Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], Монашівської сільської ради про встановлення факту та визнання права власності, вказуючи, що після смерті їх батька відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,501 га, що розташована в масиві 23а, ділянка № [NUMBER], с. Монаші, Білгород-Дністровського району Одеської області; земельна ділянка площею 7,753 га, що розташована за адресою: Монашівська сільська рада, масив № 1, ділянка № [NUMBER], масив № 12, ділянка № [NUMBER], надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; приватизаційний майновий сертифікат серії ОС № 1057946, виданий Ощадбанком України 23.12.1995 року, відділення № 6707-021; земельна ділянка площею 0,2345 га, що розташована по [ADDRESS], надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,0329 га, розташована по [ADDRESS]; житловий будинок [ADDRESS]. Однак, на вищевказаний будинок та господарські споруди правовстановлюючі документи були відсутні, тому нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкової справи. У зв'язку з вищевикладеними обставинами позивачі змушені звернутись до суду. Позивачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, надали до суду заяви, відповідно до яких просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є заява, відповідно до якої просить справу розглянути за її відсутністю, заперечень не має, вступати у спадщину після смерті чоловіка вона відмовляється, інших спадкоємців першої черги у померлого чоловіка не має. Представник Монашівської сільської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер батько позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане відділом РАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,501 га, що розташована в масиві 23а, ділянка № [NUMBER], с. Монаші, Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 291522; земельна ділянка площею 7,753 га, що розташована за адресою: Монашівська сільська рада, масив № 1, ділянка № [NUMBER], масив № 12, ділянка № [NUMBER], надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 008668; приватизаційний майновий сертифікат серії ОС № 1057946, виданий Ощадбанком України 23.12.1995 року, відділення № 6707-021; земельна ділянка площею 0,2345 га, що розташована по [ADDRESS], надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 291517; земельна ділянка площею 0,0329 га, розташована по [ADDRESS], згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 291519; житловий будинок [ADDRESS], що складається з: житловий будинок літ. «А» загальною площею 83,3 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., літня кухня літ. «Б, Д», сарай літ. «В, Е», навіс літ. «Г, Є», вбиральня літ. «Ж», споруди № 1-6, який ще за радянських часів збудував померлий, однак правовстановлюючі документи не виготовлялися. Факт родинних відносин позивачів і померлого підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилом ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], яка доводилася дружиною померлого, відмовилась від спадщини чоловіка на користь дітей - позивачів по справі, які вирішили поділити між собою спадкову масу таким чином, що до [PERSON] відходить земельна ділянка площею 0,501 га, що розташована в масиві 23а, ділянка № [NUMBER], с. Монаші, Білгород-Дністровського району Одеської області; земельна ділянка площею 7,753 га, що розташована за адресою: Монашівська сільська рада, масив № 1, ділянка № [NUMBER], масив № 12, ділянка № [NUMBER], надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; приватизаційний майновий сертифікат серії ОС № 1057946, виданий Ощадбанком України 23.12.1995 року, відділення № 6707-021, а до [PERSON], яка доводилась рідною донькою спадкодавця, переходить земельна ділянка площею 0,2345 га, що розташована по [ADDRESS], надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,0329 га, розташована по [ADDRESS]; житловий будинок [ADDRESS]. Такої позиції з початку дотримувалась й їх мати [PERSON], яка відмовляється від спадщини на користь дітей - позивачів. За життя спадкодавець [PERSON] не оформляв правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS], що, відповідно до технічного паспорту № 254, складається з: житловий будинок літ. «А» загальною площею 83,3 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., літня кухня літ. «Б, Д», сарай літ. «В, Е», навіс літ. «Г, Є», вбиральня літ. «Ж», споруди № 1-6, оскільки будував його ще за радянські часи, а в той час достатньо було запису в господарських книгах, реєстрації підлягали лише індивідуальні будинки та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР (Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31.01.1966 року, втратила чинність 13.12.1995 року). Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося після закінчення будівництва шляхом здійснення відповідного запису у господарській книзі сільської ради та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п.2, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту належності та прийняття спадщини після смерті батька на житловий будинок [ADDRESS], тим самим захистити її спадкові права. Задоволеними, також можуть бути позовні вимоги позивачів про встановлення факту та прийняття спадщини щодо іншого майна, оскільки вони є спадкоємцями першої черги та їх вимоги не порушують права та інтереси третіх осіб.

Outcome: approved