Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивували тим, що 20.03.2007 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по вул. Лисенка, 48а в м. Луцьк. Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Вказують, на те що вони є спадкоємцями першої черги. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя спадкодавцем не було оформлено право власності на житловий будинок. Просили визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 20.03.2007 року, а саме за кожним по 1/2 частині житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Лисенка, 48а. Позивачі [PERSON], [PERSON] подали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Крім того, позивач [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, просила суд визнати право власності за кожним із позивачів по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, оскільки після смерті батька спадкуванню підлягає належна йому за життя частина в спільному майні, а саме 1/2 частина житлового будинку. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов, з врахуванням уточнених вимог, підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 041913 (а.с. 28), спадкодавець [PERSON] помер 20 березня 2007 року. З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №410068 (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] та Назарук (після укладення шлюбу - [PERSON]) [PERSON] зареєстрували шлюб 16.07.1988 року. За час перебування в шлюбі, на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутатів № 531 від 28.12.1989 року, [PERSON] отримав у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового будинку, земельну ділянку в м. Луцьку по вул. Лисенка, 48а (а.с. 15). Судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку здійснив будівництво житлового будинку загальною площею 111,8 кв.м з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Лисенка, 48а в м. Луцьку Волинської області. Законність будівництва вказаного майна та наявність його в натурі підтверджена матеріалами справи (а.с. 14-20, 107-112). З технічного паспорта на будинковолодіння по вул. Лисенка, 48а в м. Луцьку вбачається, що будинковолодіння складається з житлового будинку «А-1» 1993 року побудови, погріба «а2», погріба з шийкою «а3», прибудови «а» 1993 року побудови, прибудови «а1» 1995 року побудови, літньої кухні-гаража-сарая «Б-1» 1995 року побудови, сходів «а4». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сімю України. Відповідно до ст.ст. 22, 23 КпШС України, чинного на момент отримання у користування земельної ділянки та проведення будівництва житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Оскільки житловий будинок по вул. Лисенка, 48а в м. Луцьку був побудований під час перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], то він належав їм на праві спільної сумісної власності. Виходячи з рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, на момент смерті [PERSON] йому як спадкодавцю та його дружині [PERSON] належало по 1/2 частині будинковолодіння кожному. Отже, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку , який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Лисенка, 48а. Заповіт на спадкове майно померлий [PERSON] не складав. А тому, в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] Факт родинних відносин позивача [PERSON] з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ №410068 (а.с. 11). Факт родинних відносин позивача [PERSON] з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕГ № 431745 та свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №091706 (а.с. 11, 66). В установлений законом строк позивачі звернулися до приватного нотаріуса Луцького міського управління юстиції [PERSON] з метою оформлення своїх спадкових прав, однак свідоцтва на спадщину не отримали у звязку відсутністю документів, що підтверджують належність спадкодавцю зазначеного житлового будинку на праві власності, про що нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 27). Таким чином, позивачі [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що за позивачами слід визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 20 березня 2007 року, а саме за кожним по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Лисенка, 48а.

Outcome: approved