Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка 02 лютого 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання (а.с.3-4). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 вересня 2013 року між сторонами було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого відповідач зобовязався утримувати, забезпечувати харчуванням, одягом, надавати грошову та іншу необхідну допомогу, підтримувати жиле приміщення у належному стані, придбати лікарські засоби на середню суму 50 грн. на місяць. Позивачка в свою чергу зобовязалась передати відповідачу у власність свою квартиру №10 в буд.№18-А на ж/м [PERSON] у м.\~Дніпропетровську. Відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором, у зв'язку із чим, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом, в якому просить суд договір довічного утримання укладений 20 вересня 2013 року між нею та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4-786/реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 162069712101/, розірвати та повернути сторони в первинний стан. В судове засідання позивачка в особі свого представника за довіреністю [PERSON], не зявилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, До суду представник надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить позов задовольнити (а.с.36). Відповідач в особі своїх представників за довіреністю [PERSON], [PERSON], не зявився. Про день, місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить письмова розписка представника [PERSON] в матеріалах справи (а.с.35). Про причини своєї неявки та свого представника не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності та свого представника не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, за умовами якого [PERSON] передала у власність, в [PERSON] отримав у власність на умовах цього договору квартиру №10, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м [PERSON], буд.№18-А, а [PERSON] зобовязався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно (а.с.5-8). Вищевказаний договір посвідчений державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, та зареєстрований в реєстрі за №4-786. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно вимог ст..745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. На виконання умов договору довічного утримання за [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстровано право приватної власності на квартиру №10 в буд.№18-А на ж/м [PERSON] у м. Дніпропетровську (а.с.12). Згідно п. 2.1. договору набувач зобовязаний у встановлені строки та в обсязі, передбаченому цим договором, здійснювати утримання (догляд) відчужувача. Відповідно до п. 2.2. договору утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі житловою площею 33,0 кв.м. У обох сторін є право користування допоміжними приміщеннями та службами; надання побутових послуг (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, вологе прибирання квартири один раз на тиждень, прання та прасування білизни один раз на 10 днів), виконання різних видів ремонтних робіт (ремонт побутової та аудіо-, відеотехніки). Оцінюється сторонами у суму 50 грн. на місяць, витрат на придбання для відчужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарями рецептів та на його лікування, на середню суму 50 грн. на місяць; забезпечення надання відчужувачеві медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями-спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції, консультації, уколи, масаж та ін..); організації щоденного триразового калорійного харчування відчужувача (сніданок,обід, вечеря). Вартість продуктів визначається, виходячи з середніх цін на продукти у період їх придбання, і може підтверджуватися довідками торгівельних організацій чи адміністрації ринку, чеками, замовленнями з відміткою про оплату та дату (час) виконання замовлення, яка завіряється штампом (печаткою) і підписом уповноваженої особи субєкта господарювання та іншими документами. Вартість продуктів складає 1\~000 грн. на місяць; набувач зобовязаний у разі смерті відчужувача поховати його. Набувач до смерті відчужувача зобовязаний не укладати щодо майна, яке отримане за цим договором, договори купівлі-продажу, міни, дарування, ренти, застави чи іншим способом не передавати майно у власність іншій особі. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Однак, достовірно встановлено, що [PERSON] не виконував умови договору довічного утримання (догляду), не надавав матеріальної допомоги [PERSON], не утримував квартиру в належному стані, не здійснював постійного догляду, не сплачував комунальні послуги, не купував їй ліки та харчі, тим самим фактично відмовився від виконання, покладених на нього договором обовязків. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Відповідно до п. 3.1. договору, відчужував має право вимагати своєчасного та повного надання утримання та догляду від набувача відповідно до п.2.2. цього договору; вимагати розірвання договору та повернення переданого ним нерухомого майна у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків за договором, згідно ст..ст.755,756 ЦК України. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, законними, доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст..88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved