Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з онуком [PERSON], [INFO], щодо участі у його вихованні, та визначенні способу участі позивачів у спілкуванні та вихованні онука, згідно якого вони мають право: один раз протягом доби (щотижня в суботу) мати побачення з дитиною, з правом відвідування дитиною місця проживання позивачів за адресою: [ADDRESS], з можливістю спільного відпочинку у літній час року за присутності матері у місцях, що визначаються матір'ю дитини - відповідачкою [PERSON] - [PERSON] Каміллією Сергіївною. В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є батьками [PERSON] - [PERSON] Каміллії Сергіївни, [INFO], яка зареєстрована у шлюбі з [PERSON]. Позивачі є дідусем та бабусею малолітньої дитини - хлопчика [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] Каміллія Сергіївна, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.02.2017 року, актовий запис G 713/2017р. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується паспортом серія РU № 137971 від 10.03.2017 року та довідкою Генерального консульства України в Дюссельдорфі № 536/38-17 від 07 березня 2017 року. [PERSON] - [PERSON] Каміллія Сергіївна, [INFO], є донькою позивачів - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією її свідоцтва про народження. [PERSON] - [PERSON] Каміллія Сергіївна та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 31.05.2017 року, запис № Е 111/2017. Однак, [PERSON] - [PERSON] Каміллія Сергіївна звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На даний момент, дитина [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS], зареєстрована в [INFO], що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] - [PERSON] Позивачі зазначають, що раніше донька проживала на території Федеративної Республіки Німеччина, в результаті чого позивачі були позбавлені можливості часто відвідувати іншу країну, а тому були одночасно позбавлені можливості приділити належну увагу своєму онуку, приймати участь в його утриманні та вихованні. В серпні 2017 року відповідачка приїхала в Україну разом з онуком. Позивачі мали намір виконати свої обов'язки дідуся та бабусі, і всіма можливими силами намагались спілкуватись з онуком [PERSON]. Однак відповідачка почала чинити перешкоди у реалізації їх права як баби та діда на виховання внука та спілкування з дитиною. Внаслідок перешкод, які чинила відповідачка, бабуся та дідусь не бачилась з онуком понад 3 місяці, позбавлені такої можливості й в теперішній час. Позивачі зазначають, що окрім того, у зв'язку з переїздом в Україну відповідача [PERSON] - [PERSON] Каміллії Сергіївни, оскільки в неї не склалося подружнє життя з чоловіком [PERSON], позивач [PERSON] подарувала доньці квартиру за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з тим, що доньці разом з онуком не було де жити. В теперішній час відповідачка разом з онуком проживають за вказаною адресою . Позивачі, як дід та баба, мають бажання брати активну участь у вихованні внука, піклуватись про нього та допомагати йому матеріально, вважають, що таке спілкування сприятиме нормальному розвитку малолітньої дитини. З посиланням на ст.ст. 159,257 СК України просять позов задовольнити повністю. Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просила відмовити у задоволенні позову, через його безпідставність, необґрунтованість, а також через те, що даний позов не підкріплений належними доказами, і ґрунтується виключно на припущеннях позивачів. Відповідач ніяким чином не перешкоджає позивачам бачитись з їхнім онукам. В судове засідання відповідач та його представник не зявилися, до суду надалі було надано заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують, просять позов задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено на ступні факти. [PERSON] та [PERSON] є дідусем та бабусею малолітньої дитини - хлопчика [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] Каміллія Сергіївна, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.02.2017 року, актовий запис G 713/2017 р. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується паспортом серія РU № 137971 від 10.03.2017 року та довідкою Генерального консульства України в Дюссельдорфі № 536/38-17 від 07 березня 2017 року. [PERSON] - [PERSON] Каміллія Сергіївна, [INFO], є донькою позивачів - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] - [PERSON] Каміллія Сергіївна та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 31.05.2017 року, запис № Е 111/2017. На даний момент, дитина [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS], зареєстрована в [INFO], корп.. 1, кв. 11, що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] - [PERSON] Позивачі зазначають, що раніше донька проживала на території Федеративної Республіки Німеччина, в результаті чого позивачі були позбавлені можливості часто відвідувати іншу країну, а тому були одночасно позбавлені можливості приділити належну увагу своєму онуку, приймати участь в його утриманні та вихованні. В серпні 2017 року відповідачка приїхала в Україну разом з онуком. Позивачі мали намір виконати свої обов'язки дідуся та бабусі, і всіма можливими силами намагались спілкуватись з онуком [PERSON]. Однак відповідачка почала чинити перешкоди у реалізації їх права як баби та діда на виховання внука та спілкування з дитиною. Внаслідок перешкод, які чинила відповідачка, бабуся та дідусь не бачилась з онуком понад 3 місяці. Позивачі також зазначають, що у зв'язку з переїздом в Україну відповідача [PERSON] - [PERSON] Каміллії Сергіївни, оскільки в неї не склалося подружнє життя з чоловіком [PERSON], позивач [PERSON] подарувала доньці квартиру за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з тим, що доньці разом з онуком не було де жити. В теперішній час відповідачка разом з дитиною проживають за вказаною адресою. Позивачі, як дід та баба, мають бажання брати активну участь у вихованні внука, піклуватись про нього та допомагати йому матеріально, вважають, що таке спілкування сприятиме нормальному розвитку малолітньої дитини. Позивачі мають право брати участь у вихованні малолітнього онука, а позбавлення їх права спілкуватись з онуком та брати участь у його вихованні і виявляти турботу про нього може позбавити останнього родинних зв'язків з дідом та бабою по лінії матері, любові та турботи з нашого боку. Декларацією прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений Сімейним кодексом України. До особистих немайнових прав дитини відноситься, зокрема право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами. Дотримання і захист цих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини. Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку , щодо задоволення позову повністю, оскільки позивачі мали перешкоди в спілкуванні з онуком та вважають, що існують правові підстави та необхідність визначити спосіб їх участі у спілкуванні та вихованні внука [PERSON], а саме: один раз протягом доби (щотижня в суботу) мати побачення з дитиною, з правом відвідування дитиною місця проживання позивачів за адресою: [ADDRESS], з можливістю спільного відпочинку у літній час року за присутності матері у місцях, що визначаються. матір'ю дитини - відповідачкою [PERSON] - [PERSON] Каміллією Сергіївною. Саме такий порядок спілкування буде сприяти психологічній стабільності малолітньої дитини та її позитивному розвитку і вихованню. При винесенні рішення, суд керується ст.13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно заяви позивачів судові витрати залишити по їх фактичному понесенні сторонами. Враховуючи викладене та

Outcome: approved