Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення із відповідача [PERSON] на її користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 20 264 гривні 08 копійок та моральної шкоди в розмірі 83\~000 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Сідоров В.М. позовні вимоги підтримали та пояснили, що 25 травня 2019 року близько 14 год [PERSON] рухаючись в напрямку м.Кременець по близу повороту на с.Сапанів Кременецького району Тернопільської області порушив вимоги п.п. 2.3 «б»; 12.1, 31.1 (п.6.8.2 ДСТУ 3649 : 2010) ПДР, а саме: не був уважним, не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вибрав безпечної швидкості руху. Внаслідок допущених порушень [PERSON] втратив контроль над керуванням автомобіля, від чого транспортний засіб з`їхав на праве грунтове узбіччя по ходу його руху, де скоїв наїзд правою передньою частиною на пішохода [PERSON] , яка рухалась по узбіччі у зустрічному із автомобілем напрямку. Внаслідок вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, діями [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження потерпілій [PERSON] та остання внаслідок удару автомобіля впала у кювет, у зв`язку з чим перебувала в безпорадному стані, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень самостійно, без сторонньої допомоги була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, допомогу потерпілій не надав, хоча мав змогу її надати, завідомо заливши без допомоги потерпілу. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми кісток тазу: трансфорамінальний перелом крижової кістки справа зі зміщенням фрагментів (Denis II), перелом лоної та сідничної кісток справа із зміщенням фрагментів (Клас АО 61 тип В2). Закрита травма поперекового відділу хребта. Перелом поперечного відростка L5 хребця з ліва із зміщенням. ІХС. Кардіосклероз в поєднанні з метаболічною кардіоміопатією, поодинокі шлуночкові екстрасистоли. СН І ст. ІІ ФК. Варикозна хвороба судин нижніх кінцівок. ХВН І ст. перелом кісток таза зі зміщенням фрагментів. Дана обставина встановлена вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.11.2019 року, який в частині призначення покарання скасованй вироком Тернопільського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, на підставі частини 1 статті 70 КК України визначено [PERSON] покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Даним злочином відповідачем спричинено позивачці матеріальну шкоду, так як вартість придбаних медикаментів та наданих медичних послуг, які були необхідні для лікування [PERSON] становить 20\~264 грн. Окрім того, вказаними діями відповідача, [PERSON] спричинено моральні страждання, які полягають у втраті душевного спокою через зміну звичайних умов життя, проходженні лікування, Внаслідок отриманих травм та перенесених операцій позивачка відчуває себе особою з обмеженими можливостями, яка не може забезпечити собі нормальне існування. Враховуючи суть вини відповідача, характер вчиненого діяння та заподіяння шкоди у вигляді не відновлення стану здоров`я, яке існувало до спричинення тілесних ушкоджень позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 100\~000 грн. Однак в процесі розгляду кримінального провадження [PERSON] відповідачем [PERSON] частково була відшкодована моральна шкода в розмірі 17\~000 грн., а тому просить стягнути з відповідача 83\~000 грн. Моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Булава М.А., в судовому засіданні пояснили, що позивачкою до позовної заяви додано чеки про купівлю медикаментів від 04.12.2019 року, а саме щодо придбання ліків для лікування ГРВІ. До даних чеків позивачка не надала призначення лікаря, що саме ці препарати необхідні для лікування переломів та отриманих травм, та що в грудні 2019 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в зв`язку з необхідністю лікування отриманих травм. Жодних лікувальних рекомендацій щодо лікування травм в грудні 2019 року позивачка не надала. Позивачкою не доведена в повному обсязі спричинена матеріальна шкода, тому [PERSON] визнає її лише в сумі 12\~850 грн., оскільки вона підтверджена чеками та лікувальними рекомендаціями, що містяться у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №08636. [PERSON] оцінила спричинену моральну шкоду в 100\~000 грн., оскільки саме такий розмір вона вважає розумним та справедливим. Проте, позивач не вказує з чого вона виходила при визначенні саме такої суми відшкодування, як це передбачають вимоги законодавства. Під час судового розгляду справи відповідачем було відшкодовано в користь позивача 17\~000 грн. Моральної шкоди, що і не заперечується позивачкою. В зв`язку з цим вважають, що відповідачем відшкодована завдана позивачці моральна шкода в повному обсязі. \~ \~ \~ \~03 серпня 2020 року ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~28.09.2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить задоволити позовну заяву [PERSON] частково в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 12\~850 грн. \~ \~ \~ \~28.10.2020 року ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України\~та призначено покарання: ч.1 ст.286 КК України 2 роки обмеження волі; ч.1 ст.135 КК України 1 рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим [PERSON] остаточно призначено покарання - 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. \~ \~ \~ \~Вироком Тернопільського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.11.2019 року в частині призначеного покарання обвинуваченому [PERSON] скасовано. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України і призначено йому покарання: за ч.1 ст.286 КК України 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, за ч.1 ст.135 КК України 1 рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено [PERSON] покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. \~ \~ \~ \~Посановою Верховного Суду від 11 червня 2020 року вироки Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2019 року та Тернопільського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року щодо [PERSON] залишено без змін, а касаційні скарги засудженого та захисника Булави М.В. без задоволення. Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 08636; висновку компютерної томографії від 25.05.2019 року; товарних чеків, [PERSON] , [INFO] , знаходилась на стаціонарному лікуванні з 25.05.2019 року по 31.05.2019 року. За час лікування нею витрачено 20 264 грн.. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, обставини вчинення злочину та вина відповідача у його вчиненні не потребує доказування, оскільки встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості. Судом встановлено, що позивачкою надано чеки про купівлю медикаментів від 04.12.2019 року, а саме щодо придбання фармацитрону, нафтизину, септефрилу та інших ліків, які застосовуються для лікування ГРВІ. Як вбачається з виписки амбулаторного (стаціонарного) хворого №08636, в післяопераційному періоді хворій проведено знеболюючу, протинабрякову, антикоагулянтну та антибактеріальну терапію. Рекомендовано протягом місяця приймати препарати ксалерто, тромбонет, Са Д3 нікомед, остеогенон, Омез. При цьому, жодних лікувальних рекомендацій щодо лікування травм в грудні 2019 року позивачка не надала. Відповідач [PERSON] вчинив злочин, внаслідок якого потерпілій [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 12\~850 грн., оскільки вона підтверджена чеками та лікувальними рекомендаціями та моральну шкоду у розмірі 33\~000 грн., оскільки 17\~000 грн. моральної шкоди відповідачем було відшкодовано позивачці добровільно, а тому позов сід задоволити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: partial