Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право користування кімнатою [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити їх та пояснив, що військовослужбовець [PERSON] постійно проживає в будинку [ADDRESS], в якому займає кімнату № 319, житловою площею 18,0 м. кв. В зазначене житлове приміщення цього будинку, який належить КЕВ м. Харкова, вона поселилась на підставі рішення житлової комісії Харківського університету Повітряних Сил від 17.07.07 р. (протокол № 13) у зв'язку з проходженням військової служби. На підставі вказаного рішення житлової комісії КЕВ м. Харкова дозволив позивачці поселитись в наданому житловому приміщенні, відкрив особовий рахунок по якому вона щомісячно сплачує комунальні послуги на рахунок КЕВ м. Харкова, але до цього часу ордер на надану кімнату їй не оформлено. Із-за відсутності ордера вона продовжує реєструватись в гуртожитку по [ADDRESS], а не за адресою наданої їй кімнати де вона фактично мешкає. Крім того, в разі передачі будинку до комунальної власності новий власник житлового будинку може заперечувати правомірність користуванням наданим позивачці житлом, що змушує її звернутись до суду за визнанням права користування наданою кімнатою. В судовому засіданні та наданому відзиві представник КЕВ м. Харкова підтвердив викладені в позовній заяві обставини та пояснив, що до цього часу на [PERSON] ордер не оформлено у зв'язку з відсутністю відповідних вказівок головного квартирно - експлуатаційного управління МО України. Виходячи з таких обставин, КЕВ м. Харкова проти подальшого проживання позивачки в наданому житловому приміщенні та проти позову не заперечує і просить розглянути справу згідно чинного законодавства на розсуд суду. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка військовослужбовець [PERSON] постійно проживає в будинку [ADDRESS], в якому займає кімнату № 319, житловою площею 18,0 м. кв. В зазначене житлове приміщення цього будинку, який належить КЕВ м. Харкова, вона поселилась на підставі рішення житлової комісії Харківського університету Повітряних Сил від 17.07.07 р. (протокол № 13) у зв'язку з проходженням військової служби. На підставі вказаного рішення житлової комісії КЕВ м. Харкова дозволив позивачці поселитись в наданому житловому приміщенні, відкрив особовий рахунок по якому вона щомісячно сплачує комунальні послуги на рахунок КЕВ м. Харкова, але до цього часу ордер на надану кімнату їй не оформлено. Із-за відсутності ордера вона продовжує реєструватись в гуртожитку по [ADDRESS], а не за адресою наданої їй кімнати де вона фактично мешкає. В разі передачі будинку до комунальної власності новий власник житлового будинку може заперечувати правомірність користуванням наданим позивачці житлом, що спонукає її звернутись до суду. Викладені обставини свідчать, що конклюдентними діями сторін фактично укладено договір найму вказаної кімнати, а саме: відкриття особового рахунку на сплату комунальних послуг та прийняття від позивачки сплачених коштів за проживання на рахунок КЕВ м. Харкова, що підтверджується копіями особового рахунку. Таким чином, правовідносини між позивачкою і КЕВ м. Харкова щодо користування наданим житловим приміщенням регулюється сторонами нормами Гл. 2 ЖК України, щодо користування житловим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду. Судом встановлено, що на протязі вказаного періоду КЕВ м. Харкова не оспорював і на цей час не оспорює правомірність проживання позивачки в наданому житловому приміщенні та не ставив і не ставить питання про її виселення. Згідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно ст. 12. Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання. Виходячи з вищенаведених норм матеріального права та беручи до уваги, що наймодавець КЕВ м. Харкова не оспорює правомірність подальшого проживання позивачки в наданому житловому приміщенні, проти позову не заперечує та, що, фактично, конклюдентними діями сторін укладено договір найму спірного житлового приміщення, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved