Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON], у якому просить змінити розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача на утримання дитини на підставі рішення суду від 24.09.2013 та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 2500,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за складання позовної заяви у сумі 1000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у сторін від шлюбних відносин народилась дочка, яка після припинення шлюбу залишилась проживати із матір'ю. У 2013 році за рішенням суду було присуджено кошти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. З часу ухвалення рішення суду розмір витрат на дитину зріс, адже остання навчається у школі, витрачаються кошти на репетиторів та навчальні матеріали, одяг, взуття, відпочинок та інші витрати. Попри те, у 2016 році дитині поставлено діагноз судомний синдром (епілептичні напади), у зв'язку із чим дочка повинна краще харчуватися, щодня приймати медичні препарати, проходити спеціальні процедури - все це з метою запобігання ускладнення фізичного стану здоров'я. Всі ці обставини є підставою для застосування положень ст. 192 СК України щодо збільшення розміру аліментів. Відповідач не подав відзив, який містив би заперечення проти позову. 12 жовтня 2018 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 01 листопада 2018 року позивачкою подано заяву, у якій остання не заперечую проти заочного розгляду справи. Права та обов'язки зрозумілі. У судове засідання учасники справи не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про час, місце та дату цього засідання. Відповідач про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву,а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, що у сторін за час шлюбних відносин народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження від 12.03.2003 серії [NUMBER]. Дочка проживає разом із матір'ю. Дана обставина підтверджується доказами, що міститься у справі, не заперечується відповідачем, а тому приймається судом до уваги. Відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2013 року присуджено кошти з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із виникненням підстав для зміни розміру аліментів, позивачка звернулась в суд із позовом за захистом права у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з аналізу зазначеної норми права, суд приходить переконання, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, у зв'язку із погіршеннями здоров'я одержувача аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька, погіршення здоров'я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Повертаючись до ст. 192 цього Кодексу, остання вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Із матеріалів справи суд встановив, що відповідач сплачує аліменти, які визначені рішенням суду від 24.09.2013, про що стверджує позивачка у позовній заяві. Разом зі тим, суд враховує законодавчі положення, адже після ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився та складає, згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років становить з 01 грудня 2018 року у розмірі 2027,00 грн. Разом із тим, суд приймає до уваги подані позивачкою докази щодо погіршення стану здоров'я дитини, якій у 2016 році встановлено діагноз - судомний синдром (епілептичні напади), у зв'язку із чим у дочки змінився звичний спосіб життя та така потребує не лише моральної підтримки, але й матеріальних витрат на лікування та профілактичні заходи. Дані обставини підтверджено витягом з медичної картки, рецептами на медичні препарати та квитанціями про придбання ліків, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, при визначенні в новому розмірі аліментів, суд враховує законодавчо визначені положення закону, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обов'язок батьків рівною мірою утримувати дитину, а відтак суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти у новому розмірі у розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, що буде необхідним розміром для гармонійного розвитку дитини. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що право позивачки щодо зміни розміру аліментів на утримання дитини підлягає захисту, шляхом задоволення позову частково. Разом із тим, під час розгляду справи судом не встановлено інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи, однак, не зазначались сторонами та стосувались предмету доказування. Суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 192 Сімейного кодексу України та на які вірно посилалась позивачка у поданому позові. У відповідності до ч. 1 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про зміну розміру аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 281,92 грн судового збору в доход держави. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 цього Кодексу витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи убачається, що позивачкою сплачено 1000,00 грн за складання позовної заяви про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, отримувач адвокатське бюро «Жеруха і Партнери», що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Однак, стороною позивача не подано жодних доказів у відповідності до ст. ст. 76-81 ЦПК України, які б підтверджували укладення договору про надання правничої допомоги на підставі якого здійснено відповідні витрати, у відповідності до ст. 137 ЦПК України, а відтак у розподілу судових витрат з цього питання необхідно відмовити. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial