Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вони являються співвласниками квартири [ADDRESS]. В квартирі крім позивачів зареєстрований відповідач, який переїхав проживати до іншого місця проживання, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться, добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідач не бажає, тому позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просять суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі доказів, які маються в справі, заочно у відповідності до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечують позивачі. Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], являються співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.10.1998 року (а.с.10). В квартирі крім позивачів зареєстрований відповідач, який є членом сім'ї позивачів, але не являється співвласником квартири, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не проживає в квартирі більше семи років, за комунальні послуги не сплачує. Його реєстрація в квартирі порушує права співвласників квартири щодо володіння, користування та вільного розпорядження власністю. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника житлового будинку (до яких, відповідно до статті 64 ЖК України відносяться дружина наймача, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство), мають право користуватися цим будинком на рівні з власником при умові , що вони постійно там проживають і приймають участь у витратах на утримання будинку. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше семи років, постійно проживає в іншому місті, але залишився перебувати на реєстраційному обліку в квартирі, яка належить позивачам, що порушує їхні права на володіння та розпорядження належним їм на праві власності майном, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved