Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивачі звернулись до [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, Відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення суми компенсації за невикористану відпустку. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони обидва працювали в [PERSON] середній школі протягом тривалого періоду часу, проте, при звільненні [PERSON] не отримав суми коштів за невикористані відпустки. При звільненні [PERSON], [PERSON] також дізналась про наявність невиплаченої суми за невикористану відпустку. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області [PERSON] сільський голова [PERSON], повідомив, що станом на 01.01.2015 року [PERSON] освітня школа №1 не перебуває на балансі [PERSON] сільської ради. У звязку з чим, [PERSON] сільська рада не має права здійснювати видатки на освіту. Також, він повідомив, що під час спірного періоду він був директором [PERSON] освітньої школи та не памятає, щоб [PERSON], [PERSON] не надавались відпустки, хоча він розуміє, що за звітними документами, факт ненадання цих відпусток підтверджується. Представник Відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] зазначила, що в спірний період з квітня 1991 року по грудень 2001 року [PERSON], [PERSON] не перебували в трудових відносинах в трудових відносинах з відділом освіти. Відповідно до ст.23, 24 Закону України «Про відпустки» [PERSON] сільська рада при передачі [PERSON] сільської школи №1 зі свого балансу на баланс відділу освіти повинна була провести повний розрахунок з працівниками за невикористані відпустки за весь період роботи, або перерахувати грошову компенсацію за невикористані відпустки на рахунок відділу освіти. Грошова компенсація за невикористані відпустки від [PERSON] сільської ради на розрахункові рахунки відділу освіти не надходила. При звільненні [PERSON] з [PERSON] НВК школа І-ІІІ ступенів - ліцей, відділ освіти здійснив з ним повний розрахунок за відпрацьований період з 1973 по 1990 роки так, як в цей період школа знаходилась на балансі відділу освіти. У звязку з чим, відповідач вважає, що немає заборгованості перед позивачами, не визначає позовні вимоги, оскільки позивачі в період з квітня 1991 по грудень 2001 не перебували в трудових відносинах з відділом освіти. Позивачем також було надано письмові заперечення проти позову. Свідок [PERSON], яка працювала в [PERSON] освітній школі на посадах повара, прибиральниці, двірника з 1991 по 2001 рр. включно, підтвердила, що на протязі цього періоду заяви про відпустки співробітниками школи не подавались, Співробітники йшли у відпустки за погодженням з керівництвом (а.с.52). Також, позивачем були надані письмові пояснення [PERSON], який в період з 1991 року по 2001 рік працював вчителем фізичної культури в [PERSON] освітній школі №1, а також, був головою профкому школи, підтвердив, що весь цей час вчителі та техпрацівники не готували заяв про відпустки, а брали відпустки згідно з графіками відпусток, які узгоджувались з централізованою бухгалтерією відділу освіти (а.с.54). Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] [INFO] був призначений технічним працівником [PERSON] середньої школи 29.04.1968 року (Наказ №8 від 29.04.1968 р.). 02.02.1978 року [PERSON] було переведено на посаду заступника директора школи по господарській частині (Наказ №72 від 28.01.1978 року). 30.09.2014 року [PERSON] було звільнено з займаної посади за власним бажанням (Наказ №103 від 30.09.2014 року). Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON] [PERSON] [INFO] була призначена гардеробницею [PERSON] середньої школи 01.11.1980 року (Наказ №77а від 01.11.1980р.). 03.09.1982 року [PERSON] було переведено на посаду секретаря (Наказ №105а2 від 03.09.1982 року). 01.11.2009 року її було переведено на посаду лаборанта УВК (Наказ №12 від 02.11.2009 року). З 1.10.201з її було переведено на посаду двірника (Наказ №103б від 01.10.2013 року). 31.05.2015 звільнення з займаної посади за власним бажанням (Наказ №28 від 29.05.2015 року). Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON] Судовим розглядом встановлено, що на момент звільнення [PERSON] централізованою бухгалтерією відділу освіту було проведено розрахунок за відпрацьований ним період з 1973 по 1990 роки (а.с.2). Хоча слід зауважити, що згідно витягу з наказу про звільнення [PERSON] від 30.09.2014 року №103, бухгалтерії відділу освіти було наказано здійснити повний розрахунок, в тому числі за невикористані відпустки, а саме, за 1973, 1975, 1976, 1978, 1979, 1980, 1982, 1983, 1984, 1989, 1990, 1991, 1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001 роки (а.с.11). При цьому, залишились невиплаченими 234 календарних дні невикористаної відпустки за період з 01.04.1991 року по 31.12.2001 року (а.с.4). На момент звільнення [PERSON] бухгалтерії відділу освіти райдержадміністрації наказано здійснити розрахунок за невикористані відпустки в 1981, 1982 роках, а також, за відпрацьований період з 01.11.2014 року по 31.05.2015 року централізованою бухгалтерією відділу освіту було проведено розрахунок за відпрацьований ним період з 1973 по 1990 роки (а.с.63). При цьому, залишились невиплаченими 18 календарних днів невикористаної відпустки за період з 01.04.2001 року по 31.12.2001 року (а.с.4). Кількість днів невикористаних відпусток [PERSON] та [PERSON] визнаються всіма сторонами та не є спірною. Це підтверджується листом Начальника відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області №01-09-782 від 21.11.2014 року (а.с.2), листами [PERSON] сільського голови №60 від 05.03.2015 року, №70 від 17.03.2015 року (а.с.3-6), довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №693 від 16.12.2014 року (а.с.37). Відповідачі визнають факт невиплати [PERSON] та [PERSON] суми компенсації за невикористану відпустку. Проте, відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області не визнає позов, оскільки вважає, що оскільки у період з 01.04.1991 року по 31.12.2001 року, [PERSON] середня школа №1 знаходилась на балансі [PERSON] сільської ради, позивачі не перебували у трудових відносинах з відділом освіти в цей період, відповідно при передачі на баланс [PERSON] сільська рада мала або провести повний розрахунок з працівниками, або перерахувати грошову компенсацію за невикористані відпустки на рахунок відділу освіти, чого не було зроблено, а відповідно, заборгованості перед позивачами у відділу освіти не має. [PERSON] міська рада зазначає, що оскільки станом на 01.01.2015 року [PERSON] УВК не перебуває на балансі [PERSON] сільської ради. У звязку з чим, відповідно до ст.88 Бюджетного кодексу України [PERSON] сільська рада не має права здійснювати видатки на освіту, а саме, на [PERSON] УВК. Судовим розглядом встановлено, що з 01.04.1991 року по 31.12.2001 року [PERSON] середня школа №1 знаходилась на балансі [PERSON] сільської ради, що підтверджується випискою з розпорядження від 24.06.1991 року №38 «Про передачу техпрацівників та вихователів груп продовженого вихідного дня [PERSON] шкіл №1, 2 на роботу при [PERSON] сільській раді» (а.с. 7, 38). Також, слід зазначити, що відповідно до розпорядження №7 від 28.02.2002 року «Про передачу матеріальних цінностей з балансу червоноармійської сільської ради на баланс загальноосвітніх шкіл» створювалась комісія з передачі матеріальних цінностей ЧСШ №1, №2 з балансу [PERSON] сільської ради на баланс шкіл (а.с.7). Проте, слід зазначити, що факт передачі шкіл з/на баланси жодним чином не було відображено у трудових книжках [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 статті 83 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення робітника йому сплачується грошова компенсація всі невикористані ним дні щомісячної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності з ч. 1 ст. 47 і ч. 1 ст. 116 КЗпП України, сплата всіх сум, які належать працівнику від підприємства або закладу, проводяться в день звільнення. Судовим розглядом встановлено, що станом на 08.06.2015 повний розрахунок в частині виплати сум компенсації за невикористані відпустки з [PERSON] та [PERSON] не здійснений. У відповідності з ч. 3-4 ст. 24 Закону України «Про відпустку»у разі переводу працівника на інше підприємство грошова компенсація за не використані їм дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. За загальним правилом, передбаченим ст. 83 КЗпП України, заміна відпустки грошовою компенсацією не допускається, крім випадків звільнення працівника, який не використав відпустку. Отже, замінити всю відпустку грошовою компенсацією можливо лише у випадку звільнення працівника. Судовим розглядом в встановлено, що відповідачем [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області не було перераховано компенсацію за невикористану відпустку позивача до Відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області. Також судовим розглядом встановлена відсутність отримання грошової компенсації позивачам за вказані спірні дні відпустки. Після передачі школи з/на баланс відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області позивачі продовжували працювати на своїх посадах, їх умови праці не змінювались, їх не було перепризначено, або звільнено. Відповідно до дня звільнення [PERSON] та [PERSON] мали право на використання днів невикористаної відпустки, а зі звільненням отримали право на її компенсацію. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки»та ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки \~\~\~\~\~\~\~\~ Порядок розрахунку сум відпускних за надані працівникам щорічні відпустки, додаткові відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати компенсації за невикористані відпустки визначений в Порядку № 100, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року. Відповідно до цього Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. \~\~\~\~\~\~\~\~ Як визначив законодавець компенсація за невикористану відпустку - це грошові виплати, встановлені з метою відшкодування працівникові витрат, пов'язаних з виконанням ними трудових та інших передбачених законом та іншими нормативно-правовими актами і колективним договором обов'язків. У звязку з тим, що на момент судового розгляду сторони не могли надати точний розмір суми компенсації, а також, враховуючи, що кількість календарних днів не є спірною та визнається сторонами, суд вважає за можливе частково задовольнити вказану позовну заяву. \~\~\~\~\~\~\~\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приймаючи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги стосовно виплати грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку є законними та обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.83, 221, 232 КЗпП України, Закону України «Про відпустки», Порядку № 100, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року,

Outcome: partial