Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на 1/4 частку за кожним земельної ділянки, площею 0,0610 гектарів, розташованої за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO] та ухвалити рішення про отримання ними Державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], та 1/2 частини земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, площею 0,0610 гектарів. 20.03.2013 року вони отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у вигляді 1/4 частки кожному вказаного житлового будинку. Разом з тим, в липні 2013 року вони звернулись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері на вказану земельну ділянку, однак отримали відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, однак їх мати успадкувала вказану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2007 року, але не встигла зареєструвати право на спадщину та отримати Державний акт на право приватної власності на землю у встановленому порядку, у зв'язку з чим позивачі вимушені були звернутись до суду. Позивачі, кожен окремо, у судове засідання надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачів суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, [PERSON] є матір'ю позивачів, що підтверджується їх Свідоцтвами про народження (а.с.12, 17). [INFO] [PERSON] померла (а.с.21). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частини земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, площею 0,0610 гектарів. 20.03.2013 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері по 1/2 частці за кожним, яка складалась із 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.13, 18). В липні 2013 року позивачі звернулись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері на земельну ділянку площею 0,0610 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], однак отримали відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку (а.с.20). Однак, [PERSON] успадкувала вказану земельну ділянку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2007 року, але не встигла зареєструвати право на спадщину та отримати Державний акт на право приватної власності на землю у встановленому порядку, у зв'язку з чим позивачі вимушені були звернутись до суду (а.с.23). Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, судом установлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син та дочка - позивачі у справі (а.с.12, 17). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачами права власності в порядку спадкування на 1/4 частину за кожним на земельну ділянку площею 0,0610 гектарів, розташовану за адресою: [ADDRESS], є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно частини позовних вимог щодо ухвалення рішення про отримання позивачами Держаних актів на право приватної власності на належні їм частки вказаної земельної ділянки, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів законом не передбачений, а відтак в їх задоволенні слід відмовити. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial