Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь пеню по аліментам у розмірі 109712,86 грн. В обгрунтування позову вказала, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 12.10.2005 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утриманеня неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого сума заборгованості по аліментам станом на 01.03.2018 р. склала 55286,08 грн., а за період з 01.03.2018 р. по 31.08.2020 р. склала 54426,78 грн. Загальна сума заборгованості по аліментам за період з 01.11.2013 р. по 31.08.2020 р. складає 109712,86 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загальнгого позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, представником подано заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-1358, виданим 13.10.2005 р. Білозерським районним судом м. Херсона (про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитною повноліття, починаючи з 06.09.2005 р.), заборгованість станом на 01.09.2020 року за період з 01.03.2018 р. по 31.08.2020 р. складає 54426,78 грн. (арк. справи 6-7). За довідкою розрахунку по аліментам від 01.03.2018 р. №6, заборгованість [PERSON] станом на 01.11.2013 р. складає 11299,40 грн.; нарахована загальна сума заборгованості за період з 01.11.2013 р. по 01.03.2018 р. складає 55286,08 грн. (арк. справи 8-9). Таким чином, загальна сума заборгованості складає 109712,86 грн. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. Суд погоджується з розрахунком пені, проведеним позивачкою, відповідачем на спростування проведеного розрахунку заперечень не надано. Розрахунок вказаних сум наданий суду позивачкою відповідає вимогам закону і відповідачем не оспорений. Суд при вирішенні справи враховує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти нерегулярно, та дійшов висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Крім того, суд враховує, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції має зворотню дію в часі. З огляду на викладене вище,суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 23 липня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved