Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 21 липня 2020 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що [INFO] померла їхня мати, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,195 га та 0,2831 га, що розташовані по [ADDRESS] . На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках по 1/2 частці кожному право власності на зазначені спадкові земельні ділянки та житловий будинок, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивачів подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила суд розглядати справу без її участі та участі позивачів. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-14,16-18); земельна ділянка площею 0,195 га, кадастровий номер 3221688002:02:004:0014, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] (а.с.15); земельна ділянка площею 0,2831 га, кадастровий номер 3221688002:004:0005, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] (а.с.15). Позивачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є синами померлої [PERSON] , що стверджено письмовими доказами в матеріалах справи (а.с.8,11), тож є спадкоємцями першої черги. Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру з якої вбачається, що спадкову справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змогли у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок та земельні ділянки було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно (а.с.19). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивачів базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved