Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою та просять визнати за ними право власності на спадкове майно по 1/2 частині за кожним, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,845 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їхня мама [PERSON] , про що 05 травня 2018 за № 193 складено відповідний актовий запис Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, що складається із земельної ділянки загальною площею 2,845 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайшинської сільської ради, якій земельна ділянка належала відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 273006 від 21.03.2001. Вони є спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, оскільки є дітьми померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , що видане 05.07.1978 та зареєстроване Переяслав-Хмельницьким міськвідділом ЗАГС Київської області, актовий запис № 216 та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , що видане 30.01.1976 та зареєстроване Переяслав-Хмельницьким райвідділом ЗАГС Київської області, актовий запис № 27 й свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , що видане 21.10.1995 та зареєстроване Переяслав-Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Київської області, актовий запис № 212. Від прийняття спадщини вони не відмовлялась і прийняли її відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, подавши нотаріусу заяви про прийняття спадщини, в результаті чого завідувачем Переяславської міської державної нотаріальної контори Київської області було заведено спадкову справу № 210/2018 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину, в тому числі й таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає, що також підтверджується матеріалами спадкової справи № 210/2018 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 01.08.2019 постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області Ткаченко О.А. у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки їм було відмовлено, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру, що позбавило їх можливості оформити спадщину на своє ім`я. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти їй кадастровий номер, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. Ухвалою суду від 21.12.2020 відкрито провадження по даній справі та призначено її до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання. 14.01.2021 в підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника позивача [PERSON] - [PERSON] оголошено перерву до 03.02.2021. 03.02.2021 позивачі та представник позивача [PERSON] - [PERSON] до суду не з`явилися, направили письмові заяви про те, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Судові витрати просять залишити за ними. Представник відповідача Переяславської міської ради, в особі міського голови Саулка В., позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. На підтвердження своєї позиції направив суду відповідну заяву про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Суд приймає до уваги усі подані позивачами докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не завив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, що передбачено ст. 328 ЦК України. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. Пунктами 9-10 розділу УІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-УІ передбачено, що до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. За правилами ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, частина четверта якої передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні. Питання судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України не вирішувалось, оскільки позивачі просили залишити їх за ними. На підставі статей 328, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved