Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], 3-я особа: служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дитини, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, згідно якого просять суд усунути їм перешкоди у спілкуванні та вихованні неповнолітнього [PERSON], [INFO], та встановити порядок участі батька [PERSON] та бабусі [PERSON] у спілкуванні та вихованні неповнолітнього [PERSON], та визначити систематичні побачення з дитиною: кожну першу суботу та неділю щомісячно з 10 год. до 17 год. за місцем їх проживання: [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що позивач [PERSON] є батьком, а[PERSON] бабою малолітнього [PERSON], [INFO]. З матірю дитини, відповідачкою [PERSON], позивач [PERSON] знаходився у шлюбі з 07.06.2014 року, який був розірваний за рішенням суду від 30.06.2016 року. Дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матірю. Відповідачка у справі чинить перешкоди батькові дитини, щодо його участі у вихованні сина, він позбавлений можливості виконувати свої батьківські обовязки, хоча бажає спілкуватися з ним, бачитися, спостерігати за його розвитком, знати, які потреби та інтереси є у дитини, як син живе, піклуватися про здоровий спосіб життя дитини. Також, відповідачка позбавила позивачку [PERSON], як бабусю, права спілкуватися з онуком, брати участь у його вихованні, вважає, що її онук має право знати її, як бабусю, і підтримувати з нею родинні стосунки, вона ж бажає спілкуватися з онуком та приймати участь у його вихованні. Позивачі вважають, що суд може визначити способи їхньої участі у вихованні неповнолітнього [PERSON], тому що вони люблять дитину, дитина також бажає з ними спілкуватися. Вони, позивачі, разом зареєстровані та проживають вдвох у квартирі, що належить їм на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS], та мають можливість надати всі необхідні умови для спілкування з дитиною за місцем свого проживання, можливість спільного відпочинку. Позивачі вважають, що відповідачка безпідставно відмовляє їм у зустрічах та спілкуванні з сином та онуком. Посилаючись на ст.ст. 159, 257 Сімейного Кодексу України, позивачі звернулися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачі та їх представник, адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідачка позов визнала частково, надала суду письмові заперечення. Вважає, що батько дитини [PERSON] має можливість зустрічатися з сином і вона не буде перешкоджати цьому, якщо ці зустрічі будуть відбуватися два рази на місяць: першу та третю суботи місяця з 09 год. до 12 год. Щодо позовних вимог [PERSON] не визнає їх у повному обсязі та вважає, що бабуся буде мати можливість спілкуватися з онуком під час його зустрічей з батьком, оскільки вони мешкають разом в одній квартирі за однією адресою. Таке рішення пояснює тим, що вона, відповідачка, працює та має 2 вихідні дні (субота та неділя), тому позбавити себе спілкування з дитиною на два дні (як просять позивачі), не має права через відповідальність за неповнолітнього сина. Просить врахувати вік дитини (1 рік 8 місяців), вважає, що її відсутність біля дитини на тривалий час негативно вплине на його психічний стан. Представник за довіреністю третьої особи, надала суду Висновок, згідно якого, з урахуванням досліджених службою у справах дітей Купянської міської ради Харківської області доказів, вважає призначити наступні способи спілкування батька [PERSON] з сином [PERSON], [INFO]: першу та третю суботу кожного місяця з 09-00 години до 12-00 години, з обовязковим поверненням дитини за місцем постійного проживання. У судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що такий порядок призначення днів побачення батька та бабусі з дитиною відповідає інтересам дитини, яка є малолітньою. Суд, заслухавши позивачів, їх представника адвоката [PERSON], відповідачку, представника третьої особи, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] знаходилися у шлюбі з 07 червня 2014 р., який розірвали за рішенням суду від 30 червня 2016 р. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матірю відповідачкою по даній справі. Позивачка [PERSON] є бабою малолітнього [PERSON]. Після розірвання шлюбу між колишнім подружжям склалися неприязні стосунки і відповідачка не дозволяла спілкуватися та брати участь у вихованні малолітнього [PERSON] батькові та бабусі, позивачам по справі. За рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 31.05.2016 р. з [PERSON], [INFO], уродженця, смт. Ківшарівка, Харківської області, який зареєстрований за адресою: [INFO] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 26 квітня 2016 року щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, на користь матері [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Судовим розглядом також встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за однією адресою : [ADDRESS], власником якої є [PERSON] /а.с.10,11/. Щодо поведінки [PERSON] та [PERSON], скарг від сусідів до ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Купянськ» не надходило /а.с.13,16/. На обліку у лікаря нарколога, психіатра [PERSON] не знаходиться /а.с.14,15/. До адміністративної відповідальності [PERSON] не притягувався /а.с.12/. Згідно акту обстеження умов проживання від 23.06.2016 р., проведеним Службою у справах дітей Купянської міської ради Харківської області, умови проживання позивачів [PERSON] та [PERSON] задовільні, санітарні умови витримані, житло утримується в належному стані, умови проживання за адресою: [INFO], дозволяють забезпечити проведення часу побачень з малолітньою дитиною /а.с.17/. Згідно Висновку № 05-32/716 від 12.09.2016 р., служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області, з урахуванням досліджених доказів, вважає призначити наступні способи спілкування батька [PERSON] з сином [PERSON], [INFO]: першу та третю суботу кожного місяця з 09-00 години до 12-00 години, з обовязковим поверненням дитини за місцем постійного проживання /а.с.41/. У відповідності до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільніє від обовязків щодо дитини. Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до п. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має права звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Пунктом 2 ст. 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як встановлено судовим розглядом, батько дитини [PERSON] має велике бажання спілкуватися з сином [PERSON] та приймати участь у його вихованні. До адміністративної відповідальності [PERSON] не притягувався, випадків негативної поведінки батька, як до служби у справах дітей так і до правоохоронних органів та органів житлово-комунального господарства не надходило. Умови проживання за адресою батька задовільні і дозволяють забезпечити проведення часу побачень з дитиною. [PERSON] на обліку у лікаря - нарколога, та лікаря - психіатра не перебуває. Жодних підстав та обставин вважати, що спілкування батька з сином спричинятиме шкоду малолітній дитині, в матеріалах справи не існує. За таких обставин, суд вважає, що побачення батька з дитиною не матимуть негативного впливу на нього та на його моральне виховання, і не завдадуть шкоди життю та здоровю дитини. Відповідно до ст. 257 Сімейного Кодексу України, баба, дід мають право спілкуватися зі своїми онуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чинять, баба має право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 157 СК України. Відповідачка повністю заперечує щодо спілкування баби [PERSON] з онуком [PERSON], але жодних доказів того, що їхнє спілкування спричинятиме шкоду малолітній дитині, або матиме негативний вплив на нього та на його моральне виховання, чи може завдати шкоди життю та здоровю дитини, суду не надано. Тому, суд вважає, що такі заперечення відповідачки ґрунтуються лише на її припущеннях і відносинах між невісткою та свекрухою. Таким чином, враховуючи досліджені докази, думку та висновок служби у справах дітей, пояснення позивачів, пояснення відповідачки [PERSON] про те, що малолітня дитина відвідує дитячий садок і кожної неділі тижня, вона, як мати, має підготувати та зібрати дитину до цього закладу з початку нового тижня, а також не бажає позбавляти себе спілкування з дитиною на свої два вихідних дні, як того просять позивачі, бо сама вона працює з понеділка по пятницю і має вихідні дні суботу та неділю, також враховуються пояснення відповідачки про те, що у вихідні дні суботу та неділю, дитина має обідати о 12-00 год. і приблизно о 12-30 год. засинати на денний відпочинок, який продовжується десь 2 години, суд вважає доцільним визначити днями побачень позивачів з дитиною першу та третю суботи кожного місяця з 10-00 год. до 17-00 год., що відповідатиме інтересам малолітньої дитини, у звязку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial