overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивачка 24.07.2020 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 17.08.2007 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та поживають окремо півроку, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Майнового спору, спору про місце проживання та утримання дітей не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала ( а. с. 19 ), а відповідач позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу ( а. с. 20 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.08.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції ( а. с. 4 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8) . Спору щодо поділу майна, про місце проживання та утримання дитини не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, шлюб існує формально. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивачка 24.07.2020 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 15.08.1998 року розпався через не складення сімейного життя по причині зради чоловіка, тому шлюбно-сімейні стосунки фактично припинено, хоча вони проживають на одній території, внаслідок чого спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Спору про майно не мають. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON] . В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 28 ). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином за місцем своєї реєстрації про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень з відмітками про отримання судової повістки ( а. с. 23, 27 ), що згідно вимог чинного законодавства є належним повідомленням. Від нього не надійшло станом на 06.11.2020 року заяви про відкладення розгляду справи та позивачка погодилася на заочний розгляд справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 15.08.1998 року в Мачухівській сільській раді Полтавського району Полтавської області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 11 ) ( а. с. 3 ). Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, хоча проживають на одній території, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спору проо поділ майна не мають. Надання сторонам строку для примирення є недоцільним, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка 24.09.2014 року звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 30% від доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивачка з 15.11.2003 року по 30.09.2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем. За цей час у шлюбі народилась дитина, [PERSON], [INFO], яка на цей час мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З моменту розірвання до теперішнього часу відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно, не приймає участь у оздоровленні. Позивачка в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до рішення Київського районного суду м.Харкова від 30.09.2011 року, шлюб між сторонами розірваний. (а.с. 9). Як вказано у довідці з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданій КП «Жилкомсервіс», дільниця № 15, сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 4). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову та враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, має постійне місце роботи. Тому, суд задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти у розмірі 30% заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка 24.10.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народила доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, та просила справу слухати без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 31.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, сторони перебувають з 31.07.2000 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 84, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 08.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 101, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Заочним рішення Селидівського міського суду Донецької області 17.10.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки №16-1716 КП «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства від 03.11.2014 року, [PERSON] працює у Селидівському виробничому управлінні водопровідно - каналізаційного господарства електрогазозварником. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 24.10.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 24.10.2014 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка 24.11.2014р. звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 1993 року, мотивуючи тим, що на протязі спільного проживання вони виявили, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. Через це відносини стали псуватися. Від шлюбу мають двох спільних дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинили існувати з 2010 року. Майнового спору не має. Суперечки про місце проживання дітей між ними не має, так як відповідач згоден на те, щоб діти залишилися проживати з матір'ю. При таких обставинах вважає, що її шлюб з відповідачем носить формальний характер і підлягає розірванню. У судове засідання позивачка та відповідач не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно ст.ст.169, 197 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 6 лютого 1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського райвиконкому Одеської області, актовий запис № 6, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають двох дітей - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], а/з №303, та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], а/з №104. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2010 року, що підтверджується заявами сторін. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідач не заперечує, що діти проживали разом з матір'ю, що також підтверджується заявою відповідача. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між ними носить формальний характер, а відтак підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

\~\~\~\~ Позивачка 24.11.2015 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень\~ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження І-НО № 227719, виданого 14.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського юстиції Донецької області, актовий запис № 247, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №3483 від 23.11.2015 року, виданої КП «Служба єдиного замовника м.Селидове», [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] разом з [PERSON], [INFO]. На підставі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 24.11.2015 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 24.11.2015 р. Згідно ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивачка 24.11.2016 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і доводи мотивує тим, що з 21.10.2006 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою і знаходяться на її забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги з червня місяця 2016 року на утримання сина не надає. Добровільно домовитися з відповідачем про сплату аліментів не вдалося, тому позивачка звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини починаючи з фактичного припинення шлюбних відносин, а саме: з 15.06.2016 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Про те, що сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO], вбачається з копії свідоцтва про народження, що є наявним у справі, і в графі батьки вказано: батько - [PERSON], мати - [PERSON] в установленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. На підставі статті 191 ч.1 СК України, аліменти присуджуються з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що сторони однією родиною не мешкають з червня місяця 2016 року, неповнолітній син мешкає з позивачкою і знаходяться на її матеріальному утриманні, з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулася до суду 24.11.2016 року, тому позовна заява позивачки згідно зі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України підлягає частковому задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 гривень. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка 24.12.2013 року звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісяця. В обгрунтування вимог посилалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем який було розірвано 11.11.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, проживає окремо та не надає добровільно допомоги на утримання дитини, за таких підстав, просила вимоги позову задовольнити. Відповідач вимоги позову визнав в повному обсязі про що надав письмову заяву. Крім визнання позову встановлено, що [PERSON], та [PERSON], пербували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.11.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою за місцем проживання. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, що приймають участь у справі не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осоіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем не встановлено. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн., визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка 24.12.2013 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу ( а. с. 2 ), посилаючись на те, що шлюб укладений ними 15.02.2011 року розпався через не складення сімейного життя. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та залишаться проживати із нею. Спорів про майно не мають, а згоду про утримання дитини між ними досягнуто. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності ( а. с. 12 ). Відповідач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та своєрідно заперечував розірвання шлюбу ( а. с. 17 - 18 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено, що сторони 15.02.2011 року в Ковалівській сільській раді Полтавського району та області уклали шлюб ( актовий запис № 2 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає та залишаться проживати із нею ( а. с. 4 ). Внаслідок складення певних обставин, сімейне життя у сторін не склалося ( а. с. 21 - 22 ), тому, сторони не мають спільного бюджету та господарства. Відповідач на даний час перебуває в СІЗО як обвинувачений з 25.11. 2013 року ( а. с. 15 ), в зв»язку з чим сторонам не можливо надати термін для примирення, так як відповідач не зможе приймати таких заходів. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивачка 24.12.2015 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначила, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 30 жовтня 2010 року та мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через несумісність характерів, у зв»язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинено з лютого 2013 року, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивачка не з»явилась, надав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі, строк для примирення просила не надавати. Відповідач у судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі і згоду з позовом. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved