Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом, у якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку №4, розташованому по вул.Обїздова в м.Борщеві Тернопільської області, що належить їй на праві приватної власності, посилаючись на те, що відповідач, її колишній чоловік, з грудня 2015 року не проживає у її власному будинку та не зявлявся в ньому. На даний період вона одружена вдруге і проживає з іншим чоловіком та дітьми у власному будинку. В добровільному порядку питання зняття з реєстрації вона з відповідачем вирішити не може. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Пояснила, що позивачка [PERSON] є власником житлового приміщення у будинку №4, розташованому по вул.Обїздова в м.Борщеві Тернопільської області. Відповідач, її колишній чоловік [PERSON] з грудня 2015 року не проживає у її будинку та не зявляється в ньому. В той же час у звязку з тим, що відповідач зареєстрований у будинку позивачки виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, оформленням субсидії. Представник Борщівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Судова повістка, направлена відповідачу, повернулася з відміткою на конверті про відсутність адресата за місцем проживання. Вказана обставина потягла застосування ч. 3 ст.76 ЦПК України, якою передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. В порядку вказаної норми процесуального права судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 11.01.2017 року вручена виконавчому органу місцевого самоврядування (Борщівській міській раді). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачкою, вважає, що вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Позивачці [PERSON] на праві приватної власності, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14353311 від 24.04.2007 року виданого Борщівським БТІ Тернопільської області, належить домоволодіння № 4, розташоване по вул.Обїздова в м.Борщеві Тернопільської області. Підставою виникнення права власності на вказане домоволодіння є договір дарування серії ВЕК №606155 жилого будинку, посвідчений 04.04.2007 року приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за № 997. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га розташованої по вул.Обїздова,4 м.Борщів, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення сесії Борщівської міської ради від 25.11.2008 року №1287 (державний акт на право на земельну ділянку серії ЯИ № 660592). За даними довідки Борщівської міської ради від 17 листопада 2016 року №7072 та згідно даних будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у житловому будинку по вул.Обїздова,4 м.Борщів, відповідач [PERSON]І значиться зареєстрованим у вищевказаному житловому будинку з 22 березня 2011 року. Наведене також підтверджується актом обстеження житлових умов від 09.11.2016 року, згідно якого колишній чоловік позивачки, [PERSON] зареєстрований, однак не проживає за адресою [INFO], зі слів [PERSON], з січня 2015 року. 14 грудня 2015 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області шлюб зареєстрований 18 лютого 1999 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється матірю позивачки і вказала, що відповідач не проживає у житловому будинку дочки біля півтора року. Усі свої речі відповідач з будинку дочки забрав і завіз до своїх батьків. Їй відомо, що він проживає в Києві та на даний час має іншу жінку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється двоюрідною сестрою позивачки і підтвердила, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку з грудня 2015 року. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не подав. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні не здобуто доказів, які давали б суду підстави вважати поважними причини відсутності відповідача [PERSON] за місцем постійного проживання за адресою: [INFO]. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній по місцю постійного проживання понад один рік без поважних причин, Також суд вважає, що позивачка довела факт порушення її права власності з боку відповідача, який зареєстрований, однак не проживає у житловому будинку відповідачки. Тому позов слід задовольнити і визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку №4, розташованому по вул.Обїздова в м.Борщеві Тернопільської області, що належить позивачці [PERSON] З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved