Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами до [PERSON], тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області, про стягнення аліментів на повнолітніх осіб, обґрунтовуючи їх тим, що 08.04.1996 року народився [PERSON], а 15 травня 1997 року народилася [PERSON]. Матір»ю вказаних дітей є відповідачка [PERSON], яку рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області № 2-256/07 від 03.07.2007 року позбавлено батьківських прав відносно вказаних дітей. Розпорядженням Бобринецької районної державної адміністрації від 19.02.2010 року № 163-р «Про створення прийомної сім»ї і передачу дітей на виховання та спільне проживання» створено прийомну сім»ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] та 22 лютого 2010 року вказаних дітей передано на виховання родини [PERSON], [PERSON] З 01 вересня 2014 року діти [PERSON] та [PERSON] навчаються в професійно технічному училищі № 32 м. Бобринець. Та оскільки відповідачка на утримання дітей не надає матеріальної допомоги, а діти продовжують навчання та потребують додаткових коштів, вони змушені звернутися до суду з питанням стягнення аліментів на повнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачі підтримали позовну заяву та просять суд її задовольнити посилаючись на обставини викладені в ній. Відповідачка в судовому засіданні, позовні вимоги не визнала просить суд відмовити в їх задоволення оскільки сама перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця проживання, не працює та не має коштів на утримання повнолітніх дітей. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] в судовому засіданні поставила вирішення спірного питання на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що крім пояснень сторін, підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ОЛ № 296078 від 06 липня 1996 року виданого виконкомом Червоно-Долинської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та серії І-ОЛ № 290838 від 30 травня 1997 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького району Кіровоградської області, відповідно (а.с. 13,14). З довідки виданої професійно технічним училищем № 32 м. Бобринець від 27.07.2015 року № 326, вбачається, що [PERSON], дійсно з 01.09.2014 року навчається в професійно технічному училищі № 32 м. Бобринець по професії «Кухар». Орієнтовний термін закінчення навчання квітень 2017 року (а.с. 11). З довідки виданої професійно технічним училищем № 32 м. Бобринець від 27.07.2015 року № 327, вбачається, що [PERSON], дійсно з 01.09.2014 року навчається в професійно технічному училищі № 32 м. Бобринець по професії «Кухар». Орієнтовний термін закінчення навчання квітень 2017 року (а.с. 12). Правові відносини щодо утримання батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, регулюються нормами ст.ст.199 та 200 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно із ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони (батьки) можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має сама дитина, або той з батьків, з ким ця дитина проживає. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, однією з основних умов виникнення у батька (батьків) обов'язку утримувати повнолітню дитину, яка навчається, є наявність можливості надання такої допомоги. Заперечуючи проти позову, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця проживання в даний час вона ніде не працює, буд-якою підприємницькою діяльністю не займається, ніякого доходу не має, пенсію не отримує. Таким чином, достовірних відомостей про наявність у відповідачки роботи, а також отримання нею доходу (заробітку), позивачами всупереч вимог ст.ст.10,11 та 60 ЦПК України суду не надано. Не встановлено таких відомостей і судом. Отже, судом не встановлено безспірної можливості відповідачки [PERSON] утримувати своїх повнолітніх дітей, які навчаються, що є підставою для відмови у задоволені позову. Окрім того, в судовому засіданні встановлено що [PERSON] та [PERSON] в контексті статті 3 ЦПК України, не можуть бути належними позивачами у справі. Так з Розпорядження голови Бобриненцької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 19.02.2010 № 163-р та договору про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім»ї встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються прийомними батьками та прийняли на виховання та спільне проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8, 9). Відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки [PERSON] та [PERSON] з настанням повноліття втратили статус дитини, тому їх інтереси не можуть представляти прийомні батьки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.ст. 6, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: dismissed