Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 05.09.2014 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Наразі з червня 2019 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між позивачкою та відповідачем припинено, а тому позивачка дійшла висновку, що шлюб носить лише формальний характер, у зв`язку з чим була змушена звертатись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 13.09.2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Позивачем на виконання вищевказаної ухвали суду, у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені судом недоліки. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2019 відкрито провадження у справі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17.12.2019, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 17.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Оскільки відповідач категорично заперечував, щодо розірвання шлюбу Ухвалою судді від 27.02.2020 року надано подружжю строк для примирення протягом двох місяців. Ухвалою судді від 28.04.2020 року поновлено провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви, просила суд про їх задоволення. В суді пояснила, що ситуація не змінилась, а тому вона наполягає на розлученні. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився. Вислухавши вступне слово сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 05.09.2014 року було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (а/з № 880), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Віж даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/з № 811) Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З пояснень позивачки вбачається, що з червня 2019 року подружні відносини між сторонами припинені, під час встановленого судом строку для примирення відносини з відповідачем не налагодились, а відтак позивачка наполягає на розлученні. Відповідач в свою чергу з позовом погодився. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved