Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачі звернулись 27.02.2014 року в суд з цим позовом до відповідача, вказуючи, що їх син, [PERSON], перебував у шлюбі із [PERSON], від спільного шлюбу в них народилась дитина, їх онук, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 20.0542009, а/з № 210 від 20.05.2009 року складений відділом РАЦС по місту Котовську Котовського міськрайнного управління юстиції Одеської області). Шлюб між сином, [PERSON], та [PERSON], був розірваний (рішення Котовського міськраионного суду Одеської області від 06.07.2011 року справа № 2-1060/11 року), після розлучення онук [PERSON] залишився проживати разом із матір'ю. Рішенням виконавчого комітету Котовської міської ради від 29.09.2011 року № 261 їх синові було встановлено порядок участі у вихованні його сина [PERSON]. [INFO] їх син, [PERSON], батько малолітнього онука [PERSON], помер (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 29.01.2013 року, а/з № 52 від 29.01.2013 року складений відділом ДРАЦС реєстраційної служби Колимського районного управління юстиції в Одеській області). Після смерті сина вони не прийшли до спільної згоди їх колишньою невісткою, [PERSON], щодо їх участі у виховані малолітнього онука [PERSON], який на даний час залишився останньою пам'яттю про сина. Вони, [PERSON] та [PERSON], працюють та мають стабільний заробіток, що дає можливість допомагати онукові та турбуватися про нього. За місцем проживання 28.01.2014 року складено акт обстеження житлово-побутових умов, відповідно до якого вони мають вісі необхідні умови аби онук мав можливість повноцінно відпочивати в них під час вихідних днів та канікул. Вони проживають в сусідньому з м.Котовськ районі, а саме: у смт. Слобідка Кодимського району, у зв'язку із чим, беручи до уваги відстань між населеними пунктами, бачать за можливе брати онука першої та третьою п'ятниці після повернення дитини з дошкільного дитячого закладу до ранку неділі щомісяця, що дало б їм можливість провести з онуком повноцінний день суботу, та беручи до уваги вік дитини, онук мав би можливість відпочити від подорожі та отримати від них турботу, любов та увагу, що необхідно для повноцінного розвитку малолітньої дитини. Просили постановити рішення суду, яким зобов'язати [PERSON], усунути перешкоди у їх спілкуванні з онуком, [PERSON], [INFO], участі у його виховані та визначити способи їх участі у виховані онука, систематичні побачення та можливість вільного спілкування та визначити місце та час їх спілкування з онуком [PERSON], [INFO], а саме: щомісяця першої та третьої п'ятниці з 14:00 до 10:00 неділі за їх місцевим проживання: [ADDRESS]. В уточнених кінцевих позовних вимогах від 03.04.2014 року просили зобов'язати [PERSON], усунути перешкоди у їх спілкуванні з онуком, [PERSON],[INFO], участі у його виховані та визначити способи їх участі у виховані онука, систематичні побачення та можливість вільного спілкування. Визначити місце та час їх спілкування з онуком [PERSON], [INFO], а саме: щомісяця першої та третьої п'ятниці з 16:00год.(після закінчення занять в дошкільному навчальному закладі) до 19:00 год. суботи за їх місцевим проживання: [ADDRESS]. Позивачі підтримали уточнений позов у повному обсязі. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача, за довіреністю [PERSON], підтримав позицію позивачів, оскільки не вбачав причин неможливості задоволення заявленого позову. Вважав, що в інтересах дитини є спілкування позивачів з внуком та участь у його вихованні у спосіб заявлений у позові. Аналогічна позиція викладена цим органом у письмовому висновку від 08.05.2014 року №1090. Заявлені уточнені позовні вимоги підтриманні також прокурором Котовської міжрайонної прокуратури Одеської області - Попович С.В., яка приймала участь у справі в інтересах захисту прав та інтересів малолітньої дитини. Відповідачка та її представник у суді адвокат [PERSON] позов визнали частково. Суду доводили, що ніяких перешкод позивачам у спілкуванні з онуком сторона відповідача не чинить. Більш того від позивачів взагалі не поступало пропозицій щодо врегулювання цього спору у позасудовому порядку чи за рішенням органу опіки й піклуванні. Щодо участі спілкування позивачів з онуком за місцем їх проживання в смт.Слобідка, то вважали за можливе це визначити шляхом перебування онука у позивачів в період однієї суботи на місяць з 09.00 год. до 19.00 год. Пояснювали, що дитина привикла до домашнього режиму ночівлі, а тому ночівля у позивачів у подальшому може згубно вплинути на дитину, у якої виникне вибір щодо можливого уникнення від батьківського піклування. Крім цього сама по собі ночівля не є часом для спілкування та виховання дитини. А додатковий час для спілкування з онуком позивачі можуть реалізувати у іншу суботу за місцем проживання онука у м.Котовську Тому просили позов задовольнити частково, а саме на викладених ними умовах. Вислухавши сторони, покази свідка, висновки спеціалістів та думку прокурора, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення цього позову, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивачів про перешкоджання їм з боку відповідачки у спілкуванні з внуком не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Більш того вони спростовуються показами свідка [PERSON], виховательки групи дитячого садочку в яку зараховано дитину. Зокрема вона свідчила про те, що позивачі відвідують дитину в садочку і ніяких заборон з цього приводу мати дитини не виказує. Дитина дуже радіє зустріччю діда та баби і гарно з ними спілкується. Стосунки добрі. Таким чином позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Вирішуючи позов щодо участі позивачів у їх спілкуванні з внуком та участі у його вихованні шляхом відвідування дитиною діда й баби за місцем їх проживання у смт. Слобідка Кодимського району Одеської області, суд бере до уваги наступне. Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Разом з цим ст.257 СК України надає право також бабі і діду на спілкуванні з внуком та примання участі участь у його вихованні. Згідно наданих позивачами документів слідує, що вони працюють, матеріально забезпечені та мають всі можливості для тимчасового перебування у них внука. Характеризуються позивачі за місцем проживання задовільно. Будь-яких доказів неможливості тимчасового знаходження у них внука матеріали справи не містять. Відповідно до висновку органу опіки й піклування виконкому Котовської міськради від 08.05.2014 року №1090 орган опіки й піклування вважає за доцільне підтримати остаточні вимоги позивачів. Допитані судом спеціалісти психологи [PERSON] і [PERSON] також не виказали будь-яких застережень з приводу неможливості відвідування дитиною діда й баби за місцем їх проживання з ночівлею дитини. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Тому виходячи з цього положення міжнародного законодавства, суд вважає за можливе визначити місце та час спілкування позивачів з внуком за місцевим їх проживання раз на місяць першої п'ятниці місяця з 16 год. 20 хв.(після закінчення занять в дошкільному навчальному закладі) до 19:00 год. суботи. До цього висновку суд доходить, виходячи з віку дитини, якій виповнилось лише 5 років, та значної відстані від м.Котовська до смт.Слобідка (близько 40 км.), подолання якої за фактичного бездоріжжя потребує більше години, а залізницею лише згідно встановленого відповідного графіку руху, що не є зручним. Тому суд рахує, що відвідування дитиною діда й баби протягом дня з 09.00 год. та поверненням її дому протягом дня до 19.00 год., як це пропонує сторона відповідача, з відповідного життєвого досвіду на переконання суду, буде для дитини важким фізичним навантаженням. Натомість запропонований позивачами час їх відвідування внуком з 16 год. 20 хв.(після закінчення занять в дошкільному навчальному закладі) до 19:00 год. суботи, надасть можливість дитині після прибуття до діда й баби відпочити з дороги протягом ночі, а дід і баба в свою чергу будуть мати достатній час протягом дня для спілкування з внуком. Одночасно суд вважає, що відвідування дитиною діда й баби за місцем їх поживання протягом двох разів на місяць, як пропонують позивачі, нічим не обґрунтовано, зважаючи на те, що суд не вбачає перешкод для їх спілкування з внуком за місцем проживання самої дитини у м.Котовську. Тому позов у цій частині підлягає частково задоволенню. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: partial