Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 12 в будинку № 29, розташованій по вул. Університетська в м. Мелітополі Запорізької області, посилаючись на те, що позивачу на праві власності належить вищевказана квартира, в якій зареєстрована його колишня дружина [PERSON], його син [PERSON], якій не проживають з 2014 року та [PERSON] який не є членом його родини, та який не проживає в квартирі з 2009 року. Реєстрація місця проживання відповідачів у належній позивачу квартирі перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач у судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомили. Через неявку відповідачів у судове засідання, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу від 14 вересня 1995 року, позивач є власником квартири № 12 в будинку № 29, що розташована по вул. Університетська в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного договору /а.с.4/, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.5/ та копією технічного паспорту на вищевказану квартиру /а.с.6-7/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії VI-АН № 409709 видане 26.03.1985 року відповідач - [PERSON], [INFO] є сином позивача - [PERSON] /а.с.18/. 19.12.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний шлюб, що підтверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.8/. Відповідно до Довідки від 24.09.2018 року голови квартального комітету № 60, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], яка не проживає з 2014 року; [PERSON], [INFO], який не проживає з 2014 року, та [PERSON], [INFO], який не проживає з 2009 року /а.с.3/. Судом встановлено, що у звязку з реєстрацією відповідачів у належній позивачу квартирі, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є членами сім'ї позивача, а саме\~ сином та колишньою дружиною, тому, згідно з чинним законодавством України, у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2\~ст.405 ЦК України, згідно яких член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідачів в квартирі судом не встановлено. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] цілком законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved