Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що 17.04.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 3 та видано свідоцтво про шлюб серія І-ЖС № 1100813. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. А також позивачка зазначає, що має ще одну дитину від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Крім того, позивачка зазначає, що з 2015 року сімейні стосунки стали псуватися, відповідач став вести себе агресивно не зважаючи на дітей, у звязку з чим позивачка викликала поліцію, це негативно відображалося на емоційному та психологічному стані дітей та з травня 2016 року відповідач став проживати окремо. З відповідачем спільного господарства не ведуть, побуту не мають сімейні стосунки фактично припинені, примирення вважає неможливим, зазначає, що збереження сім`ї, на її думку, буде суперечить інтересам неповнолітніх дітей та сторін по справі. Просить суд: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, - при реєстрації розірвання шлюбу в державному органі просить залишити їй прізвище «Васильченко», - після розірвання шлюбу залишити проживати неповнолітнього спільного з відповідачем сина [PERSON], [INFO] разом із нею, - стягнути з відповідача на її користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору. У судове засідання сторони з`явились. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, уточнивши їх, відмовившись від вимог в частині визначення місця проживання разом із нею неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зазначивши на вирішенні цього питання окремим позовом, у разі необхідності. Позовні вимоги в іншій частині підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення, які фактично підтверджують зазначене у позовній заяві доповнивши їх тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу, вона знімала побої та зверталась про правоохоронних органів з заявою щодо її побиття відповідачем, надала суду талон-повідомлення № 6/140 про прийняття заяви Енергодарським відділом поліції. Також позивачка пояснила, що живе в постійному страху за своє життя, оскільки відповідач не контролює своєї поведінки, старша дитина боїться відповідача, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні просив суд надати строк для примирення з позивачкою, а також пояснив суду, що дійсно застосовував до позивачки фізичне насилля, обґрунтовуючи таку поведінку тим, що ревнує позивачку, та інколи вживає алкогольні напої. Розривати шлюб відповідач не бажає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків: За змістом ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За змістом\~ст. 24 СК України, добровільність шлюбу\~одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.ст. 3, 4, 5 СК України, особи, які перебувають у шлюбі, створюють сім`ю і державою здійснюється визначені законом заходи з її охорони. Відповідно до\~ст.112 СК України, п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За такої сукупності обставин по справі, які були встановлені у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, сімейні відносини не склалися з вини відповідача, який в порушення вимог ч.1\~ст.55 СК України \~перестав піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, оскільки воно суперечить інтересам сторін та дитини, а отже шлюб підлягає розірванню. Суд при постановленні рішення керується також вимогами ч.8\~ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору, судом встановлено наступне: Згідно квитанції від 12.07.2016 р. (а.с.1), позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. Згідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, суд також вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь судового збору також підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved