Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що з відповідачем [PERSON] вони зареєстрували шлюб 12 вересня 2004 року. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 лютого 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців у нього немає і він працездатний. На даний момент відповідач працює по найму в фізичних осіб, його заробіток мінливий та нестабільний, а тому просила стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак 30.11.2017 року подала через канцелярію заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.12) Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, на адресу суду повернувся конверт із позначкою, що відповідач не проживає за адресою вказаною в позові (а.с.11). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене йому належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.02.2016 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], (а.с.5) та [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER].(а.с. 6). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №1339 від 20.11.2017 року, складеного виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], з дітьми: [PERSON], 2006 р.н. та [PERSON], 2011 р.н. (а.с.7) Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, що становить 1777 гривень, а тому кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка посилалася на те, що відповідач інших утриманців немає, являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Доказів на спростування даних обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, до досягнення дітьми повноліття, суд вважає заявлені в позові 1200 гривень щомісячно на кожну дитину. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182,183, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved