Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності належить нежитлове приміщення - магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 284,68 кв. м, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0374 га та знаходиться в [ADDRESS] далі нерухоме майно). Право власності на 208,8 кв. м вказаного нежитлового приміщення було зареєстровано за [PERSON] . На підвал площею 75,88 кв. м, який є частиною приміщення, право власності не було зареєстровано. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності від 20 січня 2009 року, укладеного між Хотинівською сільською радою Носівського району Чернігівської області (продавець) та ФОП [PERSON] (покупець), земельна ділянка площею 0,0374 га зареєстрована за ФОП [PERSON] . Зазначене нерухоме майно ФОП [PERSON] передав у користування ФОП [PERSON] . У лютому 2018 року їм (позивачам) стало відомо про реалізацію 20 грудня 2017 році на електронних торгах ДП «Сетам» належного їм нерухомого майна. 20 лютого 2018 року ДП «Сетам» підтвердило інформацію ВДВС про реалізацію нерухомого майна та надало копію протоколу № 304700 проведення електронних торгів, з якого стало відомо, що нерухоме майно було реалізоване за ціною 168 683,20 грн., як приміщення площею 208,8 кв. м та земельна ділянка площею 0,0374 га. 21 лютого 2018 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Києва був складений акт про проведені електронні торги, який став підставою для подальшого оформлення [PERSON] права власності на нерухоме майно. 16 березня 2018 року державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори видав [PERSON] свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 343, № 344 та вніс відповідні відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вони (позивачі) не погоджуються з проведеними електронними торгами з тих підстав, що Деснянський РВ ДВС м. Києва не дотримався процедури підготовки майна для реалізації, яке виразилося в наступному: відсутня постанова про звернення стягнення на нерухоме майно, не виділено в натурі майно із спільної сумісної власності, не проведено належної реєстрації речових прав на нерухоме майно за боржником, не повідомлено співвласника нерухомого майна про його передачу на реалізацію, не проведено належного опису та арешту майна. Ці порушення вплинули на формування лота та відображення інформації про нерухоме майно під час проведення торгів. Крім цього, Деснянським РВ ДВС м. Києва та ДП «Сетам» було допущено порушення порядку та процедури реалізації арештованого майна, зокрема, не внесено належні відомості про майно (не визначено розмір площі, план приміщень, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність), що виключає можливість ідентифікувати майно, його склад та стан, а також суттєво впливає на визначення вартості майна, що потягло за собою реалізацію майна за значно нижчою ціною від ринкової. Під час реалізації нерухомого майна на електронних торгах не була дотримана процедура реалізації майна спільної сумісної власності, належна [PERSON] частина нерухомого майна була відчужена без її згоди та повідомлення. Позивачі просили: - визнати недійсними електронні торги від 20 грудня 2017 року, проведені ДП «СЕТАМ» з реалізації нежитлової будівлі магазину продовольчих товарів та кафе, площею 208,8 кв. м, розташованої на земельній ділянці площею 0,0374 га, кадастровий номер 7423886800:01:001:0083, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 344 від 16 березня 2018 року, видане державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Людмилою Миколаївною, та скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 25308865) [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0374 га, кадастровий номер 7423886700:01:001:0083, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 343 від 16 березня 2018 року, видане державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Людмилою Миколаївною та скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності: 25308698) [PERSON] на магазин продовольчих товарів та кафе, площею 208,8 кв. м, що знаходить за адресою: [ADDRESS] ; - судові витрати покласти на відповідачів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, просили їх задовольнити. Допитаний в якості свідка [PERSON] дав показання, суть яких зводиться до того, що нежитлове приміщення магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 284,68 кв. м, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0374 га та знаходиться в [ADDRESS] , будував він разом із своєю дружиною [PERSON] . Зазначене нежитлове приміщення було уведене в експлуатацію у 2007 році та зареєстроване у бюро технічної інвентаризації. При будівництві спочатку було збудоване підвальне приміщення. Йому ( [PERSON] ) не відомо чому при реєстрації права власності реєстратор не описала підвальне приміщення, як частину магазину продовольчих товарів та кафе. У подальшому вони ( [PERSON] та [PERSON] ) самі користувалися цим приміщенням, а потім здали його в оренду [PERSON] , який здійснював у ньому підприємницьку діяльність пов`язану із торгівлею продуктами харчування. У лютому 2018 року від державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Києва він ( [PERSON] ) дізнався про те, що належне йому та [PERSON] нежитлове приміщення було реалізоване на електронних торгах. Жодних документів про початок реалізації нерухомого майна на електронних торгах він ( [PERSON] ) та його дружина [PERSON] не отримували. У березні 2018 року у відділі виконавчої служби він ( [PERSON] ) отримав копію акта про проведені електронні торги, з якого йому стало відомо, що було реалізоване приміщення, загальною площею 208,8 кв. м, тобто без урахування підвального приміщення. У акті взагалі не було зазначено про наявність підвального приміщення, де зберігалися матеріальні цінності, які належать йому ( [PERSON] ) та [PERSON] . У зв`язку із тим, що при реалізації належного йому та [PERSON] нерухомого майна не було враховано наявність підвального приміщення, реалізація майна була проведена за заниженою вартістю. Про проведення опису майна, вчинення інших виконавчих дій та направлення майна на реалізацію державний виконавець його ( [PERSON] ) та [PERSON] не повідомляв, відповідних документів не надсилав, навіть про те, що була проведена оцінку майна.\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник позовні вимоги підтримав з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просив їх задовольнити. У судове засідання представник Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти, подав до суду відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що відділ не визнає позов та вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. У ході здійснення виконавчих дій згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 червня 2017 року державним виконавцем відділу було виявлено зареєстроване за боржником майно, а саме: нежитлова будівля магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, та земельна ділянка площею 0,0374 га, які знаходяться в [ADDRESS] . Відповідно до цієї інформації власником вказаного майна був лише [PERSON] 15 вересня 2017 року державний виконавець рекомендованим поштовим відправлення направляв боржнику повідомлення про результати визначення вартості майна. Позивачами не доведено та не надано суду доказів на підтвердження того, що в ході арешту та передачі майна [PERSON] на реалізацію до ДП «Сетам» відділом було порушено норми чинного законодавства України. У судове засідання представник ДП «Сетам» не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що позивачами не доведено те, що ДП «Сетам» при проведенні електронних торгів за лотом № [NUMBER] з реалізації нежитлової будівлі магазину продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, яка розташована на земельній ділянці площею 0,0374 га, кадастровий номер 7423886700:01:001:0083, та знаходиться в [ADDRESS] , було порушено Порядок реалізації арештованого майна, вплив таких порушень на результат торгів, а також порушення їх законних прав. Представник ДП «Сетам» просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання [PERSON] , його представник адвокат Пірковський М.О. та [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, не просили розгляд справи відкласти. У судове засідання головний державний виконавець Носівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Чуб О.О. не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності позивача [PERSON] , представника Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, представника ДП «Сетам», [PERSON] , його представника та державного виконавця Носівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Чуба О.О. за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Вислухавши показання позивача [PERSON] , вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що: - 20 грудня 2007 року на підставі рішення виконкому Хотинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю - магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, яка розташована в [ADDRESS] , форма власності: приватна, частка: 1/1, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (том 1 а.с. 13); - 20 січня 2009 року між Хотинівською сільською радою Носівського району Чернігівської області (продавець) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності, відповідно до умов якого продавець передає за плату, а покупець приймає у власність і оплачує земельну ділянку площею 0,0374 га з усіма обтяженнями, обмеженнями та сервітутами, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується копією відповідного договору (том 1 а.с. 17-18). З матеріалів справи (том 2 а.с. 1-187) вбачається, що на виконанні у Деснянському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження № 48520116 про стягнення з [PERSON] грошових коштів у загальному розмірі 3 955 158,12 грн. У судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2017 року старший державний виконавець Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М. винесла постанову, якою доручила Носівському РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області описати та арештувати нежитлову будівлю магазин продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується копією відповідної постанови (том 1 а.с. 24). 19 липня 2017 року головний державний виконавець Носівського РВ ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області Чуб О.О. провів опис та арешт зазначеного нерухомого майна, що підтверджується копією постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19 липня 2017 року (том 1 а.с. 26-27). 21 липня та 6 вересня 2017 року старший державний виконавець Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М. винесла постанови, якими призначила у виконавчому провадженні № 48520116 суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група», що підтверджується копіями відповідних постанов (том 1 а.с. 28; 29). 7 вересня 2017 року ТОВ «Українська експертна група» провела оцінку та визначила, що вартість нежитлової будівлі магазину продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, і земельної ділянки площею 0,0374 га, які розташовані в [ADDRESS] , становить 240 976 грн. без урахування ПДВ, що підтверджується копією звіту з незалежної оцінки майна (том 1 а.с. 30-44). \~ 2 жовтня 2017 року Деснянський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві передав вказане нерухоме майно на реалізацію ДП «Сетам» за початковою вартістю 240 976 грн., що підтверджується копією акта передачі документів щодо реалізації майна, арештованого державними виконавцями (том 1 а.с. 45). 20 грудня 2017 року відбулися торги з реалізації нежитлової будівлі магазину продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, і земельної ділянки площею 0,0374 га, які розташовані в [ADDRESS] , відповідно до протоколу № 304700 проведення електронних торгів переможцем торгів став [PERSON] , лот реалізовано за ціною 168 683,20 грн. 21 лютого 2018 року старший державний виконавець Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М. склав акт про проведені електронні торги, що підтверджується матеріалами справи (том 1 а.с. 46-49). 16 березня 2018 року державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М. на ім`я [PERSON] видав свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 343 та № 344, які відповідно стосуються нежитлової будівлі магазину продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, та земельної ділянки площею 0,0374 га, кадастровий номер 7423886700:01:001:0083, які розташовані в [ADDRESS] , та внесла відповідні відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 117814543 від 21 березня 2018 року (том 1 а.с. 50-51). Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України «Про виконавче провадження»), звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. У судовому засіданні встановлено, що інформацію про належність [PERSON] на праві приватної власності нежитлового приміщення - магазину продовольчих товарів та кафе, загальною площею 208,8 кв. м, і земельної ділянки площею 0,0374 га, які розташовані в [ADDRESS] , державний виконавець отримав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується матеріалами справи (том 2 а.с. 101-110).\~\~\~ Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частинами 1 та 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Відповідно до п. 1 розділу ІІ «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431, у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. У судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2017 року на адресу [PERSON] , яка зазначена у виконавчих документах, було направлено повідомлення про результати визначення вартості майна з копією першої сторінки висновку про вартість майна, що підтверджується матеріалами справи (том 1 а.с. 177-178; том 2 а.с. 156-186). Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26 вересня 2019 року у справі № 607/10379/17 та від 2 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Позивачами не надано суду доказів про те, що вони у встановленому законом порядку оскаржували рішення (дії) державного виконавця щодо проведення опису та арешту нерухомого майна, яке є їх спільною сумісною власністю, передання його на примусову реалізацію, визначення вартості майна та ці рішення (дії) державного виконавця були визнані незаконними в зазначений спосіб, а тому їх доводи в частині того, що державним виконавцем не було дотримано процедури підготовки майна для реалізації, не заслуговують на увагу. Електронні торги з реалізації нерухомого майна є правочином, вчинення якого повинне відбуватися з дотриманням норм цивільного законодавства. Такий правочин може визнаватися недійсним у судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення вимог закону (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 357/2006/16-ц та від 22 лютого 2017 року в справі № 6-2677цс16, для застосування наслідків недотримання вимог закону, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити: чи мало місце порушення законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Позивачами не надано суду доказів того, що саме при проведенні електронних торгів мало місце порушення законодавства, що ці порушення вплинули на результати електронних торгів та порушили їх права та законні інтереси. Доводи позивачів в частині того, що державним виконавцем та ДП «Сетам» було порушено процедуру реалізації арештованого майна є необґрунтованими та такими, що зводяться лише до їх незгоди з рішеннями (діями) державного виконавця, які мають окремий, передбачений законом спосіб та порядок оскарження. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачів не підлягають стягненню з відповідачів. Частинами 9, 10 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. З матеріалів справи (том 1 а.с. 148-149) вбачається, що ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2018 року було частково задоволено заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про забезпечення позову по цій справі, з метою забезпечення позову заборонено відчуження спірного нерухомого майна. За таких обставин вжиті по справі заходи забезпечення позову після набрання законної сили рішенням підлягають скасуванню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed