Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому вказали, що вони є власниками земельних ділянок розташованих на території Новомажарівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області. 29.12.2006 року між позивачами та СВК «Заповіт 2000» були укладені договори оренди земельних ділянок строком на 10 років, які були зареєстровані 10 травня 2007 року у Державному реєстрі земель. Як запевняють позивачі до спливу строку дії договорів оренди землі вони письмово повідомляли відповідача про намір припинити оренду землі, а після закінчення строку дії даних договорів надсилали орендарю письмову вимогу повернути землю та повідомили, що продовжувати дію договорів не мають бажання. На даний час земельні ділянки позивачам не повернуто, тому вони звернулися до суду з даним позовом, в якому просять суд зобов»язати СВК «Заповіт 2000» повернути їм за актом приймання-передачі земельні ділянки та відшкодувати сплачений судовий збір. Від представника позивачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечує, їх вимоги визнає в повному обсязі. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст.ст.\~18,\~20 Закону України «Про оренду землі»\~укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Згідно\~ст. 125 Земельного Кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім того, відповідно ч.3\~ст. 640 ЦК України\~договір договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації. Відповідно до пункту 8 договорів оренди землі від 29 грудня 2006 року укладеного між позивачами та СВК «Заповіт Леніна» (на даний час СВК «Заповіт 2000», договори укладено на 10 років, а згідно пункту 43 договори набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що державна реєстрація договорів оренди землі була проведена 10.05.2007 року. Таким чином на час подання позовів до суду договори оренди землі припинили свою дію, до закінчення строку дії договорів орендодавцями були подані заяви про небажання продовжувати договори оренди землі, в свою чергу в строк, передбачений п.8 Договору та ст.. 33 Закону України «Про оренду землі», орендар переважним правом на поновлення договорів не скористався, нові договори чи додаткові угоди про продовження строку дії між сторонами не укладалися. Отже, підстав для користування земельними ділянками позивачів у відповідності до\~ст. 398 ЦК України\~СВК «Заповіт 2000» не має. В силу ст.. 31 Закону України «Про оренду землі» дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Згідно п. 21 договорів оренди землі від 29.12.2006 року після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Аналогічна норма закріплена в ст.. 34 Закону України «Про оренду землі». Тому суд, проаналізувавши зазначені правові норми, приходить до висновку, що право орендодавців на повернення земельних ділянок після закінчення строку дії договорів оренди землі підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] завчасно подали до СВК «Заповіт 2000» заяви про небажання продовжувати дію укладених договорів, в тому числі через оголошення в пресі, нові договори чи додаткові угоди про продовження строку дії між сторонами не укладалися, отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн., сплата якого підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв»язку з тим, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved