Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх його доходів на місяць, але не менше ніж 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до їх повноліття, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дітей, які знаходяться на утриманні позивачки. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач надала до суду заяву про узгодження з відповідачем щомісячної суми по виплаті аліментів на двох дітей в розмірі 3000,0 гривень з дня ухвалення рішення. Відповідач надав до суду заяву про узгодження з позивачем щомісячної суми по виплаті аліментів на двох дітей в розмірі 3000,0 гривень з дня ухвалення рішення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. У судовому засіданні встановлено, що з 17 червня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Овсяницька) [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської ради народних депутатів м. Одеси був зроблений актовий запис №306. Від цього шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №385834 від 18 травня 2002 року, запис №248, та відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №385833 від 18 травня 2002 року, запис №247, батьком яких зазначений відповідач по справі [PERSON]. 19 жовтня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Овсяницька) [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської ради народних депутатів м. Одеси, 17 червня 1995 року, актовий запис № 306, розірвано. Судом встановлено, що діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач достатню матеріальну допомогу не надає, сторони в свій час не погодили її розмір. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. Суд має врахувати не тільки реальний дохід відповідача чи його відсутність, а й його можливості щодо отримання такого. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд бере до уваги, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2017 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1777,0 гривням), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити, відступивши від рівності часток між батьками та стягнувши аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,0 гривень на двох дітей, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, з дня ухвалення судового рішення, та до повноліття дітей, а саме: до 30.03.2020 р. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (640,0 грн.).

Outcome: approved