Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачі звернулись в суд із позовом, яким просили визнати незаконним та скасувати п.п.118,119,120 рішення чотирнадцятої сесії п»ятого скликання Кіровоградської міської ради від 15 квітня 2010 року №3457 про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки по [ADDRESS]; -визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №143964, виданий 22 лютого 2011 року Кіровоградською міською радою на ім»я [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0.1000 га в межах згідно з планом , розташовану в [ADDRESS]; - скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №143964, виданого 22 лютого 2011 року Кіровоградською міською радою на ім»я [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0.1000 га в межах згідно з планом , розташовану в [ADDRESS], що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за кадастровим №3510100000:05:039:0040 та стягнути з [PERSON] понесені ними судові витрати. В суді представник позивачів вимоги підтримала, просила задовольнити, на їх обґрунтування послалась на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач- Кіровоградська міська рада, її представник не з»явився, повідомлявся, подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності ( а.с. 37). Відповідач- [PERSON] та треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - [PERSON], Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області в судове засідання також не з»явились, повідомлялись. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом з»ясовано, що на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 08 вересня 2000 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу по ресстру № 2618, [PERSON], є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого 08 вересня 2000 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу по реєстру № 2620 , [PERSON], прийняв в дар земельну ділянку площею 1447.0 м.кв. в межах згідно з планом, розташовану по [ADDRESS]. На підставі договору дарування земельної ділянки йому передано у приватну власність вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії 111- КР № 035083, виданим Кіровоградською міською радою народних депутатів 21 листопада 2000 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9191. Крім того, співвласником на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON]. В її користуванні знаходиться частина земельної ділянки, на яку видано Державний акт про право власності на землю [PERSON]. Разом з т им, на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 23 червня 1993 року № 553 [PERSON], передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.1 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Кіровоградської міської ради по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказана обставина підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії КР № 00001899, виданим 01 березня 1995 року Кіровоградською міською радою народних депутатів. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 642. На підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 23 червня 1993 року № 553 міським архітектурно- будівельним контролем Управління по містобудівництву, архітектурі землеустрою та землекористування , [PERSON] , 10 серпня 1993 року надано дозвіл № 672 для індивідуального будівництва житлового будинку та надвірних будівель. В травні 2014 року позивачі звернулися до Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області з метою отримання кадастрових номерів на належні їм земельні ділянки. Листом начальника Управління Держземагенства від 26 травня 2014 року позивачам було відмовлено у видачі кадастрових номерів , в зв»язку з тим, що в базі даних державного земельного кадастру управління було виявлено перетин (накладення) на земельну ділянку за кадастровим номером 3510100000:05:039:0040. Так, земельна ділянка загальною площею 1000.00 кв.м. за кадастровим номером 3510100000:05:039:0040, розташована по [ADDRESS], передана у власність [PERSON] на підставі рішення чотирнадцятої сесії п'ятого скликання від 15 квітня 2010 року № 3457 Кіровоградської міської ради (п . 118, 119, 120) за рахунок земель житлової та громадської забудови. 22 лютого 2011 року [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 143964. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтею 19 ЗК України встановлений вичерпний перелік категорій земель. Земельна ділянка, передана у власність [PERSON], відноситься до категорії землі житлової та громадської забудови (п. б ч. 1 ст. 19, ст. 38 ЗК України). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Земельна ділянка, передана у власність [PERSON], не була вилучена у попередніх землевласників та землекористувачів. При розробці проекту земельної ділянки для передачі у власність, її виміри та визначення меж взагалі не проводились та не погоджувались. Таким чином, у Кіровоградської міської ради були відсутні підстави для прийняття відповідного рішення та видачі державного акту на вказану земельну ділянку гр. [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Такі питання вирішуються на пленарних засіданнях ради. Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України, визнаються незаконними в судовому порядку. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 З К України. Відповідно до вимог ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким, порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, суд вважає, що рішення Кіровоградської міської ради від 15 квітня 2010 року № 3457 є незаконним та підлягає скасуванню, а державний акт на право власності на землю, виданий на його підставі, є недійсним, так як земельна ділянка передана у власність [PERSON] в порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24, п. 34 ст. 26, ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 5 ст. 116 ЗК України. Згідно з положенням ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. В порядку ст. 88 ЦПК України , стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] - 243, 60 грн. внесеного судового збору та на користь [PERSON] 243,60 грн. внесеного судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved