Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати право власності в порядку спадкування за заповітом в рівних частках на житловий будинок [ADDRESS] Васильківського району Київської області що належав їх матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити Дібрівська сільська рада Васильківського району Київської області в судове засідання представника не направила, надіславши лист про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа - Державний нотаріус Васильківської районної державної нотаріальної контори Смоліна Ірина Володимирівна в судове засідання не з'явилася, надіславши лист про розгляд справи у її відсутність, заперечень, зауважень та будь-яких пояснень по суті позову не має. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Cудом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.05.2013 року виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.16). Відповідно до договору купівлі продажу будинку посвідченого виконкомом Здорівської сільської ради депутатів трудящих Васильківського району Київської області 14 лютого 1976 року, реєстровий [ADDRESS] Васильківського району Київської області належить [PERSON] (а.с. 14-15) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 липня 1976 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації - [PERSON] (а.с.11). З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що по [ADDRESS] загальною площею 60,5 кв.м. 1970 року побудови з господарськими спорудами (а.с. 49-54). Згідно інвентаризаційної справи № 316, житловий будинок [ADDRESS] Васильківського району за інвентаризовано за [PERSON]. Відповідно до витягу з рішення Дібрівської сільської ради № 205-15-IV від 17 грудня 2004 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку - 0,08 га для будівництва, обслуговування будинку та господарських споруд в [ADDRESS] 06.08.2013 року позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. (а.с.37-38). Заповітом від 30.03.1987 року посвідченим Кобець В.С секретарем виконкому Здорівської сільської ради депутатів трудящих та зареєстрованим в реєстрі за № 7 [PERSON] на випадок її смерті зробила таке розпорядження: «усе належне мені майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю своїм дітям -[PERSON] та [PERSON]» (а.с. 12-13). Постановою від 28.03.2014 року № 753/02-31 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарського-побутовими надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] у зв'язку з тим, що пред'явлений правовстановлюючий документ -договір купівлі-продажу будинку, посвідчений виконкомом Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області 14 лютого 1976 року, реєстровий № 46, право власності на підставі якого на будинок на ім'я [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON]) не зареєстровано (а.с.22-23). Відповідно до ст.ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 1236 цього Кодексу встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки , які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Частиною 1 ст. 1269 цього Кодексу встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами те, що [PERSON] за життя набула права власності на спірний житловий будинок, [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті тому спадщина належить їм з дня її відкриття, однак оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини за заповітом через нотаріальну контору вони не можуть суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення та визнання за позивачами права власності на спадковий житловий будинок.

Outcome: approved