overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Після її смерті позивачка згідно заповіту від 13 листопада 2000 року вступила в управління спадковим майном і фактично прийняла спадщину, але при зверненні до нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадкове майно їй відмовлено в зв»язку з тим, що на житловий будинкок в с.Демидів по вул. Л. Українки,1 Жидачівського району Львівської області відсутні правовстановлюючі документи. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, направили в суд заяви, згідно яких просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнали. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов»язання встановлено законодавством у зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Позивачка [PERSON], як спадкоємець померлої, звернулася з заявою в нотаріальну контору, однак постановою від 19.05.2015 року нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій, поскільки на житловий будинкок в [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи. Згідно технічного паспорта від 18 травня 2015 р., виданого ФОП [PERSON], нерухоме майно в [ADDRESS] складається з житлового будинку, сходів, гаражу, сараю, загальною вартістю 87707.00 грн. Згідно довідки Бортниківської сільської Ради № 410 від 25.05.2015 р. померла [PERSON] проживала в [ADDRESS] Львівської області. В судовому засіданні достовірно встановлено, що після смерті матері [PERSON] її спадкове майно згідно заповіту від 13 листопада 2000 року прийняла позивачка [PERSON], інші спадкоємці, які б згідно закону мали право на спадкування, від спадщини відмовились, а тому маються підстави для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON], який помер 28 січня 2014 року. Після його смерті позивачка вступила в управління спадковим майном і фактично прийняла спадщину, але у встановлений законом строк не звернулася в нотаріальну контору. В даний час нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій та рекомендував звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обстаини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, а направили в суд заяви, в яких просять слухати справу у їх відсутності, не заперечують, щоб за позивачкою було визнано право власності на спадкове майно. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть І-НМ № 182831 [PERSON] помер 28 січня 2014 року. Позивачка, як спадкоємець померлого, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 17.06.2015 року нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0155242 померлому [PERSON] належить право на земельну частку (пай), розміром 2,09 в умовних кадастрових гектарах. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] після смерті чоловіка прийняла спадкове майно, інші спадкоємці відповідачі по справі, від спадщини відмовилася, а тому маються підстави для задоволення її позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті позивачка вступила в управління спадковим майном і фактично прийняла спадщину, але у встановлений законом строк не звернулася в нотаріальну контору. При зверненні до нотаріуса в даний час, у вчиненні нотаріальних дій їй відмовлено в зв»язку з тим, що на житловий будинкок в [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивачка не з»явилася, направила в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надіслали в суд заяви, в якій позовні вимоги визнали та просять слухати справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов»язання встановлено законодавством у зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] року [PERSON] помер [INFO]. Позивачка, як спадкоємець померлого, звернулася з заявою в нотаріальну контору, однак постановою від 26 лютого 2015 року нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій в зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок в [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, посвідченого 19 лютого 2001 року державним нотаріусом Ходорівської нотаріальної контори Подвадцятник І.М., [PERSON] отримав спадкове майно після смерті [PERSON], а саме ? частину житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Дане свідоцтво зареєстровано 01.03.2002 року в Стрийському МБТІ за реєстровим № 424. Згідно технічного паспорта від 24 лютого 2015 року, виданого ФОП [PERSON], нерухоме майно в [ADDRESS] складається з житлового будинку, веранди, сходів, літньої кухні, підвалу, входу в підвал, сарай, вбиральні, огорожі, хвіртки,колодязя, , загальною вартістю 72 513.00 грн. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] після смерті чоловіка прийняла спадкове майно, інші спадкоємці, відповідачі по справі на спадщину не претендують, а тому маються підстави для задоволення її позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 21.03.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від подружнього життя в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними не склалися через те, що не сходяться характерами, мають різні погляди на життя. Проживаючи разом, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Вказує, що втратила до чоловіка будь-які почуття любові та поваги та вважає, що їхній шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно і поновити її не можливо, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони проживаючи разом, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спори відносно майна відсутні. Позивачка втратила почуття любові і поваги до чоловіка, заперечує примирення, відповідач позов визнав, тому шлюб сторін носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження такого суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про стягнення із відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та знаходяться на її утриманні. Відповідач є працездатним, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій позов підтримала, просить його задовольнити та справу слухати у їх відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій позов визнав повністю та просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є сторони по справі, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановленого, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] знаходяться на утриманні позивачки, відповідач є їх батьком, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про стягнення із відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, однак з 01.07.2020 р. добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій позов підтримала, просить його задовольнити та справу слухати у їх відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій позов визнав повністю та просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановленого, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні позивачки, відповідач є його батьком, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про стягнення із відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Тому позивачка у змінених позовних вимогах просить суду стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій змінені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій змінені позовні вимоги визнав повністю та просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.03.2010 року, сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Із довідки № 04/3249/04 від 04.08.2020 та довідки від 04.08.2020 року, виданих управлінням соціального захисту населення Кременецької РДА слідує, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кременецької РДА як одержував соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам, на дитину [PERSON] , [INFO] з 11 січня 2015 року по даний час. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що стверджується рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.02.2020 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановленого, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні позивачки, відповідач є її батьком, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 02 червня 2007 року між нею та відповідачем Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зарєстровано шлюб про що в книзі реєстрації актів про одруження 02 червня 2007 року зроблено актовий запис за № 192. Від шлюбу народилися дочка: [PERSON] , [INFO] . Протягом декількох останніх років стосунки з чоловіком розладились, зникли взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з них живуть окремим життям та своїми інтересами, сім`я фактично припинила своє існування. Позивачка переконана, що їхня сім`я розпалася остаточно та примирення не можливе. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 19 липня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 09 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено до судового розгляду. Ухвалою від 05 листопада 2019 року вирішено справу за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу слухати в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено,що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 02 червня 2007 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] був зареєстрований 02 червня 2007 року, актовий запис № 192. Згідно з\~копією свідоцтва\~про народження\~Серія [NUMBER] ,\~виданого 13\~лютого 2014\~року Міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Львівського міського\~управління юстиції, у сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.104-105 СК України\~шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з \~ст.112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є не можливим, оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 10 серпня 1996 року між нею та відповідачем Оборошинською сільською радою Пустомитівського району Львівської області зарєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 22 липня 1998 року зроблено актовий запис за № 13. Від шлюбу народилися дочка: [PERSON] , [INFO] . З 2001 року стосунки з відповідачем розладились, фактично сім`я розпалась, чоловік залишив позивачку з дочкою. З 2001 року кожен з них живуть окремим життям та своїми інтересами, сім`я фактично припинила своє існування, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка переконана, що їхня сім`я розпалася остаточно та примирення не можливе. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено до судового розгляду. Ухвалою від 29 листопада 2019 року вирішено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слухати в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до повторно виданого свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 22 липня 1998 року Оброшинською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 10 серпня 1998 року, актовий запис № 13. Згідно з копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 02 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому у сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є не можливим, оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved