Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування свого позову посилається на те, що згідно рішення Старобільського районного суду від 20 березня 2015 року за її позовом до [PERSON], третя особа Відділ служби у справах дітей Старобільської РДА про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньої [PERSON], [INFO]. Малолітня [PERSON] фактично проживає разом з нею та її сімєю. Відповідачка по справі, матір дитини, участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. Також, вона не отримує і державну допомогу. Вона повністю знаходиться на її утриманні. Просила винести рішення, яким стягнути з відповідачки [PERSON], аліментні платежі на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, починаючи з дня подачі цього позову до суду та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, до початку судового засідання надала заяву у якій повністю підтримувала свої позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав заяву, у якій у повному обсязі визнав позовні вимоги, не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу за його відсутності. У звязку з чим суд на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Враховуючи, що відповідач цілком визнав позов і визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть відповідальність за забезпечення умов життя дитини, необхідних для його розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України - обовязки батьків піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати до самостійного життя. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а як видно з копії свідоцтві про народження неповнолітньої [PERSON], [INFO] відповідачка [PERSON] записана її матірю. З рішення Старобільського районного суду Луганської області від 20 березня 2015 року, копія якого знаходиться в матеріалів справи видно, що малолітню [PERSON], [INFO] було відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, передавши її на утримання [PERSON]. Крім того, даним рішенням неповнолітній [PERSON] було призначено опікуна, [PERSON]. А тому, згідно ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дану дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері чи батька або у твердій грошовій сумі, та відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може складати менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає позовні вимоги позивачки [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, починаючи з дня подачі цього позову до суду та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у межах суми платежу за один місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved