Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до [PERSON] та публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що 31 серпня 2015 року з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] на автодорозі Р-04 Київ - Фастів - Біла Церква - Тараща - Звенигородка км 156+150, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перевищивши встановлену швидкість, не впоравшись з керуванням, порушивши п.п. 2.9-а, 12.1 Правил дорожнього руху України, здійснив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить йому (позивачу) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та який внаслідок зазначеної дорожньо - транспортної пригоди був повністю знищений і ремонту не підлягає. Національною страховою компанією «Оранта» власнику колісного транспортного засобу було відшкодовано лише 8442,44 грн.. У листі від 02 грудня 2015 року за № 09-02-12/17591 було зазначено, що відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо - транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди. Згідно із п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається знищенім, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. На сьогоднішній день вказаний автомобіль коштує 26000 грн. Вказані кошти [PERSON] не відшкодовано, хоча йому неодноразово надсилались претензії. Крім того, під час дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі [NUMBER], перебувала [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження у вигляді садна тім'яної частини голови та садна в області лівого ліктя. Після вказаної дорожньо- транспортної пригоди вона проходила лікування в Таращанській центральній районній лікарні. На ліки нею було витрачено кошти в сумі 1179,46 грн., що підтверджується відповідними чеками. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховою компанією «Оранта» вказана шкода не відшкодована. В зв'язку з цим позивачі просять суд стягнути із Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 1822,14 грн. та із [PERSON] на користь [PERSON] збитки у розмірі 26000 грн.. В судовому засіданні позивачі та їхній представник підтримали заявлені до відповідачів вимоги з підстав, викладених позовній заяві, не надавши належних та допустимих доказів того, що вартість автомобіля [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] до ДТП, яка сталася 31.08.2015 року становила суму 26000 грн., а також не заперечили того факту, що по питанню відшкодування коштів, витрачених на лікування позивачки [PERSON] до ПАТ НАСК «Оранта» не зверталися. Відповідач [PERSON] та його представник, не заперечуючи обставин скоєння ним (відповідачем) ДТП внаслідок якої належний позивачу транспортний засіб - автомобіль [NUMBER] отримав механічні ушкодження (повністю знищений і ремонту не підлягає) в зв'язку з чим позивачу було завдано матеріальну шкоду, а також не заперечуючи, що вказана ДТП мала місце з його (відповідача) вини, позов не визнали, мотивуючи тим, що той належно застрахував свою цивільну відповідальність в ПАТ НACK «Оранта», Поліс №АІ/1476928, строк дії договору з 18.02.2015 року по 17.02.2016 року, з лімітом відповідальності 100000 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров'ю та 50000 грн. за шкоду заподіяну майну. Оскільки вище вказаний ліміт повністю перекриває заявлений позивачами розмір шкоди, належним відповідачем в даній справі є саме ПАТ HACK «Оранта». Вимога [PERSON] про стягнення з нього 26000 грн. збитків є необгрутнованою, оскільки міркування позивача, що його автомобіль до дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 31.08.2015 року, коштував 26000 грн. не підтверджується належними та допустимими доказами. Згідно з проведеним товарознавчим дослідженням №80446КХ-1, про що вказано в листі HACK «Оранта» від 02.12.2015 р. №09-02-12/17591, (яке сторонами не оспорюється) вартість автомобіля позивача АЗЛК 2140 д.р.н. [NUMBER], до ДТП становила 10677,44 грн., вартість транспортного засобу після ДТП - 1725,00 грн. Різниця між первинною вартістю автомобіля і кінцевою є визначенням розміру заподіяної шкоди. Даний розмір (за виключенням франшизи 510 грн.) становить суму 8442.44 грн. яка була виплачена позивачу 31.11.2015 року. Також за вказаної доказової бази (враховуючи майбутній регрес), вони не можуть погодитись із стягненням з HACK «Оранта» на користь [PERSON] 1822,14 грн., як покриття витрат на лікування, оскільки матеріали позовної заяви не містять жодних доказів про те, що [PERSON] потребувала лікування, що їй таке лікування було призначено і що понесені витрати знаходяться в причинному зв'язку з ДТП. Представник ПАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслав заперечення на позов, в якому просив в задоволенні позовних вимог до ПАТ НАСК «Оранта» відмовити в повному обсязі в зв'язку з необґрунтованістю. Така позиція представника ґрунтувалася на тому, що 16 лютого 2015 року між ПАТ HACK «Оранта» (на той час ВАТ HACK «Оранта») та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс AI 1476928), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу ВАЗ21099 д.н.з. [NUMBER]. 02.09.2015 року до HACK «Оранта» було подане письмове повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду за участю вказаного забезпеченого транспортного засобу та автомобіля позивача АЗЛК 2140 д.р.н. [NUMBER], на підставі якого 03.09.2015 року за участю [PERSON] було проведено огляд пошкодженого автомобіля, і 06.11.2015 року, було складено звіт дослідження № 80446КХ-1 на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 в поточній редакції), згідно висновків якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 29432,32 грн., а його ринкова вартість на момент ДТП склала 10677,44 грн.. Претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля [PERSON] не пред'являв, і своїм власноручним підписом в акті огляду підтвердив правильність та повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів. Результати цього огляду були покладені в основу зазначеного дослідження. Тим самим, ПАТ HACK «Оранта» належним чином виконало вимоги положень п.п. 34.2., 34.3. ст, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (і тільки якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди). При цьому, відповідно до п. 30.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, такий транспортний засіб вважається фізично знищеним. В такому випадку, відповідно до п. 30.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначеним Дослідженням № 80446КХ-1 було встановлено, що вартість залишків пошкодженого після ДТП автомобіля [NUMBER] склала 1725,00 грн.. На підставі зібраних документів, та у відповідності з вимогами чинного законодавства було розраховано розмір страхового відшкодування по зазначеному випадку в сумі 8442,44 грн. (10677,44 грн. ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП - 1725,00 грн. вартість залишків пошкодженого після ДТП автомобіля - 510.00 грн. франшиза), яку було виплачено в повному об'ємі 30.11.2015 p., що підтверджує, та не оспорює позивач, і про що [PERSON] підписав відповідну заяву про відсутність будь-яких претензій відносно виплаченого йому страхового відшкодування за цим випадком. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Розрахунок розміру страхового відшкодування був проведений HACK «Оранта» належним чином, на підставі встановлених обставин та фактичних даних, відповідно до методичних та нормативних актів чинного законодавства. Тому зобов'язання, що випливають з договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виконані ПАТ HACK «Оранта» належним чином та в повному об'ємі. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням. Що ж до вимог про стягнення матеріальних витрат, понесених потерпілою [PERSON] в зв'язку із заподіянням шкоди здоров'ю, окремої заяви на виплату такого страхового відшкодування, та документів на підтвердження таких витрат в ПАТ HACK «Оранта» не зареєстровано. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. При цьому, позивачі не заявили, та не надали передбачених Законом належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, пов'язаних із лікуванням, тому ПАТ HACK «Оранта» не має встановлених Законом підстав для здійснення розрахунку та виплати такого страхового відшкодування. Також слід враховувати той факт, що якщо потерпілий проходив лікування в державному чи комунальному лікувальних закладах Міністерства охорони здоров'я, таке лікування для потерпілого згідно чинного законодавства є здебільшого безкоштовним, а усі препарати, які необхідно додатково придбати за рахунок пацієнта, повинні підтверджуватися відповідними лікарськими рецептами та призначеннями. При цьому знеособлені та не підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я фіскальні чеки не містять в собі інформації ні про покупця, ні про використання зазначених лікарських засобів, і не можуть підтверджувати, що саме ця особа придбавала ці препарати, саме для власного лікування, і що таке лікування мало прямий причинний зв'язок з наслідками саме цієї страхової події, а тому не є належними та допустимими доказами та достатньою підставою для включення таких витрат до суми страхового відшкодування та їх компенсації за рахунок Страховика. При цьому, судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто згідно вимог Закону до кожного доданого позивачем до матеріалів позовної заяви фіскального чеку та квитанції повинно бути надане відповідне призначення, рецепт відповідного закладу охорони здоров'я, інакше такі витрати не є підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я, а отже, відповідно до вищезазначених положень Закону, не є підставою для їх включення у страхове відшкодування. Відповідно до п. 24.3. ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо потерпілим не надані належні і допустимі докази, що підтверджують розмір витрат, пов'язаних з лікуванням потерпілого, страховик здійснює відшкодування у розмірі 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я, але не більше 120 днів. У разі доведення потерпілим завдання шкоди, яка не може бути компенсована за рахунок страхового відшкодування, розрахованого відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», така шкода, у тому числі різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, відповідно до положень ст. ст. 1166, 1194 Цивільного кодексу України, є підставою для пред'явлення відповідних вимог до особи, що застрахувала свою цивільну відповідальність та яка безпосередньо є відповідальною за завдання шкоди (винуватця автопригоди). Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 31 серпня 2015 року близько 12 години 45 хвилин з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] в районі 156км+150м автодороги Р-04 Київ - Фастів - Біла Церква - Тараща - Звенигородка, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перевищивши встановлену швидкість, не впоравшись з керуванням, порушивши п.п. 2.9-а, 12.1 Правил дорожнього руху України, здійснив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить йому (позивачу) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та який внаслідок зазначеної дорожньо- транспортної пригоди був повністю знищений і ремонту не підлягає. Відповідно до постанови судді Таращанського районного суду Київської області від 14.09.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3740 грн.. Наведені обставини стверджуються копією постанови судді Таращанського районного суду Київської області, яка 25.09.2015 року набрала законної сили (а.с. 7). Отже, як слідує з вищенаведеного, вказана ДТП мала місце з вини [PERSON], чого не заперечував в судовому засіданні він сам та його представник. Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, саме відповідач [PERSON], з вини якого сталася дана ДТП, є відповідальним за спричинену позивачу в результаті ДТП шкоду. Cудом також встановлено, що відповідно до Полісу № AI 1476928 від 16.02.2015 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого до 17.02.2016 року, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]., страхувальник - [PERSON], страховик ПАТ НАСК «Оранта», відповідно до полісу страховик несе відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, при цьому ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) становить 100000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн., розмір франшизи - 500 грн.. Це слідує з копії вказаного полісу (а.с.35). В п.п. 1.4, 1.7, 1.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» роз'яснено, що особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Отже, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час скоєння ним вказаної вище ДТП була застрахованою. За ст. 22 п. 22.1 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 02.09.2015 року до HACK «Оранта» було подане письмове повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду за участю вказаного забезпеченого транспортного засобу та автомобіля позивача АЗЛК 2140 д.р.н. [NUMBER], на підставі якого 03.09.2015 року за участю [PERSON] було проведено огляд пошкодженого автомобіля, і 06.11.2015 року, було складено звіт дослідження № 80446КХ-1 на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 в поточній редакції), згідно висновків якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 29432,32 грн., а його ринкова вартість на момент ДТП склала 10677,44 грн.. Претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля [PERSON] не пред'являв, і своїм власноручним підписом в акті огляду підтвердив правильність та повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів. Результати цього огляду були покладені в основу зазначеного дослідження. Тим самим, ПАТ HACK «Оранта» належним чином виконало вимоги положень п.п. 34.2., 34.3. ст, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (і тільки якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди). При цьому, відповідно до п. 30.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, такий транспортний засіб вважається фізично знищеним. В такому випадку, відповідно до п. 30.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначеним Дослідженням № 80446КХ-1 було встановлено, що вартість залишків пошкодженого після ДТП автомобіля [NUMBER] склала 1725,00 грн.. На підставі зібраних документів, та у відповідності з вимогами чинного законодавства було розраховано розмір страхового відшкодування по зазначеному випадку в сумі 8442,44 грн. (10677,44 грн. ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП - 1725,00 грн. вартість залишків пошкодженого після ДТП автомобіля - 510.00 грн. франшиза), яку було виплачено в повному об'ємі 30.11.2015 p., що підтверджує, та не оспорює позивач, і про що [PERSON] підписав відповідну заяву про відсутність будь-яких претензій відносно виплаченого йому страхового відшкодування за цим випадком (а.с. 97). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Розрахунок розміру страхового відшкодування був проведений HACK «Оранта» належним чином, на підставі встановлених обставин та фактичних даних, відповідно до методичних та нормативних актів чинного законодавства. Тому зобов'язання, що випливають з договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виконані ПАТ HACK «Оранта» належним чином та в повному об'ємі. Висновок дослідження № 80446КХ-1 від 06.11.2015 року приймається судом до уваги, оскільки його виконано з дотриманням вимог законодавства, всі розрахунки обґрунтовані, то того ж, інших доказів щодо розміру спричинених позивачу збитків в результаті пошкодження його автомобіля суду не надано, як і не надано доказів, які б спростовували розрахунки, проведені спеціалістом, хоча позивачу та його представнику під час судового розгляду справи неодноразово роз'яснювалися положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, зокрема і щодо наслідків вчинення або не вчинення процесуальних дій (заявити клопотання щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості завданих позивачу збитків внаслідок вказаної ДТП). Щодо вимог про стягнення матеріальних витрат, понесених позивачкою [PERSON] в зв'язку із заподіянням шкоди здоров'ю, то по питанню виплати такого страхового відшкодування з документами на підтвердження таких витрат в ПАТ HACK «Оранта» вона не зверталася. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Проте, позивачка не заявила та не надала, передбачених Законом належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, пов'язаних із лікуванням, оскільки як зазначено в позовній заяві, що під час ДТП, яка сталася 31.08.2015 року, вона перебувала у автомобілі, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді садна тім'яної частини голови та садна в області лівого ліктя, а із довідки КЗ ТРР «Таращанська ЦРЛ» від 12.05.2016 року № 808 (а.с. 70) вбачається, що вона перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Таращанської ЦРЛ з 08.09.2015 року по 18.09.2015 року з діагнозом: Не/грудний остеохондроз з різким больовим синдромом. Астеноневротичним синдромом, тобто вона, як вбачається із даної довідки, звернулася до лікувальної установи не відразу після ДТП (розрив у часі 7 днів) і не з приводу ушкоджень отриманих під час ДТП, а також не довела, що саме це захворювання з приводу якого вона лікувалася перебуває в прямому причинному зв'язку з наслідками саме цієї страхової події (дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 31.08.2015 року), а тому її вимоги про стягнення з ПАТ HACK «Оранта» витрат на лікування також не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed