Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовують тим, що 19 квітня 1991 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала і була прописана (зареєстрована) в с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Незалежності, 154. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON]. 10 червня 2012 року помер [PERSON], який на день смерті та постійно проживав у [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою (1/3 належала йому, а 1/3 він успадкував після смерті своєї матері [PERSON]С.). За життя [PERSON] склав заповіт, у якому все своє майно заповів [PERSON], який прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавщи заяву до Бобровицької районної державної нотаріальної контори і отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Однак отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини будинку неможливо, так як відсутні правовстановлюючі документи. Право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою Чернігівська область Бобровицький район с. Ярославка, вул. Незалежності, 154, не зареєстроване. Нотаріус видав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що є підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON], має право на 1/3 частину житлового будинку за вищевказаною адресою, як член двору, який до 15.04.1991 року не втратив права на частку в його майні. Позивачі в судове засідання не з'явились, в поданій заяві просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач в поданій заяві просить справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 19.04.1991 року померла [PERSON]. Факт смерті підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с. 9). Даними довідок виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 05.09.2017 року № 279, та від 08.11.2017 року № 378 підтверджується, що [PERSON] проживала та була зареєстрована в [INFO], разом з нею за вищевказаною адресою були прописані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13,14) Згідно даних довідки виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 08.11.2017 року № 380 підтверджується, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] ( а.с.15). 10 червня 2012 року помер [PERSON]. Факт смерті підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с. 10). Даними довідки виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 08.11.2017 року № 378 підтверджується, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [INFO] (а.с.16). За життя [PERSON]склав заповіт, у якому все своє майно заповів [PERSON](а.с.11). [PERSON] прийняв спадщину, подавши заяву до Бобровицької районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 282/2012) ( а.с. 23). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про шлюб (а.с.17). Даними довідки КП „Ніжинське МБТІ від 03.1.2017 року підтверджено, що право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Незалежності, 154 не зареєстроване, вказана вартість будинку, господарських будівель та споруд - 214053 грн.( а.с. 18) Постановою державного нотаріуса від 23.02.2018 року № 516/02-31 Бобровицької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок після смерті [PERSON], що є підставою звернутися до суду.(а.с.22). Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, виданиного державним реєстратором прав на нерухоме майно 28.11.2017 року підтверджується, що в позасудовому порядку [PERSON] отримати правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на нерухоме майно, неможливо. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника ( спадкоємця ) вирішується в судовому порядку. В силу ст. 127 ЦК УРСР зі змінами, внесеними 20.05.1985 р., до відносин сумісної власності господарств громадян, які займалися індивідуальною трудовою діяльністю у сільському господарстві застосовуються правила ст.. 121-126 ЦК УРСР (що регулюють відносини колгоспного двору). Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідне роз'яснення викладене в п. 6, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Отже, [PERSON] має право на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, як член двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідне роз'яснення викладене в п. 6, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання права на нерухоме майно є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved