Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що 17.10.1997 року вона зареєструвала з відповідачем [PERSON] шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося і за рішенням суду 23.02.2005 року їх шлюб було розірвано. Донька постійно проживає з нею, вона утримує її належним чином, піклується про її фізичний та духовний розвиток, про її здоров'я. Відповідач [PERSON] за рішенням суду сплачує аліменти, однак дитиною не цікавиться, відносин не підтримує. В даний час вона має намір повезти дитину за кордон на відпочинок та екскурсію, однак, для оформлення відповідних документів потрібна згода батька, яку останній не дає, не пояснивши причин такої відмови. Позивачка [PERSON] прохає суд надати дозвіл без згоди та супроводу батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду громадянки України [PERSON], [INFO], в супроводі матері [PERSON], або інших осіб, уповноважених матір»ю за нотаріально посвідченою згодою, на оздоровлення та відпочинок за межі України. Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON], або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON]. Також прохала стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, прохав задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, через засоби масової інформації згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лубенської міської ради в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, щодо позову не заперечує. 04.03.2014 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.10.1997 року по 23.02.2005 року (а.с.12-13), мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачкою, яка піклується про неї належним чином. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок і оздоровлення дитини. Однак, відповідач [PERSON] згоди на тимчасовий виїзд дитини не надає з невідомих причин. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд неповнолітній [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька. Крім цього, позивачкою при подачі до суду матеріалів позову було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 458 гривень 80 копійок (а.с.1-2), а також витрати за надання оголошення в газеті в сумі 216 гривень. Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивачки на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved