Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 17 травня 2012 року їх батько [PERSON] уклав договір оренди землі з СТОВ «Дружба-Нова» строком на 5 (п`ять) років. Вказаний договір оренди землі було зареєстровано в Пирятинському відділі Полтавської регіональної філії Центр ДЗК 01 червня 2012 року за №532380804001859. 02.09.2015 року [PERSON] уклав додаткову угоду до договору оренди землі від 17.05.2012 року. Додатковою угодою від 02.09.2015 року було визначено новий термін оренди земельної ділянки та дію договору оренди до 01.01.2025 року - з часу реєстрації додаткової угоди, яку було проведено 25.02.2016 року. Відповідно до п. 4.1. додаткової угоди від 02.09.2015 року до договору оренди землі від 17.05.2012 року орендна плата встановлена у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 17414 (сімнадцять тисяч чотириста чотирнадцять) гри. 70 коп. Позивачі є спадкоємицями майна після свого батька, та успадкували по 1/2 частці спадкового майна, а саме земельного паю. Позивачі оформили право власності на вказану земельну ділянку (най) площею 8,2204 га, розташований на території Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки 5323880700:00:046:0014, 12 лютого 2019 року. До оформлення права власності та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, СТОВ «Дружба-Нова» користувалося вказаною земельною ділянкою. 21 травня 2019 року позивачі направили до СТОВ «Дружба-Нова» копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 лютого 2019 року та звернулися з проханням сплатити орендарем кошти за користування земельним паєм. СТОВ «Дружба-Нова» розрахунків з позивачами за користуванням паєм за 2018- 2019 p.p. не провело, а на звернення в СТОВ «Дружба - Нова» їм було висунуто вимогу переукласти договір ще на 10 років. Борг СТОВ «Дружба - Нова» за 2018-2019 pоки становить 34 829,40 гри. Згідно ст. 625 ЦК України, СТОВ «Дружба - Нова» повинне сплатити позивачам за ввесь час прострочення виконання грошового зобов`язання (з 01.01.2019 по 29.02.2020) інфляційних нарахувань - 4904 грн. 20 коп., відсотків з урахуванням 3% річних від простроченої суми 693 грн. 73 коп. А всього інфляційних нарахувань та відсотків з урахуванням 3% річних - 5597 грн. 93 коп. Відповідно до п. 4.6 Додаткової угоди від 02.09.2015 року до договору оренди від 17 травня 2012 року - у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу. Таким чином СТОВ «Дружба - Нова» повинне сплатити за ввесь час прострочення виконання грошового зобов`язання ( з 01.01.2019 по 29.02.2020) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 7 312 грн. 47 коп. Загальна сума позовних вимог по даному позову становить 47 739 грн. 80 коп. 21.05.2019 року позивачі звернулися до СТОВ «Дружба - Нова» з листами, про погашення боргу перед ними за оренду паю. Звернення в СТОВ «Дружба - Нова» залишилося без реагування, заборгованість не погашено. 28.02.2020 року позивачі повторно звернулися до СТОВ «Дружба - Нова» з листами-вимогами, про погашення боргу за оренду паю протягом семи днів з часу отримання листів-вимог. Цими ж листами позивачі попередили орендаря - СТОВ «Дружба - Нова», про наміри розірвати з ним договір оренди землі. До цього часу відповідач не розрахувався за договором оренди земельного паю та ніяким чином не відреагував на вимоги позивачів. Відповідач СТОВ «Дружба - Нова» не виконує умов договору оренди землі, має заборгованість за оренду землі за два роки, встановив орендну плату у 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Тому виходячи з викладеного, просять суд розірвати Договір оренди землі від 17.05.2012 року, зареєстрований 01.06.2012 №5323800040001859 на оренду земельного паю (ріллі) загальною площею 8,22 гектарів, кадастровий номер 5323880700:00:046:0014, та додаткової угоди до вказаного договору від 02.09.2015 року, укладених [PERSON] та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба- Нова». Просять стягти із СТОВ «Дружба-Нова» на свою користь кошти за користування земельною ділянкою (паєм) протягом періоду з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року у сумі 34 829 грн. 40 коп. та інфляційних нарахувань, відсотків з урахуванням 3% річних та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасне виконання умов договору оренди землі від 17 травня 2012 року та додаткової угоди до договору оренди землі від 02.09.2015 року протягом періоду з 01.01.2019 по 29.02.2020 у сумі 12 910 (дванадцять тисяч дев`ятсот десять) грн. 40 коп., а всього стягти з СТОВ «Дружба-Нова» на свою користь 47 739 (сорок сім тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн. 80 коп. У відзиві на позов відповідач зазначив, що позивачі набули права власності на земельну ділянку 12 лютого 2019 року, а отже саме з 12 лютого 2019 у позивачів виникло право вимагати у відповідача сплати орендної плати, а саме: з моменту отримання ними спадщини. Враховуючи момент виникнення у позивача права на одержання орендної плати (що мало місце у 2019 році), порушення строків сплати орендної плати буде у разі її невнесення орендарем до 31 грудня 2019 року. При цьому, орендна плата за попередні поки також має бути сплачена у вказаний строк, адже за відсутності у орендаря даних про нового власника земельної ділянки сплатити її до кінця попереднього року на користь позивача відповідач фактичної можливості не мав. З системного аналізу законодавства вбачається, що розірвання договору на вимогу однієї з сторін можливе за певних умов, зокрема, в разі систематичної невиплати орендарем визначеної за договором орендної плати. Разом з тим, в діях відповідача відсутні ознаки систематичності порушень, адже в діях відповідача допущене разове порушення умов Договору. Тому вимоги про розірвання договору оренди з підстав систематичної невиплати орендної плати не можуть бути задоволені судом. Відповідно до бухгалтерської довідки та копій відповідних відомостей, орендодавцеві орендна плата виплачувалась щороку декількома платежами і частково наперед, зокрема 23.10.2015 року була виплачена авансова орендна плата через касу в сумі 27903,92 грн. з податками 34 770,60 грн. за 2016 рік, що є значно більше розміру орендної плати передбаченого договором, після цього ще неодноразово орендарем сплачувалась орендна плата і як наслідок виникла значна переплата. Таким чином для приведення у максимально наближену відповідність з умовами Договору, після оприлюднення коефіцієнтів індексації, надлишково виплачена орендна плати була перенесена на майбутні періоди. Таким чином [PERSON] за 2015-2017 роки було нараховано орендну плату в наступному розмірі: - 2015 рік 17 414,69 грн. згідно Додаткової Угоди на 7% від НГО (248781,44); - 2016 рік 22 248,36 грн, що становить 7,45% від НГО (248781,44*1,2= 298537,73), 1,2-коефіцієнт індексації; -2017 рік 26 868,40 грн., що становить 9% від НГО (298537,73). Отже станом на 2018 рік розмір наперед виплаченої в попередніх роках орендної плати становив 14 068,05 грн. Відповідно до умов Додаткової угоди розмір орендної плати з урахування коефіцієнту індексації за попередні роки становить: - 2018 рік 20 897,65 грн. згідно Додаткової Угоди 7% від НГО (298537,73) - з яких 14 068,05 грн. було виплачено наперед; - 2019 рік 20 897,65 грн. згідно Додаткової Угоди 7% від НГО (298537,73); Крім того, позивачці [PERSON] 18.03.2020 року було виплачено заборгованість з орендної плати за 2018-2019 роки в розмірі: 2018 рік- 3414,81 грн, 2019 рік - 10448,82 грн. Таким чином у СТОВ «Дружба-Нова» відсутня заборгованість перед [PERSON] , а залишок орендної плати [PERSON] за 2018- 2019 роки становить 13 863.63 з урахуванням ПДФО і ВЗ. Оскільки прострочення оплати залишку орендної плати за 2018-2019 роки в розмірі 27727,25 грн наступило з 01.01.2020 і станом на 29.02.2020 (дата, що зазначена позивачами у розрахунку) становило: пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 1 113,63 грн., відсотки за користування грошовими коштами за період з 01.01.2020 року по 29.02.2020 року - 136,36 грн. Тобто загальна сума 3% річних і пені становить 1 249,99 грн, а не 12 910 грн, як безпідставно зазначено позивачами в позові. Відповідач категорично не погоджується з вимогами про стягнення послуг адвоката, оскільки всупереч вимогам Цивільного процесуального кодексу позивачами в позовній заяві не зазначено орієнтовний розмір таких витрат. Представником позивача документально не доведено понесені витрати на правову допомогу, а саме: не надано жодних доказів, які б підтверджували дані витрати, крім того не надано навіть договір про надання адвокатських послуг. У відповіді на відзив представник позивачів зазначив про безпідставність тверджень відповідача про те, що він не мав можливості сплатити борг за оренду землі у зв`язку з тим, що не мав даних про нового власника паю. Позивачі неодноразово зверталися до органу управління відповідача як в письмовій формі, так і по телефону з вимогами сплати боргу, надали відповідні документи. Але отримали відповідь, яка зводилася лише до того, що кошти вони отримають лише після переукладення договору на новий термін не менш як на 10 років. Твердження відповідача про те, що розмір боргу перед позивачами є меншим, оскільки [PERSON] протягом 2015-2017 року кошти були виплачені наперед, вважають безпідставними та такими, що не є предметом розгляду у даній справі. Безпідставними також вважають твердження відповідача про недоведеність розміру понесених витрат на правову допомогу, оскільки у позові зазначено попередні судові витрати, а суму остаточних витрат буде надано після завершення розгляду справи по суті. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, окрім частини вимог про стягнення боргу у сумі 11 160,22 грн, визнавши факт отримання позивачем [PERSON] від відповідача коштів у вказаному розмірі після подачі позову до суду, та обґрунтували їх тими ж обставинами, що зазначені у поданих до суду заявах по суті. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги в частині розірвання договору оренди та стягнення судових витрат на правничу допомогу не визнала повністю, вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати частково - визнала наявність боргу відповідача перед позивачем [PERSON] у сумі 13863,65 грн та суму 3% і пені 1249,99 грн. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачів та їх представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 17 травня 2012 року [PERSON] уклав договір оренди належної йому земельну ділянки (паю) площею 8,2204 га, кадастровий номер 5323880700:00:046:0014, з СТОВ «Дружба-Нова» строком на 5 (п`ять) років. Вказаний договір оренди землі було зареєстровано в Пирятинському відділі Полтавської регіональної філії Центр ДЗК 01 червня 2012 року за №532380804001859 (а.с.13-20). 02.09.2015 року [PERSON] уклав додаткову угоду до договору оренди землі від 17.05.2012 року. Додатковою угодою від 02.09.2015 року було визначено новий термін оренди земельної ділянки та дію договору оренди до 01.01.2025 року - з часу реєстрації додаткової угоди, яку було проведено 25.02.2016 року (а.с.21-29). Відповідно до п. 4.1. додаткової угоди від 02.09.2015 року до договору оренди землі від 17.05.2012 року орендна плата встановлена у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 17 414 (сімнадцять тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 70 коп. Обчислення розміру орендної плати за кожен наступний рік оренди, здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування. Після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на дану земельну ділянку було успадковане в рівних частках його доньками - позивачками [PERSON] та [PERSON] , про що нотаріусом 12.02.2019 видані свідоцтва про право на спадщину за законом та позивачі зареєстрували своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.30-33). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.Тобто до позивачів перейшли всі права та обов`язки, що належали орендодавцю на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема і права та обов`язки за договором оренди землі від 17.05.2012. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.24 даного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з частиною 1 статті 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Правонаступництво у разі зміни власника речі, переданої у найм, передбачено загальними положеннями про найм Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Згідно з приписами частини першої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди. За положеннями ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Смерть фізичної особи-орендодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов`язки за договором оренди, у тому числі право на отримання орендної плати, якщо інше прямо не передбачено у самому договорі. Відповідно до п. 4.4. Додаткової угоди від 02.09.2015 року до договору оренди від 17 травня 2012 року - орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується Орендарем на користь Орендодавця щорічно, в строк до 30 грудня року, за поточний календарний рік оренди. Відповідно до умов Додаткової угоди розмір орендної плати з урахування коефіцієнту індексації за попередні роки становить: - 2018 рік - 20 897,65 грн. (двадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень 65 копійок) згідно Додаткової Угоди 7% від НГО (298537,73). - 2019 рік - 20 897,65 грн. (двадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень 65 копійок) згідно Додаткової Угоди 7% від НГО (298537,73) (а.с.82-83). 28.02.2020 позивачі звернулися до СТОВ «Дружба - Нова» з листами-вимогами, про погашення боргу перед ними за оренду паю протягом семи днів з часу отримання листів-вимог. Цими ж листами позивачі попередили орендаря - до СТОВ «Дружба - Нова», про наміри розірвати з ним договір оренди землі. СТОВ «Дружба-Нова» отримано вказані листи 03.03.2020 (а.с.37-43). Відповідачем у відповідності з умовами договору оренди землі від 17.05.2012 та додаткової угоди від 02.09.2015 року на користь спадкоємця орендодавця - позивача [PERSON] 18.03.2020 фактично була виплачена орендна платав розмірі: за 2018 рік -3414,81 грн та за 2019 рік - 10448,82 грн. Вищевказана сума зазначена з урахуванням ПДФО і ВЗ, тому перераховано було 11 160,22, що підтверджується відповідним реєстром (а.с.92). Представник відповідача зазначив, що станом на 2018 рік розмір наперед виплаченої в попередніх роках орендної плати орендодавцю [PERSON] становив 14 068,05 грн, тому ця сума має бути вирахувана з розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати перед позивачами за 2018-2019 роки. При цьому з наданих відповідачем відомостей видно, що виплата орендної плати у збільшеному розмірі була виплачена не тільки батьку позивачів, а й іншим орендодавцям в тому ж розмірі ( а.с.86-91). Крім того необхідно зазначити, що відносини з виплати орендної плати за 2015-2017 роки виникли між померлим [PERSON] та СТОВ «Дружба-Нова» і на протязі 6 місяців після його смерті свої претензії з приводу переплати орендної плати та її повернення відповідач до спадкоємців не заявляв. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вищевказана виплата орендної плати не є виплатами в рахунок майбутніх платежів і не є переплатою, оскільки орендар добровільно збільшив її розмір спадкодавцю [PERSON] , а також іншим орендодавцям, які погодились з таким збільшенням та прийняли орендну плату в збільшеному розмірі без внесення змін до договору оренди. Таким чином, сума боргу перед позивачами по виплаті орендної плати за 2018-2019 роки, з урахуванням виплаченої після подачі позову суми, становить: 7034,02 грн - перед позивачем [PERSON] та 20 897,65 грн перед позивачем [PERSON] . Відповідно до п. 4.6 Додаткової угоди від 02.09.2015 року до договору оренди від 17 травня 2012 року - у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу. Позивачі набули права власності на земельну ділянку 12 лютого 2019 року, тому саме з 12 лютого 2019 у них виникло право вимагати у відповідача сплати орендної плати. Оскільки згідно умов договору орендна плата вноситься орендарем у строк до 30 грудня за поточний календарний рік оренди, орендна плата за попередні роки також має бути сплачена у вказаний строк. За таких обставин, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню пеня за період з 01.01.2020 ( оскільки прострочення оплати з орендної плати за 2018-2019 роки наступило з 01.01.2020) по 29.02.2020 (дата, що зазначена позивачами у розрахунку), розмір якої становить 839 грн 74 коп. (20 897,65 (сума боргу) х 27% (розрахункова ставка) х 30 днів прострочення з 01 по 30 січня 2020 року +20 897,65х22% (розрахункова ставка) х 30 днів прострочення з 31.01.2020 по 29.02.2020). Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Величина індексу споживчих цін за період з 01.01.2020 по 29.02.2020 не перевищила поріг індексації (101%), а саме: у січні 2020 року становила 100,2, в лютому 2020 року - 99,7, тому не підлягає нарахуванню на суму заборгованості відповідача. Крім того, з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню 3% річних в сумі 102,78 грн. (20 897,65 грн. х 3% річних : 365 днів х 60 днів прострочення). Таким чином з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 17.05.2012 в загальній сумі 7034 (сім тисяч тридцять чотири ) грн 02 коп без урахування податків та обов`язкових платежів, 839 (вісімсот тридцять дев`ять) грн 74 коп. пені за прострочення сплати орендної плати; 102 (сто дві ) грн. 78 коп. - три проценти річних від простроченої суми, а всього 7976 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 54 коп. На користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 17.05.2012 в загальній сумі 20 897 (двадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн 65 коп без урахування податків та обов`язкових платежів, 839 (вісімсот тридцять дев`ять) грн 74 коп. пені за прострочення сплати орендної плати; 102 (сто дві) грн. 78 коп. - три проценти річних від простроченої суми, а всього 21 840 ( двадцять одну тисячу вісімсот сорок ) гривень 17 коп. За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема, розірвання договору. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно із п. 12.3 спірного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18. Вказана позиція підтримана Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року в рамках справи №469/908/15-ц, провадження №61-34891св18. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що позивачі набули права власності на земельну ділянку 12.02.2019 року (після її державної реєстрації), а отже, саме з 12.02.2019 року у позивачів виникло право вимагати у відповідача сплати орендної плати, а саме: з моменту отримання ним спадщини. Враховуючи момент виникнення у позивачів права на одержання орендної плати (що мало місце у 2019 році), порушення строків сплати орендної плати буде у разі її невнесення орендарем до 31 грудня 2019 року. При цьому, орендна плата за попередні роки також має бути сплачена у вказаний строк, адже за відсутності у орендаря даних про нового власника земельної ділянки сплатити її до кінця попередніх років на користь позивача відповідач фактичної можливості не мав.Такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/17. Судом встановлено, що 18 березня 2020 року позивачу [PERSON] було перераховано кошти в розмірі 11 160,22 грн заборгованості з орендної плати за 2018-2019 роки. Решта коштів, які відповідач мав виплатити позивачам до 30.12.2019 за вказаний період, залишилося невиплаченими. Тому суд погоджується з доводами відповідача, що в його діях відсутні ознаки систематичності порушень, оскільки ним допущене разове порушення умов договору. Тому вимоги позивачів про розірвання договору оренди з підстав систематичної невиплати орендної плати не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пропорційність задоволених вимог позивача [PERSON] , яка повністю сплатила судовий збір у сумі 1681,60 грн становить 31,38 %. Враховуючи, що позовні вимоги позивача визначено задовольнити на 31,38 %, то понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 527,68 (1681,6*31,38%) грн. Встановлено, що правничу допомогу позивачам на підставі укладеної письмових угод (а.с.104,108) здійснював адвокат Коваль В.І., якому позивачі оплатили його послуги в сумі по 5500 грн кожна. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявлені позивачами розміри витрат на правничу допомогу в сумі 5500 грн, яка полягала у підготовці адвокатом до суду позовної заяви, листів до відповідача про досудове врегулювання спору, відповіді на відзив на позовну заяву, участь у судових засіданнях, є співрозмірними із складністю справи та наданими послугами адвоката, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Представник позивачів виконав взяті на себе зобов`язання та надав позивачам визначену договором правову допомогу, що підтверджується копіями договорів про надання правової допомоги №25/02 та №25/02-1 від 25.02.2020, квитанціями №000084 та №000083 від 13.05.2020 про сплату адвокату гонорару та актами прийому робіт від 13.05.2020 (а.с.97-109). Враховуючи викладене, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги позивача [PERSON] визначено задовольнити на 31,38 %, то понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 1724,25 (5500*31,38%) грн. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача [PERSON] визначено задовольнити на 45,5 %, то понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 2502,50 (5500*45,5%) грн.

Outcome: partial