надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] за громадянами [PERSON] по 1/3 частині, [PERSON] по 1/3 частині, [PERSON] по 1/3 частині. Про вказане рішення вона вперше дізналась лише в кінці червня 2021 року через запит свого адвоката Будза Т. В. Поряд з цим, на адвокатський запит не було надано документів, на підставі яких було прийнято вищевказане рішення органу місцевого самоврядування. На неодноразові звернення в сільську раду адвоката та родичів позивачки з проханням надати документальні дані, на підставі яких орган місцевого самоврядування дійшов висновку про належність спірного домоволодіння лише трьом членам сім`ї позивачки, староста Петриківського старостинського округу посилається на суперечливість даних погосподарських книг, які згідно закону велися їхньою ж сільською радою, а також вказує на відсутність у сільській раді документів, на підставі яких було прийнято вищевказане рішення виконавчого комітету Петриківської сільської ради. Відтак, вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] має статус колишнього колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року проживала та була зареєстрована [PERSON] . Відповідно внуки померлої: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] мають право кожен на 1/5 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування. Внаслідок помилкових дій Петриківської сільської ради при прийнятті рішення про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами лише за трьома особами, інші потенційні співвласники позбавлені законних прав на набуття права власності на житло в порядку спадкування. З огляду на зазначене, позивачка просила визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 25 грудня 2007 року №312 «Про оформлення права власності» в частині надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] за громадянами [PERSON] по 1/3 частині, [PERSON] по 1/3 частині, [PERSON] по 1/3 частині. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Великоберезовицької селищної ради, треті особи, які не заявляють вимог: [PERSON] , [PERSON] про часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування. Постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 08 листопада 2021 року суд протокольною ухвалою без видалення в нарадчу кімнату закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Представник позивачки, адвокат Будз Т. В. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду. Водночас, відсутність згоди позивачки та її представника на ухвалення заочного рішення виключає застосування до виниклих правовідносин ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції. Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00031159380 від 10 червня 2021 року вбачається, що 22 листопада 1992 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №17. Шлюб розірвано 31 січня 1996 року. Як вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00031159700 від 10 червня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 березня 2000 року, актовий запис № 3. Шлюб розірвано 06 серпня 2008 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №2-1955/10 від 15 лютого 2010 року позов задоволено та визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , що належала померлій [INFO] [PERSON] . Постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року вказане рішення суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] . Петриківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. Із довідки № 618, виданої 24 червня 2020 року Петриківським старостинський округом с. Петриків Великоберезовицької селищної ради вбачається, що в [ADDRESS] рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. В даному житловому будинку зареєстровані: 1. [PERSON] , [INFO] ; 2. [PERSON] , [INFO] ; 3. [PERSON] , [INFO] . На адвокатський запит адвоката Будза Т. В., Петриківський старостинський округ с. Петриків Великоберезовицької селищної ради надав відповідь № 72 від 24 червня 2021 року, якою надіслав завірену копію рішення виконавчого комітету від 25 грудня 2007 року № 312 «Про оформлення права власності», довідку щодо зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] , копію облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки. Документи (заяви громадян), на підставі яких було прийнято вищевказане рішення виконавчого комітету Петриківської сільської ради, відсутні. 25 грудня 2007 року виконавчий комітет Петриківської сільської ради прийняв рішення № 312, у п. 1 якого зазначено: «Оформити право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами ,який розташований в [ADDRESS] за громадянами [PERSON] по 1/3 частині, [PERSON] по 1/3 частині, [PERSON] по 1/3 частині». 16 серпня 2021 року Петриківський старостинський округ с. Петриків надав відповідь № 85 про те, що копії погосподарської книги за 1990-1995 р.р. є суперечливі. Тому, надати відповіді хто був зареєстрований по [ADDRESS] на 26 серпня 1991 рік неможливо. Відповідно до інформаційної довідки № 1359, виданої 23 жовтня 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з прибудовою, підвалом і верандою загальною площею 94,7 кв.м., житловою площею 61,4 кв.м., літ. «А», літня кухня літ. «Б», хлів літ. «В», господарська будівля, з підвалом «Г», господарська будівля літ. «Д», криниця літ. «К», огорожа «1-3 по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 13 червня 1991 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 191. Згідно з даними погосподарської книги (особовий рахунок № [NUMBER] ), станом на 01 січня 1991 року житловий будинок [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, в якому головою двору було вказано [PERSON] . Петриківською сільською радою було заведено ще одну погосподарську книгу на домогосподарство [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), в якій статус двору станом на 01 січня 1991 року змінено на робітничий, головою робітничого двору зазначено [PERSON] , членами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і інших членів новостворених сімей. Із облікової картки по господарського обліку на 2021 - 2025 роки вбачається, що головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , членами: [PERSON] та [PERSON] . За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 з наступними змінами та доповненнями, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття померлою [PERSON] у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померла [PERSON] , як голова колгоспного двору, отримувала свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане Тернопільською районною радою 13 червня 1991 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 191, що слідує з інформаційної довідки № 1359, виданої 23 жовтня 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації. Постановою Тернопільського апеляційного суду у справі №2-1955/10 від 01 квітня 2021 року встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , який помер [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до cт. 563 ЦК УРСР (1963 року), якщо після смерті члена колгоспного (одноосібного селянського) двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного (одноосібного селянського) двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах. Частиною 2 статті 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Отже, виходячи з наведеного, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] має статус колишнього колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року проживала та була зареєстрована [PERSON] . Відповідно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] як онуки померлої мають право на спадкування за законом в тій частці, яка б належала при спадкоємстві їхньому померлому батькові [PERSON] , якого не було в живих на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення). Водночас, як встановлено судом внаслідок помилкових дій Петриківської сільської ради при прийнятті рішення про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами лише за трьома особами - [PERSON] (невістка померлої), [PERSON] (онук померлої) та [PERSON] , інші потенційні співвласники позбавлені законних прав на набуття права власності на житло в порядку спадкування. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичної особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відтак, з часу смерті фізичної особи її цивільні права та обов`язки припинено. Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Отож, Петриківська сільська рада у своєму рішення № 312 від 25 грудня 2007 року не могла вирішувати питання про оформлення права власності за померлою особою [PERSON] , оскільки правоздатність такої особи припинена у зв`язку зі смертю. Цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, переходять у спадщину. Тобто, в цьому випадку орган місцевого самоврядування підмінив собою нотаріуса, що суперечить закону, та в результаті призвело до порушення прав спадкоємців померлої [PERSON] , в тому числі і позивачки [PERSON] . З огляду на вищенаведене, суд проаналізувавши подані докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] шляхом визнання протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 25 грудня 2007 року № 312 «Про оформлення права власності» в частині надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] за громадянами [PERSON] по 1/3 частині, [PERSON] по 1/3 частині, [PERSON] по 1/3 частині. Питання про стягнення судового збору суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved