Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до Київського районного суду м. Харкова з позовними вимогами до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 13 про визнання належно виконаним та припинення кредитного договору від 26.03.2008 року № 422-13-Й; визнання належно виконаним та припиненим іпотечного договору від 26.03.2008 року з наступними змінами та доповненнями, а також визнання належно виконаним та припиненим договір поруки [PERSON] № П-422-13-И від 26.03.2008 року з наступними змінами і доповненнями. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 26.03.2008 року між відповідачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 422-13-Й, який був забезпечений наданням [PERSON] у заставу нежитлових приміщень 1-го поверху № 4. 5 в літ. «Б» площею 7,6 кв. метрів у будинку № 16 по вул. Сумській у м. Харкові, про що був укладений договір іпотеки від 26.03.2008 року за реєстровим номером 742, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], та договором поруки від 26.03.2008 року № П-422-13-Й, укладеним відповідачем [PERSON] Зазначають, що в процесі виконання кредитного договору [PERSON], виникла заборгованість перед відповідачем, у звязку з чим останній звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] як з солідарних боржників, яка була стягнута заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2011 року по справі № 2-1450/2011. Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням позивачами було його оскаржено до суду апеляційної інстанції.В процесі апеляційного провадження між сторонами по справі була укладена мирова угода, яка була затверджена ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.06.2014 року, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2011 року скасовано. Відповідно до умов вказаної мирової угоди позивачі повинні були у строк до 26.03.2017 року сплатити зафіксовану у мировій угоді суму, а також нарахування визначені у графіку погашення заборгованості у сумі 101520 грн. Проте, як вказують позивачі, станом на 20.08.2015 року зазначена у додатку №1 (графік погашення заборгованості) до додаткової угоди від 08.04. 2013 року № 1 до кредитного договору від 26.03.2008 року № 422-13-Й, тобто 126 011 грн.68 коп. була повністю та достроково сплачена. Також позивачі зазначають, що зверталися з вимогами до відповідача, який листом від 17.12.2015 року повідомив, що банком розглянуто питання щодо списання залишку нарахованої пені по вищезазначеному кредитному договору виключно після сплати нарахованої пені в розмірі не менш ніж 24956,00 грн. в строк до 25.12.2015 року. Як вказують позивачі вищезазначені дії відповідача порушують їх права та охоронювані законом інтереси, що змусило їх звернутися за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], який діє на підставі довіреності підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності заперечувала проти задоволення позовних вимог, які не визнала в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі за необґрунтованістю та недоведеністю. Зазначила, що позивачем [PERSON] порушено умови кредитного договору в частині недотримання обумовлених договором строків повернення кредитних коштів до 10 числа поточного місяця, у звязку з чим банком нарахована пеня відповідно до пункту 6.1 кредитного договору, яка не була сплачена позивачами. Позивачами не надано доказів виконання мирової угоди від 14.03.2014 року, яка затверджена ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.06.2014 року, а також достатніх доказів належного виконання умов кредитного договору. Суд, заслухавши думки присутніх сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 26.03.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 13 «Філія «Слобожанське регіональне управління» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 422-13-Й відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 76650,00 грн., з оплатою за процентною ставкою 17,00 % річних. Згідно пункту 3.1 укладеного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 26.03.2014 року, позичальник зобовязується щомісяця, в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами в розмірі 1065,00 грн., згідно графіка зниження розміру заборгованості. Відповідно до пункту 6.1 укладеного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення (арк. справи 13-15). Додатковою угодою № 1 від 08.04.2013 року внесено зміни до кредитного договору № 422-13-И від 26.03.2008 року викладено пункти 2.1, 3.2, 4.1, 4.3 договору, а також доповнено пункт 3 та розділ 7 укладеного договору відповідними змінами (арк. справи 16-17),узгоджено графік зниження розміру заборгованості (у новій редакції) (арк. справи 18). З метою забезпечення виконання зобовязання між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 13 «Філія «Слобожанське регіональне управління» був укладений договір іпотеки від 26.03.2008 року за реєстровим номером 742, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] згідно умов якого [PERSON] передавала у заставу нежитлові приміщення 1-го поверху № 4. 5 в літ. «Б» площею 7,6 кв. метрів у будинку № 16 по вул. Сумській у м. Харкові. 08.04.2013 року договором внесено зміни № 1 до іпотечного договору від 26.03.2008 року згідно якого викладено пункт 2 іпотечного договору у новій редакції (арк. справи 19-20). 26.03.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 13 «Філія «Слобожанське регіональне управління» та позивачами [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № П-422-13-И згідно умов якого поручителі зобовязуються перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повен виконання боржником зобовязань за кредитними договором № 422-13-Ивід 26.03.2008 року (арк. справи 21). Заочним рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2011 року задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 13 «Філія «Слобожанське регіональне управління», стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості в розмірі 102792,55 грн. (арк. справи 25). Зі змісту листа відділення № 13 «Філія «Слобожанське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» №10020/2953 від 31.01.2013 року вбачається надання [PERSON] відповіді з приводу проведення реструктуризації заборгованості (арк. справи 38). Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.06.2014 року задоволено заяву [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» про визнання мирової угоди, скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2011 року, визнано мирову угоду в редакції від 11.03.2014 року, згідно якої сторони визнали, що станом на 11.03.2014 року борг [PERSON], [PERSON] за кредитним договором, становить 101 520,00 грн.,\~з яких: 52\~657,44 грн. строкова заборгованість за кредитом; 25\~206,44 грн.\~\~ реструктуризована заборгованість за процентами; 23\~656,12 грн.\~загальний розмір неустойки за неналежне виконання основного зобовязання за період з 11.03.2013 року по 11.03.2014 року. [PERSON], [PERSON] зобов'язуються повернути банку в строк до 26.03.2017 року кредитні ресурси та сплатити за їх користування проценти. Відповідачі зобовязуються щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами. Також встановлено, що сторони визнають та підтверджують, що укладення цієї мирової угоди жодними чином не скасовує чинність кредитного договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 08.04.2013 року та наступних договорів, укладених в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором (арк. справи 30-37). Зі змісту листа відділення № 13 «Філія «Слобожанське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № 9-246130/3466 від 17.12.2015 року вбачається, що банком розглянуто питання щодо списання залишку нарахованої пені по вищезазначеному кредитному договору виключно після сплати нарахованої пені в розмірі не менше ніж 24956,00 грн. в строк до 25.12.2015 року (арк. справи 39). Згідно копій квитанцій вбачається здійснення [PERSON] касових операцій в рахунок погашення заборгованості згідно договору № 422-13-И від 26.03.2008 року за період з15.02.2013 року по 20.08.2015 року (арк. справи 42-63). Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ч. 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Відповідно до ч.1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно до ч.2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. З урахуванням наведеного, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в ході судового розгляду, а тому задоволенню не підлягають. Позивачами [PERSON] та [PERSON] не доведено належними процесуальними засобами доказування факт виконання умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.06.2014 року, а також виконання в повному обсязі зобовязання щодо повернення кредитних коштів за укладеним з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 13 «Філія «Слобожанське регіональне управління» кредитного договору № 422-13-И від 26.03.2008 року в повному обсязі. Суд не приймає за необґрунтованістю доводи представника позивачів щодо погашення суми заборгованості, визначеної в мировій угоди, як підставу для задоволення позовних вимог, оскільки як вбачається зі змісту доданих позивачами копії квитанцій про здійснення [PERSON] касових операцій в рахунок погашення заборгованості згідно договору № 422-13-И від 26.03.2008 року за період з15.02.2013 року по 20.08.2015 року зазначені платежі здійснювалися позивачем в тому числі після 10 числа відповідного місяця як було обумовлено умовами мирової угоди та встановленим графіком, що є наслідком можливого застосування банком відповідних наслідків, як визначено умовами укладеного між ними кредитного договору, зокрема пунктом 6.1 (арк. справи 42-63). За вказаних обставин, приймаючи до уваги наявний в матеріалах справи розрахунок загальної суми заборгованості по кредитному договору № 422-12-И від 26.03.2008 року, який не спростований позивачами та їх представником, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у звязку з чим в задоволені позовної заяви слід відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed