overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивачі звернулися до Приморського районного суду м.Одеса з позовною заявою до Одеської міської ради, у якій просили визнати за ними право власності на спадкове майно в рівних долях, яке складається з двох камяних житлових будинків, загальною площею 268,36 кв.м, зазначених на плані літ. «А», «В», господарських споруд: сараї «Б,Г,К,З,Р,Х,Е,Ю,Ц,С», веранди «Е», бесідки «Л», навісу «М,Ч,И», вбиральні «Д», веранди «У» з підвалом, гараж «Є», душа «Я», вбиральні «Л», огородження № I 17, приміщення I-УШ, гараж «Т», що знаходяться на земельній ділянці розміром 1 226 (одна тисяча двісті двадцять шість) кв.м., за адресою: м.Одеса, вул.Уютна, буд №3, в порядку спадкування за законом, яке залишилось після смерті матері - [PERSON], померлої 13 серпня 2015 року. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2015 року померла мати [PERSON] та [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖД №424754, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №8505. Відповідно до ст.1261 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк, звернулись до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В результаті їх звернення нотаріусом була відкрита спадкова справа №35/2016. Спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], складається з двох камяних житлових будинків, загальною площею 268,36 кв.м, зазначених на плані літ. «А», «В», господарських споруд: сараї «Б,Г,К,З,Р,Х,Е,Ю,Ц,С», веранди «Е», бесідки «Л», навісу «М,Ч,И», вбиральні «Д», веранди «У» з підвалом, гараж «Є», душа «Я», вбиральні «Л», огородження № I 17, приміщення I-УШ, гараж «Т», що знаходиться на земельній ділянці розміром 1226 (одна тисяча двісті двадцять шість) кв.м., за адресою: м.Одеса, вул.Уютна, будинок №3. Даний будинок відповідно до Договору дарування №2-11120 від 08 жовтня 1992 року, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 38/120 (тридцять вісім сто двадцятих) частин домоволодіння. Договір зареєстровано у книзі №104 на сторінці 103 за р. №4339 від 20.09.1992 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суд із позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, мотивуючи тим, що їм на праві спільної часткової власності по 14 частці кожному належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. 14.10.2006 р. між [PERSON] та відповідачкою по справі було зареєстровано шлюб від якого у них є дочка [PERSON], [INFO] Після реєстрації шлюбу відповідачка була зареєстрована в даному житловому будинку. Рішенням Снятинського районного суду від 03.04.2013 р. шлюб між ними розірвано. Відповідачка залишила проживати та виховувати дочку біля позивачів. Відповідачка більше року не проживає в належному позивачам будинку і тому втратила право на користування цим житлом, однак відмовляється добровільно знятись з реєстрації,а тому позивачі вимушені були звернутися до суду із даним позовом. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що в спірному житловому будинку не проживає більш року, згідна знятись з реєстрації, після вирішення майнових питань. Суд аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: з свідоцтва про право власності на житловий будинок вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності по 14 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з акту від 10.04.2014 р. виданого Устянською сільською радою вбачається, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 2012 р., з рішення Снятинського районного суду від 03.04.2013 р. слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано - вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що відповідачка змінила місце проживання і не проживає в будинку позивачів більше року, вирішення майнових питань не стосується втрати права на проживання, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житлом в належному позивачам житловому будинку. На підставі викладеного та ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду до відповідача з позовом про визнання права власності за ними право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] -в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 20.04.2014 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки вищевказаної квартири. У травні 2015 року постановами нотаріальної контори позивачем відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодкодавець не зареєстрував право власності на спадкове майно. Посилаючись на вказані обставини та на те, що іншим чином спір вирішити неможливо, позивачі просили суд задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Миколаївської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 квітня 2006 року фондом комунальної власності міської ради видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON]-1/2, [PERSON]-1/2. 20 квітня 2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки вищезазначеної квартири. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти: син [PERSON] та донька [PERSON]. При зверненні до нотаріуса, позивачам постановами нотаріальної контори від 15 травня 2015 року та 18 травня 2015 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодкодавець не зареєстрував право власності на спадкове майно. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на спадкування за законом як спадкоємці після смерті [PERSON] Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду до відповідача з позовом про визнання права власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] по 1/6 частки за кожним - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Миколаївської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1993 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності спадкодавця на зазначене вище майно зареєстровано не було. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина- [PERSON] та його син- [PERSON]., що підтверджується матеріалами спадкової справи №192/2016. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що позивачі фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що позивачі мають право на спадкування за законом як спадкоємці після смерті [PERSON] Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] - в рівних частинах. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вони є власниками вказаної квартири. Відповідач в квартирі не проживає з 01 грудня 2011 року і не приймає участі в її утриманні. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них до суду надійшли заяви в якій позов підтримують повністю, просять розглядати справу у їх відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності Серії [NUMBER] від 01 квітня 2008р. (а.с.12), свідоцтвом про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до довідки КЖЕП № 2 від 05.07.2018 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею зареєстровані: [PERSON], 1946р.н.; [PERSON],1975р.н., [PERSON], 1969р.н. (а.с.13). Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом від 11.07.2018, в якому зазначено, що [PERSON], не проживає в квартирі [ADDRESS] з 01.12.2011 року по даний час (а.с.14). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин, тому він втратила право користування ним і позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 9 по вулиці Портова, 9 в м. Горішні Плавні Полтавської області, посилаючись на те, що вони є власниками вказаної квартири. Відповідач в квартирі не проживає близько 7 років і не приймає участі в її утриманні. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 9 по вул. Портова, 9 в м. Горішні Плавні Полтавської області. \~ \~ \~ \~Позивачі в судове засідання не зявились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них до суду надійшли заяви в якій позов підтримують повністю, просять розглядати справу у їх відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності серії САВ № 770404 від 04 листопада 2009р. (а.с.14), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕК № 432295 від 30.04.2013 року, серії СЕК № 432294 (а.с.15,16). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки КЖРЕП № 1 від 11.09.2018 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом з нею зареєстрований: [PERSON], 1982р.н. (а.с.10). \~ \~ \~ \~ Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом від 14.09.2018, в якому зазначено, що [PERSON], не проживає в [INFO] (а.с.11). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин, тому він втратила право користування ним і позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду до відповідачів з позовом про зміну часток та визнання права власності.В обгрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що в звязку із зміною розміру ідеальних часток в праві спільної часткової власності на домоволодіння, розміри часток, зазначених в правовстановлюючих документах, що підтверджують їх право власності на нерухоме майно, не відповідають розмірам ідеальних часток в праві спільної часткової власності на домоволодіння, визначених після перерахунку. Ця невідповідність позбавляє їх можливості розпорядитися належним їх нерухомим майном, так як вони не мають правовстановлюючих документів, що підтверджують їх право власності на визначені в результаті проведеного КП ММБТІ перерахунку, частки. Позивачі надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно повідомлення ММБТІ від 01.12.2016 р., співвласники станом на 28.12.2012 р. старі частки по [ADDRESS]: [PERSON]-6/100, [PERSON]-15/100, [PERSON]-7/100, [PERSON]-2/100, [PERSON]-6/100, [PERSON]-8/100, [PERSON]-4/100, [PERSON]-4/100, [PERSON]-1/10, [PERSON]-7/100, [PERSON]-8/100, [PERSON]-4/100, [PERSON]-8/100, [PERSON]-3/100, [PERSON]-1/25, [PERSON]-4/100. 01.12.2016 п. КП ММБТІ виконано перерахунок ідеальних часток, внаслідок чого ідеальні частки співвласників визначено:[PERSON]-11/100, [PERSON]-3/100, [PERSON]-9/100, [PERSON]-12/100,[PERSON]-6/100, [PERSON]-6/100, [PERSON]-16/100,[PERSON]-6/100, [PERSON]-12/100, [PERSON]-5/100, [PERSON]-6/100, [PERSON]-6/100, що також підтверджується відповідними Витягами та свідоцтвами. Відповідно до ч.1,2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вимогами про визнання за ними право власності в порядку спадкування за законом земельну ділянку, кадастровий [NUMBER], загальною площею 4,7032 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,на території Великовільшанської сільської ради Васильківського району Київської області, після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] Сторони по справі в судове засідання не з'явилися, від представника позивачів та від відповідачів надішли письмові заяви про підтримання та визнання вимог позову, розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок спадкування визначений положеннями Книги 6-ої ЦК України. Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. З огляду матеріалів цивільної справи вбачається, що права спадкування позивачів до майна померлих підтверджуються спадковими справами № 289/2011 та № 30/2015. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе, з урахуванням, що при визнанні відповідачами позову, яке не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, він визнає позов та приймає його. На підставі та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вимогами про визнання за ними право власності в рівних частинах на квартиру № 2, загальною площею 44,4 кв.м. та житловою 30,9 кв.м., по вул. Першотравнева, 13, в с. Кожухівка Васильківського району Київської області, в порядку набувальної давності, оскільки вони користуються нею відкрито та безперервно більш 10-ти років. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від голови органу місцевого самоврядування надійшов лист про слухання справи без їх участі та у вирішені справи покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до положень ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок визнання права власності на чуже нерухоме майно в порядку набувальної давності передбачене положеннями ст.344 ЦК України. Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. З огляду матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачі, починаючи з лютого 1992 року добросовісно заволоділи наданою їм, на даний час ліквідованим, «Кожухівським племптахорадгоспом», квартирою № 2 по вул. Першотравнева, 13, в с. Кожухівка, і до теперішнього часу, тобто протягом більш 10 років відкрито, безперервно володіють зазначеною нерухомістю, а тому, визнання за ними права власності на спірне житлове приміщення в порядку набувальної давності, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі та

Outcome: approved