Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 19 червня 2014 року звернулись в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS], мотивуючи тим, що основним наймачем квартири була бабуся [PERSON], яка померла [INFO] року. Після її смерті договір найму жилого приміщення не переоформлений, оскільки відповідач не дає свою згоду на переоформлення квартири на [PERSON], свою сестру. У спірній квартирі зареєстровано 8 осіб, однак позивачі не можуть в повному обсязі користуватись квартирою, оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні квартирою, що підтверджується зверненнями позивачів до органів внутрішніх справ. 10 грудня 2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], про визнання наймачем житлового приміщення квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача [PERSON], яка померла [INFO] року - [PERSON], мотивуючи тим, що основним наймачем квартири була бабуся [PERSON], яка померла [INFO] року. Після її смерті договір найму жилого приміщення не переоформлений, оскільки відповідач не дає свою згоду на переоформлення квартири на [PERSON], свою сестру чи на позивачку [PERSON]. Ухвалою суду від 16 лютого 2015 року об'єднано в одне провадження справу № 344/9025/14-ц провадження № 2/344/375/15 за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою і справу № 344/19339/14-ц провадження № 2/344/1487/15 за позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача. Ухвалою суду від 16 лютого 2015 року до участі в справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою та за позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка є представником інших поивачів та адвокат Павликівська Г.М. позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовних заявах. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив в задоволенні позову відмовити. Суду пояснив, що жодних перешкод позивачам у користуванні квартирою не чинить, а навпаки, це позивачка [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні квартирою. Проти переоформлення договору найму на позивачку [PERSON] заперечує, оскільки померла була його матір'ю, тому він має право, а не онука померлої, бути наймачем квартири. Щодо визнання наймачем [PERSON], то відповідач також заперечує бо позивачка проживає за межами України. Представник третьої особи в судовому засідання підтвердила, що на даний час власником квартири є територіальна громада м. Івано-Франківська, а тому третя особа у вирішенні питання визначення наймача квартири покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази в яких вказав, що є сусідом сторін по справі. Проживає в одному будинку з сторонами 30 років. Чи чинить хтось зі сторін один одному перешкоди в користуванні квартирою свідок не знає, бо його квартира не розташована поруч з квартирою № 4. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази в яких вказала, що є сусідкою сторін по справі, проживає в будинку 40 років. В квартирі проживають [PERSON], [PERSON]. Свідок не бачила щоб [PERSON] не впускав [PERSON] в квартиру. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. На підставі рішення Івано-Франківського міськвиконкому № 642 від 21.12.1978 року «Про обмін квартир» основним наймачем квартири [ADDRESS] була [PERSON] (а.с.4), що також підтверджується копією договору найму (а.с.5). [PERSON] померла [INFO] року (а.с.7). Після смерті основного квартиронаймача договір найму не переоформлений. У квартирі зареєстровано 8 осіб, що підтверджується довідкою випискою з будинкової книжки (а.с.6). Позивачі стверджують, що відповідач чинить їм перешкоди у користуванні квартирою та на підтвердження своїх слів надали суду копію висновку дільничного інспектора міліції від 04.02.2014 року (а.с.8) та лист від 02.04.2015 року, однак вказані висновок та лист не можуть слугувати беззаперечним доказом того, що відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою не підлягають задоволенню, оскільки є недоведеними. Щодо вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про визнання наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Власником квартири [ADDRESS] є територіальна громада міста Івано-Франківська. Основний наймач квартири помер. Договір найму не переоформлено, оскільки повнолітні особи, які зареєстровані в квартирі не можуть дійти згоди між собою щодо визначення основного квартиронаймача. Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Інші повнолітні зареєстровані особи, окрім відповідача, дали свою згоду на визнання наймачем квартири [ADDRESS] [PERSON]. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про визнання наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача, а тому їх позов слід задовольнити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 106 ЖК УРСР, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61 ЦПК України,

Outcome: approved