Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять визнати за кожним із них право власності на 1/8 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], якому у спірному будинку належала ? частина. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті позивачі своєчасно звернулися до нотаріуса і отримали свідоцтва про спадщину на земельну ділянку. Видати свідоцтво про спадщину на будинок нотаріус відмовився із-за відсутності реєстрації права власності частини будинку за [PERSON] Спадковий будинок належав колгоспному двору головою якого був [PERSON], що підтверджується довідкою сільради і свідоцтвом про право власності. На момент припинення понять колгоспний двір, тобто станом на 15 квітня 1991 року, в ньому проживав спадкодавець [PERSON] - голова двору, [PERSON] - його дружина, [PERSON] - їх донька та [PERSON] онук - члени двору, яким і належав спірний будинок в рівних частках. Право власності колгоспного двору не зареєстроване до цього часу. В судове засідання позивачі не з»явилися. Вони подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі та про підтримку позову. Відповідач в судове засідання не з»явився. У письмовій заяві справу просить розглянути без участі їхнього представника. Проти задоволення позову не заперечує. Третя особа в судове засідання не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти задоволення вимог позивачів. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з»явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивачів з наступних підстав. Довідка Вікторівської сільради №301 від 12.09.2013 року підтверджує, що станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.17/. Згідно діючого на квітень 1991 року законодавства, зареєстровані на той період члени колгоспного двору є власниками майна колгоспного двору в рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] стали його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], оскільки подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] являється донькою померлого спадкодавця (а.с.12). Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджується зміна прізвища із [PERSON] на [PERSON] /копія спадкової справи а.с.11/. Отже вона є спадкоємицею першої черги за законом. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.13/. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положенням ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву до нотаріальної контори про її прийняття. Заповіту спадкодавець не залишив. Позивачі, які є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину шляхом звернення з письмовими заявами до нотаріуса. Крім позивачів на спадщину ніхто не претендує про що свідчать матеріали спадкової справи. З довідки від 11.11.2013 року, виданої КП МБТІ, та постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 13.09.2013 року, вбачається, що право власності на спірний житловий будинок в Ніжинському МБТІ зареєстровано як колгоспний двір, голова якого є [PERSON] За іншими членами двору право власності не зареєстроване /а.с.19-21/, але суд вважає, що спадкодавцю належала тільки 1/4 частину двору, яка і складає спадкову масу. Таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивачів законні та обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved