Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про скасування арешту, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2014 року по справі №522/15998/14-ц задоволено позов [PERSON], [PERSON] до ПАТ АБ «Порто-Франко» та визнано за [PERSON], [PERSON] право власності в рівних частках: на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 189,6 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 603 кв.м.; на земельну ділянку площею 0,0543 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5110137500:36:008:0010; на земельну ділянку площею 0,0060 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5110137500:36:008:0011. Зазначене рішення суду набрало законної сили 22.09.2014 року. Раніше зазначені об'єкти нерухомості належали ПАТ АБ «Порто-Франко». Позивачам стало відомо, що Постановою державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Хорунжа В.Г., №44662945 від 08.09.2014 року було накладено арешт на все нерухоме майно, яка належить Публічному акціонерному товариству Акціонерному банку «ПОРТО-ФРАНКО) (код ЄДРПОУ 13881479), у тому числі і на об'єкти нерухомості: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 189,6 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 603 кв.м., земельну ділянку площею 0,0543 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5110137500:36:008:0010; земельну ділянку площею 0,0060 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5110137500:36:008:0011. Арешт накладався у межах виконавчого провадження про стягнення з ПАТ АБ «Порто-Франко» на користь фізичних осіб. Позивачі вважають своє право власності на зазначенні об'єкти нерухомості порушеними, у зв'язку з чим просять суд скасувати Постанову державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Хорунжа В.Г., №44662945 від 08.09.2014 року про накладення арешту на все нерухоме майно, яка належить Публічному акціонерному товариству Акціонерному банку «ПОРТО-ФРАНКО) (код ЄДРПОУ 13881479). Позивачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідно до яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності. Судом встановлено, що Постановою державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Хорунжа В.Г., №44662945 від 08.09.2014 року було накладено арешт на все нерухоме майно, яка належить Публічному акціонерному товариству Акціонерному банку «ПОРТО-ФРАНКО) (код ЄДРПОУ 13881479), у тому числі і на об'єкти нерухомості: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 189,6 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 603 кв.м., земельну ділянку площею 0,0543 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5110137500:36:008:0010; земельну ділянку площею 0,0060 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5110137500:36:008:0011. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2014 року по справі №522/15998/14-ц задоволено позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» про визнання права власності. Судом постановлено визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності: на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 189,6 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 603 кв.м.; на иземельну ділянку площею 0,0543 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5110137500:36:008:0010; на земельну ділянку площею 0,0060 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5110137500:36:008:0011. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не можу бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановленимх Конституцією та законом. Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 392 ЦК України визначено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право осорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що право власності позивачів визнано набравшим законної сили рішенням суду, вони не є боржниками по виконавчому провадженню, суд вважає, що права позивачів підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved