Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-04 00:00:00

Позивачі звернулися в Кіровський районний суд міста Донецька з позовом до [PERSON] «про поділ квартири, визнання права власності», в якому вказали, що квартира [ADDRESS] була надана на підставі ордеру № 2199 серії 090 від 25.10.1990 року [PERSON] на склад сім'ї 4 чоловіка, а саме неї, її чоловіка - [PERSON], дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зазначеній ордер був наданій на підставі рішення Кіровської районної у м. Донецьку Ради від 24.10.1990 року за № 660/1. Квартира є чотирьохкімнатною, житловою площею 55,84 кв. метра, загальною площею 84,30 кв. метрів. В теперішній час позивачам стало відомо, що відповідач оформив право власності на спірну квартиру на себе особисто без урахування їх прав на зазначену квартиру. Право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі Рішення виконавчого комітету Кіровської районної в м. Донецьку Ради від 27.04.2005 року за № 180/1. Вказане рішення було винесено на підставі довідки ЖБК «МИР - 180» від 18.02.2005 року за № 3, згідно якої він особисто сплатив пайові внески по зазначеній квартирі та зареєстрованій в ній. Однак це не відповідає дійсності, оскільки пайові внески вносилися також і позивачами, тобто квартира була придбана за спільні кошті сторін по справі. Вони були зареєстровані у спірній квартирі з часу вселення в неї та в тому числі на час оформлення відповідачем права власності на неї. [PERSON] на той час у спірній квартирі вже не мешкала у зв'язку з одруженням. Вона знялася з реєстраційного обліку за зазначеною адресою та участі у сплаті пайових внесків за квартиру не приймала. Відповідно до вищевикладеного вважають, що спірна квартира повинна належати їм в рівних частках. Просять визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 1/3 частину за кожним квартири [ADDRESS], загальною площею 84,3 кв. метра, житловою площею 55,4 кв. метра. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи були попереджені у встановленому законом порядку, суду надали заяви за якими позовні вимоги підтримали та просять розглядати справу за їх відсутності. Представник позивачів за договором про надання юридичних послуг в судове засідання з'явилась, позивні вимоги підтримала, дала суду пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву за якою позовні вимоги визвав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи суд находить позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, з наступних підстав: В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] була надана на підставі ордеру № 2199 серії 090 від 25.10.1990 року [PERSON] на склад сім'ї 4 чоловіка, а саме неї, її чоловіка - [PERSON], дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зазначеній ордер був наданій на підставі рішення Кіровської районної у м. Донецьку Ради від 24.10.1990 року за № 660/1. Квартира є чотирьохкімнатною, житловою площею 55,84 кв. метра, загальною площею 84,30 кв. метрів. Судом встановлено, що відповідач оформив право власності на спірну квартиру на себе особисто без урахування прав позивачів на зазначену квартиру. Судом встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі Рішення виконавчого комітету Кіровської районної в м. Донецьку Ради від 27.04.2005 року за № 180/1. Вказане рішення було винесено на підставі довідки ЖБК «МИР - 180» від 18.02.2005 року за № 3, згідно якої він особисто сплатив пайові внески по зазначеній квартирі та зареєстрований в ній. Однак це не відповідає дійсності, оскільки пайові внески вносилися також і позивачами, тобто квартира була придбана за спільні кошті сторін по справі. Вони були зареєстровані у спірній квартирі з часу вселення в неї та в тому числі на час оформлення відповідачем права власності на неї. [PERSON] на той час у спірній квартирі вже не мешкала у зв'язку з одруженням. Вона знялася з реєстраційного обліку за зазначеною адресою та участі у сплаті пайових внесків за квартиру не приймала. Зазначене підтверджується Довідкою наданою ЖБК «МИР - 180» від 18.02.2005 року за № 2, згідно якої на час складання довідки в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вищевказане підтверджується також Довідкою, наданою ЖБК «МИР - 180» від 13.01.2014 року за № 06, згідно якої [PERSON] зареєстрована та мешкає у квартирі [ADDRESS] з 12.02.1991 року по теперішній час. Відповідно до вищевикладеного спірна квартира повинна належати сторонам в рівних частках. Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово - будівельні кооперативи», судам слід мат на увазі, що згідно із ст.. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, якій повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд. Згідно п. 6-1 вищезазначеної Постанови, відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Тому суд вважає за можливо позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] «про поділ квартири, визнання права власності» задовольнити в повному обсязі та визнати за ними по 1/3 частини за кожним квартири [ADDRESS] загальною площею 84,3 кв. метра, житловою площею 55,4 кв. метра. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved