Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом та уточнивши свої вимоги під час судового розгляду справи, просить ухвалити судове рішення, яким визнати недійсним договір оренди земельної ділянки за №48 від 23 грудня 2013 року між [PERSON] та приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Берегиня», який був зареєстрований 13 січня 2014 року (індексний номер витягу - 16030528) Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області, скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди земельної ділянки та зобов'язати відповідача повернути їй земельну ділянку площею 1,4103 га з кадастровим номером [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тептіївської сільської Ради Богуславського району Київської області. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона являється власником зазначеної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 вересня 2013 року, індексний номер - 9099893, яке було видане реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області. До 20 листопада 2013 року належна їй земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «Вітал-Агро», після чого вона мала намір передати земельну ділянку в оренду фізичній особі-підприємцю [PERSON], але 25 січня 2014 року її дочка [PERSON], діючи від її імені по довіреності, отримала з відділу Держземагенства у Богуславському районі витяг з Державного земельного кадастру про належну їй на праві власності земельну ділянку та дізналася, що земельна ділянка перебуває в оренді ПОСП «Берегиня» на підставі договору оренди земельної ділянки за №48 від 23 грудня 2013 року між [PERSON] та приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Берегиня», який був зареєстрований 13 січня 2014 року (індексний номер витягу - 16030528) Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області. Ознайомившись зі змістом вказаного договору оренди земельної ділянки вона виявила, що він підписаний від її імені на 4-му аркуші в графі «орендодавець» і цей підпис їй особисто не відомий та не відповідає вільному зразку її підпису. З огляду на викладене та посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 202, 203, 204, 215, 216 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази, в тому числі на висновок судової почеркознавчої експертизи, яка була проведена під час судового розгляду справи та якою об'єктивно підтверджено, що позивачка [PERSON] не підписувала спірний договір оренди земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON], яка є керівником ПОСП «Берегиня», в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що позивачка [PERSON] підписувала договір оренди земельної ділянки в кінці серпня 2013 року, а саме тоді, коли видавалась орендна плата. Дата 23 грудня 2013 року ставилася в той час, коли всі договори оренди земельних ділянок з їх власниками готувалися для державної реєстрації. Представник третьої особи відділу державної реєстрації Богуславської районної державної адміністрації Осадча В.Р. в судове засідання не з'явилася, але подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, щодо вирішення позову покладається на розсуд суду. Третя особа відділ Держгеокадастру у Богуславському районі свого представника в судове засідання не направив, але до суду надійшла заява за підписом начальника відділу, в якій він просить розглянути справу без участі представника, а також зазначив, що позовні вимоги визнаються. Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представників відповідача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4103 га, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER], яка розташована на території Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 вересня 2013 року, індексний номер - 9099893, яке було видане реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області. 23 грудня 2013 року невстановлена особа заповнила реквізити бланків договорів оренди вказаної земельної ділянки в трьох примірниках, зазначивши орендодавцем [PERSON], яка договір оренди землі особисто не підписала. Даний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований 13 січня 2014 року (індексний номер витягу - 16030528) Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області. Вказаний факт підтверджується показаннями позивачки [PERSON], яка в судовому засіданні була допитана в якості свідка та пояснила суду, що з нею посадові особи відповідача договору оренди земельної ділянки не укладали, з проханням укласти договір оренди земельної ділянки до посадових осіб ПОСП «Берегиня» вона не зверталася і не підписувала договір оренди земельної ділянки, який датовано 23 грудня 2013 року. Згідно висновку експерта №87 від 16.06.2016 року за наслідками проведеної судової почеркознавчої експертизи судовим експертом сектору технічного дослідження документів, почеркознавчих досліджень та обліків відділу технічного дослідження документів, досліджень у сфері інтелектуальної власності, почеркознавчих досліджень та обліків лабораторії криміналістичних видів досліджень ДНДЕКЦ МВС України Чумак Т.М., зроблені висновки, що підписи від імені [PERSON] в графах «Орендодавець» в трьох примірниках договору оренди земельної ділянки за №48 від 23 грудня 2013 року - виконані не [PERSON], а іншою особою, з ретельним наслідуванням справжньому підпису [PERSON], та ці підписи виконані однією особою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила показання [PERSON] та пояснила суду, що вона за дорученням керівника ПОСП «Берегиня» в серпні чи вересні 2013 року давала підписувати [PERSON] три примірники договорів оренди землі, які остання підписала. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Обов'язок належним чином укласти договір оренди земельної ділянки (паю) передбачений Указом Президента України від 3.12.1999 р. № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки». Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в договорі повинні бути зазначені істотні умови, якими є: об'єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкту оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, відповідальність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до Закону. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року №220 затверджено типовий договір оренди землі, а тому форма договору оренди землі із зазначенням істотних умов договору має дотримуватись сторонами. Згідно пункту 43 Типового договору оренди землі договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Вказане положення також зазначене в пункті 41 договору оренди земельної ділянки, який був складений представниками відповідача та не підписаний позивачкою. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а відповідно до частини четвертої цієї статті правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Зазначені вимоги закону не дотримані відповідачем. Сторона відповідача не довела в судовому засіданні, що волевиявлення позивачки на укладення договору оренди земельної ділянки було вільним та відповідало її волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки позивачка договору оренди земельної ділянки, що склав в односторонньому порядку відповідач, не підписувала і її волевиявлення на укладення цього договору не було, то відповідно такий правочин є недійсним і земельна ділянка має бути повернута власнику. У відповідності до ст. 88 ЦПК України позивачка має право на відшкодування судових витрат понесених в зв'язку із розглядом справи, а саме витрат понесених на оплату судового збору, витрат на правову допомогу та витрат на проведення експертиз. Судовий збір сплачений позивачкою становить 243 гривні 60 коп., що підтверджується квитанцією №4819 від 20.02.2015 року. Витрати на проведення судових почеркознавчих експертиз становлять 4500 гривень 48 коп., що підтверджено квитанціями від 18.05.2015 року та від 31.05.2016 року. З квитанції наданої представником позивачки, вбачається, що позивачка понесла витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 9400 гривень. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивачки згідно розрахунку витрат на правову допомогу поніс витрати: на підготовку і складання позовної заяви - 8 годин, на підготовку заяви про призначення почеркознавчої експертизи - 2 години, заяви про призначення повторної почеркознавчої експертизи - 1 годину, підготовку і складання заяви про збільшення позовних вимог - 2 години, та представництво інтересів позивачки в судових засіданнях - 6 годин, тому в даному випадку ці витрати перевищують суму 9400 гривень, яку сплатила йому позивачка, і становлять суму 10063 гривні 20 коп., в яку не враховані судом 4 години на ознайомлення із матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що представник позивачки знайомився з матеріалами справи із зазначенням кількості витрачених годин. Розрахунок витрат наступний: 487,20 гривень х 8 годин = 3897,60 гривень + 487,20 гривень х 2 години = 974,40 гривень + 551,20 гривень х 1 годину = 551,20 гривень + 580 гривень х 2 години = 1160 гривень + 580 гривень х 6 годин = 3480 гривень, всього 10063 гривні 20 коп. Оскільки документально підтверджені витрати на суму 9400 гривень, то вказана сума грошових коштів має бути стягнута із відповідача на користь позивачки. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved