overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 21.11.2003 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Протягом пів року сторони разом не проживають, спільний бюджет і господарство не ведуть, шлюб існує формально, а тому збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив. Оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1886. У період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 29.07.1993 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Між сторонами часто виникали сварки та конфлікти. Сторони разом не проживають, шлюб існує формально, а тому збереження шлюбу є недоречним. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила позов розглядати у її відсутність. Крім того, на адресу суду надійшло електронне повідомлення, відповідно до якого позивачка позовну заяву підтримує, та просить проводити розгляд у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав, просив шлюб розірвати. Вказав що разом із позивачкою не проживає декілька років, а тому підстав для збереження шлюбу не має. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 липня 1993 року у відділі запису актів громадянського стану м. Борислава Львівської області, актовий запис № 197. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 04.10.2008 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося з причин відсутності між подружжям взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Пів року подружжя спільний бюджет та господарство не ведуть. Таким чином, сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу є недоречним. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову не заперечували, просили - задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1065. У період шлюбу народився син [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з 22.11.2013 року сторони перебувають у шлюбі. [INFO] року народилася донька [PERSON]. Шлюб між сторонами не розірвано, однак спільно сторони не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку із чим, позивачка просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 22.11.2013 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 3). З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON], батьками якої є позивачка та відповідач народилася [INFO] року (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що [PERSON], [INFO] року народження, знаходиться на утриманні своєї матері (а.с.5), яка не працює. Відповідач офіційно не працює. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, думку відповідача і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання малолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням шляхом укладення договору найму. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 11.09.1968 року Бюром по обміну жилих приміщень Виконавчого комітету КМР депутатів трудящих було видано ордер [NUMBER] на ім`я [PERSON] (бабусі позивачки). Згідно зазначеного ордеру їй надано право на зайняття однокімнатної квартири [ADDRESS] . З моменту видачі ордеру [PERSON] було здійснено заселення до вказаної квартири. Матір позивачки [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) [INFO] постійного проживала разом з матір`ю [PERSON] у вказаній квартирі. Позивачка являється донькою [PERSON] та відповідно онукою [PERSON] , тобто членом сім`ї наймача жилого приміщення, з бабусею та мамою проживала там з народження, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, регулярно здійснювали оплату комунальних послуг, угод щодо окремого проживання чи окремого порядку користування жилим приміщенням із наймачем не обумовлювалося. Бабуся і матір позивачки померли, на даний час вона є єдиним користувачем вказаної вище квартири. 31.08.2020 року позивачка звернулася до Відповідача із заявою про укладення договору найму житлового приміщення внаслідок смерті попереднього наймача, проте відповіді їй надано не було. В зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, з урахуванням заяви про його уточнення просила суд визнати за нею право користування квартирою [ADDRESS] шляхом укладення договору найму на вказану квартиру. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.10.2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження . Призначено підготовче судове засідання. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем було до суду 28.10.2020 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вважає їх законними і обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача - Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, що викладені у письмовому відзиві на позов. Заслухавши Вступне слово представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що між сторонами 13.08.2010 року був зареєстрований шлюб. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO] року. З липня 2013 року подружжя разом не проживають, спільний бюджет та господарство не ведуть, шлюб існує формально, а тому підстав для збереження шлюбу немає. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 серпня 2010 року у відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 926. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.08.2005 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, самостійно утримувати доньку вона не має змоги, оскільки офіційно не працює, має мінливий заробіток. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував частково, вказав, що не заперечує сам факт сплати аліментів на утримання своєї дитини, однак не погоджується із розміром. Пояснив, що недавно влаштувався на роботу, має на утриманні ще одну малолітню дитину. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2005 року по 10.05.2011 року (а.с.2, 7). У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня донька знаходиться на утриманні своєї матері (а.с. 4), яка офіційно не працює. З довідки № 47 від 05.03.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] працює водієм в ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів» та отримує заробітну плату. Відповідач має на утриманні ще малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182 - 184 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти у частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. З батьком дитини [PERSON] позивачка у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Сторони разом не проживають, відповідач від обов'язків утримувати дитину ухиляється. У зв'язку із чим просить стягнути із відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері (а.с.5), яка працює на посаді головного технолога управління справами та отримує заробітну плату. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу, а тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року по 20.04.2012 рік, у період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Рівень її доходу не дозволяє наїженим чином утримувати дитину, а тому звернулася до суду із вказаним позовом та просила стягнути із відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року по 20.04.2012 року (а.с.3). [INFO] народився [PERSON], батьком якого є відповідач (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері (а.с.5), яка не працює. А тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved