Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої вимоги мотивує тим, що її матері [PERSON]: згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №061710, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року належала земельна ділянка площею 2.29 га, розташована на території Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області; згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №061711, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року належала земельна ділянка площею 2.22 га, розташована на території Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області. 20 липня 2016 року [PERSON] померла, про що 27 липня 2016 року складено відповідний актовий запис №323. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вказаних вище земельних ділянок, у звязку з чим позивачка звернулась до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Заповіту на вказане майно складено не було. 16 лютого 2017 року [PERSON], державний нотаріус Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовила позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на спадкове майно. Дійсно, оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №061710, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №061711, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року на теперішній час втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Знамя труда» №97 (8403) від 05 грудня 2014 року. У звязку з викладеним виникла необхідність звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не зявилась. На розгляд суду надійшла заява від позивачки з проханням розглянути справу в її відсутність, на позовних вимогах наполягає (а.с.33). Представник відповідача - виконавчого комітету Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області сільський голова в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, з позовними вимогами згоден (а.с.32), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON]: згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №061710, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року належала земельна ділянка площею 2.29 га, розташована на території Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.8); згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №061711, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року належала земельна ділянка площею 2.22 га, розташована на території Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.9). 20 липня 2016 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №464425, видане 27 липня 2016 року Тарутинським районним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом №323 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вказаних вище земельних ділянок. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її донька (позивачка по справі) [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД №347402, виданим 10 квітня 1982 року Височанською сільською радою (а.с.10); свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №259943, виданим 09 вересня 2016 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.12); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища серії АКС №088141 (а.с.13). Чоловік померлої [PERSON] [PERSON] помер 22 травня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №248613, виданим 29 листопада 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області (а.с.31). 16 лютого 2017 року позивачка звернулась до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 16 лютого 2017 року [PERSON], державний нотаріус Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовила позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на спадкове майно (а.с.7). Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №061710, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №061711, виданого 30 липня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації №239/А від 23 червня 2004 року на теперішній час втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Знамя труда» №97 (8403) від 05 грудня 2014 року (а.с.27-28). Таким чином, позивачка, як спадкоємиця за законом, фактом подання заяви до нотаріальної контори прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved