Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] \~звернулися до суду з позовом, в якому прохають суд ухвалити рішення, яким здійснити тлумачення заповіту складеного [PERSON], що посвідчений секретарем Радошинської сільської ради, Ковельського району Волинської області 17 березня 2009 року о 10:50 годині та зареєстрований в реєстрі за №10, встановивши, що [PERSON] заповідає:житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в селі Радошин, вулиця Шевченка, 2, Ковельського району, Волинської області, земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд розташовану в с. Радошин по вул. Шевченка, 2, Ковельського району, Волинської області, що належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №321725 від 06.11.2009 року, земельну ділянку площею 0,0985 га для ведення особистого селянського господарства в с. Радошин, Ковельського району, Волинської області, що належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №321726 від 06.11.2009 та земельну ділянку площею 0,1034 га для ведення особистого селянського господарства в с. Радошин, Ковельського району, Волинської області, що належить спадкодавцеві [PERSON]. В. на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №321727 від 06.11.2009 року - [PERSON], [INFO]; житловий будинок з надвірними будівлями і земельною ділянкою, які знаходяться в місті Ковель, вулиця Космонавтів, 19, Волинської області - [PERSON], [INFO]; земельні ділянки площею 2,5813 га для ведення особистого селянського господарства розташовані на території Радошинської сільської ради, що належать спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ВЛ №09375 від 03.06.2003, земельну ділянку площею 0,3382 га для ведення особистого селянського господарства в с. Радошин, Ковельського району, Волинської області, що належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №321728 від 06.11.2009, земельну ділянку площею0,2132 га для ведення особистого селянського господарства в с. Радошин, Ковельського району, Волинської області, що належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №321729 від 06.11.2009 та земельну ділянку площею 0,4491 га для ведення особистого селянського господарства на території Радошинської сільської ради, Ковельського району, Волинської області, що належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №321730 від 06.11.2009 - [PERSON] -[INFO] та [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову вказують, що згідно заповіту посвідченого секретарем Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області [PERSON] 17 березня 2009 року та зареєстрований в реєстрі за №10 [PERSON] заповів, що житловий будинок №2 з надвірними спорудами розташований по вул.Шевченка в селі Радошин Ковельського району, Волинської області та присадибну земельну ділянку в розмірі 0,33 га заповідає [PERSON], [INFO]; житловий будинок №19 з надвірними будівлями і земельною ділянкою, який знаходиться по вул. Космонавтів в м.Ковелі заповідає [PERSON], [INFO]; земельну ділянку розташовану на території Радошинської сільської ради Ковельського району згідно державного акта на право власності на земельну ділянку №09375 від 03.06.2003 року в розмірі 2,5813 та земельну ділянку виділену для ведення ОСГ в розмірі 0,99 га заповідає [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 02 червня 2017 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на все майно, що належало померлому на момент смерті. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його діти [PERSON] та [PERSON], а також внук [PERSON]. Дружина померлого [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини, після смерті свого чоловіка подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в порядку передбаченому чинним законодавством прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця та звернулись до державного нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Разом з тим, нотаріусом було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, вказавши, що не все зазначене в заповіті майно підтверджується наявними документами, існують розбіжності в написанні адреси майна в заповіті та документах, які підтверджують право власності на це майно, також неможливо ідентифікувати частину вказаного майна, що утруднює його виконання. Відтак, реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості. За таких обставин, позивачі прохають позов задовольнити. Позивачі , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає і не заперечує проти його задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача Радошинської сільської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згідний. У звязку з неявкою учасників судового розгляду розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає\~ задоволенню. Статтею\~1218,ч.1ст.ст.1225,\~1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За заповітним розпорядженням[PERSON] від 17 березня 2009 року, посвідченим секретарем Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку №2 з надвірними спорудами, розташованого по вул.Шевченка в селі Радошин Ковельського району Волинської області та присадибної земельної ділянки в розмірі 0,33 га; [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку №19 з надвірними будівлями і земельною ділянкою, розташованого по вул. Космонавтів в м.Ковелі; [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями земельної ділянки розташованої на території Радошинської сільської ради Ковельського району, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку №09375 від 03.06.2003 року в розмірі 2,5813 та земельної ділянку виділеної для ведення ОСГ в розмірі 0,99 га. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №205237 від 02 червня 2017 року, у віці 72 років, в с.Радошин Ковельського району помер - [PERSON]. Згідно довідки Радошинської сільської ради Ковельського району від 26 липня 2017 року №1070, [PERSON], був прописаний і проживав в [INFO] з 15.06.1999 року по 02.06.2017 року.Помер 02.06.2017 року. Крім нього в господарстві ніхто не зареєстрований і не проживає. Заповіт від імені померлого [PERSON] Радошинською сільською радою посвідчувався 17 березня 2009 року за №10.Заповіт не змінено і не відмінено. Заборони (арешту) на майно померлому [PERSON] не накладено. Матеріалами спадкової справи №338/2017 до майна померлого 02 червня 2017 року [PERSON], доводиться та обставина, що позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а дружина померлого [PERSON] звернулась з відповідною заявою про відмову від належної їй частки у спадщині після смерті спадкодавця. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №321725 спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0.2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул.Шевченка,2 в с.Радошин Ковельського району. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №321726 спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0.985 га, цільове призначення якої для особистого селянського господарства та розташованої в с.Радошин Ковельського району. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №321727 спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0.1034 га, цільове призначення якої для особистого селянського господарства та розташованої в с.Радошин Ковельського району. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №931973 спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0.0579 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул.Космонавтів,19 в м.Ковелі. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №321728 спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0.3382 га, цільове призначення якої для особистого селянського господарства та розташованої в с.Радошин Ковельського району. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №321729 спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0.2132 га, цільове призначення якої для особистого селянського господарства та розташованої в с.Радошин Ковельського району. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №321730 спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0.4491 га, цільове призначення якої для особистого селянського господарства та розташованої в с.Радошин Ковельського району. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №09375 спадкодавець [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 2.5813 га, цільове призначення якої для особистого селянського господарства та розташованої в на території Радошинської сільської ради Ковельського району. За змістом\~ст.317 ЦК України\~право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Відповідно до ч.1 та ч.2\~ст.213 ЦК України\~зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Виходячи з положень ч.2\~ст.1256 ЦК України, суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту. При цьому тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213 цього Кодексу. Ускладнення розуміння відтвореної в заповіті справжньої волі заповідача щодо спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов'язальних та інших відносин. Об'єктом тлумачення є зміст заповіту. При цьому зміст заповіту складає сукупність розпоряджень, що в ньому містяться. Мета тлумачення змісту заповіту полягає у з'ясуванні справжньої волі заповідача. Правила, за якими має здійснюватися тлумачення правочину, закріплені у ч.ч. 3, 4\~ст.213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з'ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з'ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про тлумачення заповіту. На підставі наведеного та

Outcome: approved