Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини, визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що 27.10.2008 року помер її батько [PERSON], який в червні 2005 року склав заповіт, відповідно до якого заповідав позивачці усе своє майно, що буде йому належати і за законом матиме на нього право. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку №8 по вул. Шевченка у с.Крайниково Хустського району, Закарпатської області. Батько володів вказаним будинком, на підставі прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті бабусі - [PERSON], яка померла 22.07.1995 року. Постійно проживаючи разом зі своєю матірю у її будинку, після смерті бабусі, батько фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Вступивши в управління та володіння спадковим майном, та проживши в ньому до дня смерті, батько позивачки - [PERSON] не оформив власні спадкові права юридично. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], окрім батька позивача - [PERSON], не було. В 2009 році, позивачка отримала в Хустському ДБТІ витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.03.2009 року та вважала себе власницею вказаного будинку. В грудні 2017 року, позивачка мала намір укласти нотаріально посвідчений договір дарування будинку та дізналася, що по сьогоднішній час, будинок зареєстрований за її бабусею. Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька, позивачка отримала відмову, оскільки пропустила строк щодо подання такої заяви. Просила суд задовольнити її вимоги, за якими встановити факт прийняття спадщини [PERSON] Яношивечем за заповітом [PERSON], посвідченим 18 травня 1992 року державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори і зареєстрованим в реєстрі за № 2-1484, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON] 22 липня 1995 року та визначити їй додатковий строк один місяць для прийняття спадщини за заповітом [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори [PERSON] 22.06.1995 року і зареєстрованим в реєстрі за № 2-4463, що відкрилася після смерті [PERSON] 27 жовтня 2008 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Подала заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Представник відповідача - Крайниківської сільської ради Хустського району в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у відсутності представника відповідача, вимоги позовної заяви визнав у повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановивши обставини та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок №10(59), що розташований с.Крайниково вул. Шевченка, Хустського району власником вказаного будинку при житті була бабуся позивачки - [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки № 824 від 18.12.2017 року, виданої Крайниківської сільською радою Хустського району, номер будинку №59 по вул. Шевченка в с.Крайниково Хустського району, в якому проживала [PERSON], перейменовано на № 8 ( а.с. 20). Відповідно до заповіту зареєстрованого в реєстрі за №2-1484 від 18.05.1992 року [PERSON] при житті склала заповіт, яким заповіла належне їй на праві приватної власності майно, своєму сину, батьку позивачки - [PERSON] ( а.с.13). Згідно довідки - характеристики №223 від 21.02.2001року, виданої Хустським ДПТІ, [PERSON] оформив спадщину на житловий будинок в с.Крайниково вул. Шевченка № 10(59) Хустського району ( а.с.14). При житті, [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому на праві приватної власності майно, [PERSON] ( а.с.15). [PERSON] помер 27.10.2008 року, що стверджується свідоцтвом про смерть а/з № 23 від 30.10.2008 року( а.с.10). [PERSON] є дочкою [PERSON], та 14.10.1991 року змінила прізвище з «Орос» на «Кут» в результаті укладення шлюбу ( а.с. 7,7-а). 02.03.2009 року Хустським ДПТІ, видано позивачці витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно на спадковий будинок, однак на даний час реєстрація права власності в реєстрах речових прав на майно, на будинок №8 по вул. Шевченка у с.Крайниково Хустського району, Закарпатської області за [PERSON] відсутня, що позбавляє її можливості реалізувати свої спадкові права, права власника та потребує судового захисту. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними, доведеними в судовому засіданні та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved