Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними, як за спадкоємцями за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,4102 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER], за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,4102 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони є спадкоємцями за заповітом після смерті їх батька [PERSON], який помер [INFO], однак право на спадкове майно у вигляді вищевказаних земельних ділянок вони не можуть оформити у нотаріальній конторі тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 2,410 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER], що належала їх батькові [PERSON], а також їх батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], однак у зв'язку зі смертю він не встиг оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 2,410 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER], що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач - Саварська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачами, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцями за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту, посвідченого 20 травня 2008 року секретарем виконкому Саварської сільської ради Богуславського району Київської області та матеріалами спадкової справи №141/2012. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи №141/2012 Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області підтверджується факт, що після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини за заповітом, згідно зі ст.1223 Цивільного кодексу України, звернулися [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців у спадкодавця - [PERSON], на момент його смерті не було та не має на даний час, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №141/2012. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/432 від 24.04.2018 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: земельну ділянку (пай) площею 2,4102 га, що розташована на території Саварської сільської ради, Богуславського району Київської області, яка належала [PERSON], який помер [INFO] і до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований в с.Саварка, Богуславського р-ну Київської області у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу; земельну ділянку (пай) площею 2,4102 га, що розташована на території Саварської сільської ради, Богуславського району Київської області, яка належала [PERSON], який помер [INFO] і до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований в с.Саварка, Богуславського р-ну Київської області, спадщину після смерті якого прийняв його син [PERSON], який помер [INFO] та юридично не оформив свої права на вказану земельну ділянку у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який був виданий 25 березня 2002 року Саварською сільською радою Богуславського району Київської області, на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Саварської сільської ради від 29 січня 2002 року за №74, спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,410 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саварської сільської ради, Богуславського району Київської області. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] який був виданий 25 березня 2002 року Саварською сільською радою Богуславського району Київської області, на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Саварської сільської ради від 29 січня 2002 року за №74, спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,410 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саварської сільської ради, Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3211472772018 від 17.04.2018 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 2,4102 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саварської сільської ради, Богуславського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER]. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3211256582018 від 16.03.2018 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 2,4102 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дибинецької сільської ради, Богуславського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER]. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначені земельні ділянки, але не можуть в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказані спадкові земельні ділянки, для захисту їх прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 397 гривень 90 коп. для кожного. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved