Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просять суд: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/10 частину квартири [ADDRESS], 1/5 частина якої належала померлій [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Десятою Київською державною нотаріальною конторою 16 травня 2012 року за реєстровим № 1-486; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/10 частину квартири [ADDRESS], 1/5 частина якої належала померлій [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Десятою Київською державною нотаріальною конторою 16 травня 2012 року за реєстровим № 1-486. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер їхній батько [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Померлий [PERSON] залишив спадкове майно - 1/5 частину трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємицею зазначеного майна [PERSON] стала його дружина [PERSON] 16 травня 2012 року за реєстровим 1-486, Десятою Київською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частину вищевказаної квартири після померлого батька [PERSON] на ім'я їхньої матері [PERSON] [PERSON] помирає [INFO] року і вони відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України звернулися 24 травня 2014 року з заявами до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, [PERSON], про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] (спадкова справа № 20/2014 від 24 травня 2014 року) та 28 серпня 2014 року про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 28 серпня 2014 року приватним нотаріусом [PERSON] їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних долях на 1/5 частину квартири, яка належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 20 жовтня 2004 року, розпорядження № 62-1240. В частині отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири, яка належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Десятою Київською державною нотаріальною конторою від 16 травня 2012 року за реєстровим № 1-486, постановою нотаріуса від 28 серпня 2014 року їм було відмовлено, оскільки правовстановлюючим документом на успадковану частину квартири є свідоцтво про право на спадщину за законом, але не зареєстроване, відповідно до законодавства. Позивачі в судове засідання не з'явилися, представник позивачів подав до суду заяву, з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду пояснення, в яких просив справу розглянути у їх відсутність. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачів, представника позивачів, представника відповідача та третьої особи. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO] року, батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17). 09 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.20). 19 квітня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 жовтня 2004 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях належить квартира [ADDRESS] (а.с. 24 - 25). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем 1/5 частини квартири [ADDRESS], належній [PERSON], який помер [INFO] року, є його дружина [PERSON] (а.с.26). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 28 серпня 2014 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.29,30). Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). Частиною першою статті 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Як вбачається з свідоцтв про право на спадщину за законом від 28 серпня 2014 року, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № № 489, 493 спадкоємицями 1/5 частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] є її доньки - [PERSON] та [PERSON] (а.с.36,37). Відповідно до п.п. 4.14 п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Як вбачається з листа-відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 14 липня 2014 року № 65104, 1/5 частина квартири [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 20 жовтня 2004 року, розпорядження № 62-1240 (а.с.35). Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, право власності на іншу 1/5 частину квартири [ADDRESS] в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] зареєстрована не була, на підставі чого постановою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 28 серпня 2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (в рівних долях) кожній на 1/5 частину квартири [ADDRESS], яка належить спадкодавиці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Десятою Київською державною нотаріальною конторою 16 травня 2012 року за реєстровим № 1-486 (а.с.27-28). Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). При здійснення своїх прав особа зобов'язана утриматись від дій, які могли б порушувати права інших осіб. (частина 2 статті 13 Цивільного кодексу України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на 1/5 частину квартиру [ADDRESS] в рівних долях, а саме по 1/10 частині вказаної квартири кожній. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved