Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 23.04.2010 року з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 23 квітня 2010 року Кобаківською сільською радою, Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №3, дошлюбне прізвище позивачки - «[PERSON]». В шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Зазначила, що одруження виявилось невдалим, у них немає спільних інтересів, поглядів на життя, уподобань. [PERSON] принижує її людську честь і гідність, висловлюється нецензурними словами, влаштовує сварки, наносить побої. По факту вчинення [PERSON] незаконних дій відносно неї зверталась із заявами до міліції і його притягували до адміністративної відповідальності. Вважає, що сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їхня сім'я існує формально. Просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 23 квітня 2010 року Кобаківською сільською радою, Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №3 та стягнути з [PERSON] судові витрати6 судовий збір та витрати пов'язані з наданням їй правової допомоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позову, на примирення не погоджувалась, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 23.04.2010 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Кобаківською сільською радою, Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], виданого 23.04.2010 року виконкомом Кобаківської сільської ради, Косівського району Івано-Франківської області. Від шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 12.01.2011 року, виконавчим комітетом Міліївської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №02. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, незважаючи на те, що вони проживають разом, однак не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права та права неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Суд також приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу у сумі 500,00 грн. підлягає частковому задоволенню, а саме, в сумі 200,00 грн. виходячи з наступного. На підтвердження понесених витрат до позовної заяви додано квитанцію адвоката Шваюка П.В. від 19.05.2015 року про сплату [PERSON] 500,00 грн., підстава: підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу до суду. До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набрав чинності з 01.01.2012 року, передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Мінімальний розмір заробітної плати було визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» з 1 грудня 2013 року в сумі 1218 грн., яка діє також в травні 2015 року. Враховуючи, що витрати на правову допомогу є витратами пов'язаними з розглядом справи та відносяться до судових витрат, їх розмір необхідно стягнути з [PERSON] Враховуючи положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка позовної заяви, збирання доказів, представник позивачки участі в судовому засіданні не брав, суд вважає обґрунтованим та реальним розмір витрат на правову допомогу в цій цивільній справі 200,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки розмір витрат на правову допомогу в сумі 200,00 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved