Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Стебницької міської ради зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] , [INFO] На підтвердження позовних вимог посилаються на те, що вони є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Їхній родич [PERSON] з травня 2018 року за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує, родинних стосунків не підтримує, майна за вказаною адресою не зберігає. Частки власності на дану квартиру у нього не має. Відтак, вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Крім того, зменшили свої позовні вимоги та відмовилися від п.2 прохальної частини позову та зазначили про стягнення з відповідача судових витрат на суму 768,40 грн. просили задоволити позов, не заперечили проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи рекомендованою кореспонденцією та шляхом оголошення на сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутності не надав. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 09.01.2003 року, реєстровий № 2743, на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . З оглянутих актів від 20.07.2018 р., 11.10.2018 р. та 05.02.2019 р., складених ОСББ «Карпати» вбачається, що відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає в даній квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, оскільки відповідач відсутній тривалий строк без поважних причин, то його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа № 6-57 цс 11). Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки доказами установлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , тривалий час без поважних причин. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачів судові витрати в сумі 768,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved