Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять визначити за ними право власності кожного на 1/5 частину квартири [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що позивач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На даний час шлюб розірвано. На квартиру, де вони проживали разом із спільними дітьми [PERSON], [PERSON] та сином [PERSON] від попереднього шлюбу [PERSON] на підставі розпорядження органу приватизації отримано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.01.2005 року, видане відділом по управлінню обєктами спільної власності територіальних громад району Валківської районної ради. Оскільки згідно даного Свідоцтва квартира [ADDRESS] належить сторонам на праві приватної спільної сумісної власності, тому позивачі вважають необхідним визначити свою частку з подальшим розподілом майна. Представник позивача [PERSON] адвокат Куляшова С.М., що діє на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Вказала, що визначити частки в позасудовому порядку неможливо. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляду справи за їх відсутності не направили. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідачів, зі згоди позивачів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Представник 3-ї особи [PERSON], що діє на підставі довіреності не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки права неповнолітніх дітей в даному випадку не порушені. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], зареєстрованого в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 25.01.2005 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Валківським БТІ 25.01.2005 року № 6307376, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 25.01.2005 року належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 05.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №51, шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис №140, вбачається, що позивачу [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Ч.1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивачів, оскільки докази свідчать про право власності кожного на 1/5 частку квартири [ADDRESS] Враховуючи, що незаконність набуття права власності позивачами судом не встановлено, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved