Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою про визнання за ними права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] та права власності на земельні ділянки. Позивачі посилаються на те, що [INFO] померла їх матір [PERSON] ; при житті остання склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалося і, взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, заповіла в рівних частинах своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з цим позивачі зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено в оформленні такого, оскільки житловий будинок [ADDRESS] Викоти належить колишньому колгоспному двору і частки членів двору не визначені. Тому позивачі просить у судовому порядку ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом нерухомого майна. У судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити посилаючись на викладені у ньому обставини. Представник відповідача будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, із відзивом на позов не звертався, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечили позивачі. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Із зареєстрованого заповіту у Викотівській сільські раді під №171 від 13.11.2002 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно в рівних частинах своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] . Як установлено з даних погосподаського обліку вищезгаданий житловий будинок відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Згідно довідки Бісковицької сільської ради №100 від 20.02.2019 року в будинковолодіння [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 року були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ №035088 від 17.07.2001 року, виданого відповідно до розпорядження Самбірської районної державної адміністрації від 13.07.2001 року №465, [PERSON] за життя мала у власності земельні ділянки загальною площею 1,052га. Із приводу спадкування позивачі зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено в оформленні такого, оскільки житловий будинок [ADDRESS] Викоти належить колишньому колгоспному двору і частки членів двору не визначені. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Ураховуючи вище наведені норми законів, аналізуючи пояснення позивачів у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд дійшов до переконання, що позов є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved