Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі, які не проживають там з 2016 року. Вказали, що відповідачі не несуть будь-яких витрат на утримання будинку, комунальні послуги не сплачують, що створює позивачам перешкоди у користуванні їх власністю. За таких обставин, просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.07.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала. У судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву від 25.04.2019 року, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали, відзивів на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 13.06.2018 року № 127435999, договором дарування частки житлового будинку від 05.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2511, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.02.2008 року, виданим державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Яценко О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 3-130 (а.с. 8, 9-10, 13). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 26.12.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 89). Також, згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 15.06.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). Відповідно до довідки Квартального комітету № 20 Подільського району м. Кропивницький від 12.06.2018 року № 345 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але не проживають там з 2016 року (а.с. 7). Крім того, згідно акту про непроживання від 14.06.2018 року, складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] , з 2016 року (а.с. 6). При цьому, як вбачається з адресної картки особи, виданої Відділом реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького, станом на 13.04.2019 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровані. [PERSON] була знята з реєстрації 06.12.2018 року (а.с. 135). Відтак, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не здійснюють перешкод у здійсненні позивачами [PERSON] та [PERSON] права користування та розпорядження будинком за адресою: [ADDRESS] , який належить останнім, та зняті з реєстрації за вказаною адресою. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та беручи до уваги, що відповідачі не зареєстровані та не проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] , а позивачі не довели наявність перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, а саме вказаним будинком, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed