Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із уточненою позовною заявою, посилаючись на те, що 15 жовтня 2013 року в с. Остриця, Герцаївського району, Чернівецької області, [PERSON], керуючитранспортним засобом марки «Мерседес Бенц» 813, державний номерний знак [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ ДЕО», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2013 року [PERSON] визнано винним у вчинені ДТП та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП . В результаті ДТП автомобіль марки «ЗАЗ ДЕО» зазнав значних ушкоджень, а саме: повна деформація передньої частини кузова, розбите переднє лобове скло, зірваний передній бампер, розбита передня права фара та ліва зірвана з кріплення, деформація передніх правого та лівого крил, зірване ліве дзеркало заднього виду, деформовано передню стійку кузова та передню праву та передню ліву двері, зірваний передній капот, деформовано переднє ліве колесо та розрізано шини. Зазначені пошкодження зафіксовані у довідці від 15.10.2013 р. № 58. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 25 грудня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ЗАЗ ДЕО», д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження становить 36689,97 грн. Автомобіль марки «ЗАЗ ДЕО» д.н.з. [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], який за дорученням від 20 липня 2007 року передав у користування [PERSON],[INFO] [PERSON] помер. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] та донька [PERSON] по 1/2 частки, а отже саме вони є особами, які мають право на відшкодування завданої цьому автомобілю шкоди та отримання відповідного страхового відшкодування, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 травня 2015 року, виданого Довганюк А.К., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області, на грошові кошти в розмірі 27833,88 грн. нарахованих МТСБУ відповідно до довідки № 3/1 -05/ 12755 від 29 квітня 2015 року .Свідоцтво про право на спадщину на автомобіль «ЗАЗ ДЕО» спадкоємці не отримували, а після пошкодження автомобіля, отримати таке свідоцтво складніше. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавлений права на спадщину, що встановлено ч. 3 ст. 1296 ЦК України.Обов'язок спадкоємця звернутись за свідоцтвом про спадщину передбачений ст.1297 ЦК України та стосується нерухомого майна. Згідно п. 3.14. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно договору відступлення права вимоги (цесії) від 12 червня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання набула право вимоги, належної [PERSON], на відшкодування 1/2 частки шкоди, пов'язаної з пошкодженням автомобіля «ЗАЗ ДЕО» Т13110, 2006 року випуску державний номерний знак [NUMBER] у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 15 жовтня 2013 року. Тобто, [PERSON] належить право вимоги відшкодування 100% розміру шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «ЗАЗ ДЕО» Т13110, 2006 року випуску державний номерний знак [NUMBER] у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 15 жовтня 2013 року. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Провідна»,що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0223814 від15 жовтня 2013 року. Забезпечений страховкою був транспортний засіб «Мерседес Бенц 813», державний номерний знак [NUMBER]. 16 жовтня 2013 року [PERSON], як водій транспортного засобу, що зазнав ушкоджень, та її чоловік [PERSON] у відповідності до вимог Закону звернулись до ПрАТ СК «Провідна» із повідомленням про ДТП та з вимогою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується інформаційним листом про дії потерпілого по ОСЦПВ, ДСЦВ при врегулюванні страхової події від 17.10.2013 р. Однак, рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 січня 2015 року були визнано недійсним договір (Поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] від 15 жовтня 2013 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна». У зв'язку із відмовою ПрАТ «СК «Провідна» у виплаті страхового відшкодування, 16 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] надіслано повідомлення про вказану дорожньо-транспортну пригоду МТСБУ. Листом від 27.05.2014 р. МТСБУ також відмовило у виплаті їм страхового відшкодування, посилаючись на те, що згідно інформації отриманої з АІПС ДТП, власником транспортного засобу марки DАІМLER-BENNZ з номерним знаком [NUMBER] було пред'явлено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/0223814 з ПрАТ «СК «Провідна». 11 червня 2014 року [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, повторно надіслали до МТСБУ заяви про виплату страхового відшкодування. Довідкою № 3/1-05/12755 від 29 квітня 2015 року МТСБУ визначило шкоду в розмірі 27833,88 грн., яку сплатило [PERSON] та [PERSON], в особі [PERSON] на підставі довіреності. Так, виплати здійснено в добровільному порядку: 22.07.2015р. отримано страхове відшкодування в розмірі 13916,94 гривень на користь [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON]; 16.09.2015р. отримано страхове відшкодування в розмірі 13916,94 гривень; 23.12.2015р. отримано страхове відшкодування в розмірі 8834,86 гривень за рішенням суду від 01 липня 2015 року на користь [PERSON] Оскільки відповідач тривалий час не виплачував страхове відшкодування, з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивачів слід стягнути пеню, три проценти річних та інфляційні від простроченої суми за період з 09 вересня 2014 року (11 червня 2014 року + 90 днів) по дату здійснення відповідної виплати. Таким чином, МТСБУ зобов'язане сплатити на користь [PERSON] 16458,13 гривень - пені; 16596,40 гривень - інфляційних втрат; 1128,28 гривень - 3% річних за прострочення сплати боргу (загальною сумою 34182,81 гривень), відповідно до розрахунків, які додані до заяви. У зв'язку з цим позивачі збільшили позовні вимоги та просять стягнути суми нарахованої пені, 3% річних та інфляційних втрат. Щодо страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілої [PERSON] , відповідно до п . 24.2. ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до суми страхового відшкодування входить мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілої [PERSON] за 14 днів лікування із розрахунку 1/30 мінімальної заробітної плати (1147 грн./30 = 38,23 грн.) Тому МТСБУ повинно відшкодувати [PERSON] відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого:14 х 38,23 грн. = 535,22 грн. Позовні вимоги щодо стягнення з МТСБУ 2405,00 гривень відшкодування витрат, пов'язані із придбанням лікарських засобів, просить залишити без розгляду на підставі п. 5 ч.І ст. 205 ЦПК України. Тому позивачі просять суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] страхове відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 36689,74 грн., 16458,13 гривень - пені; 16596,40 гривень - інфляційних втрат; 1128,28 гривень - 3% річних. Також просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого в розмірі 535,22 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні не з'явився, але подав письмові заперечення на позов і просив в його задоволенні відмовити. Посилається на те, що в ухвалі Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2016р.,яким скасоване рішення у даній справі, зазначено, що суди першої і апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення, не врахували вимог ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а отже, неправильно визначили матеріальний збиток. З висновку судової автотоварознавчої експертизи від 25 грудня 2014р. вбачається , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки ЗАЗ ДЕО, д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження становить 36689,97 грн. Цим же висновком встановлено, що вартість вказаного автомобіля станом на 15 жовтня 2013р. - день ДТП становить 33745,22 грн., а після ДТП становить 5911,34 грн. Тому виплаті підлягала сума, що відповідала ринковій вартості пошкодженого автомобіля до ДТП за мінусом його вартості після ДТП, а саме - 27833,88 грн. Крім цього, на дату ДТП винуватець ДТП [PERSON] мав чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений з ПрАТ СК «Провідна», який рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 січня 2015р. визнано недійсним. В ухвалі ВВСУ також вказано, що судами встановлено, що 09 березня та 17 квітня 2015р. позивачі повторно зверталися до МТСБУ з заявами про виплату відшкодування, так як до винесення судом рішення про недійсність полісу ПрАТ СК«Провідна» такий вважався дійсним і у МТСБУ не було підстав для виплати відшкодування. В позовній заяві позивачі самі стверджують, що регламентна виплата їм була виплачена МТСБУ добровільно 22.07.2015р. - 13916,94 грн. і 16.09.2015р. -13916,94 грн., а також 23.12.2015р. - 8834,86 грн. на підставі рішення Герцаївського районного суду від 01 липня 2015р. Виплачена позивачам сума склала 36668,74 грн. , тому повторне звернення до суду є безпідставною . Що стосується інфляційних втрат і 3% річних, то такі вимоги суперечать абзацу 2 п 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України не є страховиком, а цим Законом встановлені штрафні санкції за несвоєчасну виплату відшкодування ,а стягнення інфляційних втрат і 3% річних буде повторною санкцією. Крім цього,в додатку до позовної заяви розрахунки пені, 3% річних і інфляційні втрати проведено, починаючи з 09 вересня 2014р., хоча рішення про визнання недійсним договору страхування між винуватцем ДТП [PERSON] і ПрАТ СК «Провідна» було ухвалено 22 січня 2015р., а до цього часу договір вважався дійсним. Також в ухвалі ВССУ зазначено, що позивачі повторно звернулися до МТСБУ з заявами 19 березня і 17 квітня 2015р. , лише після ухвалення зазначеного рішення суду про визнання договору страхування між [PERSON] і ПрАТ СК «Провідна» недійсним, а отже МТСБУ не прострочено виплату відшкодування . Законні підстави для виплати відшкодування позивачам виникли у МТСБУ лише після отримання ними свідоцтва про право на спадщину, а як свідчить довідка МТСБУ за №3/1-05/12755 на запит нотаріуса від 29.04.2015р., яка додана до позовної заяви, станом на цю дату такого свідоцтва у позивачів не було. Що стосується стягнення на користь [PERSON] регламентної виплати, пов'язаної з лікування потерпілої в розмірі 535,22 грн., то платіжним дорученням №10 від 05 жовтня 2015р. на підставі рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01.07.2015р. , яке скасоване, [PERSON] перераховано 2940,22 грн. Тому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час місце розгляду справи в судових засіданнях не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON], який керував автомобілем марки «Мерседес Бенц» 813 державний номерний знак [NUMBER], відбулось зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ ДЕО», державний номерний знак [NUMBER], що належав [PERSON], під керуванням [PERSON] Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2013 року встановлено, що [PERSON] 15 жовтня 2013 року близько о 20 год. 30 хв. керуючи в с. Остриця Герцаївського району автомобілем марки «Мерседес Бенц» 813 реєстраційний номер [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, через що скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ ДЕО» державний номерний знак [NUMBER] яким керувала позивач [PERSON], внаслідок чого автомобілю було завдано механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини третьої особи [PERSON] визнаного винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України (т.1 а.с. 16). На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Мерседес Бенц» 813 реєстраційний номер [NUMBER], тобто третьої особи [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за умовами Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АС 0223814 від 15 жовтня 2013 року (т.1 а.с. 19). 17 жовтня 2013 року [PERSON] на адресу страховика ПрАТ «СК «Провідна» було надіслано заяву про страхову подію яка мала місце 15 жовтня 2013 року (т.1 а.с.20). В подальшому у виплаті [PERSON] страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» відмовила у зв'язку з тим, що Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 0223814 від 15 жовтня 2013 року, яким забезпечено автомобіль «Мерседес Бенц» 813 реєстраційний номер [NUMBER], на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15 жовтня 2013 року ще не набрав чинності,його дія розпочиналася з 17 жовтня 2013 року ( т.1 а.с. 21,22). [PERSON] 16 травня 2014 року діючи за дорученням від [PERSON] та [PERSON] надіслав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду МТСБУ ( т.1 а.с. 23). МТСБУ листом від 27 травня 2014 року повідомило заявникам, тобто позивачу [PERSON] про відмову у відшкодуванні заподіяної шкоди з посиланням на те, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальності водія автомобіля «Мерседес Бенц» 813 реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Провідна» яка і має відшкодувати заподіяну шкоду (т.1 а.с. 24). 11 червня 2014 року позивачі, кожний окремо, повторно надіслали МТСБ України заяви про виплату спричиненої шкоди, додавши до неї відповідні документи необхідні про проведення відшкодування (т.1 а.с. 39-47). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, позивачі звернулись до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ) про відшкодування шкоди, однак страхового відшкодування не отримали, тому звернулися із позовом до суду. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 19 серпня 2015 року, позов задоволено частково, а саме стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] вартість майнової шкоди завданої пошкодженням автомобіля марки «ЗАЗ ДЕО» у розмірі 36668 грн. 74 коп. ;стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] витрати на лікування у розмірі 2940 грн. 22 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди - 3000 грн., на користь [PERSON] - 5000 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2016 року справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди. Переглядаючи справу суд касаційної інстанції зауважив, що саме МТСБУ повинно відшкодувати шкоду особам, які мають право на відшкодування. Судами попередніх інстанцій правильно установлено, що позивачі звертались із заявами про виплату страхового відшкодування і відповідним пакетом документів до МТСБУ, однак страхового відшкодування не отримали. Визначаючи розмір страхового відшкодування суди не звернули увагу на положення ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(надалі - Закон ОСАГО), якою передбачено,що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим неправильно визначив матеріальний збиток,завданий [PERSON] Також передчасним є висновок суду про те, що [PERSON] є належним позивачем, оскільки із наявної в справі довідки не вбачається ,що [PERSON] успадкувала вказаний автомобіль, інші спадкоємці якщо такі були, або спадкоємці за законом. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням, суд не звернув уваги на те, що лист Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 01квітня 2014 року, в якому зазначено, що їй були призначені медичні препарати , вартість яких коливається в межах 2405,00 грн., ще не свідчить про те,що вона понесла витрати на їх придбання. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки «ЗАЗ ДЕО» державний номерний знак [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( т.1 а.с. 7), та за дорученням від 20 липня 2007 року [PERSON] передав його у користуванні [PERSON] (т.1 а.с.8). [INFO] власник автомобіля «ЗАЗ ДЕО» державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] помер (т.1 а.с. 10) Як вбачається з копії спадкової справи № 2-2011 (т.2 а.с.153-182) спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина, позивач по справі - [PERSON] та донька [PERSON] по 1/2 частки. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавлений права на спадщину, що встановлено ч. 3 ст. 1296 ЦК України.Обов'язок спадкоємця звернутись за свідоцтвом про спадщину передбачений ст.1297 ЦК України та стосується нерухомого майна. Згідно п. 3.14. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Тому суд вважає , що саме [PERSON] та [PERSON] є особами, які мають право на відшкодування завданої автомобілю шкоди та отримання відповідного страхового відшкодування, що повністю підтверджується копією спадкової справи (т.2 а.с.153-182), та зокрема свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 травня 2015 року, виданого Довганюк А.К., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області, на грошові кошти в розмірі 27833,88 грн. нарахованих МТСБУ відповідно до довідки № 3/1 -05/ 12755 від 29 квітня 2015 року . Згідно договору відступлення права вимоги (цесії) від 12 червня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання набула право вимоги, належної [PERSON], на відшкодування 1/2 частки шкоди, пов'язаної з пошкодженням автомобіля «ЗАЗ ДЕО» Т13110, 2006 року випуску державний номерний знак [NUMBER] у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 15 жовтня 2013 року,тобто, [PERSON] належить право вимоги відшкодування 100% розміру завданої шкоди. Після визнання за рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 січня 2015 року недійсним договору (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «Мерседес Бенц» 813 реєстраційний номер [NUMBER] серії № АС 0223814 від 15 жовтня 2013 року, тобто третьої особи [PERSON] (т.1а.с. 161-162), позивачі 09 березня 2015 року знову звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.189-190). Згідно із ч.І ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою ; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (по тексту Закону). Статтею 3 Закону застережено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п. 34.1 ст. 34 Закону). Відповідно до п. «а» ч. 41.1 Закону. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки на момент ДТП відповідальність [PERSON] не була застрахована, про що позивачам остаточно стало відомо під час розгляду даної цивільної справи, останні звернулися до МТСБ України з заявою про дорожньо-транспортну пригоду для отримання регресної виплати за рахунок фонду захисту потерпілих додавши до неї документи передбачені п.п. 36.1. 36.2 ст. 36 Закону про що свідчить штемпель поштового відділення. Та обставина що позивачі зверталися саме з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю автомобіля [PERSON] свідчить перелік документів наведений у опису до заяв. Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 25 грудня 2014р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки ЗАЗ ДЕО, д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження становить 36689,97 грн. Цим же висновком встановлено, що вартість вказаного автомобіля станом на 15 жовтня 2013р. - день ДТП становить 33745,22 грн., а після ДТП становить 5911,34 грн. Частиною ч. 2 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні достовірно встановлено, що транспортний засіб, який належить [PERSON] є фізично знищеним. Для усунення сумнівів судом для дачі пояснень з приводу проведеної експертизи був запрошений експерт [PERSON], який однозначно відповів, що автомобіль вважається фізично знищеним, його відновлення недоцільне, повністю підтвердив висновок зазначений у резолютивної частині автотоварознавчої експертизи від 25 грудня 2014р. За наведених обставин, суд приходить до висновку що вимоги позивача [PERSON] про стягнення з МТСБУ матеріального збитку спричиненого пошкодженням автомобіля є частково обґрунтований , відшкодуванню підлягало лише 27833 грн.88 коп. матеріальної шкоди ушкодженням автомобіля (33745 грн. 22 коп. -5911 грн.34 коп. =27833 грн.88 коп.) В позовній заяві позивачі самі вказують, що регламентна виплата їм була виплачена МТСБУ добровільно 22.07.2015р. - 13916,94 грн. і 16.09.2015р. -13916,94 грн., 23.12.2015р. - 8834,86 грн. Загальна виплачена позивачам сума склала 36668,74 грн., дані обставини визнаються сторонами у справі, також підтверджується виписками з карткового рахунку ( т.2 а.с.96-99). Зважаючи на те, що на час розгляду справи позивачем вже сплачено шкоду завдано автомобілю внаслідок ДТП , відповідач в своєму заперечені просить зарахувати сплачену ним суму, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Згідно п . 24.2. ст. 24 Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я, але не більше 120 днів. Відповідно до доданого розрахунку до суми страхового відшкодування входить мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілої [PERSON] за 14 днів лікування із розрахунку 1/30 мінімальної заробітної плати (1147 грн./30 = 38,23 грн.). Із таким розміром страхового відшкодування позивач погодився. За рішенням Герцаївського районного суду від 01 липня 2015 року,яке було скасоване , відповідач МТСБУ сплатив позивачу [PERSON] 2940 грн.,що також підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2015 року , та такі обставини повністю визнаються сторонами у справі. Таким чином,оскільки відповідач в своєму заперечені просить зарахувати сплачену ним суму, суд вважає , що і в цій частині позовних вимог слід відмовити. Що стосується стягнення з відповідача інфляційних,пені та 3% річних, суд вважає що дані позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ зобов'язане не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно п. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зміст зобов'язання визначено ст. 509 ЦК України, згідно якої це є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Твердження відповідача МТСБУ про те, що в цій частині позовних вимог слі відмовити, оскільки вони суперечать абзацу 2 п 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» є хибними. В абзаці 2 п 4. зазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання, згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. На що звертає увагу і Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4. Зобов'язання перед позивачем [PERSON] про відшкодування шкоди Моторним (транспортним) страховим бюро України виникають з Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не є деліктними зобов'язаннями. Разом з тим відповідно до п. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пеня нараховується лише за винні дії відповідача по невиплаті страхового відшкодування . Крім цього, зважаючи на те , що обов'язок по відшкодуванню шкоди у МТСБУ виник лише після визнання недійсним рішенням Герцаївського районного суду від 22 січня 2015 року договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «Мерседес Бенц» 813 реєстраційний номер [NUMBER] серії № АС 0223814 від 15 жовтня 2013 року, тобто третьої особи [PERSON] , а позивачі знов звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування лише 09 березня 2015 року, тому з цієї дати слід відрахувати строк виконання обов'язку страхового відшкодування. За таких обставин з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивачів слід стягнути пеню, три проценти річних та інфляційні від простроченої суми за період з 08 червня 2015 року (09 березня 2015 року + 90 днів) по дату здійснення відповідних виплат. Таким чином, з МТСБУ слід стягнути на користь [PERSON] 3296,37 гривень - пені ( 13916х (30х2)%/365х45=1029,40грн. за період з 08.06.2015р. по 22.07.2015р. ; 13916Х (30х2)%/365Х82=1875,80грн за період з 08.06.2015р. по 27.08.2015р.; 13916х (27х2)%/365х19=391,17грн за період 28.08.2015р. по 16.09.2015р. ; 1029,40грн +1875,80грн +391,17грн = 3296,37 гривень ) . Також слід стягнути з відповідача 166,99 гривень - 3% річних за прострочення сплати боргу ( 13916/100 х 3:365х45 =51,47грн. за період з 08.06.2015 р. по 22.07.2015р.; 13916/100 х 3:365х101 =115,52 грн. за період з 08.06.2015 р. по 22.07.2015р.; 51,47грн. + 115,52=166,99грн.) Слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] - інфляційних втрат 125,18 гривень ( за весь період виходячи з даних розрахунку) . На підставі ст.ст. З, 6, 22, 24, 30, 36, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 26, 509,612,625, 992 ,1167, 1188 ЦК України, абз. 2 п 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», та

Outcome: partial