Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з 01 січня 2018 року і до досягнення нею 23 років ( або до закінчення навчання). В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін від шлюбних відносин народилась дочка [PERSON], яка після розірвання шлюбу проживає із позивачем. До досягнення нею повноліття з відповідача стягувались аліменти за рішенням суду. З 01.09.2015 дочка навчається на денній формі навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, на четвертому курсі, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи, що коштів позивача не достатньо на утримання дочки, остання не працює, а кошти на її утримання необхідні; при цьому, враховуючи можливість відповідача надати матеріальну допомогу, адже такий їздить на заробітки за кордон, просить у відповідності до ст. ст. 199 СК України задовольнити позов повністю. Відповідач не подав відзив, який містив би заперечення проти позову. 10 жовтня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачкою [PERSON] на адресу суду подано заяву про слухання справи у її відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву,а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, що у сторін за час шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO] /арк. спр. 5/. Дочка разом із матір'ю зареєстровані та проживають за адресою - [ADDRESS]. Дані обставини підтверджені довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 03.10.2018 № 4774 /арк. спр. 6/. [PERSON] є студенткою четвертого курсу денної форми навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, не отримує стипендію, оплати, починаючи з 2018 року становить 9584,00 грн Львівського державного університету внутрішніх справ. Закінчення навчання у червні 2019 року. Дані обставини встановлені із довідки навчального закладу від 01.10.2018 № 417. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов'язку батьків утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з частини 1 статті 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаних норм дає підставу для висновку, що батьки зобов'язані утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися та у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд прийшов висновку, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. З цього питання суд приймає аргументи позивача, адже вказана умова підтверджена належним доказом. Щодо наявності умови можливості надання матеріальної допомоги, у відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, суд оцінивши доказам з цього питання приходить висновку, що у відповідача є наявною така можливість, оскільки останній будь-яких доказів неможливості надання допомоги не подав. Щодо визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, суд прийшов наступного. Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 цього Кодексу передбачено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка навчається, матеріальне становище відповідача, що не звільняє відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки, а є підставами при визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн, а не 2000,00 грн, про яку просить позивачка. Таким чином, суд враховує аргументи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, адже це право особи, яка звернулась із позовом до суду про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, однак щодо розміру, суд визначає розмір з урахування положень ст. 182 СК України. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання підлягають захисту, шляхом задоволення позову частково. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, аліменти необхідно присудити з 09 жовтня 2018 року, а не з 01 січня 2018 року як просила позивач у позовній заяві. Разом із тим, під час розгляду справи судом не встановлено інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи, однак, не зазначались сторонами та стосувались предмету доказування. Суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статтях 182, 191, 199-200, Сімейного кодексу України та на які вірно посилалась позивачка у поданому позові. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаєтться на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при звренні до суду із позовом з даної категорії звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір». Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн в користь держави. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 цього Кодексу витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи убачається, що позивачкою сплачено 500,00 грн за складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, отримувач адвокатське бюро «Жеруха і Партнери», що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Однак, стороною позивача не подано жодних доказів у відповідності до ст. ст. 76-81 ЦПК України, які б підтверджували укладення договору про надання правничої допомоги на підставі якого здійснено відповідні витрати, у відповідності до ст. 137 ЦПК України, а відтак у розподілу судових витрат з цього питання необхідно відмовити. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial