Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право на користування житловим приміщенням, в якому просили визнати [PERSON], таким, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивачка [PERSON] договором дарування передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Також в спірній квартирі зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком позивачки [PERSON], однак з 2010 року відповідач добровільно покинув дану квартиру, він не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденції за вказаною адресою, особистих речей в квартирі немає, позивачі відповідачу не чинили перешкод у користуванні житлом. Позивачі надали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, в яких просили задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Як зазначає ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як установлено у судовому засіданні, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири серії НВІ №557946 від 06.12.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №4511 та зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.12.2016 року, номер запису про право власності 17844097. Спірна квартира є приватизованою, ізольованою, двокімнатною квартирою жилою площею 29,70 м2, розташованою на 1 поверсі 10-ти поверхового будинку. На день розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], вказані обставини підтверджуються довідкою Ф-3 (а.с.5). Як вбачається з акту кількості фактично проживаючих осіб від 27.01.2016 року, 06.07.2016 року, посвідченого начальником ЖЕД-204 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» [PERSON], [PERSON] у період з 16.01.2014 року не проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.7-8). У відповідності до ч.1 ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.2, ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не є співвласником або власником спірної квартири, з січня 2010 року не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, не цікавиться нею, за весь час не ставив питання та не намагався вселитись, позивачі відповідачу не чинили перешкод у користуванні житлом, тому відповідач був відсутній в спірній квартирі понад 1 рік без поважних підстав і його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], задовольнивши вказаний позов.

Outcome: approved