Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка 06.11.2015 року звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнила, про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5285 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31.07.2014 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.04.2013 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у сумі 500,00 /пятсот гривень 00 коп./ щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, з 24 січня 2013 року, і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду постановою державного виконавця Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції від 26.11.2014 року відкрито виконавче провадження. В процесі здійснення виконавчих дій з моменту предявлення виконавчого документу до виконання боржник не здійснив жодного платежу по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість по сплаті аліментів, що становить 14612, 84 грн. В подальшому, після встановлення місця роботи боржника державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції 10.07.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий документ скеровано для подальшого виконання по місцю отримання доходів боржника у Франківський ВДВС Львівського міського управління юстиції. Постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції від 05.08.2015 року відкрито виконавче провадження. Розмір пені розрахований на підставі ч.1\~ст.196 СК України\~і становить за період з 24 січня 2013 року по 16 грудня 2015 року 5285 грн., яку вона просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивачки не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, зазначивши, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. У звязку з цим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Представник третьої особи - Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.04.2013 року позов [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у сумі 500,00 /пятсот гривень 00 коп./ щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, з 24 січня 2013 року, і до досягнення дитиною повноліття. 11.06.2013 року рішення набрало законної сили. На виконання рішення суду 05.08.2013 року судом видано виконавчий лист /а.с. 5/. Постановою державного виконавця Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції від 26.11.2014 року відкрито виконавче провадження з виконня виконавчого листа №462/546/13-ц, виданого 05.08.2013 року Залізничним районним судом м. Львова /а.с. 8/. Також встановлено, що платник аліментів [PERSON] допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум платежів аліментів, яка згідно довідки-розрахунку боргу по сплаті аліментів боржником, виданої державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського міського управління юстиції [PERSON], станом на 30.06.2015 року складає 14612,84 грн. і така виникла за період 2013-2015 роки. Відповідно до ч.1\~ст.196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачена\~ст. 196 СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст.197 СК\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З огляду на наведені положення закону, платник аліментів несе відповідальність за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), а враховуючи, що суду не надано доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин, не з його вини, то [PERSON] має право вимагати пеню за несплату аліментів у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Між тим, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1\~ст.196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013року у справі № 6-81цс13). Відповідно до розрахунку, наданого позивачкою, пеня від суми несплачених [PERSON] аліментів, за період з 24 січня 2013 року по 16 грудня 2015 року складає 5285 грн. Суд приймає до уваги даний розрахунок, так як такий відповідає вимогам ч.1\~ст.196 СК України\~і наведеній правовій позиції Верховного Суду України. В розрахунку враховано, що оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу, при цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості виходячи зі всієї суми. Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.212 ЦК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки 5285 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 24 січня 2013 року по 16 грудня 2015 року. На підставі ст.ст. 10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст.196 СК України, суд -

Outcome: approved