Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача і просять визначити порядок користування квартирою №34,45 по вул..Біблика ( колишня 2 П*ятирічки), 47 в м.Харкові, виділивши їм в спільне користування разом з неповнолітньою [PERSON] жилу кімнату площею 16,6 кв.м. та житлову кімнату площею 9,9кв.м., а відповідачу жилу кімнату площею 11, 7кв.м., а кухню та інші службові приміщення залишити в спільному користуванні сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що між ними та відповідачем, що є їм відповідно сином та братом, виникають конфлікти з приводу користування жилим приміщенням. В судове засідання сторони надали письмові заяви, в який просять задовольнити позовні вимоги та розглядати справу у їх відсутність на підставі наявних доказів по справі Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст..372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст..358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що позивачам та відповідачу на праві спільної сумісної власності ( в порядку приватизації) належить квартира №№34,45 в будинку готельного типу по вул..Біблика ( колишня 2 П*ятирічки), 47 в м.Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.08.2013 року, видане управлінням комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради (а.с.4). Частки співвласників в спільній сумісній власності при поділі майна є рівними, тобто кожному із співвласників припадає по 1/3 частині. Даних про те, що між сторонами була інша домовленість стосовно розміру часток кожного, у суду немає. Спірна квартира розташована в будинку готельного типу житловою площею 38,2 кв.м., три житлові ізольовані кімнати площею 9,9 кв.м, 16.6 кв.м. та 11.7 кв.м. . В квартирі є кухня, площею 12,0 кв.м., коридори площею 96,4 , 7,3 та 3.7 кв.м., вбиральня площею 1, 6кв.м., балкон площею 19, 2 кв.м./а.с.5-6/. Сторони між собою є позивач і- мати та донька та онука, а відповідач - син позивачки та відповідно брат та всі вони зареєстровані в квартирі (а.с.7). На ідеальну долю кожного співвласника в спільній сумісній власності припадає 12.73 кв.м. житлової площі. Відповідач не заперечує проти виділення йому в користування житлової кімнати площею 11.7 кв.м, що на 1,03 кв.м менше, ніж припадає на його ідеальну долю. Крім того, су також вважає, що виділення в користування відповідачу кімнати за житловою площею, що менше, ніж припадає на його ідеальну долю, не є суттєвим відступом від ідеальної долі і не буде порушувати його права та закону, більш того,інших кімнат, що відповідає його ідеальній долі, в квартирі немає і це є єдиним вирішенням їх житлового спору. Разом з тим, суд зауважує, що [PERSON], 2005 року, що зареєстрована в спірній квартирі не є співвласницею цього житлового приміщення та не може брати участі і вона не може бути врахована при вирішенні питання про визначення порядку користування квартирою між співвласниками. Відповідно до ст.405 ЦК України житлове приміщення, яке мають право займати члени сім*ї власника житла, визначається власником. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково законні, обґрунтовані, підтверджуються доказами, а тому задовольняє їх частково. В подяку ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів стягуються понесені ними судові витрати по 275грн.60к. на користь кожного.

Outcome: partial