Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 8 травня 1996 року померла її бабця [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем її майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок), що належало бабці. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, проти позову не заперечив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 006916, виданого 10 травня 1996 року Тур»янською сільською радою Буського району Львівської області, [PERSON] померла 8 травня 1996 року. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 25.10.2017 року вбачається, що такий складений на житловий будинок № 183 по вул. Ментелеї в с. Гутисько-Тур»янське Буського району, Львівської області. Із свідоцтва про народження серії І-АВ № 466245, виданого 07.05.1969 року вбачається, що [PERSON] зазначений батьком [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON]). В свою чергу, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЯР № 532147, виданого 12.12.1956 року, його матір»ю зазначена [PERSON]. В свою чергу її матір»ю була [PERSON]. Таким чином, судом об»єктивно встановлено, що позивачка є онукою [PERSON], а тому являється спадкоємцем після її смерті за законом. Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 11 травня 1995 року\~секретарем виконкому Тур»янської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Однак, вона відмовилася від оформлення спадкових прав в користь позивачки [PERSON], що підтверджується відповідною заявою від 12.10.2017 року, яка знаходиться в матеріалах справи. Із довідки № 829 від 11.10.2017 року, виданої Тур»янською сільською радою Буського району Львівської області вбачається, що згідно погосподарських книг житловий будинок по вулиці Ментелеї за № 183 належав [PERSON] до дня її смерті. Як вбачається із довідки Тур»янської сільської ради Буського району Львівської області № 987 від 24.11.2017 року, [PERSON] фактично вступила в управління і розпорядження спадковим майном житловим будинком в с. Гутисько-Тур»янське Буського району Львівської області після смерті бабці [PERSON]. Проте, позивачка не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право спадкодавця на це майно. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заповітом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом ст. 549 ЦК УРСР 1963 року діями, які свідчать про прийняття спадщини є такі, якщо спадкоємець фактично вступив в управління спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін. Поряд з цим за п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.1983 року презюмується про те, що якщо позивач у шестимісячний строк вступив у управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини. З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 206, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,-

Outcome: approved