Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначила, що вона починаючи з 2004 року проживає в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], вказаний будинок був наданий совхозом «Шлях Леніна» для проживання матері чоловіка позивачки - [PERSON], яка працювала у зазначеному совхозі та померла [INFO]. У свій час позивачка була прописана у даному будинку зі згоди [PERSON] 09.12.2004 року [PERSON] склала заповіт на все належне їй майно, яке заповіла на ім'я позивачки. Звернувшись з даним заповітом до Запорізької районної державної нотаріальної контори позивачці було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що в свій час [PERSON] не оформила право власності на житловий будинок, а на сьогодні вона не має можливості це зробити. Григорівська сільська рада право власності на будинок також не оформила. У зв'язку із зазначеним позивачка вимушена була звернутись до суду для визнання її права на будинок з господарськими спорудами за набувальною давністю. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач - Територіальна громада Григорівської сільської ради надали до суду заяву, в якій зазначили, що з позовною заявою згодна в повному обсязі, заперечень не мають, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представники третіх осіб - ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надали. В судовому засіданні допитані свідки: [PERSON], яка є тіткою позивачки та [PERSON], який є сусідом позивачки. Вказані свідки пояснили суду, що дійсно більше 10 років позивачка проживає в даному будинку, веде господарство, здійснює ремонт будинку, сплачує комунальні послуги. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що згідно штампу в паспорті, з 15 грудня 2004 року [PERSON] зареєстрована та постійно проживає у житловому будинку № [ADDRESS]. Факт проживання та реєстрації позивачки в спірному будинку підтверджується довідками № 889 від 12.11.2014 року та № 904 від 17.11.2014 року, які видані виконкомом Григорівської сільської ради, в яких зазначено, що в будинку [ADDRESS] дійсно зареєстрована [PERSON] з 15.12.2004 року. Позивачка та її родина на сьогоднішній день продовжують проживати у вказаній житловій квартирі. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним майном, доглядає за будинком та утримує її, постійно робить в ній поточний та капітальний ремонт, на свій розсуд здійснює управління та володіє житловою квартирою. Згідно абонентської книжки щодо розрахунку за воду та каналізацію, квитанцій по розрахунками за користування електричною енергією саме [PERSON] сплачує за воду та електроенергію, як споживач. Судом встановлено, що інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім [PERSON] не має. На теперішній час ніхто не оспорював та не оспорює право власності на спірну нерухомість та не заперечує проти оформлення за позивачем зазначеного житлового будинку, однак позивач цього зробити не може, так як власника будинку вже не існує, у зв'язку з чим він змушений звернутись до суду із зазначеним позовом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 22.06.2011 року для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved