Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачі звернулися у квітні 2014 року до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів. Просили стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь кожного з них по 100 000 грн. шкоди, завданої життю та здоров'ю; стягнути солідарно на користь позивача [PERSON] з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 113 013 грн. в якості різниці вартості знищеного автомобіля та виплаченого страхового відшкодування, в розмірі 350 грн. за послуги евакуатора та 1000 грн. відшкодування витрат на проведення експертизи, 4124 грн. вартості придбаних ліків підтверджених чеками та 34 430 грн. витрат не підтверджених чеками; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату послуг представника в сумі 32 000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Свої вимоги мотивували тим, що вина відповідача [PERSON] у скоєному кримінальному правопорушенні встановлена вироком суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають нести солідарну відповідальність з [PERSON], так як [PERSON] є власником транспортного засобу, керуючи яким [PERSON] заподіяв шкоду позивачам, а [PERSON] є замовником перевезення 4 тон продуктів, під час якого було скоєно ДТП. Вважають, що своїми діями власник транспортного засобу [PERSON] та замовник перевезення [PERSON] сприяли здійсненню перевезення [PERSON] без достатніх правових підстав, так як в останнього відсутній договір оренди транспортного засобу, наказ про прийняття на роботу та документи на вантаж, який перевозився. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу застрахована ПрАТ «СК «Провідна», яка має виплатити потерпілим внаслідок ДТП страхове відшкодування за збитки, заподіяні їх здоровґю в межах ліміту відповідальності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували щодо виплати позивачу [PERSON] вартості пошкодженого автомобіля в розмірі 50 000 грн., витрат на проведення експертизи та послуг евакуатора. В частині завданої моральної шкоди відповідач погоджується з виплатою 10000 грн. кожному з відповідачів. В частині відшкодування витрат на лікування покладається на розсуд суду у випадку, якщо проведені витрати повґязані з наслідками ДТП. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що автомобіль ним був переданий відповідачу [PERSON] на підставі довіреності та використовувався ним на власний розсуд. Також пояснив, що він не є роботодавцем, так як будь-яких трудових угод чи інших цивільно-правових угод між ним та [PERSON] не укладалося. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно вона в своїй підприємницькій діяльності здійснює закупки товарів, в тому числі продуктів. Для доставки їх на склад звертається до ряду перевізників, які на її замовлення забирають та доставляють товар. Не заперечувала, що 4 тони товару з м. Київ перевозилися [PERSON] на її замовлення та на підставі усних домовленостей з останнім. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» у судове засідання не зґявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення щодо позовних вимог. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Вироком від 31 січня 2014 року Бориспільського місьрайонного суду Київської області встановлено, що 02.08.2013 року близько 18 години 40 хвилин водій [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем MAN - 14272 реєстраційний номер [NUMBER], грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме п.1.5 та п.2.3 б) та скоїв ДТП, внаслідок якої пасажир автомобіля «Nissan X-trail» [PERSON] отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому V пґясткової кістки лівої кисті зі зміщенням кісткових уламків, яке за своїм характером тягне тривалий розлад здоровґя на строк понад 21 день і за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; водій автомобіля «Nissan X-trail» [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки, яке за своїм характером тягне тривалий розлад здоровґя на строк понад 21 день і за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи колісного транспортного засобу автомобіля «Nissan X-trail» реєстраційний номер [NUMBER] з метою визначення матеріальних збитків, нанесених власникові транспортного засобу станом на 02.08.2013 р. ринкова вартість автомобіля склала 162 513 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 206 145, 81 грн. Полісом №АВ/87729 обовґязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахував свою відповідальність в ПрАТ «СК «Провідна» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану життю і здоровґю на одного потерпілого в сумі 100 000 грн. та за шкоду, заподіяну майну в сумі 50 000 грн. 21.10.2013 року ПрАТ «СК «Провідна» склало страховий акт та здійснило виплату позивачу в сумі 49 500 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої майну. Дану обставину в судовому засіданні позивач не заперечував. Вирішуючи питання щодо стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» шкоди, завданої здоровґю позивачів, судом приймаються до уваги положення Цивільного кодексу України та спеціального закону, який регулює відносини у сфері обовґязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме Закону України «Про обовґязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у звґязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровґя. Відповідно до ст. 23 Закону потерпілому відшкодовується також моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Позивачами доведено наявність достатніх підстав щодо стягнення завданої моральної шкоди в результаті завданого фізичного болю та страждань у звґязку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна», судом враховується, що сума відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 5% від ліміту відповідальності страховика, встановленого в розмірі 100 000 грн. на кожного потерпілого, тобто не більш ніж 5000 грн. При вирішенні питання щодо стягнення витрат на лікування в сумі 4124, 12 грн. судом враховується, що відповідно до письмових заперечень на позовну заяву ПрАТ «СК «Провідна» не заперечує щодо виплати витрат на лікування, так як вони документально підтверджені та обґрунтовані і можуть бути відшкодовані страховиком в добровільному порядку. Таким чином, спір щодо невиплати зазначених коштів відсутній, тому звернення до суду з цією позовною вимогою є передчасним, та як згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При вирішенні питання щодо солідарного стягнення з відповідачів завданої матеріальної та моральної шкоди, судом враховуються положення ст. 1190 ЦК України, а саме: особи, спільними діями або бездіяльністю яких завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1187 ЦК України для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки (шкоди); 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Тобто, відповідальність наступає лише в разі наявності всіх вище названих чотирьох складових. Однак, як під час розгляду кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] так і під час розгляду даної цивільної справи не встановлено складу правопорушення в діях (бездіяльності) відповідачів [PERSON] та [PERSON] Отже, підстави для застосування солідарної відповідальності відповідачів [PERSON] та [PERSON] відсутні. Натомість, суд вважає, що вина відповідача [PERSON] у вчиненні правопорушення встановлена вироком суду і саме він є належним відповідачем. Крім того, судом враховується, що відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовґязків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. В ході судового розгляду суду не надано будь - яких письмових доказів, які підтверджували б перебування в трудових відносинах відповідача [PERSON] з відповідачами [PERSON] та [PERSON], навпаки, вироком суду встановлено, що [PERSON] не працював офіційно водієм. Також, в ході судового розгляду суду не надано доказів наявності договору підряду між підрядником та заявником, який міг би бути підставою для покладення відповідальності на замовника. При визначенні розміру відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд виходить з того, що згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовґязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Отже, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню різниця ринкової вартості автомобіля та здійсненої страхової виплати в розмірі 113 013 грн. Враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині стягнення з нього витрат на проведення експертизи в сумі 1000 грн. та витрат на послуги евакуатора в сумі 350 грн., відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, судом не можуть бути прийняті пояснення позивача щодо понесених витрат на лікування в сумі 34 430 грн., так як даний висновок суду буде ґрунтуватися лише на припущенні щодо понесення таких витрат без підтвердження їх доказами. У судовому засіданні позивач [PERSON] визнав ту обставину,що автомобіль внаслідок ДТП є фізично знищеним, так як вартість відновлювального ремонту є вищою ніж ринкова вартість автомобіля. Також позивач у судовому засіданні не заперечував, що знищений автомобіль має певну вартість та згідно заяви відповідача погодився передати його після виплати відшкодування завданої шкоди. Згідно Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.1013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] судом відповідно до вимог ст.23 ЦК України враховується характер правопорушення, вчиненого [PERSON] з необережності, глибина фізичних страждань потерпілих, які зазнали тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а також вимоги розумності та справедливості. В частині стягнення витрат на правову допомогу судом враховуються вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Відповідно до встановленого розміру мінімальної заробітної плати на 2014 рік в сумі 1218 грн., 40 відсотків складає 487,2 грн. Судом враховується 6 годин роботи представника позивача [PERSON], які складають 5 годин участі в судових засіданнях згідно журналів судових засідань та 1 година ознайомлення з матеріалами цивільної справи. Таким чином, сума витрат на правову допомогу складає 487,2 грн. х 6 годин = 2923,2 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів пропорційно задоволеній частині позовних вимог. Крім того, на користь держави підлягає стягненню судовий збір, так як позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: partial