Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтава ради. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі, який було розірвано 26 вересня 2017 року. Від цього шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач зовсім не приділяє батьківської турботи своїй дитині, не спілкується з донькою, не приймає участі у її житті та вихованні, не цікавиться її розвитком та життям. Матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на позбавлення його батьківських справ стосовно малолітньої доньки. Представник третьої особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтава ради в судове засідання не з`явився, надіслали до суду письмову заяву в якій просять слухати справу за відсутності представника, підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, надіслали до суду рішення Київської районної в м. Полтава раді та Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.4 ст.206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис №1002. Свідоцтво видане Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 04.08.2016 року. (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.05.2016 року, актовий запис №63. Після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище - [PERSON] . Свідоцтво видане Київським районним у м. Полтава відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 26.05.2016 року.(а.с.9). Відповідно до копії заочного рішення Київського районного суду м. Полтава від 26.09.2017 року, справа №552/4817/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.10). Згідно заяви серія НОР 348878, складеної 11.08.2020 року та посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н.Ю., [PERSON] дає згоду на позбавлення його батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , жодних заперечень щодо місця проживання та реєстрації дитини разом з матір`ю [PERSON] не має. Крім того, зазначив, що він не має заперечень щодо зміни прізвища дитини. Заява зареєстрована в реєстрі за №2311.(а.с.11). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , останнє відоме місце проживання: с.Бессарабівка Кегичівського району Харківської області відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . (а.с.13). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. Позивачка зазначає, що нею ніколи не створювалися будь-які перешкоди у спілкуванні відповідача із донькою та участі у її вихованні, а навпаки вона постійно просила відповідача спілкуватися з дитиною, щоб він відчував батьківську турботу і любов, але відповідач такого бажання не виявляв та не бажав виконувати покладені на нього законом батьківські обов`язки. Це свідчить про відсутність об`єктивного волевиявлення відповідача на активну участь у формуванні життя своєї доньки. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved