Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.03.2013 року. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області за актовим записом № 17. На теперішній час шлюбні стосунки припинили, мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач по справі [PERSON] Дитина перебуває на утриманні позивачки, позивачка позбавлена можливості заробляти у зв'язку із доглядом за дитиною, потребує матеріальної допомоги, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову і до повноліття дитини, а також просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на її утримання, як дружини. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності, проти винесення заочного рішення по справ не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі, просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: неповнолітня дитина здорова, мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач здоровий, працездатний, не має інших аліментних зобов'язань та непрацездатних членів родини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під предметом позову розуміється матеріально-правова вимога до відповідача, в якій встановлюється спосіб розв'язання спірних правовідносин. Підставою позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (ст. 119 ЦПК). Цими обставинами можуть бути лише юридичнi факти, тобто такi факти, якi тягнуть за собою певнi правовi наслiдки: виникнення, змiну чи припинення правовiдносин. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У зв'язку з перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, [PERSON] не працює, окрім державної допомоги інших прибутків не має, тому потребує матеріальної допомоги від чоловіка Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на дружину, суддя керується наступними нормами матеріального права: Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2014 року до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 17.04.2014 року до досягнення трирічного віку дитини - [PERSON], [INFO], а саме до [INFO] року. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 3 частини 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до п.4 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: з позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved