Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком № 22 по вул. Огородній в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, посилаючись на те, що відповідачка не проживає без поважних причин у житловому приміщенні житловому будинку № 22 по вул. Огородній в м. Білгород-Дністровський, Одеської області з березня 2015 року. Позивачі [PERSON], [PERSON]у судове засідання не зявились, згідно заяв позов підтримали та просили розглядати справу за їх відсутністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, судова повістка повернута до суду з відміткою за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON]являються власниками житлового будинку № 22 по вул. Огородній в м. Білгород-Дністровський, Одеської області на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.10.2009 року. Згідно даних будинкової книги у належному позивачам житловому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON]. На теперішній час відповідачка в належому позивачам житловому будинку не проживає. Будь-які речі відповідачки у вказаному житловому будинку відсутні. Факт не проживання відповідачки в належному позивачам житловому будинку підтверджується актом ЖЕО № 1 від 01.12.2015 року. Не зняття з реєстрації відповідача порушує майнові права позивачів, оскільки вони змушені нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб та не може оформити субсидії. Відповідачка вибула з належного позивачам житлового будинку за власним бажанням, не користується ним тривалий час, а тому має бути визнана такою, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. Згідно зі ст.ст.\~71,\~72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР),\~\~\~\~членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили\~\~ права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,\~ст. 405 ЦК України). Згідно ч.1 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Виходячи з викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved