Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася в суд з позовом до СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району про визнання недійсним договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона має у приватній власності земельну ділянку, площею - 2, 2819 га, кадастровий номер 0521483200:06:0020120, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махнівської (колишньої Комсомольської) сільської ради Козятинського району. В 2018 році вона вирішила передати належну їй вищевказану земельну ділянку в оренду, проте під час підготовки документів їй стало відомо, що дана належна їй земельна ділянка зареєстрована, як така, що перебуває в оренді відповідача - СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району. В зв`язку з чим, вона звернулась до адміністрації відповідача, де отримала копію договору оренди землі № 145 від 07 червня 2007 року, укладений між нею - [PERSON] та СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району С.Б. про оренду земельної ділянки, площею - 2, 2819 га, кадастровий номер 0521483200:06:0020120, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махновської сільської ради Козятинського району, строком на 15 років. Також, до вищевказаного договору їй було надано наступні документи, а саме: акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки; додаткову угоду від 29.12.2015 року до договору оренди землі №145 від 07.06.2007 року, згідно якої поновлювався строк оренди належної їй земельної ділянки ще на 8 років. Вищевказані договір оренди землі, акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки та додаткову угоду до договору оренди землі вона не підписувала і наміру цього робити не мала. Підписи в зазначених документах навпроти її прізвища, імені та по-батькові виконані не нею, а сторонньою, невідомою їй особою, тобто, її підписи підроблені і їй не належать. Будь-яких осіб, у встановлений законом спосіб, вона не уповноважувала на підписання від її імені вищезазначених документів та своєї згоди на укладення вказаного договору оренди землі не давала. Вважає свої права власника порушеними і просить їх захистити за судовим рішенням. Відповідач - СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району подав в свою чергу зустрічний позов до [PERSON] про визнання дійсним договору оренди землі. В обґрунтування зустрічного позову вказав, що 07 червня 2007 року, було укладено договір оренди землі № 145 між СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району та [PERSON] , згідно якого [PERSON] передала належну їй земельну ділянку СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району, строком на 15 років. У договорі оренди вказані відомості про орендодавця, тобто, її паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер. На виконання умов вищевказаного договору оренди землі було складено акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки. [PERSON] на підтвердження факту необхідної дієздатності та свого внутрішнього волевиявлення для вчинення вищевказаного правочину передала орендарю копії наступних документів, а саме: паспорту громадянина України, державного акту на право власності на належну їй земельну ділянку. 21 березня 2008 року вищевказаний договір оренди землі був зареєстрований у ВРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №040883200247. 29 грудня 2015 року між СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №145 від 07.06.2007 року, згідно якої поновлено строк дії договору оренди землі №145 від 07.06.2007 року на 8 років та збільшено розмір орендної плати до 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. [PERSON] в період дії оспорюваного договору постійно отримувала від СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району оренду плату за 2007-2018 роки. З вищевикладеного вбачається, що [PERSON] вчиняла дії, які свідчать про укладення нею та визнання правомірності договору оренди належної їй земельної ділянки, а саме: надала інформацію про себе та правовстановлюючі документи на земельну ділянку; приймала орендну плату; не заперечувала проти користування її земельною ділянкою орендарем; не вчиняла будь-яких дій, щоб вказували на те, що майно, вибуло поза її доброю волею. В судове засідання позивачка по первинному позову, вона ж відповідачка по зустрічному позову не з?явилась, хоча належним чином повідомлялась про день і час слухання справи, однак, її представник - адвокат Пилипчук В.О. подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, первинний позов підтримує і підтверджує обставини викладенні в ньому, а проти зустрічного позову заперечує на підставі обставин, викладених в первинному позові та письмовому відзиві на зустрічний позов. Представник відповідача по первинному позову, вона ж представник позивача по зустрічному позову - адвокат Павленко О.О. не з?явилась в судове засідання, хоча належним чином повідомлялась про день і час слухання справи, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, первинний позов не визнає з обставин викладених в зустрічному позові та письмовому відзиві на первинний позов, а зустрічний позов підтримує і підтверджує обставини викладенні в ньому. Також, представник вважає, що позивач по первинному позову пропустила строк давності для оскарження оспорюваного правочину, а тому, просить відмовити первинному позивачу в позові у зв?язку з пропуском строку позовної давності, про що подала відповідну заяву. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні первинного та зустрічного позовів. Судом встановлено, що [PERSON] має у приватній власності земельну ділянку, площею - 2, 2819 га, кадастровий номер 0521483200:06:0020120, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махнівської (колишньої Комсомольської) сільської ради Козятинського району, що підтверджується копією Державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку серії ЯБ №952218, виданого 07.05.2007 року Козятинською райдержадміністрацією Вінницької області (а.с.9). 07.06.2007 року між [PERSON] та СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району С.Б. було укладено договір оренди землі № 145 про оренду належної [PERSON] земельної ділянки, площею - 2, 2819 га, кадастровий номер 0521483200:06:0020120, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Махновської сільської ради Козятинського району, строком на 15 років, яка була передана згідно акту прийому-передачі орендованої земельної ділянки (а.с.10-11). У договорі оренди вказані відомості про орендодавця, тобто, її паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер. На виконання умов вищевказаного договору оренди землі було складено акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки. [PERSON] на підтвердження факту необхідної дієздатності та свого внутрішнього волевиявлення для вчинення вищевказаного правочину передала орендарю копії наступних документів, а саме: паспорту громадянина України, державного акту на право власності на належну їй земельну ділянку. 21 березня 2008 року вищевказаний договір оренди землі був зареєстрований у ВРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №040883200247. 29 грудня 2015 року між СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №145 від 07.06.2007 року, згідно якої поновлено строк дії договору оренди землі №145 від 07.06.2007 року на 8 років та збільшено розмір орендної плати до 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.12). [PERSON] в період дії оспорюваного договору постійно отримувала від СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району оренду плату за 2007-2018 роки, що підтверджується відомостями на видачу зерна за оренду земельного паю, відомості на видачу кукурудзи за оренду земельного паю, відомість на видачу цукру за оренду земельного паю (а.с.85-108). Отже, з викладеного вбачається, що позивач за первісним позовом, вона ж, відповідач за зустрічним позовом, тобто, орендодавець за договором оренди вчиняла дії, які свідчать про укладення нею та визнання правомірності оспорюваного нею договору оренди земельної ділянки, а саме: надала інформацію про себе та правовстановлюючі документи на земельну ділянку; приймала орендну плату; не заперечувала проти користування земельною ділянкою орендарем; не вчиняла будь-яких дій, що вказували би на те, що майно, вибуло поза її доброю волею. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною четвертою вищевказаної статті регламентовано, що сплив позовної давності, про застосування заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. З огляду на вищевикладені обставини, в задоволенні первинного позову необхідно відмовити саме в зв?язку з пропуском позивачем строків позовної давності. Що стосується вимог за зустрічним позовом, то суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, СТОВ «Мрія» с. Махнівка Козятинського району звернувшись до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору оренди землі, тобто, оспорюваного правочину по первинному позову, як на підставу нормативного обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог послалось на ст. 202, 203, 204, 215, 218 ЦК України. Зокрема позивач по зустрічному позову вказав, як обґрунтування свого позову, що за змістом ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. При цьому, також, зіслався на частину другу вищевказаної статті, в якій передбачено, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Однак, позивач по зустрічному позову не звернув увагу на те, що оспорюваний правочин був вчинений у встановлений законом спосіб, тобто, письмово, а не усно, а тому, не має достатніх законних підстав застосовувати вищевказану статтю для визнання оспорюваного правочину дійсним, оскільки строк його дії на час розгляду справи в суді ще не закінчився. Відмовляючи в задоволенні первинного та зустрічного позовів, суд відповідно і не стягує з сторін судового збору.

Outcome: dismissed