overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03.11.2015 року звернулася до Березанського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу в сумі 214700,00 грн., мотивуючи тим, що відповідач 16.03.2013 року отримав від неї грошові кошти в сумі 9500,00 доларів США строком до 01.12.2013 року, про що надав їй розписку. Оскільки у вказаний строк відповідач не повернув позику, на її неодноразові звернення з вимогою повернути борг просив зачекати, на даний час уникає спілкування, в добровільному порядку відмовляється від повернення грошових коштів, позивачка просить стягнути з відповідача борг в сумі 214700,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,00 грн.. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не зявився та не повідомив причину своєї неявки. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, між сторонами 16.03.2013 року укладено договір позики, згідно з яким відповідач [PERSON] зобовязався: в строк до 01.12.2013 року повернути позивачці грошові кошти в сумі 9500,00 доларів США (а.с.8), тобто між сторонами виникли зобовязальні відносини. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж кількості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно зі ст.1050 ЦК України позичальник зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу, якщо своєчасно не повернув суму позики. Оскільки відповідач своєчасно не повернув борг позивачці, вимоги позивачки про примусове стягнення з відповідача суми позики підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки сплачені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03 березня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з серпня 1998 року. Шлюб зареєстрований Дзержинськм відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області , актовий запис № 319. Від спільного життя з відповідачем вона має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та повінюсть знаходяться на його утриманні. З відповідачем вона шлюбні відносини припинила через те, що мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На теперішній час вона мешкає окремо від відповідача, спільне господарство вони не ведуть, тому вона вважає подальше сумісне проживання неможливим та бажає шлюб з відповідачем розірвати, на примирення не згодна, вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка до судового засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14.08.1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження яке видано повторно серії [NUMBER] від 11.08.2009 року, актовий запис № 319 (а.с. 6). Від спільного життя з відповідачем є неповнолітня дитина - [PERSON] [INFO] ( а.с.7). Шлюбні відносини сторони припинили з 2011 року, оскільки мають різьні погляди на життя, позивачка з відповідачем ніяких сімейних відносин не підтримує, на примирення не згодні, бажають розірвати шлюб. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивачки і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] Та [PERSON] підлягає розірванню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивачки після розірвання шлюбу, залишивши прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03 квітня 2015 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи положення ст.180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та ст.183 СК України щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03 травня 2017 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Оскільки діти знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дітей. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач у Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дітей, тому на підставі ст.180 СК України він зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має. Відповідно до ст.183 СК України суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити у частці від доходу ( заробітку) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

\~ Позивачка [PERSON] 04.01.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.06.1982 року . Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися в 2013 році через протилежні погляди на сімейне життя , наявність непорозумінь. Вважає , що відновити шлюбні стосунки вже не можливо, на примирення не погоджується. На підставі зазначеного звернувся до суду та просить суд розірвати шлюб оскільки він носить формальний характер . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути за його відсутності. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 09 червня 1982 Первомайським відділом РАЦС, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І ФП № 383992, актовий запис № 251. Ст.ст.\~105\~ч.3,\~110,112 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04 .02.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1999 року . Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] [INFO] року народження та доньку [PERSON] [INFO] року народження. Шлюбні відносини між подружжям припинені через протилежні погляди на сімейне життя , наявність непорозумінь що призводить до сварок. Вважає , що відновити шлюбні стосунки вже не можливо. На підставі зазначеного звернулася до суду та просить суд розірвати шлюб , укладений між нею та відповідачем . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути за його відсутності. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 24.04.1999 року Гаврилівською сільською радою Н - воронцовського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 1 від 24.04.1999 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь [PERSON] який був нею сплачений при зверненні до суду що підтверджується оригіналом банківської квитанції від 26.01.2016 року .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04.04.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO] народження у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23-х років. В суд сторони не прибули: позивачка та третя особа надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують; відповідач двічі про причини неявки суду не повідомив. Тому суд розглядає справу за відсутності сторін, без технічної фіксації, за правилами заочного провадження. Позов обґрунтовано тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, а вона навчається на контрактній основі. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Так, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). За свідоцтвом про розірвання шлюбу, між сторонами шлюб розірвано 25.10.2002р. (а.с. 8). За довідкою Мелітопольського державного педагогічного університету [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання, строк закінчення навчального закладу - 30.06.2017р., стипендія не нараховується (а.с. 9). Згідно довідки про склад сім`ї третя особа проживає з позивачкою (а.с. 27). З наданих копій квитанцій, [PERSON] внесла оплату за проживання в гуртожитку за березень-червень 2014р. в сумі 788 грн. та за навчання в сумі 5000 грн. (а.с. 28-30). Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. За ст.199 СК України, батькам, що мешкають окремо необхідно здійснювати допомогу на утримання дитини в період її навчання до досягнення 23 років. Суд присуджує аліменти на утримання дитині з окремо проживаючого батька в долі від заробітку або твердій грошовій сумі. В ст. 191 СК України визначен час присудження аліментів - з дня подачи позову до суду. Так, відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Суд може допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Так як позивач не сплачувала судовий збір, то його стягнення покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04.04.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення донькою 23-річного віку. В суд сторони не прибули: позивачка та третя особа надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують; відповідач двічі про причини неявки суду не повідомив. Тому суд розглядає справу за відсутності сторін, без технічної фіксації, за правилами заочного провадження. Позов обґрунтовано тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, а вона навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Так, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). За рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10.12.2013р., між сторонами шлюб розірвано (а.с. 5). За довідкою Південно-західного університету «Неофіт Рильські» Болгарії, [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання (а.с. 6). Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. За ст.199 СК України, батькам, що мешкають окремо необхідно здійснювати допомогу на утримання дитини в період її навчання до досягнення 23 років. Суд присуджує аліменти на утримання дитині з окремо проживаючого батька в долі від заробітку або твердій грошовій сумі. В ст. 191 СК України визначен час присудження аліментів - з дня подачи позову до суду. Так, відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 500 грн., так як ця сума не перевищує встановлений прожитковий мінімум (1218 грн. на працездатну особу) більше ніж на 50%. Суд може допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Так як позивач не сплачувала судовий збір, то його стягнення покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], 04.04.2016 року, звернулася в Шишацький районний суд з позовом до відповідача [PERSON]., про стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 14 серпня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 985, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. В позовній заяві позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до виповнення повноліття, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що коштів на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає, де працює і які доходи отримує їй не відомо. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, копію позовної заяви з доданими документами отримав особисто 15.04.2016 року ( а.с.9), причини неявки до суду невідомі, клопотань про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, в звязку з цим, суд відповідно до норм ст.ст.169,224 ЦПК України, та за згодою позивачки, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія І-КЕ № 107301, виданим Михайликівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 21 грудня 2009 року, актовий запис № 8 від 21.12.2009 року, кожен з них має рівні права щодо її утримання, а тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної доньки. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04.04.2017 року звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя у них не склалося через те, що у них на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, в звязку з чим шлюбні відносини між ними припинені та вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила залишити їй теперішнє прізвище та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином судовими повістками. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 19.09.2008 року (а.с.5). Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає та не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та їх малолітнім дітям, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved