Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON]-Б., в якому простять визнати останню такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі №8 у будинку №15 на вул. Зубрівська у м. Львові, зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а також стягнути витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 551 грн. 20 коп. В обґрунтування позову покликаються на те, що є співвласниками квартири №8 у будинку №15 на вул. Зубрівська у м. Львові. [PERSON] них у квартирі зареєстровані [PERSON] та відповідач [PERSON]-Б. З часу реєстрації відповідач у квартирі фактично не проживає, не проводить оплату за житлово-комунальні послуги, які нараховуються на особу. Місце її проживання на даний час невідоме. Факт непроживання відповідача за місцем реєстрації стверджується актами ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів». У звязку з тим, що відповідач зареєстрована в квартирі, але не проживає в такій, жодних перешкод у користуванні спірним приміщенням відповідачу не вчинялось, будь-якої домовленості про збереження за нею житлової площі за період її відсутності не було, тому вважають, що така втратила право користування квартирою №8 у будинку №15 на вул. Зубрівська у м. Львові. В судове засідання позивачі не зявилися, позивач [PERSON], яка діє по дорученню в інтересах позивача [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення за адресою реєстрації місця проживання. Однак, рекомендовані листи з судовими повістками, які направлялися за адресою відповідача, повернуто Сихівському районному суду м. Львова з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» від 5 березня 2009 року № 270 рекомендовані поштові відправлення, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім'ї, а у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення. Згідно з п. 116 вказаних Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку протягом одного місяця з дня їх надходження. Пунктом 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень. У відповідності до абз. 5 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою місця проживання чи перебування, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відповідач не з'являлася у відділення поштового зв'язку для отримання рекомендованих листів з судовими повістками, суд приходить до висновку, що відповідач була відсутня за адресою, вказаною в матеріалах справи, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. [PERSON] цього, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України судову повістку на ім'я відповідача вручено ТзОВ «Стимул Сихів» за її місцем реєстрації, та на адресу суду надійшов акт про неможливість вручення повістки у зв'язку з непроживанням відповідача за адресою реєстрації. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони\~\~мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] є співвласниками квартири №8 в будинку №15 на вул. Зубрівська в м. Львові, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серії №Г-10179 від 11 листопада 1996 року (а.с. 8). Згідно з довідками з місця проживання про склад сімї і прописки №5702, №179, виданими ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» 15 грудня 2015 року та 18 січня 2016 року, у квартирі №8 на вул. Зубрівська, 15 в м. Львові зареєстровано 4 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]-[PERSON] цього, у таких зазначено, що згідно з актом від 15 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають, на прибудинковій території земельна ділянка не числиться (а.с. 9, 10). Факт непроживання відповідача в спірній квартирі понад рік стверджується актами ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 7 грудня 2015 року, 15 грудня 2015 року та 4 лютого 2016 року, відповідно до яких [PERSON]-Б. у квартирі №8 на вул. Зубрівській, 15 у м. Львові не проживає, хоча за такою і зареєстрована (а.с. 11,12, 13). З огляду на зазначені обставини, те, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік, суд приходить до висновку, що [PERSON] Аліну-Барбари слід визнати такою, що втратила право користування квартирою №8 у будинку №15 на вул. Зубрівська у м. Львові, оскільки її реєстрація у спірній квартирі є безпідставною та перешкоджає позивачам у повноцінній реалізації права власності на квартиру. Позовна вимога щодо зняття з реєстрації місця проживання є такою, що не підлягає задоволенню, так як правовим наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є зняття такої з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні відповідними державними органами та враховуючи те, що рішення суду є обовязком для виконання, у задоволенні такої необхідно відмовити. На підставі статей 16, 316, 319, 383, 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: partial