Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], 27.08.2018 року звернулися до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивували тим, що згідно договору купівлі-продажу укладеного між ними та ТОВ «Вікторія К» в особі представника ліквідаційної комісії [PERSON] на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіонально-промислової біржі від 29.03.2000 року, вони придбали приміщення «Фото№2» майнового комплексу розташованого по вул. Шевченка, 3 в м. Лубни Полтавської області зареєстрованого ЛФ ПРАПБ за №Н/134. Згідно законодавства чинного на час укладення договору, він не підлягав нотаріальному посвідченню. На даний час вони мають намір продати вищевказане приміщення, однак здійснити це неможливо у звязку з тим, що договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. З приводу проведення державної реєстрації договору вони звернулися до реєстраційної служби виконавчого комітету Лубенської міської ради однак отримали відмову з вищевказаних підстав. Враховуючи, що на даний час ТОВ «Вікторія К», яка була власником приміщення «Фото №2» майнового комплексу розташованого по вул. Шевченка, 3 в м. Лубни Полтавської області є ліквідованим 13.09.2005 року, вони змушені звернутися до суду з даним позовом до Лубенської міської ради, так як обєкт нерухомості розташований по м. Лубни Полтавської області. На підставі вищевикладеного, позивачі прохали суд визнати договір купівлі-продажу приміщення «А-2» «Фото №2» майнового комплексу розташованого по вул. Шевченка, 3 в м. Лубни Полтавської області зареєстрованого ЛФ ПРАПБ за №Н/134, укладений між ними та ТОВ «Вікторія К» в особі представника ліквідаційної комісії [PERSON]І на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіонально-промислової біржі від 29.03.2000 року дійсним та визнати за ними право власності на дане приміщення. 16.10.2018 року позивачі звернулися до суду з заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої прохали визнати на ними право власності на приміщення «А-2» «Фото №2» майнового комплексу розташованого по вул. Шевченка, 3 в м. Лубни Полтавської області по ? частині кожному. В судове засідання позивачі та їх представник - адвокат [PERSON] (ордер ПТ №073454) не зявилися. Від останнього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.54). Відповідач та тертя особа на розгляд справи свого представника не направили, але від них надійшли до суду заяви, в яких вони прохають розглянути справу без участі їй представників, щодо позовних вимог покладаються на розсуд суду (а.с.48,49). Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу укладеного між позивачами та ТОВ «Вікторія К» в особі представника ліквідаційної комісії [PERSON] на підставі результатів біржових торгів на Лубенській філії Полтавської регіонально-промислової біржі від 29.03.2000 року, позивачі придбали приміщення «Фото№2» майнового комплексу розташованого по вул. Шевченка, 3 в м. Лубни Полтавської області зареєстрованого ЛФ ПРАПБ за №Н/134, що підтверджується його копією (а.с.10). Дане приміщення належало продавцю ТОВ «Вікторія К» згідно договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, посвідченого Другою Лубенською державною нотаріальною конторою 31.10.1995 року за №1-4627, що підтверджується довідкою КП «Лубенське МБТІ» №817-Т від 26.06.2018 року (а.с.11). Відповідно до ст.ст.153, 224 ЦК України (в редакції 1963 р.), чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог\~ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам, а згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 28.04.1978 року № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму ВСУ від 25.12.1992 року за № 13, від 25.05.1998 року за № 15, з підстав неодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідають до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі - продажу, в тому числі при придбанні на біржових договорах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Договір купівлі-продажу від 29.03.2000 року був укладений до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Таким чином, право власності на придбане майно до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року набувається в порядку, який існував на час його придбання. Відповідно до ст.47 ЦК України (в редакції 1963 р.) нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу, яка передбачає, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. З урахуванням викладених обставин, положень законодавства, приймаючи до уваги що на сьогоднішній час втрачена можливість нотаріального посвідчення договору, сторонами угоди було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору і вони виконані повністю, суд вважає, що наявні підстави для визнання договору дійсним згідно з ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції1963 р.). На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved