Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивачі звернулись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просять: визнати недостовірною інформацію та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів, поширену відповідачем у заяві про підозру у злочинному зговорі № 5 від 23.02.2016р. до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначену в абзацах 1,3,4 заяви; зобов'язати відповідача не пізніше місяця з дня набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати поширені нею названі у рішенні суду відомості, що не відповідають дійсності та порочать гідність, честь та ділову репутацію позивачів, шляхом відкликання від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяви про підозру у злочинному зговорі № 5 від 23.02.2016р., оскільки її зміст містить недостовірну інформацію; стягнути з відповідача на користь позивачів 20 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Позов мотивований тим, що відомості, зазначені відповідачем у своїй заяві про підозру у злочинному зговорі, зловживанні довірою, підробці документів, шахрайстві та недопущенні вчинення будь-яких дій стосовно реєстрації ОСББ «Моніторна 10», які надіслані до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не відповідають дійсності, принижують честь і гідність позивачів. Відповідач у своїх запереченнях зазначила, що вона не принижувала честь, гідність позивачів та не поширювала недостовірну інформацію про них, оскільки лише скористалась своїм конституційним правом на звернення до органів державної влади за захистом порушених прав. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що після звернення відповідача з вказано заявою управління юстиції у межах компетенції розглянуло таке звернення та на адресу нотаріусів Дніпропетровської області надіслало інформаційний лист щодо недопущення реєстрації вказаного ОСББ. Окрім того, заявнику було доведено до відома, що такий лист носить лише інформативний характер та не може бути підставою для заборони нотаріусам вчиняти будь-які дії в межах їх компетенції. В судовому засіданні [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач зі своїм представником позовні вимоги не визнали та посилаючись на обставини, викладені в запереченнях, просили відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, натомість звернувся до суду з заявою, у якій просив справу розглядати за його відсутності та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Звертаючись до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, позивачі посилаються на те, що відповідач своїм зверненням до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про підозру у злочинному зговорі, зловживанні довірою, підробці документів, шахрайстві та недопущенні вчинення будь-яких дій стосовно реєстрації ОСББ «Моніторна 10», яку окрім неї підписали ще 7 мешканців квартир, охарактеризувала їх, як злочинців, що з легкістю порушують закон та не мають високих моральних цінностей, чим дискредитувала позивачів в очах нотаріусів, оскільки така заява в подальшому була надіслана останнім. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у лютому 2016 року звернулась до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про підозру у злочинному зговорі, зловживанні довірою, підробці документів, шахрайстві та недопущенні вчинення будь-яких дій стосовно реєстрації ОСББ «Моніторна 10», у якій зазначила, що позивачі у справі допомагають ініціативній групі створити ОСББ «Моніторна 10», проте документи, які ними надані, та які повинні підписати мешканці будинку для створення ОСББ, останніх не влаштовують та порушують права як власників квартир, просила управління юстиції у Дніпропетровській області не допустити реєстрацію ОСББ «Моніторна 10» за сфальсифікованими документами. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10.04.2003р. N 8-рп/2003 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] про офіційне тлумачення положення частини першої статті 7 Цивільного кодексу Української РСР (справа про поширення відомостей) положення цивільного законодавства про поширення відомостей, що порочать честь і гідність або ділову репутацію треба розуміти так, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов'язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Враховуючи вищевказане, беручи до уваги те, що з наданих відповідачем пояснень у судовому засіданні вбачається, що метою її звернення з вказаною заявою до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було недопущення порушення її прав як співвласника багатоповерхового будинку, розташованого по вул. Моніторній, 10, суд доходить висновку, що у даному випадку відповідач реалізувала своє конституційне право на звернення до органів державної влади, передбачене статтею 40 Конституції України, а не поширила недостовірну інформацію про позивачів. Крім того, звернувшись з вищевказаною заявою до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідач жодним чином не поширювала наведені у заяві відомості у інший спосіб, оскільки як встановлено судом, така заява була розіслана нотаріусам Дніпропетровської області вже з ініціативи Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачі всупереч ст.60 ЦПК України не надали суду доказів того, що мета звернення відповідача до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з вищевказаною заявою не була викликана наміром виконати свій громадський обов'язок та захистити свої права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки звернення осіб до органу державної влади із заявою про порушення їх права не є поширенням відомостей, що порочать честь і гідність або ділову репутацію, а також враховуючи, що позивачами не доведено обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх позовних вимог, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed