Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просять: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частину нерухомого майна, яке складається з житлового будинку «А1» загальною площею 73, 8 кв.м., в тому числі житлової площі 46, 4 кв.м. та господарських будівель: кухня «Б», гараж «В», сарай «в», сарай «в1», сарай «Г», сарай «г», сарай «г1», колодязь № 1, що знаходиться за адресою: с. Більськ, Котелевського району Полтавської області вул. Зелена, 7 ,і до дня смерті належало [PERSON], який помер 24.08.2014 року. Також просить повернути зайво сплачений судовий збір. визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нерухомого майна, яке складається з житлового будинку «А1» загальною площею 73, 8 кв.м., в тому числі житлової площі 46, 4 кв.м. та господарських будівель: кухня «Б», гараж «В», сарай «в», сарай «в1», сарай «Г», сарай «г», сарай «г1», колодязь № 1, що знаходиться за адресою: с. Більськ, Котелевського району Полтавської області вул. Зелена, 7. [PERSON] обґрунтовує позов тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Більськ, Котелевського району Полтавської області. Звернувшись до Котелевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, державний нотаріус був позбавлений можливості, видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до повідомлення , виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 22.04.2016 року за № 3245, реєстрація права власності на житловий будинок в ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» не проведена (а.с. 20-22). Крім цього, сама [PERSON] являється колишнім членом колгоспного двору та має право на 1/2 частину вказаного житлового будинку, проте звернувшись до реєстраційної служби Котелевського РУЮ Полтавської області щоб зареєструвати свою частину йому було відмовлено, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що відноситься до колгоспного двору та реєстраційна служба не наділена правом визначення часток у спільній сумісній власності (а.с. 27). Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON], [PERSON] надали до суду заяви від 13.05.2016 року, в яких просять суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 42, 44). Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідач Більська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без участі представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 39). Треті особи [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви від 13.05.2016 року, в яких просять розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що не заперечують проти задоволення позовних вимог позивачів (а.с. 41, 43). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі не явки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с. 1-56), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 квітня 1950 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії ЯР № 667506 від 17.04.1950 року (а.с. 9). Відповідно до змісту довідки за № 158, виданої виконавчим комітетом Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 01.03.2016 року, згідно погосподарської книги № 9 особовий рахунок № 460 \~станом на 01.07.1990 року домогосподарство, яке знаходиться в с. Більськ, Котелевського району Полтавської області, вул. Зелена, 7 ,\~\~відноситься до колгоспного двору. Членами колгоспного двору є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25) . [PERSON] помер 24 серпня 2014 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 270215, видане 26.08.2016 року виконавчим комітетом Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області та зроблено відповідний запис № 7 (а.с.12). Виходячи із вимог\~ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс\~Української РСР (в редакції 1963 року), Української РСР «Про власність» (в редакції 1991 року). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. За таких обставин, [PERSON] та [PERSON] набули право власності по ? частці житлового будинку, що розташований в с. Більськ, вул. Зелена, 7, як члени колгоспного двору, відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до змісту світлокопії заповіту від 14 листопада 2007 року, посвідченого секретарем Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 177, у якому [PERSON] заповідає земельну частку площею 3, 81 га. [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини за заповітом, або відмови від її прийняття , а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і за законом. Син [PERSON] став спадкоємцем першої черги за законом, адже [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини за законом та за заповітом на користь [PERSON]. На даний час [PERSON] бажає оформити право власності в установленому законом порядку. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Більськ, вул. Зелена , 7 , Котелевського району Полтавської області. Проте, приватний нотаріус була позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємцю померлого, оскільки не було предявлено оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно та відповідно до довідки, виданої ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 22.04.2015 року за № 3245, згідно із якою реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок не проводилася (а.с.20 ). Крім цього, сама [PERSON] являється колишнім членом колгоспного двору та має право на 1/2 частину вказаного житлового будинку, проте звернувшись до реєстраційної служби Котелевського РУЮ Полтавської області щоб зареєструвати свою частину їй було відмовлено, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що відноситься до колгоспного двору та реєстраційна служба не наділена правом визначення часток у спільній сумісній власності (а.с.27). Те, що [PERSON] та [PERSON] на законних підставах володіли нерухомим майном, яке складається з житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: с. Більськ, Котелевського району Полтавської області, вул. Зелена, 7 підтверджується довідками виданими виконавчим комітетом Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області (а.с. 24-26) та Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 30.03.2016 року (а.с. 15-19). Системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених доказів, їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що \~виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема \~положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України «Про власність», Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. \~ Тобто записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ Статтями 1216-1217 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. \~\~ \~Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса № 508/01-16 від 11.05.2016 року, в спадковій справі № 30/2016 на майно [PERSON], померлого 24 серпня 2014 року знаходиться заява: про прийняття спадщини за заповітом від 02.02.2005 року , що надійшла 12 лютого 2015 року від [PERSON]; заяви про відмову від прийняття спадщини за законом та за заповітом, на користь [PERSON], що надійшли 12.02.2015 року від [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; При цьому, на імя [PERSON] 11.04. 2016 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.2007 року видано свідоцтво на земельну ділянку площею 3, 8082 га. на імя [PERSON]. Дані про інших спадкоємців відсутні. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с. 40). Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року правовстановлюючим документом, який є підставою для реєстрації права власності, є рішення суду про визнання права власності. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. \~ Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ Задовольняючи позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON], суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 \~Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене, суд вважає, що [PERSON] має законне право на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], а [PERSON] має власну частку - 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, як член колгоспного двору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При цьому , відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] було зайво сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, зокрема згідно квитанції № 87 від 03.03.2016 року при поданні позовної заяви до Котелевського районного суду Полтавської області сплатив судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок № 31217206700208 ГУ ДКСУ в Полтаській області, а необхідно - 551, 20 грн. Тобто різниця становить 826, 80 грн., яку необхідно повернути [PERSON].

Outcome: approved