Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.06.1996 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У вказаному шлюбі у них народилася неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їх сімейне життя погіршилося, протягом останнього року спільного проживання між ними почалися сварки та непорозуміння, внаслідок чого між ними зникло почуття поваги та любові. З січня 2021 вони припинили сімейні відносини, проживають окремо. Вказує, що причиною розпаду сім`ї стало те, що у них відсутні нормальні стосунки, протилежність поглядів на сімейні цінності. В зв`язку із наведеним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, фактично припинив існування і втратив будь-який сенс. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав вказаних в позовній заяві. Просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав в повному обсязі та підтвердив факт припинення сімейних стосунків, а також неможливість збереження шлюбу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.06.1996, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.02.2021 (а.с. 4). У вказаному шлюбі у сторін народилося троє дітей. Зокрема одна дитина є неповнолітньою - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2010 (а.с. 8). Дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його повному утриманні, що визнано в судовому засіданні позивачем [PERSON] . Причиною розпаду сім`ї є те, що подружні стосунки між сторонами погіршилися та те, що на даний час вони не підтримують будь-яких відносин. З січня 2021 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у них різні бюджети. Згідно зі статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Саме тому, а також враховуючи, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують будь-яких відносин, суд приходить до висновку, що надання сторонам строку для примирення є недоцільним. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, відсутність між сторонами будь-яких відносин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З копії свідоцтва про шлюб видно, що після реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного та

Outcome: approved