Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування якого посилалась на те, що є власником домоволодіння №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками суміжної з нею частини домоволодіння по вул.Флотській,1 (квартира №7) в м.Дніпропетровську. В травні 2004 року останні почали самовільне будівництво прибудови житловому будинку з будівництвом 2-х поверхового будинку, без погодженого та затвердженого проекту та дозволу. Вказана прибудова будується на частині належної їй (позивачці) земельної ділянки, з порушенням будівельних норм та правил, інсоляції будинку №5 по вул.Тамбовській. Внаслідок цього, її неодноразових звернень з приводу самовільного будівництва відповідачами, вона іспитує нервове напруження, стан її здоровя значно погіршився, зявився постійний головний біль та безсоння. З урахуванням зазначеного, позивачка просила суд зобовязати відповідачів не чинити їй перешкоди в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою по вул.Тамбовській,5 в м.Дніпропетровську;зобовязати останніх повести перебудову самовільно збудованого житлового будинку та прибудови до нього, з приведенням квартири №7 домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську в первісний стан згідно правовстановлюючих документів та технічного паспорта; стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду в сумі 15000 грн. Під час розгляду справи [PERSON] уточнила та доповнила позовні вимоги та посилаючись на ті ж самі підстави, що і у первісному позові, а також той факт, що площа даху збудованого відповідачами будинку виходить за межі зовнішніх стін на відстань одного метру, дощові та тали води стікають на територію належного їй домоволодіння, остаточно просила усунути їй перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою та домоволодінням №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську, шляхом зобовязання відповідачів [PERSON] та [PERSON] привести домоволодіння по вул.Флотській,1 у первинний стан, який існував до початку будівництва; стягнути з відповідачів н її користь моральну шкоду в умі 15000 грн. та притягти останніх до відповідальності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись із зустрічним позовом до [PERSON], в обґрунтування якого посилались на те, що 13.07.2002 року за договором купівлі-продажу придбали у власність 30/100 частин домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську. В цілому вказане домоволодіння на праві спільної часткової власності належить [PERSON] 24/100 частини, [PERSON] 23/100 частини, [PERSON] 24/100 частини та їм (позивачам за зустрічним позовом) 30/100 частини. Виділ часток домоволодіння в натурі не проводився. Домоволодіння складається з двох житлових будинків літ.А-1, Е-1,2, господарчих будівель та споруд. Житловий будинок літ.А-1 знаходиться у фактичному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON], а житловий будинок літ.Е-1,2 у фактичному користуванні їх та [PERSON] і складається з двох окремих квартир, що мають власний вхід. Згідно технічної документації домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську розташоване на земельній ділянці площею 820 кв.м. Але, фактично згідно висновку №571 від 26.07.2000 року, займає площу 865 кв.м. Такий порядок користування склався історично між попередніми співвласниками домоволодіння задовго до проведення експертизи. У технічній документації, починаючи з моменту інвентаризації домоволодіння (тобто з 1949 року), нанесені межі земельної ділянки домоволодіння №1 по вул.Флотській, які співпадають як за масштабом (розміром ділянки), так і вказують сумісні межі з іншими землекористувачами. З технічної документації вбачається, що межа із земельною ділянкою на якій розташоване домоволодіння №5 по вул.Тамбовській, завжди мала вигляд чіткої прямої лінії. Такий вигляд земельні ділянка має і в плані зовнішніх меж земельної ділянки (від Г до Д) Державного акту на право приватної власності на землю від 28.07.19998 року на імя [PERSON], і в плані земельної ділянки технічного паспорту на домоволодіння по вул.Тамбовській,5 в м.Дніпропетровську. Такий вигляд межа мала і на день придбання ними 30/100 частин домоволодіння №1 по вул.Флотській. На межі стояв паркан з металевої сітки. Звернувшись до суду з позовом [PERSON] протягом 2005-2007 років умисно знищила межовий знак знесла паркан, який розділяв земельні ділянки між домоволодіннями та почала будувати паркан з цегли, який зводився не на місці старого паркану, а на території їх домоволодіння, мав форму ломаної лінії та заходить на територію їх домоволодіння на 0,4-0,8 м в різних місцях. Вказаний паркан має розмір 3 м заввишки та розташований майже впритул до вікон їх будинку. Крім того, [PERSON] зробила хвіртку з виходом на територію їх домоволодіння у цегляному паркані поряд зі своїм сараєм літ.И та на території їх домоволодіння побудувала ще один паркан від їх вбиральні літ.З до рогу їх будинку, фактично прибудувавши його до стіни їх будинку, що позбавило їх можливості обслуговувати будинок та мостіння біля нього зі сторони межі. Обидва паркани [PERSON] звела на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка не була відведена для цих цілей та для домоволодіння №5 по вул.Тамбовській, без належного дозволу з боку законних користувачів земельної ділянки. З правовстановлюючих документів вбачається, що співвласниками домоволодіння №1 по вул.Флотській станом на 28.02.1998 року, на день складання акту встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в натурі по домоволодінню №5 по вул.Тамбовській, були: [PERSON] 23/100 частини, [PERSON] 24/100 частини, [PERSON] 23/100 частини, [PERSON] 30/100 частини. Ні з [PERSON], ні з [PERSON], ні з [PERSON] [PERSON] не погодила межі земельної ділянки площею 951,98 кв.м. Підпис [PERSON] жодного правового значення не має, оскільки вона ніколи не була співвласником домоволодіння №1 по вул.Флотській та її ніхто не уповноважував ставити підпис в акті. З урахуванням зазначеного, позивачі за зустрічним позовом просили суд визнати площу земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння №1 по вул.Флотській в м.Дніпропетровську, в розмірі 865 кв.м за фактичним використанням земельної ділянки станом на 26.07.2000 року; відновити за рахунок [PERSON] межу між земельними ділянками, на яких розташовані домоволодіння №1 по вул.Флотській та №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську, за фактичним використанням земельних ділянок станом на 26.07.2000 року; усунути перешкоди в здійсненні права користування домоволодінням №1 по вул.Флотській в м.Дніпропетровську та земельною ділянкою площею 865 кв.м, на якій воно розташоване, шляхом знесення двох самовільно збудованих цегляних парканів за рахунок [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник підтримали заявлений первісний позов та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити за необґрунтованістю. Представник відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним позовом, який також є представником третьої особи [PERSON], в судовому засіданні наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог. Проти позову [PERSON] заперечував. Представники третіх осіб Дніпропетровської міської ради та Державної архітектурно-будівельної інспекції України підтримали позов [PERSON] Проти задоволення зустрічного позову заперечували. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] підтримала зустрічні позовні вимоги. Проти позову [PERSON] заперечувала. Представник третьої особи - виконавчого комітету Кіровської районної ради м.Дніпропетровська, в судовому засіданні 19.08.2015 року підтримав позов [PERSON] Стосовно зустрічних позовних вимог вирішити питання на розсуд суду. В призначене на 04.11.2015 року судове засідання представник вказаної третьої особи не зявився, про причини неявки не повідомив. Третя особа [PERSON], в призначені судові засідання на неодноразові виклики не зявилась. Повідомлень про згоду на участь у справі не надавала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.1986 року є власником домоволодіння по вул.Тамбовській,5 в м.Дніпропетровську (т.1 а.с.18). Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0952 га, що належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д*N015378 від 28.07.1998 року (т.3 а.с.10). [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2002 року на праві власності належить 30/100 частин домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську (т.3 а.с.12). В цілому домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську на праві спільної часткової власності належить [PERSON] 24/100 частини, [PERSON] 23/100 частини, [PERSON] 24/100 частини та [PERSON] 30/100 частини (т.3 а.с.13-16,18-36). Виділ часток зазначеного домоволодіння в натурі не проводився. Домоволодіння складається з двох житлових будинків літ.А-1, Е-1,2, господарчих будівель та споруд. Житловий будинок літ.А-1 знаходиться у фактичному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON], а житловий будинок літ.Е-1,2 у фактичному користуванні [PERSON] та її чоловіка [PERSON], а також [PERSON] і складається з двох окремих квартир, що мають власний вхід. Згідно рішення виконкому Красногвардійської ради трудящих від серпня 1956 року №807 колишнім власникам домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську було дозволено збудувати будинок замість зруйнованого, виділенням земельної ділянки площею 820 кв.м (т.3 а.с.200,201). На теперішній час фактично в користуванні власників домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську знаходиться земельна ділянка площею 865 кв.м. Вказане підтверджується наявним в матеріалах справи висновком судової будівельно-технічної експертизи №571 від 26.07.2000 року (т.3 а.с.48-51) та не заперечувалось сторонами. Також судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що протягом 2004-2007 року [PERSON] та [PERSON], за наявності дозволу інших співвласників (т.2 а.с.21,22,23) було здійснено реконструкцію домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську шляхом капітального ремонту та добудови другого поверху. Вказане будівництво проводилось без належним чином розробленого та затвердженого проекту, а також відповідного дозволу уповноважених органів та в силу ст.376 ЦК України є самочинним будівництвом. Відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч.7 ст.376 ЦК України). Відповідно до ч.ч.2,3 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Також способи захисту цивільних прав встановлені ч.2 ст.16 ЦК України. В своєму первісному позові [PERSON] посилаючись на те, що реконструкція домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську проводилась відповідачами [PERSON] та [PERSON] з порушенням будівельних норм та правил, без відповідного дозволу та погодженого проекту, а також на те, що внаслідок самочинного будівництва порушується інсоляція належного їй будинку №5 по вул.Тамбовській, площа даху збудованого відповідачами будинку виходить за межі зовнішніх стін на відстань одного метру, внаслідок чого дощові та тали води стікають на територію належного їй домоволодіння, просила усунути їй перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою та домоволодінням №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську, шляхом зобовязання відповідачів [PERSON] та [PERSON] привести домоволодіння по вул.Флотській,1 у первинний стан, який існував до початку будівництва. На підтвердження викладених в позовній заяві доводів в частині порушення інсоляції [PERSON] було надано висновок ПТП «Агротехбуд» від 08.09.2004 року та висновок №1217 від 08.10.2004 року Дніпропетровського НДІ судових експертиз (т.1 а.с.19-21,38-43). В свою чергу представником [PERSON] та [PERSON] суду було надано висновок Придніпровської академії будівництва та архітектури від 21.09.2007 року, згідно якого реалізація проектного рішення надбудови по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську не впливає на виконання норм тривалості інсоляції для приміщень в будинку №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську, оскільки зона затінення від надбудови знаходиться за межами житлової зоні будинку №5 (т.2 а.с.16-17). Аналізуючи вказані висновки, суд враховує, що висновок ПТП «Агротехбуд» від 08.09.2004 року було складено без врахування проектних рішень з реконструкції домоволодіння №1 по вул.Флотській в м.Дніпропетровську відповідно до проекту НКП ТОВ Стеконік ЛТД» (т.3 а.с.104-156) та на початку здійснення відповідачами за первісним позовом капітального ремонту з добудовою другого поверху, тобто фактично за відсутності вихідних даних щодо розмірів та розташування домоволодіння по вул.Флотській,1 після його реконструкції та до завершення такої реконструкції. А тому вказаний висновок та висновок №1217 від 08.10.2004 року, який в частині порушення інсоляції ґрунтується на висновку від 08.09.2004 року, суд не приймає в якості належного та допустимого доказу викладених [PERSON] в позовній заяві обставин щодо порушення інсоляції приміщень належного їй домоволодіння №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську. Крім того, суд також враховує, що згідно наданих представником [PERSON] та [PERSON] В,О. фотознімків домоволодіння №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську вбачається, що до вказаного будинку прибудовано навіс та на земельній ділянці неподалік від домоволодіння висаджено великогабаритні зелені насадження, які перекривають вікна приміщень даного будинку, про порушення інсоляції яких зазначає [PERSON], та наявність яких на теперішній час не врахована при визначені норм інсоляції приміщень. Також в обґрунтування позову в цій частині [PERSON] посилалась на те, що площа даху збудованого відповідачами будинку по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську, виходить за межі зовнішніх стін на відстань одного метру, внаслідок чого дощові та тали води стікають на територію належного їй домоволодіння, на підтвердження чого надала акт обстеження домоволодіння від 12.11.2007 року, складений працівниками Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради (т.1 а.с.227). Разом з тим, сам факт потрапляння опадів з даху будинку по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську на територію земельної ділянки по вул.Тамбовській,5, що належить [PERSON], не є достатньою підставою для застосування таких заходів, як знесення самочинного будівництва та позивачкою за первісним позовом не надано доказів, що вказані недоліки не можуть бути усунуті шляхом змін до проекту реконструкції та подальшого перебудови і облаштування відповідних систем водовідведення опадів з даху будинку. Не надано останньою доказів і тому, що після складання акту від 12.11.2007 року вказані вище обставини продовжують мати місце і на теперішній час, а також щодо наявності будь-яких негативних наслідків внаслідок цього. Також суд враховує, що виходячи із зазначених вище положень ст.ст.16,376 ЦК України та ст.152 Земельного кодексу України, не передбачено такого способу захисту, як зобовязання приведення самочинно збудованого домоволодіння у первинний стан. Крім того, вказані вимоги не конкретизовані, заявлені лише до відповідачів [PERSON] та [PERSON], якими здійснювалась реконструкція домоволодіння. В той час, як вимоги фактично стосуються також прав та інтересів інших співвласників домоволодіння [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частки яких у домоволодінні в натурі не визначались та не виділялись. Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод в здійсненні права користування земельною ділянкою та домоволодінням №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську, шляхом зобовязання відповідачів [PERSON] та [PERSON] привести домоволодіння по вул.Флотській,1 у первинний стан, який існував до початку будівництва, не ґрунтуються на законі, не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають. В частині заявлених [PERSON] вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 15000 грн., суд врахо-вує, що останньою суду не надано належних доказів щодо порушення її прав, як землевласника внаслідок здійснення відповідачами самочинного будівництва на суміжній земельній ділянці, негативних наслідків від здійснення такого будівництва. А сам факт здійснення такого будівництва та неодноразові звернення в звязку з цим позивачки до контролюючих органів, не є свідченням заподіяння останній моральної шкоди та достатніми підставами, передбаченими ст.23 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] про притягнення відповідачів [PERSON] та [PERSON] до відповідальності, оскільки будь-яких обґрунтувань та правових підстав для притягнення відповідачів до відповідальності позивачкою та її представником в позові та поясненнях під час розгляду справи не наведено. Вимоги в цій частині не конкретизовані. Таким чином, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю. В своєму зустрічному позові [PERSON] та [PERSON] просили суд визнати площу земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння №1 по вул.Флотській в м.Дніпропетровську, в розмірі 865 кв.м за фактичним використанням земельної ділянки станом на 26.07.2000 року; відновити за рахунок [PERSON] межу між земельними ділянками, на яких розташовані домоволодіння №1 по вул.Флотській та №5 по вул.Тамбовській в м.Дніпропетровську, за фактичним використанням земельних ділянок станом на 26.07.2000 року; усунути перешкоди в здійсненні права користування домоволодінням №1 по вул.Флотській в м.Дніпропетровську та земельною ділянкою площею 865 кв.м, на якій воно розташоване, шляхом знесення двох самовільно збудованих цегляних парканів за рахунок [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Згідно з ч.ч.2,3 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. З наданих сторонами документів вбачається, що згідно рішення виконкому Красногвардійської ради трудящих від серпня 1956 року №807 колишнім забудовникам домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську під будівництво виділялась земельна ділянка площею 820 кв.м. З цього часу міською радою відповідно до повноважень, визначених ст.12 Земельного кодексу України, будь-яких рішень щодо виділення земельної ділянки співвласникам домоволодіння по вул.Флотській,1 в м.Дніпропетровську в іншому розмірі не приймалось. Таким чином, викладені в п.п.2,3 прохальної частини зустрічного позову вимоги, в якій фактично ставиться питання щодо визначення меж земельної ділянки, не відносяться до компетенції суду, не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і зустрічні вимоги про усунення перешкод в здійсненні права користування домоволодінням №1 по вул.Флотській в м.Дніпропетровську та земельною ділянкою площею 865 кв.м, на якій воно розташоване, шляхом знесення двох самовільно збудованих цегляних парканів за рахунок [PERSON], оскільки позивачами за зустрічним позовом на доведено виділення у передбаченому законом порядку земельної ділянки в розмірі 865 кв.м, визначення в натурі на місцевості меж земельною ділянки площею 820 кв.м, право користування якою вони мають та зведення [PERSON] цегляних парканів саме на вказаній земельній ділянці. В звязку з цим, в задоволенні зустрічного позову також слід відмовити повністю. Понесені сторонами судові витрати віднести на користь держави. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed