Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання за ними права власності на квартиру № 14 у будинку 7, що розташований по вул. Морозенка\~ в смт. Підволочиську Тернопільської області, зокрема за [PERSON] право власності на 1/2 частки зазначеної квартири, за [PERSON], [PERSON] по\~ 1/4 частці. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 травня 1993 року органом приватизації селищної Ради народних депутатів на підставі розпорядження № 91 від 14 травня 1993 року видано свідоцтво про право власності на житло,- на квартиру під № 14, у будинку 7 по вул. Морозенка в смт. Підволочиськ. Згідно даного свідоцтва співвласникам квартири є [PERSON], (після розірвання шлюбу [PERSON],) [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], яким, виходячи із кількості осіб, належало по 1/5 частці. Рішенням Підволочиського районного суду № 2-31 від 16 лютого 2007 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням і був виключений зі спільної власності квартири [ADDRESS]. У звязку із зазначеними обставинами співвідношення часток інших співвласників квартири змінилося, проте рішенням суду не перераховані. Після смерті [PERSON], померлого 06 січня 2014 року, його частку у квартирі за законом успадкувала дружина [PERSON] Враховуючи те, що в позасудовому порядку здійснити реєстрацію належних їм часток, позивачі не можуть, що позбавляє їх вільно розпоряджатися належним їм майном, просять позов задовольнити. В судове засідання позивачі не зявилися, подали заяву, згідно якої змінили позовні вимоги, просять визнати за ними право спільної сумісної власності на 1/5 частку квартири № 14 у будинку № 7, що розташований по вул.. Морозенка в смт. Підволочиськ Тернопільської області, та визначити частки із спільної сумісної власності 1/5 частки квартири кожному із співвласників у розмірі по 1/15 частці. Справу просять розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Підволочиської селищної\~ради Тернопільської\~області всудове засідання не зявилися, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого в смт. Підволочиськ 14 травня 1993 року органом приватизації селищної ради народних депутатів квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] по 1/5 частці. Рішенням Підволочиського районного суду від 16 лютого 2007 року № 2-31-07 [PERSON] визнано таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на житло від 14 травня 1993 року [ADDRESS]. Підволочиськ визнано частково недійсним, виключаючи із спільної сумісної власності даної квартири 1/5 частку [PERSON] [PERSON] помер 06 січня 2014 року в смт. Підволочиськ Підволочиського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1- ИД № 162378, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції, актовий запис №1. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла дружина померлого [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 листопада 2017 року НМХ 543517 на 1/5 частку квартири під № 14 в будинку № 7 по вулиці Морозенка в смт. Підволочиськ. Таким чином судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири під №\~14\~в будинку\~№ 7\~по вулиці\~Морозенка \~в смт.\~Підволочиськ,\~яким згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 травня 1993 належало по 1/5 частці. 1/5 частку квартири, що належала [PERSON], померлому, 06 січня 2014 року, після його смерті успадкувала дружина [PERSON] Разом з тим, після набрання рішенням Підволочиського районного суду № 2-31/07 від 16 лютого 2007 року залишилась нерозділеною 1/5 частка квартири, у звязку з чим позивачі не мають можливості в позасудовому порядку здійснити реєстрацію належних їм часток, а відтак і вільно розпоряджатися належним їм майном. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно\~ст.356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до\~ст.357 ЦК України\~частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно\~ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як передбачено ч.1, 3\~ст.368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 372 ЦК України\~визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється у звязку із смертю власника.\~\~ У відповідності до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~\~ Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог, у зв'язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Outcome: approved