Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка 22.07.2016 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідач не бажає добровільно надавати допомогу. Крім того, позивачка на даний час не працює у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а також аліменти на її утримання по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі 700 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що добровільно сплачував позивачці по 1000 гривень щомісяця, згоден сплачувати аліменти на дитину, а на дружину в меншому розмірі, приблизно 400 гривень щомісячно. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні матері (а.с. 4, 8). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, але в меншому розмірі, ніж просить позивачка. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково: стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 500, 00 гривень щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial