Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.11.2017 року звернулася до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 21.04.2015 року померла [PERSON]. На випадок своєї смерті 03.02.2012р. вона склала заповіт, яким належні їй на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 12,55 га, які розташовані в межах Анатолівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, а саме: земельну ділянку площею 10,76 га з кадастровим номером 4820980300:04:000:0042; земельну ділянку площею 1,49 га з кадастровим номером 4820980300:04:000:0054 та земельну ділянку площею 0,3 га з кадастровим номером 4820980300:04:000:0068, заповіла їй. В передбачені законом строки спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла, оскільки в той час працювала в ПАТ Дельта Банк і дуже була зайнята на роботі у звязку з ліквідацією банку. Посилаючись на ст.ст.1235, 1270, 1272 ЦК України позивачка просить визначити їй додатковий строк терміном у два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 21.04.2015р.. Ухвалою суду від 15.11.2017р. з ініціативи суду у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на боці відповідачів, до участі у справі залучено Орган опіки та піклування Березанської РДА. \~ В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім цього зазначила, що строк для прийняття спадщини нею пропущено ще й через те, що в той час вона ще проходила амбулаторно лікування в гінекологічному відділенні Миколаївської ЦРЛ. Відповідачі [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали. Вони не заперечують, щоб позивачка прийняла спадщину. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Березанської РДА проти задоволення позову заперечувала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 21.04.2015р. (а.с.5). 03.02.2012р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрований в реєстрі за №38, яким на випадок своєї смерті належні їй на праві власності земельні ділянки загальною площею 12,55 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Анатолівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, а саме: земельну ділянку площею 10,76 га з кадастровим номером 4820980300:04:000:0042; земельну ділянку площею 1,49 га з кадастровим номером 4820980300:04:000:0054 та земельну ділянку площею 0,3 га з кадастровим номером 4820980300:04:000:0068, заповіла позивачці [PERSON](а.с.6). Тому, позивачка [PERSON]відповідно до ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, який має право на спадкування. З довідки Анатолівської сільської ради вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою [INFO], з 1995р. до дня смерті 21.04.2015р.. Разом з нею на день смерті постійно проживали та були зареєстровані доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Анатолівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №21 від 18.04.2008р. підтверджено, що [PERSON] призначено опікуном над неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.09.2003р. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 12,55 га в межах території Анатолівської сільської ради Беерезанського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). З повідомлення приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 21.04.2015р. спадкова справа не заводилася (а.с.28). Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1. ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулася, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу про те, що після смерті [PERSON], яка померла 21.04.2015р. спадкова справа не заводилася (а.с.28), тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). В абз.6. п.24. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в правових позиціях, висловлених в Постанові Верховного Суду України №6-85цс12 від 26.09.2012 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України підлягає обовязковому виконанню всіма судами України, правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що вона була зайнята на роботі у звязку з ліквідацією банку ПАТ Дельта Банк, в якому вона працювала, на підтвердження чого надала копії довіреностей (а.с.12-18) та на проходження амбулаторного лікування у звязку з гінекологічним захворюванням, що підтверджується довідкою про хворобу (а.с.20), внаслідок чого нею був пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Оскільки з заявою про прийняття спадщини позивачка своєчасно до нотаріальної контори не звернулася з поважної причини, на підставі ст.1272 ЦК України суд вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved