overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивачка 21.06.2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх доньки [PERSON]. Сторони перебувають у шлюбі з 16 травня 2014 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис №483 від 16.05.2014 року та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 204121. Від шлюбу сторони мають дітей: - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №418361. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю порозуміння, несумісністю характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач вказує, що примирення між ними неможливе, майнових спорів та спору щодо місця проживання дітей на даний час немає. Ухвалою Приморського районного суду міста [PERSON] від 26.06.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 16.08.2018 року. 16.08.2018 року до суду надійшла заява [PERSON], яка просила позовні вимоги в частині аліментів залишити без розгляду, а шлюб просила розірвати. 16.08.2018 року до суду надійшла заява [PERSON] згідно якої відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У своїх заявах сторони просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, а відповідач позов визнав в частині розірвання шлюбу, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивачка 21.06.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 30.12.2011 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з грудня 2017 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та залишаться проживати із нею. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити після розірвання шлюбу їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. ( а. с. 20, 21 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у підготовчому судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.12.2011 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 363 ( а. с. 7 ), який розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових сварок та непорозумінь, внаслідок чого з грудня 2017 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а. с. 8, 9 ), які проживають з позивачкою та залишаться проживати із нею. Спорів про майно та місце проживання дітей не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивачка 21.06.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що від укладеного ними 03.06.2008 року шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та залишаться проживати із нею. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття аліменти у розмірі 1/3 частину усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з»явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 23 ). А відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що він працює, інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має ( а. с. 24 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 03.06.2008 року шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та залишаться проживати із нею. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач не має, також не має утриманців, не є інвалідом, працює. ( а. с. 24). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивачка 21.07.2014 року звернулась у суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві послалась на те, що з 28.02.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Останній, на даний час, відбуває покарання у Львівській виправній колонії. Між ними погіршились відносини, під час побачень у колонії відповідач безпричинно вчиняє сварки. Вважає, що їхня сім'я з відповідачем розпалась остаточно, просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач надіслав письмовові пояснення з приводу позову, в яких повністю визнав заявлені позовні вимоги, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Як встановлено судом, сторони разом не проживають, не ведуть спільного сімейного господарства. На даний час відповідач відбуває покарання у Львівській виправній колонії. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я у сторін розпалась остаточно, і подальше її збереження не буде відповідати їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка 21.07.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 03.11.2014 року був з людиною, яка відбуває покарання, з яким вона познайомилася через свого знайомого та потім приїздила до нього на короткочасні та довготривалі побачення. Після побачень вона зрозуміла, що вони різні люди, мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникали суперечки навіть на побаченнях. Тому, вона не бажає чекати його поки він відбуде покарання та підтримувати з ним подружні стосунки, бо не має з ним спільних інтересів. Крім того, в березні 2014 року зустріла іншого чоловіка, на даний час перебуває з ним у фактичних шлюбних стосунках та бажає їх узаконити, тому цей зареєстрований шлюб є перешкодою. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивачка надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності ( а. с. 9 ). Відповідач, так як фактично відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Божковській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 16), надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності та позов не визнав, заперечував щодо розірвання шлюбу ( а. с. 40 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено, що сторони 03.11.2014 року в виконкомі Надержинської сільської ради Полтавського району та області уклали шлюб ( актовий запис № 23 ) ( а. с. 4 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Відповідач відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Божковській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 16). Між сторонами склалися під час нетривалих побачень негативні стосунки, внаслідок чого позивачка не бажає підтримувати в подальшому шлюбні стосунки. На даний час позивачка перебуває з березня 2014 року у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, з яким бажає укласти шлюб та даний шлюб для цього є перешкодою, тобто фактично утворила нову сім»ю. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка 21.07.2016 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає постійно з нею, коштів не достатньо для утримання дитини, матеріальної допомоги не отримує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері (а.с. 3,5). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню доньки, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 88, пункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка 21.07.2016 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2015р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обов'язки, перестали бути пов'язані спільним побутом, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти обставин, викладених у позові. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.01.2015р., актовий запис №5. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивачка 21.07.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано згідно рішення Тисменицького районного суду від 18.05.2017 р., дитину залишено проживати з нею. Відповідач, який працює і має достатній заробіток, не надає належного матеріального утримання дитині. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України (у редакції Закону України від 17.05.2017 р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції Закону України від 17.05.2017 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері, яка працює. Суд також враховує стан здоров'я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивачка 21.07.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2015р. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через втрату любові та поваги, перестали бути пов'язані спільним побутом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.08.2015 року, актовий запис №98 (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно з ч. 2 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини. Оскільки сторони мають спільну дитину, яка не досягла одного року, випадків вчинення протиправної поведінки, яка містить ознаки злочину, щодо дружини чи дитини в судовому засіданні не встановлено, також відсутні обставини, передбачені ч. 4 ст. 110 СК України, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивачка 21.07.2020 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 03.09.2004 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки. Внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та поживають окремо півроку, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Майнового спору, спору про місце проживання та утримання дітей не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала ( а. с. 14 ), а відповідач позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу ( а. с. 15 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.2004 року в виконавчому комітеті Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( а. с. 6 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3) . Спору щодо поділу майна, про місце проживання та утримання дитини не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка 21.08.2014 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що від укладеного ними 14.10.1995 року шлюбу, який на даний час не розірвано, мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає добровільної матеріальної допомоги на них. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття аліменти у сумі 1 000 гривень. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, позивачка позов підтримала, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 10 ). А відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має, не інвалід ( а. с. 24 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони від укладеного ними 14.10.1995 року шлюбу, який на даний час не розірвано, мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач відсутні, також не має утриманців, не є інвалідом. На даний час має захворювання та не працює ( а. с. 25 - 33 ). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у розмірі 1 000 грн. щомісячно за взаємної згоди сторін, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved