Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №514 будинку №15 по Донецькому шосе у місті Дніпрі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що [PERSON] з 03.08.1991 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], актовий запис №904, який був розірваний рішенням суду від 07.12.2011 року. Від шлюбу мають сина позивача по справі [PERSON], [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1717, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1997 року №4/3003-97 внаслідок приватизації [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належала сусідня квартира №514 в будинку 15 по Донецькому шосе в м.Дніпрі. Згідно з договором дарування від 29.12.2004 року, посвідченим державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували належну їм 1/2 частину (по 1/4 частині) квартири №514 в будинку 15 по Донецькому шосе в м.Дніпрі позивачці [PERSON]. Таким чином, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1997 року та договору дарування від 29.12.2004 року, 3/4 частини квартири [ADDRESS] належить позивачці, та 1/4 частина зазначеної квартири належить позивачу [PERSON]. Рішенням суду від 09.11.2007 року та додатковим рішенням від 10.12.2007 року за [PERSON] визнано право власності на 83/100 частин квартири №514 будинку №15 по Донецькому шосе у місті Дніпрі, житловою площею 77,1 кв.м., загальною площею 123,6 кв.м., та за [PERSON] визнано право власності на 17/100 частин вказаної квартири. Позивачі зазначають, що відповідач [PERSON] у квартирі №514 будинку №15 по Донецькому шосе у місті Дніпрі був зареєстрований як член родини, а саме як чоловік власника [PERSON], та батька співвласника [PERSON], однак після припинення шлюбно-сімейних відносин з [PERSON] у кінці 2010 року він зібрав свої речі, та виїхав на інше місце проживання, яке позивачам невідоме, оскільки вони не підтримують з відповідачем будь-яких стосунків та родинних зв'язків. Посилаючись на те, що відповідач в квартирі не проживає більше шести років, не сплачує за комунальні послуги, майно його відсутнє, перешкод у користуванні ніхто йому не чинить, тому позивачі просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №514 будинку №15 по Донецькому шосе у місті Дніпрі. Позивачі у судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечували, справу просили слухати за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи сповіщений належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №34-35 від 11.05.2017 року. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 03.08.1991 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], актовий запис №904, який був розірваний рішенням суду від 07.12.2011 року. Від шлюбу мають сина позивача по справі [PERSON], [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1717, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1997 року №4/3003-97 внаслідок приватизації [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належала сусідня квартира №514 в будинку 15 по Донецьке шосе в м.Дніпрі. Згідно з договором дарування від 29.12.2004 року, посвідченим державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували належну їм 1/2 частину (по 1/4 частині) квартири №514 в будинку 15 по Донецькому шосе в м.Дніпрі позивачці [PERSON]. Таким чином, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1997 року та договору дарування від 29.12.2004 року, 3/4 частини квартири [ADDRESS] належить позивачці, та 1/4 частина зазначеної квартири належить позивачу [PERSON]. Рішенням суду від 09.11.2007 року та додатковим рішенням від 10.12.2007 року за [PERSON] визнано право власності на 83/100 частин квартири №514 будинку №15 по Донецькому шосе у місті Дніпрі, житловою площею 77,1 кв.м., загальною площею 123,6 кв.м., та за [PERSON] визнано право власності на 17/100 частин вказаної квартири. Відповідач [PERSON] у квартирі №514 будинку №15 по Донецькому шосе у місті Дніпрі був зареєстрований як член родини, а саме як чоловік власника [PERSON], однак після припинення шлюбно-сімейних відносин з кінця 2010 року в квартирі не проживає, що підтверджується актом про непроживання за підписами сусідів. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє позивачам розпорядитися своєю власністю, крім того, вони змушені нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №514 будинку №15 по Донецькому шосе у місті Дніпрі. Також суд вважає стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved