Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із заявою про перегляд рішення суду у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою у зв'язку з нововиявленими обставинами, вказавши на ті обставини, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 29.11.2011 року судом встановлено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], згідно якого [PERSON] виділено у користування земельну ділянку площею 555 м.кв., [PERSON] - 986 кв. м., [PERSON], [PERSON] - 514 кв.м. Судом при постановленні рішення встановлено, що [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 18.07.2005 року кожен є співвласниками по 125/1000 частин, [PERSON] на підставі договору дарування від 17.01.2008 року є співвласником 48/100 частин і [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 15.10.2007 року - власником 216 / 800 частин будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS], З метою виготовлення технічної документації із землеустрою по [ADDRESS] заявники звернулися до КП «Луцькмістобуд», на що отримали відповідь, що у зв'язку з невідповідністю площ розподіленої для користування земельної ділянки у схемі розподілу до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7051 від 29.07.2011 року площам, вказаним у рішенні Луцького міськрайонного суду від 29.11.2011 року неможливо виконати технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку на [ADDRESS]. Вищенаведені обставини та факти свідчать про те, що заявникам станом на день постановлення рішення суду 29.11.2011 року та до моменту отримання відповіді КП «Луцьмістобуд» 05.06.2013 року не було і не могло бути відомо про неможливість виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] у зв'язку з неточними даними щодо площ та схеми розподілу порядку користування земельними ділянками між співвласниками. Покликаючись на вищенаведене позивачі просили переглянути рішення суду від 29.11.2011 року в справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою у зв'язку з нововиявленими обставинами. В судовому засіданні позивачі і їх представник підтримали заяву, просили переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами і задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Просили встановити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] по першому варіанту розподілу, запропонованому експертами у висновку № 40129/9 С судової земельно-технічної експертизи від 19.03.2014 року, що зображений на схемі рис. 2 додатку до висновку відповідно до часток власності у будинковолодінні, а саме: виділити в користування [PERSON] частину земельної ділянки площею 986 м.кв., зображену на схемі жовтим кольором, що відповідає її 48/100 частин власності у будинковолодінні, [PERSON], [PERSON] - земельну ділянку площею 514 кв.м., що відповідає їхнім по 125/1000 частин кожного у власності будинковолодіння, та [PERSON] - земельну ділянку площею 555 кв.м., що відповідає його 216/800 частинам у власності будинковолодіння. Представник відповідача [PERSON], не визнавши позову, пояснив, що спору відносно землекористування ніколи не було, перешкод позивачам [PERSON] не чинить. На даний час склався порядок користування земельною ділянкою ще з часу користування нею попередніми власниками, а саме: у користуванні [PERSON] фактично перебуває земельна ділянка площею 13,46га, у користуванні [PERSON] - 0,0709га, у користуванні [PERSON], [PERSON] - 0,0101га. Саме такий порядок користування спірною земельною ділянкою слід закріпити рішенням суду, оскільки сторони по справі погодили такий порядок при виготовленні технічної документації по інвентаризації земельної ділянки по [ADDRESS], виготовленій КП «Луцькмістобуд» у 2009 році. Заслухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], дослідивши документи справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЗК України передача земельних ділянок у власність і надання їх у користування є компетенцією сільських, селищних, міських рад. Згідно ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Судом встановлено, [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 18.07.2005 року кожен є співвласниками по 125/1000 частин, [PERSON] на підставі договору дарування від 17.01.2008 року є співвласником 48/100 частин і [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 15.10.2007 року - власником 216/800 частин будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Як і раніше так і на даний час межі земельних ділянок в натуру не винесені. Виходячи з вимог ст. 12 ЗК України сторони не позбавлені можливості звернутися до міської ради, одержати правовстановлюючий документ із визначенням розмірів та меж земельної ділянки в натурі. Однак, сторони не погоджують даних меж землекористування. Свідок [PERSON] з достовірністю не підтвердила, що у її користуванні до продажу частини будинку [PERSON], була саме та частина земельної ділянки, якою в даний час користується [PERSON] Свідок ствердила, що їй у користування виділяли земельну ділянку і колгосп і міська рада. Однак, як встановлено судом, межі землекористування біля будинковолодіння по [ADDRESS] неодноразово змінювалися, чого не заперечили сторони і підтверджено висновком експертизи від 19.03.2014 року і документами технічної документації із землеустрою по [ADDRESS], проведеною КП «Луцькмістобуд» у 2009 році. Суд критично відноситься до акту погодження в натурі зовнішніх меж спірної земельної ділянки від 16.03.2009 року, з якого слідує, що позивачі погодилися на такий порядок користування земельною ділянкою при якому [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,1290га, оскільки позивачі ствердили, що на даному акті є підпис попереднього власника [PERSON], який на час складення вказаного акту уже не був співвласником будинковолодіння по [ADDRESS]. [PERSON] заперечив свій підпис. Дані твердження суд оцінює в сукупності з іншими доказами по справі. Зокрема, про відсутність згоди щодо існуючого порядку користування спірною земельною ділянкою, крім тверджень позивачів, свідчить і звернення відповідача [PERSON] з первинним позовом до суду про виділення в його володіння і користування 216/800 частин земельної ділянки відповідно до його частини у спільній частковій власності у будинковолодінні. Суд не приймає до уваги і ту обставину, що [PERSON] на спірній земельній ділянці збудував новий будинок, оскільки правовстановлюючі або дозвільні документи на новобудову в матеріалах цивільної та інвентаризаційної справи відсутні. Відповідно до ст. 120 п.4 Земельного Кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Оскільки наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з перебудовою будинку і господарських споруд, прибудовою не спричиняють змін встановленого порядку користування земельною ділянкою, зокрема її розміру, то суд при встановленні порядку користування спірною земельною ділянкою враховує частки співвласників у будинковолодінні: [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 18.07.2005 року кожен по 125/1000 частин, [PERSON] на підставі договору дарування від 17.01.2008 року - 48/100 частин і [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 15.10.2007 року - власником 216/800 частин будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Для з'ясування фактичного розміру спірної земельної ділянки, варіантів поділу між сторонами судом було призначено експертизу. Згідно висновку № 40129/9 С судової земельно-технічної експертизи від 19.03.2014 року запропоновано 2 варіанти розподілу земельної ділянки відповідно до ідеальних частин у будинковолодінні. Позивачі просили встановити порядок користування земельною ділянкою по першому варіанту, запропонованому експертом. Оскільки у двох варіантах землекористування [PERSON] не змінюється, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і встановити порядок землекористування саме по першому варіанту розподілу, встановленому у висновку експертизи. На стягненні судових витрат позивачі не наполягають, просили залишити їх за ними, оскільки вартість експертизи оплатили порівну з відповідачем.

Outcome: approved