Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просили стягнути з держави за рахунок державного бюджету України на їх користь моральну шкоду в розмірі 51000 грн. кожному позивачу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що судами присуджено позивачам певні матеріальні блага щодо захисту пенсійних прав, щодо захисту соціальних прав ліквідаторів аварії на ЧАЕС тощо, проте в силу певних обставин рішення судів не були виконані відповідними державними органами. Позивачі вказують, що співвідповідачами не були враховані під час розгляду їх питань норми ч.6 ст. 1176 ЦК України та ст. 56 Конституції України, хоча саме вказані норми гарантують позивачам отримання відшкодування моральної шкоди від держави, яка полягає у порушенні їх конституційних прав на судовий захист та погіршення стану здоров'я у зв'язку з цим. На підставі викладеного позивачі просять стягнути з держави за рахунок державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 51000 грн. на користь кожного позивача. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача Кабінету Міністрів України в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Представник відповідача Печерського районного суду м. Києва в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи Печерський районний суд м. Києва повідомлений належним чином, подав до суду заперечення, в яких заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що доводи, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, є безпредметними та юридично неспроможними, тому просив відмовити в задоволенні позову, а справу розглядати за відсутності їх представника. Представник відповідача Апеляційного суду м. Києва в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи Апеляційний суд м. Києва повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їх представника та вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 червня 2005 року встановлено факт, що [PERSON] має право на отримання пенсії за вислугу років з 06 серпня 2002 року в розмірах та порядку, встановленого чинним законодавством України. Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2009 року зобов'язано Управління Служби Безпеки України в Кіровоградській області провести [PERSON] перерахунок пенсії. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року у задоволенні позову [PERSON] до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року залишено без змін. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року у задоволенні позову ТОВ АПФ «Агроділо», [PERSON] до Держави Україна в особі Президента України Порошенка П.О. про відшкодування за рахунок державного бюджету України моральної шкоди, завданої судовою владою, відмовлено. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Президента України Порошенка П.О. про відшкодування шкоди судовою владою відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2017 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року залишено без змін. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, прокуратури Кіровоградської області про відшкодування моральних збитків відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року залишено без змін. Частиною 5 ст. 1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії суду завдали моральної втрати громадянам, призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків осіб, які звертаються до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, вимагають від них додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, стану здоров'я потерпілого, тяжкості завданої травми, істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеню зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди. Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачі не підтвердили доказами спричинення їм моральних страждань саме відповідачами у справі, а також за яких обставин спричинена моральна шкода, якими діями чи бездіяльністю завдана, чим підтверджується вина відповідачів у спричиненні позивачам моральної шкоди. Не підтвердилось наявними в матеріалах справи доказами і те, що саме неправомірними діями відповідачів позивачам було завдано моральну шкоду, не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів та завданою позивачам моральною шкодою. Позивачами також не вказано, з яких міркувань вони виходили, визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 51000 грн., будь-яких розрахунків до матеріалів справи позивачами не надано. Крім того, вищенаведені рішення незаконними не визнані, вирок суду, яким встановлено склад злочину у діях суддів, які ухвалювали вказані судові рішення, відсутній, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку з недоведеністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed