Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] з 1985 року постійно проживає у [INFO], а [PERSON] проживає у вказаній квартирі з часу народження. Маючи бажання реалізувати своє право на приватизацію вказаної квартири вони зверталися до управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, проте їм надійшла відповідь про неможливість приватизації без надання ордеру. Вважають вказані дії відповідача незаконними та просить визнати за ними право на приватизацію спірної кімнати без надання ордеру та зобовязати передати їй у власність в порядку приватизації вказаної квартири. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Представник Сумської міської ради пояснила, що для вирішення питання приватизації позивачі мають подати ордер, якій у позивачів відсутній. Просить відмовити у задоволенні позову. Іншій відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник до суду не зявився. Суд, заслухавши пояснення позивачів та представника СМР, дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказам наданими сторонами, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п.18 „Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 громадянином до органу приватизації подаються : оформлена заява на приватизацію, довідка про склад сімї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.09.1985 року зареєстрована та проживає в [INFO]. Наймачем вказаної квартири є [PERSON]. Інший позивач донька [PERSON], проживає у вказаній квартирі з часу народження. Позивачі на законних підставах вселилися до вказаної квартири та була в ній зареєстровані. Наведені вище обставини підтверджуються копіями паспортів позивачів, копіями Форм А на позивачів, копією рішення №467 від 28.12.1984 року, довідкою про склад сімї. Також судом встановлено, що в рішенні №467 від 28.12.1984 року про обмін жилих приміщень допущена описка та не вірно зазначено прізвище позивача [PERSON] та помилково зазначено Голосухіна. Суду не надані жодні докази на підтвердження незаконності проживання позивачів у спірній квартирі, зокрема, щодо порушення порядку вселення до неї. Позивачі звернулися до відповідача з приводу приватизації займаного ними житлового приміщення, але їм було в цьому безпідставно відмовлено, чим порушені житлові права позивачів на участь у приватизації житла. Відповідно до ст.8 п.11 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду від 19.06.1992 року спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає що право позивачів порушене, а тому позов в частині зобовязання відповідача вчинити дії шляхом оформлення необхідних документів за заявою наймача щодо передачі в порядку приватизації у власність квартири без надання ордеру підлягає задоволенню. Стосовно інших позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити, що обраний позивачами спосіб захисту прав та інтересів щодо приватизації спірної квартири, а саме: визнання права на приватизацію та зобов'язати орган приватизації передати квартиру у власність , не передбачено ст.16 ЦК України, якою визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, як спосіб захисту цивільних прав та інтересів, а тому у задоволенні позову в цій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

Outcome: partial