Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №179, визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] , стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, однак вони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимогипідтримала повністю та пояснила, що 30 липня 2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] .Від спільного проживання в шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказала, що на даний час у неї з відповідачем склалися неприязні стосунки, що призвели до фактичного припинення сімейно - шлюбних відносин. Звернула увагу на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, оскільки [PERSON] грає на ігрових автоматах, на які витрачає всі грошові кошти. Окрім цього зазначила, що відповідач [PERSON] для оплати боргів, які утворилися внаслідок гри на ігрових автоматах, отримав декілька кредитів у різних банківських установах, представники яких в даний час вимагають від неї, як дружини, погашення заборгованості по кредитних зобов`язаннях [PERSON] . Відповідач живе своїм життям, взагалі не цікавиться сім`єю, чотири останні місяці вони проживають окремо. Стверджує, що [PERSON] взагалі не надає допомоги на утримання їх спільних дітей, діти знаходяться на її повному утриманні. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що 30 липня 2002 року він зареєстрував шлюб з позивачкою.Від спільного проживання в шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказав, що вони з позивачкою, на даний час, дійсно не підтримують сімейно - шлюбних стосунків та проживають окремо. Також підтвердив, що допомогу на утримання їх спільних дітей не надає. Зауважив, що він не бажає розривати шлюб, оскільки хоче зберегти сім`ю. При цьому вказав, що заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини заробітку на кожну дитину, оскільки заявлений розмір аліментів є завищеним. Також зазначив, що він не заперечує щодо визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] . В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Вараської міської ради Рівненської області Глущик С.В. пояснила, що органом опіки та піклування проводилась перевірка з метою визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] . Під час перевірки встановлено, що спір щодо даної вимоги, між сторонами, відсутній, тому вказане питання було знято з розгляду. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні зазначила, що з огляду на пояснення сторін, вважає, що дітей необхідно залишити проживати з матір`ю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, представника органу опіки та піклування, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30 липня 2002 року. Від спільного проживання сторін у шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23 червня 2003 року та серії [NUMBER] від 07 квітня 2008 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка [PERSON] категорично наполягає на розлученні, зазначає на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, при цьому вказує, що у них з відповідачем склалися вкрай неприязні стосунки, вони не підтримують сімейно - шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, останні чотири місяці проживають окремо, також зазначає, що миритися вона не бажає, на її думку сім`я розпалася і зберегти її неможливо. На підставі викладеного, суд вважає, що сім`я [PERSON] фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, тому прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є працевлаштованою та має постійний матеріальний дохід, а відтак може нести обов`язок по утриманню дітей, в порядку вимог ст.141 СК України, нарівні із батьком дитини. Жодних доказів на спростування зазначеного позивачка до суду не подала. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід визначити аліменти, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що між [PERSON] та [PERSON] відсутній спір стосовно визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] , суд вважає, що дану вимогу слід також задовольнити.

Outcome: partial