Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 16.07.2010 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки вони припинили шлюбні відносини, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]., в розмірі по 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримує позов, просила справу слухати без її участі (а.с.9) Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просить справу розглядати без його участі (а.с.11). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 16.07.2010 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №229 (а.с.2). Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3). Судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і стан здоровя дозволяє йому нести аліментні зобовязання. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606-Х1У « Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Доказів стосовно наявності у відповідача аліментних зобовязань, а також його стану здоровя, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачкою, до суду не надано. Відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно розяснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову,\~яке має бути безумовним,\~і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права,\~свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача),\~суд ухвалює рішення про задоволення позову,\~обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону,\~права,\~свободи чи інтереси інших осіб не порушує,\~суд вважає,\~що позов в частині,\~визнаній відповідачем, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved