Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання непрацездатної дружини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Сама ж вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює, у зв`язку з чим знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає, як і не надає будь-якої допомоги на її утримання, хоча працює моряком і має дохід, який на час їх спільного проживання складав близько 2 000 дол. США на місяць. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно і до повноліття дитини, аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно і до досягнення донькою трирічного віку, а також витрати по оплаті надання їй юридичної допомоги в сумі 2 620 грнивень. При розгляді справи позивачка [PERSON] на задоволенні її позовних вимог наполягала. Пояснила суду, що відповідач є моряком працює матросом на суднах, ходить у плавання на строк до 9-10 місяців. Розмір його заробітку є значно більшим, ніж пояснює його представник суду. Вона не працює, отримує допомогу на дитину в розмірі 800 грн. щомісячно, раніше мала додатковий підзаробіток надаючи послуги манікюру. Однак на даний час цим не займається, матеріально утримувати дитину їй допомагають батьки. Надати суду докази розміру доходів відповідача не може. Вона не заперечує факту того, що він періодично перераховує їй гроші на утримання дитини, однак їй таких не вистачає. Відповідач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила суду, що відповідач не відмовляється матеріально утримувати свою неповнолітню доньку. На даний час він добровільно переказує грошові кошти позивачці в якості аліментів. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів як на утримання неповнолітньої доньки, так і непрацездатної дружини в твердій грошовій сумі, однак в розмірі меншому ніж просить позивачка. Відповідач дійсно працює матросом на морських суднах. Але його робота не є постійною і стабільною. За останнім конктрактом, який укладено на шість місяців він отримує 655 дол. США щомісячно, тобто загальний дохід за контрактом складає 3930 дол. США. Якщо вирахувати його дохід на місяць протягом року, то такий складає 327,50 дол. США щомісячно, що еквівалентно до гривні за офіційним курсом НБУ - 9055 грн.38 коп. Тому просить суд стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісячно і до повноліття дитини та на утримання колишньої дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно і до досягнення донькою трирічного віку. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 785 від 17 листопада 2018 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28 січня 2019 року, виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28 січня 2019 року по теперішній час. Як встановлено при розгляді справи, відповідач [PERSON] працює матросом на морських суднах. З копії послужної книжки моряка № 00606/2012/23, виданої 13 червня 2012 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] працює на морських суднах за контрактами. При цьому строк таких контрактів становив від 6 місяців до 9 місяців. З 03 липня 2020 року відповідач працює за останнім укладеним контрактом, термін якого згідно умов контракту має складати 8 місяців (+ - 1 місяць) з оплатою по 655 дол. США щомісячно. Однак остаточні відомості щодо строку і дати припинення контракту підлягають відображенню в послужній книжці моряка. З копій наданих суду письмових доказів (копій квитанцій, товарного чеку) вбачається, що відповідач приймає участь в матеріальному утриманні своєї неповнолітньої дитини. Так, 15 травня 2020 року ним здійснено переказ позивачці в якості аліментів на суму 1 985 грн. та 1 490 грн., 15 квітня 2020 року - на суму 3 475,53 грн., 15 липня 2020 року - на суму 3 495, 43 грн., а 26 червня 2020 року ним було придбано дитині бассейн на суму 1 479 грн. Даний факт не заперечувався позивачкою при розгляді справи. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на території України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. При розгляді справи судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачкою, згоди щодо матеріального утримання дитини між батьками не досягнуто, на день звернення до суду із вказаним позовом позивачка є непрацевлаштованою, доглядає за дитиною та отримує державну допомогу на утримання дитини, відповідач на даний час працює за контрактом моряком. Позивачка посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 4 000 грн. та більшому належних та допустимих доказів суду на підтвердження такої можливості відповідача не надала. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у ст.7 встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня 2020 року - 1859 гривень. Суд, враховуючи встановлені обставини справи, що мають істотне значення, а саме - стан здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища обох батьків, їх рівний обов`язок утримувати дитину, приходить до висновку про часткове задоволення вимог та необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 2000 грн. При цьому, суд враховує, що розмір доходу відповідача визначається лише з урахуванням останнього контракту, тоді як остаточний розмір отриманого доходу відповідачем не було надано. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі рівній 2000 грн., щомісячно, забезпечує законодавчо гарантований розмір аліментів на одну дитину (50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), величина якого постійно змінюється в сторону збільшення. Окрім цього, суд зазначає, що участь в утриманні дитини за наявності можливості та бажання батька не обмежується лише присудженими до стягнення коштами аліментів. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно із ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трирічного віку. З урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, суд визначає і стягує аліменти на утримання дружини в розмірі 1 000 грн., щомісячно. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст.141 ЦПК України. Оскільки згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, під час подання позову судовий збір не сплачувала, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840грн. 80коп. Окрім цього, позивачка просила суд також стягнути на її користь понесені витрати за надання їй допомоги при оформленні позовної заяви та документів до суду. На підтвердження чого надала суду чек з терміналу ПриватБанк про переказ нею грошових коштів в сумі 89,57 Євро, що еквівалентно 2 620 грн. за надання консультаційних послуг. Враховуючи те, що з наданого чеку неможливо зробити висновок якими саме послугами скористалася позивачка (з яких питань, якого спеціаліста, за відсутності детального опису робіт, послуг) суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх стягнення з відповідача.

Outcome: partial