Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та в порядку поділу спадкового майна, посилаючись на те, що 10 листопада 2010 року помер їх батько [PERSON] в с. Комарів Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 2,55 гектари (уточнена площа земельної ділянки 2,5473 гектари), місце розташування: Вінницька область Вінницький район, Комарівська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0520682400:04:001:0174, що належала спадкодавцю згідно державного \~ акту на право приватної власності на земельну ділянку \~серія ІІ- ВН № 035245 виданого 25 лютого 2002 року Комарівською сільською радою, на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Комарівської сільської ради від 26 грудня 2001 року, виданого на імя [PERSON]. Також до складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 2,5473 гектарів у межах згідно з планом; місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Комарівська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0520682400:04:001:0176, що належала [PERSON] згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.09.2007 року по цивільній справі № 2-1158/07, а також в подальшому на дану земельну ділянку було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 433095 виданий 29.12.2012 року, на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області справа № 2-1158/07 від 21.09.2007 року, виданий на імя [PERSON]. Однак, оригінали обох державних актів втрачено, що підтверджується оголошеннями в газеті «Подільська Зоря» від 03 листопада 2016 року за № 45 ( 8622) та від 02 березня 2016 року №10 (8587), в звязку з чим вони не мають можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті 10 листопада 2010 року [PERSON] є діти померлого, позивачі - [PERSON] та [PERSON]. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті 10 листопада 2010 року [PERSON] відсутні. Спадщину після смерті 10 листопада 2010 року батька [PERSON] позивачі прийняли. Так, [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. [PERSON] на момент смерті спадкодавця 10 листопада 2010 року батька [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою, Раніше [PERSON] мав право на земельну частку (пай) 2,97 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї земельної частки в натурі, у землі, яка перебуває у колективній власності ТОВ-А «Колос» с. Комарів Вінницького району, а в подальшому отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку \~серія ІІ- ВН № 035245 виданого 25 лютого 2002 року. Також згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.09.2007 року по цивільній справі № 2-1158/07 [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 2,55 гектари, що розташована на території Комарівської сільської ради Вінницького район, Вінницької області, що належала [PERSON] ( померла 25.12.2001 року) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ВН № 035246 від 25.02.2002 року. На підставі даного рішення суду було виготовлено і видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 433095 виданий 29.12.2012 року на імя [PERSON], але площа даної земельної ділянки вже була уточнена і зазначена в державному акті - 2,5473 гектари. Фактично, спадкоємці позивачі після смерті 10 листопада 2010 року [PERSON] домовилися про поділ спадкового майна після його смерті, але не мають можливості укласти такий договір в нотаріальній конторі, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28.10.2016 року за № 3088/02-17. Даний договір про поділ спадкового майна, фактично враховує інтереси і забезпечує рівність прав усіх спадкоємців. Позивачі домовилися, що їх двоє синів після смерті батька і кожен має успадкувати окрему земельну ділянку. Зазначені обставини унеможливлюють реалізацію позивачами права, щодо передбаченого законом оформлення факту прийняття спадщини, в звязку з чим вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом, в якому просять суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися, попередньо надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представники позивачів кухарчук О.В. та адвокат [PERSON], позов підтримують, просить його вимоги задоволити. Змін та доповнень не мають. Відповідач по справі Комарівська сільська рада Вінницького району Вінницької області в особі голови [PERSON] при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 листопада 2010 року помер батько-спадкодавець [PERSON] в с. Комарів Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 188137 від 10.11.2010 року виданого виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.5). Факт родинних відносин між позивачами та померлим, як між батьком та синами підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON], де в графі «батько» вказано «Довгань Василь Іванович», а в графі «мати» вказана «Довгань Людмила Миколаївна» (а.с.6) та [PERSON] де в графі «батько» вказано «Довгань Василь Іванович», а в графі «мати» вказана «Довгань Людмила Миколаївна» (а.с.7). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] 11 липня 2000 року розірвано, справа № 2-544 (а.с.8). Земельна ділянка площею 2,55 гектари (уточнена площа земельної ділянки 2,5473 гектари), місце розташування: Вінницька область Вінницький район, Комарівська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0520682400:04:001:0174, що належала спадкодавцю згідно державного \~ акту на право приватної власності на земельну ділянку \~серія ІІ- ВН № 035245 виданого 25 лютого 2002 року Комарівською сільською радою, на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Комарівської сільської ради від 26 грудня 2001 року, виданого на імя [PERSON] (а.с.15-18). Земельна ділянка площею 2,5473 гектарів у межах згідно з планом; місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Комарівська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0520682400:04:001:0176, що належала [PERSON] згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.09.2007 року по цивільній справі № 2-1158/07, а також в подальшому на дану земельну ділянку було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 433095 виданий 29.12.2012 року, на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області справа № 2-1158/07 від 21.09.2007 року, виданий на імя [PERSON] (а.с.23-27). Однак, оригінали обох державних актів втрачено, що підтверджується оголошеннями в газеті «Подільська Зоря» від 03 листопада 2016 року за № 45 ( 8622) та від 02 березня 2016 року №10 (8587) (а.с. 19-20,22). Раніше [PERSON] мав право на земельну частку (пай) 2,97 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї земельної частки в натурі, у землі, яка перебуває у колективній власності ТОВ-А «Колос» с. Комарів Вінницького району, а в подальшому отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку \~серія ІІ- ВН № 035245 виданого 25 лютого 2002 року (а.с.28-30). Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.09.2007 року по цивільній справі № 2-1158/07 [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 2,55 гектари, що розташована на території Комарівської сільської ради Вінницького район, Вінницької області, що належала [PERSON] ( померла 25.12.2001 року) на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ВН № 035246 від 25.02.2002 року (а.с.31). На підставі вище вказаного рішення суду було виготовлено і видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 433095 виданий 29.12.2012 року на імя [PERSON], але площа даної земельної ділянки вже була уточнена і зазначена в державному акті - 2,5473 гектари (а.с.21). Відповідно до довідки № 132 від 09.02.2016 року, виданої виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, померлий 10.11.2010 року [PERSON], був зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично проживав за адресою: [INFO] (а.с.33). Як вбачається з довідки № 798 від 14.11.2014 року, виданої виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.34). [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна від 12.05.2011 року, однак не мають можливості його оформити нотаріально, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки (а.с.39-40). Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до\~ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1\~ст.1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст.1217 ЦК України\~спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено у п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року\~частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними,тому частки кожного з співвласників на земельну ділянку є рівними, а тому за позивачем [PERSON], як за іншим співвласником також має бути визначено право на певну ідеальну частку у праві власності на земельну ділянку, так як поділити її в даний час натурі неможливо, оскільки інший учасник спільної сумісної власності помер, а в іншому разі, буде неможливо зареєструвати своє право власності належним чином Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved