Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивачка 15.04.2015 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. 01.04.2008 року між позивачкою та ПАТ КБ «Приват Банк» був укладений кредитний договір №ODTOGL00000024 на суму 10 000 дол.США до 01.04.2028 року з поверненням кредиту та сплатою процентів відповідно до умов цього договору. Відповідно до додатку №1 даного договору річна процентна ставка на залишок по кредиту складала 11,04%. У позивачки виникла заборгованість по кредиту, так як вона була неспроможна сплачувати його з усіма нарахуваннями щомісячно в повному обсязі, у звязку з виниклою фінансовою кризою у державі, а тому відповідач у січні 2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості і при ознайомленні з цим позовом та додатками до нього, позивачка дізналася, що «Приват Банк» в односторонньому порядку збільшив процентну ставку по кредиту з 11,04 до 15%. Таке підвищення процентної ставки позивачка вважає протиправним. «Приват Банк», дійсно, відповідно до умов договору, мав право змінити процентну ставку, однак це збільшення було проведено з порушенням встановленого договором порядку, оскільки про таке підвищення вона мала бути повідомлена Банком протягом семи календарних днів з моменту настання якої-небудь умови, передбаченої п.6.2 договору письмово під розпис або шляхом направлення поштовим звязком письмового повідомлення, у якому вказується дата і номер кредитного договору, відомості про підвищення розміру процентної ставки, підстави для такого підвищення, дата з якого буде здійснюватися нарахування відсотків по процентній ставці, що діє після підвищення, розмір процентної ставки. Позивачка не була повідомлена відповідачем про підвищення ним процентної ставки по кредиту, а тому, вважаючи, що відповідачем порушені її права, як сторони в договорі, просить визнати таке підвищення відповідачем в односторонньому порядку неправомірним та зобовязати його здійснити перерахунок відсотків по кредитному договору за період з 27 жовтня 2001 року по 16 жовтня 2014 року. Представник позивачки надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» надала до суду письмові заперечення, відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказуючи, що позивачка після підвищення відсоткової ставки сплачувала щомісячні платежі за договором вже по новій ставці, тому її твердження про те, що її не повідомили про підвищення відсоткової ставки, є безпідставними. Дані про повідомлення позивачки про підвищення відсоткової ставки Банк надати не в змозі, так як такі повідомлення не є документами суворої звітності та зберігаються 1 рік. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Питання, повязані з процентами за кредитним договором, регулюються статтею 1056-1 ЦК України. Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо правомірності процентної ставки згідно зі статею 1056-1 ЦК України у звязку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої ставки в односторонньому порядку є нікчемною, необхідно виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша ст.58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними з 10 січня 2009 року. При підвищенні процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та позивачкою укладено кредитний договір №ODTОGL00000024, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 дол.США зі сплатою 11,4% річних та кінцевим строком погашення 01 квітня 2028 року. Відповідно до п.6.2 кредитного договору сторони домовилися, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом. Також встановлено порядок зміни відсоткової ставки, а саме: кредитор протягом 7 календарних днів з моменту настання будь-якої із умов, передбачених п.6.2 договору письмово повідомляє позичальника під розпис або направляє йому поштовим звязком письмове повідомлення про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, підстав для її підвищення. Однак, кредитором були порушені умови договору, які встановлюють порядок повідомлення позичальника про збільшення процентної ставки. В матеріалах справи відсутні належні дані про те, що банком особисто під розпис або поштою рекомендованим листом направлялася позивачці пропозиція та рішення банку про збільшення відсоткової ставки з 11,4% до 15%. Посилання банку на те, що відомості про відправку не збереглися, є безпідставними та не можуть бути прийняті судом до уваги, як докази на підтвердження належного повідомлення позивачки про підвищення процентної ставки за договором. Суд не погоджується з твердженнями представника відповідача, що сплачуючи щомісячні платежі під час запровадження банком підвищеної процентної ставки за користування кредитом, позивачка таким чином надала згоду на таке підвищення, оскільки банком не надано суду підтверджень, що позивачці належним чином надавались будь-які документи, в яких би зазначалося про збільшений розмір процентної ставки. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Належних та допустимих доказів відправлення позичальнику повідомлення про зміну відсоткової ставки за кредитним договором, як передбачено умовами договору, банком не надано. А отже, при встановлених обставинах суд приходить до висновку про задоволення позову щодо визнання неправомірного збільшення кредитором в односторонньому порядку відсоткової ставки за договором про іпотечний кредит від 01 квітня 2008 року.

Outcome: approved