Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою до відповідачів, в якій просять визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 26 листопада 2012 року, на ? частку за кожним гаражу №58, який знаходиться в [PERSON] кооперативі «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» за адресою: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.16Г. В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є спадкоємцями [PERSON], померлої 26 листопада 2012 року, у звязку з чим 19 жовтня 2015 року вони звернулися до [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину після померлої [PERSON], в тому числі на гараж №58, який знаходиться в [PERSON] кооперативі «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» за адресою: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.16Г, який є правонаступником майнових і немайнових прав Автогаражного кооперативу «Жигулі». Позивачами зазначено, що [PERSON] дніпровська державна нотаріальна контора звернулася до [PERSON] підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради з метою встановлення фактичних власників спірного гаража та згідно довідки останнього від 11 липня 2015 року за №10747 встановлено, що на гараж №58 відсутні відомості щодо реєстрації права власності. [PERSON] дніпровською державною нотаріальною конторою зазначено, що оскільки за життя [PERSON] право власності на гараж не зареєструвала, відтак і видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. Позивачами також вказано, що шляхом перевірки документів встановлено, що первинним власником та фактичним будівником спірного гаража був [PERSON], який був батьком [PERSON], та зазначено, що спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] Однак, під час фактичної власності гаражем, через свою легковажність, ані [PERSON], ані [PERSON] за своє життя не зареєстрували право власності на спірний гараж. Після смерті [PERSON] спадкоємці вирішили стати членами [PERSON] кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», тому вони зверталися до останнього спочатку в усному порядку, але згодом, не дочекавшись засвідчення рішення про взяття їх до членів зазначеного кооперативу та надання відповідного посвідчення, спадкоємці направляли листи від 16 грудня 2015 року та 16 серпня 2017 року з проханням взяти їх до членів [PERSON] кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1». Проте зазначені листи останнім не були отримані через неявку до поштового відділення. Позивачами зазначено, що вони виконали всі належні умови для набуття членства в кооперативі та подальшому прийнятті спірного гаража, чого неможливо сказати про [PERSON] кооператив «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», голова якого порушив не лише законодавство України, але й власний статут. Позивачі вважають, що у відповідності до чинного законодавства України вони, як спадкоємці, мають право зареєструвати фактичне право на гараж, який спочатку належав [PERSON], а потім дістався у спадок [PERSON], а тому вимушені звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила у їх задоволенні відмовити, оскільки позивачі не реалізували своє право на реєстрацію права власності та ними не надані докази сплати пайових внесків за спірний гараж. Також представник відповідача [PERSON] зазначила, що позивачам необхідно звернутися із заявою та відповідним пакетом документом до відділу реєстрації майнових прав департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур [PERSON] міської ради. Оскільки законодавством врегульовано порядок такої реєстрації, то відсутня потреба у зверненні з позовом до суду. [PERSON] міська рада не порушувала права позивачів, не оспорювала та не завадила реалізації ними своїх прав. Представник відповідача [PERSON] кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що спадкодавець пайові внески за спірний гараж не сплачував, на даний час власником спірного гаражу є [PERSON], а тому підстави для задоволення позову відсутні. Також представник відповідача [PERSON] додав, що відповідач діяв у межах статуту та будь-яких листів від позивачів не отримував. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що з 2014 року він є членом [PERSON] кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» та в березні 2017 року він погодився купити спірний гараж. На даний час він є власником гаражів №56 та №58, які є суміжними та знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.16Г. Вислухавши представника позивачів [PERSON], представника відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], представника відповідача [PERSON] кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» [PERSON], третю особу [PERSON], дослідивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON], який помер 12 січня 2010 року, був власником гаража №58 та членом Автогаражного кооперативу «Жигулі» з 18 квітня 1973 року (т.1 а.с.22, 27-40). Спадщину після померлого [PERSON] прийняли позивач [PERSON] та його мати [PERSON] (т.1 а.с.174,190,192,201). На підстави довідки №5 від 10 серпня 2009 року, виданого головою гаражного кооперативу «Жигулі-1» вбачається, що [PERSON] є членом гаражного кооперативу «Жигулі-1» на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 28 квітня 2005 року №1619 і має гараж №58, що також підтверджується копією посвідчення власника гаража №58 (т.1 а.с.56-57). 26 листопада 2012 року [PERSON] померла (т.1 а.с.21). Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], а позивач [PERSON] чоловіком ( т.1 а.с.10,14,17). [PERSON] кооператив «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» є правонаступником майнових і немайнових прав Автогаражного кооперативу «Жигулі» (т.1 а.с.205-213). Згідно протоколу №1 загальних зборів [PERSON] кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» від 02 листопада 2014 року гаражний бокс №58 перейшов на баланс кооперативу у відповідності до статуту кооперативу, оскільки [PERSON] померла, а за життя право на членство нікому не передала, відповідно й право користування гаражем (т.1 а.с.214-218). 19 жовтня 2015 року позивачі звернулися до [PERSON] дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами, в яких просили видати свідоцтво про спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частку кожному гаражу в Автогаражному кооперативі «Жигулі-1» ( т.2 а.с. 73-75). Відповідно до довідки КП «ДМБТІ» відомості щодо реєстрації права власності на гараж 58 в [PERSON] кооперативі «Автогаражний кооператив «Жигулі-» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна, будинок 16 г в інвентаризаційній справі відсутні (т.2 а.с. 72). Постановами державного нотаріуса [PERSON] дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19 жовтня 2015 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на 1/3 частку гаража № 58, який знаходиться в [PERSON] кооперативі «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна, будинок 16г, у звязку з тим, що така дія буде суперечити закону, оскільки на день відкриття спадщини право власності на нерухоме майно не зареєстровано (т.2 а.с. 76-78). З наданої Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи до майна [PERSON] вбачається, що єдиними особами, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті останнього є позивач [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с. 162-202). З наданої [PERSON] дніпровською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи до майна [PERSON] вбачається, що єдиними особами, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті останньої є позивачі по справі (т.2 а.с.4-78). В судовому засіданні встановлено, що станом на час розгляду справи власником спірного гаражу №58 відповідно до посвідчення [PERSON] кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» є третя особа [PERSON] (т.1 а.с.226). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи предявлені позовні вимоги судом враховується, що належним відповідачем в даному випадку є особа, яка на момент подання позову володіє спірним спадковим майном, тобто [PERSON] Позивачі своїми процесуальними правами розпорядилися на власний розсуд і позовні вимоги до власника спадкового майна на час розгляду справи не предявили. Таким чином, предявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачами позовні вимоги предявлені до неналежного відповідача, здійснення судом будь-яких висновків по суті заявлених позивачами позовних вимог буде передчасним за відсутності відповідного спору між позивачами та власником спірного гаражу [PERSON], який би піддягав вирішенню судом. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати на підставі вимог ст. 141 ЦПК України розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed