Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 04 червня 2005 року у відділі РАЦСу Хустського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 116. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка та відповідач прожили у спільному шлюбі більше десяти років. Протягом останніх років стосунки між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння, почали часто виникати сварки. Вже деякий час вони проживають окремо один від одного. Фактично їх шлюб припинив існування. Неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач матеріально їм не допомагає, участі у вихованні дітей не приймає. У добровільному порядку коштів на їх утримання не надає. Вона самостійно не може забезпечити усіх потреб дітей та утримувати їх. Відповідач офіційно ніде не працює, займається підробітком, отримує немалі та нерегулярні доходи, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей або батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання на утриманні немає. Він не є інвалідом, має молодий вік та відмінне здоровя, а тому може сплачувати аліменти на дітей. Позивачка у позові просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошові сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися. Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, що стверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку SMS. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрували 04 червня 2005 року у відділі РАЦСу Хустського районного управління юстиції за актовим записом № 116. У шлюбі в них народилося двоє дітей: доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по утриманню дітей належно не виконує. [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд вважає, що питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати за правилами ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня по 30 листопада складає 1944 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON]\~ аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в сумі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial