Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову зазначили, що їм на праві особистої власності належить по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані їх рідна сестра - [PERSON] , та племінниця - [PERSON] , однак фактично без поважних причин за місцем реєстрації не проживають. У добровільному порядку відповідачі не знялися з реєстраційного обліку, що змушує позивачів звернутися до суду. Просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] та встановити порядок виконання рішення суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Так, зокрема, встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві особистої власності належить по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором довічного утримання (догляду) від 28.11.2008, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу, реєстр № 4952 ( а.с. 6 - 8) . З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 11-15/1391 від 13.05.2020 (а.с.13) вбачається, що за адресою по [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно акту фактичного проживання осіб від 19.05.2020 (а.с.15), вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але не проживають у вказаному будинку з 20.07.2012. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у ньому. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником, або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 267 ЦПК України та встановити порядок виконання цього рішення суду, зокрема, вказавши що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved