Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до житлово - будівельного кооперативу № 286 «Комунаровець - 20», [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], Реєстраційна служба головного управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO], серії [NUMBER] від 30.05.1975 року, виданого Жовтневим відділом ЗАГС у м. Запоріжжя - [PERSON] є рідним батьком позивачів. [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Новомиколаївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області від 16.08.2013 року серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивачі у встановлені законом строки звернулися до приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу в Запорізькій області [PERSON] із заявами щодо прийняття спадщини після померлого батька в порядку спадкування за законом. Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], у зв'язку з тим, що позивачем [PERSON] не було надано нотаріусу правовстановлювальний документ на квартиру, і що право власності в установленому законом порядку не було зареєстровано за її покійним батьком. Таку ж постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS] отримала [PERSON]. За життя батько позивачів, був членом житлово - будівельного кооперативу № 286 «Комунаровець - 20», розташованого за адресою [ADDRESS] та був власником квартири [ADDRESS], про що свідчить ордер № 1341 від 14.06.1984 року № 195 серії А-ІХ ЖСК, виданий виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів 1985 року, на родину із 4 чоловік трьохкімнатної квартири. Родина позивачів на підставі ордеру у складі із 4 чоловік проживала у вищезазначеній квартирі з дня заселення по сьогоднішній день. На підставі розпорядження Комунарської ради № 97/54-р від 20.02.1998 року «Про оформлення права приватної власності на квартиру [ADDRESS] ЖБК 286 «Комунаровець-20» на підставі особистої заяви [PERSON] батька позивачів про оформлення права приватної власності на квартиру [ADDRESS], та довідки ЖБК б/н від 21.01.1998 року, Комунарська рада посвідчила, що ордер № 1341 видано виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів на ім'я [PERSON] 14.06.1984 року та що вартість квартири в сумі 12188 крб. виплачена повністю у 1992 році. Вказаним розпорядженням було доручено [PERSON] оформити право приватної власності на квартиру [ADDRESS] у м. Запоріжжя ЖБК № 286 «Комунаровець - 20», та доручено управлінню житлово - господарства міськвиконкому видати [PERSON] свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру. Тобто, батько позивачів, мав провести реєстрацію квартири [ADDRESS] у м. Запоріжжя, в міжміському бюро технічної інвентаризації. Також на ім'я покійного [PERSON] було виписано технічний паспорт, реєстровий номер 190/35008, інвентарний номер 45245 на підставі довідки від 21.01.1998 року б/н, виданої ЖБК № 286 «Комунаровець -20». Проте, [PERSON] право власності на квартиру не зареєстрував, до ЗМБТІ, яке здійснювало на той час реєстрацію права власності на нерухоме майно у відповідності до Тимчасового положення про реєстрацію права власності на нерухоме майно не звертався. Позивачі після смерті батька фактично прийняли спадщину у вигляді квартири [ADDRESS], оскільки проживали та були зареєстровані у зазначеній квартирі, про що свідчать довідка від 13.11.2014 року. Проте спадкові права оформити не можуть, оскільки їх батько за життя не оформив своє право на квартиру шляхом отримання свідоцтва про право власності на квартиру та не здійснив реєстрації права власності у встановленому на той час законом порядку. Як було зазначене вище за життя покійний [PERSON], був членом ЖБК № 286 «Комунаровець - 20» та повністю сплатив пай у розмірі 12188 крб. у 1992 році, про що свідчить довідка ЖБК № 286 «Комунаровець - 20» від 21.01.1998 року, про що також зазначено і в розпорядженні Комунарської ради від 20.02.1998 року «Про оформлення права приватної власності на квартиру [ADDRESS] ЖБК 286 «Комунаровець 20». У зв'язку з тим, що батько позивачів за життя не оформив належним чином шляхом проведення реєстрації квартиру [ADDRESS] та не отримав правовстановлюючі документи на неї, позивачі вимушені оформлювати своє право власності на квартиру в порядку спадкування за законом в судовому порядку. Позивачі фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України і є спадкоємицями першої черги спадкування за законом. У зв'язку з вищевикладеним, просили суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, та визнати право власності [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Житлово - будівельного кооперативу № 286 «Комунаровець - 20» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій відповідач визнав позов у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Реєстраційної служби головного управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON], на підставі ордеру № 1341, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів від 14.06.1984 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2013 року [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця у 2013 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 2004 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дочками померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.05.1975 року, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.11), та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.05.1980 року, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як вбачається з постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2014 року приватного нотаріуса Новомиколаївського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], так як право власності на квартиру за померлим [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстровано. Постановою приватного нотаріуса Новомиколаївського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], так як право власності на квартиру за померлим [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстровано. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно довідки ЖБК б/н від 21.01.1998 року вартість квартири [ADDRESS] в сумі 12188 крб. виплачена повністю у 1992 році. Також на ім'я [PERSON] було виписано технічний паспорт, реєстровий номер 190/35008, інвентарний номер 45245. Проте, [PERSON] право власності на квартиру не зареєстрував, до ЗМБТІ, яке здійснювало на той час реєстрацію права власності на нерухоме майно у відповідності до Тимчасового положення про реєстрацію права власності на нерухоме майно не звертався. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини не подавали. На підставі вищевикладеного, заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Оскільки позивачі просили не стягувати з відповідачів сплачений ними при подачі позову судовий збір, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідачів на користь позивачів судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved