Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про встановлення порядку користування, розпорядження та володіння квартирою. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що квартира [ADDRESS] є комунальною та складається з 3-х ізольованих кімнат, площею 11,3 кв.м., 12 кв.м., 18,3 кв.м. Внаслідок приватизації даної квартири відповідач [PERSON] має право власності на 30/100 частин квартири та право на кімнату, площею 12 кв.м. Дві інші кімнати раніше належали [PERSON] та [PERSON], яким належало по 70/200 частин квартири. Після їх смерті в результаті спадкування позивачу [PERSON] належить 70/400 частин квартири, позивачу [PERSON] належить 105/400 частин квартири, відповідачу [PERSON] належить 105/400 частин квартири. Відповідач [PERSON] в належній їй кімнаті не проживає та віддала її у користування своєму сину - відповідачу [PERSON] Відповідач [PERSON] у квартирі також не проживає, так як житлом у м.Києві забезпечена. Позивачі вказують на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] без будь-якого погодження з ними, всупереч їх волі, здають в оренду кімнати, внаслідок чого позивач [PERSON] була змушена тривалий час проживати в орендованій квартирі. Також, відповідач [PERSON] прикладає зусилля для того, щоб в квартирі ніхто не проживав, в результаті чого позивач [PERSON] була вимушена тимчасово залишити квартиру. Як зазначають позивачі, з урахуванням належних їм часток квартири (70/400 та 105/400, що разом становить 174/400), розміру часток відповідачів, а також з урахуванням площі кімнат, їм може бути виділена у користування, розпорядження та володіння кімната, площею 18,3 кв.м., так як відповідачі на інші варіанти не погоджуються. Посилаючись на викладені обставини, позивачі просять задовольнити їх вимоги, виділити їм в користування, володіння та розпорядження кімнату, площею 18,3 кв.м. з виходом на балкон у квартирі [ADDRESS]; відповідачу [PERSON] виділити у користування та володіння кімнату, площею 11,3 кв.м.; відповідачу [PERSON] залишити в користуванні кімнату, площею 12 кв.м. В судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. При цьому зазначив, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає у спірній квартирі, користується кімнатою, яка належить його матері - відповідачу [PERSON] Представник відповідача заперечив проти тверджень позивачів про те, що відповідач здає кімнату в оренду, а також щодо наявності неприязних стосунків. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явались, про час та місце судового розгляду судом повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд визнав причини її неявки неповажними та вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] Представник третьої особи Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації Марченко О.О. проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, предметом спору є трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 74,3 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., яка складається з 3-х ізольований житлових кімнат, площею 11, 3 кв.м., 12 кв.м. та 18, 3 кв.м. (а.с.6-9). На підставі договору дарування від 20.02.2004 року відповідачу [PERSON] належить 30/100 частин спірної квартири, які складаються з однієї кімнати, загальною площею 22,26 кв.м., житловою площею 12,00 кв.м. (а.с.147,148). Позивач [PERSON] є власником 70/400 частин вказаної квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2013 року (а.с.11). Позивачу [PERSON] належить 105/400 частин зазначеної квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2015 року (а.с.17). Решта 105/400 частин спірної квартири належала [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 536/2015 до майна померлого [PERSON], спадкоємцем вказаної частки квартири є відповідач [PERSON], яка звернулась у встановленому законом порядку з заявою про прийняття спадщини, однак, у встановленому законом порядку відповідне свідоцтво про право на спадщину не отримала (а.с.70-110). Згідно довідок Ф-3, виданих КК «Центр комунального сервісу» Деснянського району м.Києва № 2763 від 18.11.2015 року та № 10/280 від 10.02.2016 року, у спірній квартирі зареєстрована позивач [PERSON] Також, у вказаній квартирі, у кімнаті, площею 12,00 кв.м., що належить відповідачу [PERSON], зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.5, 13). Позивачі просять задовольнити їх вимоги, посилаючись на існування конфліктних відносин з відповідачем [PERSON], передання відповідачами без їх згоди в оренду кімнат у вказаній квартирі, що порушує їх права. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами 1,2, 3 ст.358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, а також покази свідків [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку про можливість виділення позивачам в користування, розпорядження та володіння кімнату, площею 18,3 кв.м. з балконом., оскільки виділення даної кімнати найбільш відповідає розміру часток власності позивачів в спірній квартирі, в зв»язку з цим позовна заява підлягає частковому задоволенню. При цьому суд враховує і те, що кімната, площею 12,00 кв.м., вже виділена у володіння та користування відповідачу [PERSON] згідно договору дарування від 20.02.2004 року, тобто порядок користування зазначеною кімнатою вже визначено, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Що стосується вимог позивачів про виділення відповідачу [PERSON] у користування та володіння кімнату, площею 11,3 кв.м., то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки, як вбачається з матеріалів спадкової справи, відповідачем [PERSON] у встановленому законом порядку не оформлено право власності на будь-яку частку у квартирі, а тому відсутні правові підстави для задоволення цих вимог. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд частково задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial