Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 11.11.2013 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.10.2001 року виконавчим комітетом Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 16. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалась, оскільки вони проживають окремо один від одного. На даний час відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі, так як засуджений вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27.04.2009 року до 8 років позбавлення волі. Шлюб існує формально. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні, позов підтримала, наполягла на його задоволенні, просила розірвати шлюб з відповідачем, та залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Судові витрати просила віднести за рахунок відповідача. Згідно протоколу допиту Дар'ївської виправної колонії №10 Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області відповідач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу. Суд вважає можливим відповідно до ст. 169 ч.1 п. 2 ЦПК України, слухати справу у відсутність відповідача, оскільки він відбуває покарання у виді позбавлення волі і не може бути присутнім в суді. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи позивачки в обґрунтування позову та визнання позову відповідачем, ті обставини, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сім'я зруйнувалася остаточно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, п.п. 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16 зі змінами № 3 від 30.03.2007 року, ст. 51 Конституції України відповідно до яких, сім'я охороняється державою та при ухваленні рішення про розірвання шлюбу суд з'ясовує всі обставини справи та приймає заходи до примирення подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки стосунки між подружжям суперечать їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Збереження сім'ї стало недоцільним. Отже, слід розірвати шлюб. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачка в судовому засіданні довела обставини, на які вона посилається, а саме факт недоцільності спільного проживання з відповідачем та факт неможливості збереження сім'ї. Таким чином позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову і розірвання шлюбу. Оскільки позов задоволений в повному обсязі, то суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає за можливе сплачені судові витрати в розмірі 229 гривень 40 копійок судового збору, віднести на рахунок відповідача і стягнути його на користь позивача. На підставі зазначеного, ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України; п .п. 5, 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16; ст. 51 Конституції України і

Outcome: approved