Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « ДБК» про захист прав споживачів та просили суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача в солідарному порядку штраф за порушення умов договору купівлі- продажу майнових прав на нерухоме майно, посвідченого 15.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т.П. за реєстровим № 27 в сумі 78 919,50грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивували тим, що врамках реалізації державної підтримки щодо забезпечення громадян доступним житлом, порядок надання якої затверджений постановою KM України від 10.10.2018 № 819, між позивачами та TOB «ДБК» укладений договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, посвідчений 15.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т. П. за реєстровим № 27. Даним Договором визначено, що: відповідач продає позивачам майнові права на квартиру [ADDRESS] ; відповідач зобов`язується виконати всі роботи по організації спорудження об`єкта будівництва, завершити будівництво та здати його в експлуатацію в термін: червень 2020 року; протягом 30 календарних днів з дня прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та відсутності невиконаних позивачами фінансових зобов`язань перед відповідачем останній має передати позивачам квартиру за окремим актом приймання-передачі; вартість майнових прав на квартиру складає 1 578 390,00 грн. відповідно до умов договору відповідач передає не тільки майнові права на квартиру, а зобов`язується також в наступному передати саму квартиру, оскільки саме він проводить будівництво будинку. Позивачі належним чином виконали зобов`язання за договором та з урахуванням коштів Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» сплатили повну вартість майнових прав на квартиру. Однак, відповідач не забезпечив завершення будівництва та здачу об`єкту в експлуатацію в термін, обумовлений п.п.3.1.1. Договору (об`єкт будівництва був зданий в експлуатацію тільки 21.08.2020, що підтверджується сертифікатом № ІУ123200821257 від 21.08.2020) і, як наслідок, позивачам не були своєчасно надані документи, які підтверджують виконання договору, а саме акт приймання-передачі квартири, який є необхідним для державної реєстрації права власності на квартиру. За умови дотримання відповідачем умов договору, зазначений акт мав бути складений в липні 2020 року, а фактично був складений тільки 29.12.2020 р. З огляду на викладене вбачається, що відповідач допустив порушення умов договору, а саме у визначені строки не здав в експлуатацію будинок та своєчасно не передав позивачам квартиру за актом приймання-передачі, який в свою чергу є документом, що підтверджує виконання договору. В п.п. 4.2. договору передбачено, що за неналежне виконання зобов`язань, визначених пунктом 3.1.1. договору, строком до 90 календарних днів відповідач повинен сплатити позивачам штраф в розмірі 5 % вартості майнових прав на квартиру. Таким чином, за порушення строку здачі об`єкта будівництва в експлуатацію відповідач має сплатити позивачам штраф в сумі 78 919,50 грн. (1 587 390*5% = 78 919,50). Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість та просив суд застосувати строк позовної давності, оскільки позивачами він пропущений. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що 15 січня 2020 року між ТОВ «ДБК» та [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, який посвідчений 15.01.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фісенко Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 27. Згідно п. 1.1. вказаного Договору, за цим договором продавець зобов`язується передати Покупцям у власність у рівних частках по ј частині кожному Покупцю майнові права на Квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] , І черга, вимоги щодо якісних та кількісних характеристик якої визначено у додатку № 1 до цього Договору, а Покупці приймають майнові права на Квартиру та зобов`язуються сплатити Продавцеві їх вартість визначену у пункті 2.1 цього Договору. 29 грудня 2020 року між ТОВ «ДБК» [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] було підписано Акт прийому-передачі квартири покупцю. Згідно п. 1-2 вказаного Акту, Продавець побудував та передає, а Покупець сплатив 100% вартості та приймає квартиру [ADDRESS] (найменування об`єкта згідно з проектом: житловий будинок [ADDRESS] , І черга). Претензій по виконанню та якості робіт по квартирі у Покупця до Продавця не має. Тобто, відповідно до підписаного між Сторонами Акту, Покупці прийняли вказану квартиру без зауважень, зокрема щодо строків її передачі; зазначили, що вона побудована чітко у відповідності з умовами зазначеного Договору та про відсутність претензій до Продавця, тим самим підтвердивши факт відсутності допущених порушень умов Договору зі сторони Продавця. Між тим, 09 лютого 2021 року [PERSON] та [PERSON] на адресу ТОВ «ДБК» було направлено лист-вимогу про сплату штрафу, яку отримано 15 лютого 2021 року за вх. № 1. 17 лютого 2021 року за вих. № 89 TOB «ДБК» на адресу позивачів було направлено лист-відповідь, де повідомлено про відсутність правових підстав для задоволення листа - вимоги від 09.02.2021р. щодо сплати штрафу, як застосування цивільно-правової відповідальності та відсутність порушень умов Договору зі сторони TOB «ДБК» щодо здачі в експлуатацію будинку. Згідно п. 3.1.1. та п. 3.1.3 вказаного Договору, Продавець (TOB «ДБК») зобов`язаний виконати всі роботи по організації спорудження Об`єкта будівництва, завершити будівництво та здати в експлуатацію Об`єкт будівництва в термін: червень 2020 року. Якщо з будь-яких причин Об`єкт будівництва не буде прийнятий в експлуатацію в термін, визначений в п. 3.1.1. цього Договору, - не пізніше ніж за два місяці до терміну, зазначеного в п. 3.1.1. цього Договору, - повідомити Покупців будь яким зручним способом (телефонний дзвінок, вайбер розсилка, смс повідомлення, інформація на сайті та інші) про причини, з яких затримується прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, та ймовірний термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію та укласти з Покупцями додатковий договір з новим терміном введення Об`єкта будівництва в експлуатацію. Якщо Договір купівлі-продажу первісно був нотаріально оформлений, то усі додатки до нього укладаються нотаріально, при цьому усі витрати по нотаріальному переоформленню договорів покладаються на Продавця. На виконання вимог п. 3.1.1. цього Договору, TOB «ДБК» в установлені строки та терміни виконало всі роботи по організації спорудження Об`єкта будівництва, завершенню будівництва та його здачі в експлуатацію. Для цього, TOB «ДБК» своєчасно звернулося до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю з відповідним пакетом документів для отримання Сертифікату. Натомість, орган державного архітектурно-будівельного контролю, з урахуванням непростої епідеміологічної ситуації в Україні, пов`язаної з поширенням COVID-19, здійсненням реформування вказаного органу, видачу вказаного Сертифікату здійснило лише 21 серпня 2020 року. Таким чином, TOB «ДБК» дотрималося всіх строків і термінів щодо виконання робіт по організації спорудження Об`єкта будівництва, завершенню будівництва та його здачі в експлуатацію, які зазначені в Договорі купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 15 січня 2020 року. На виконання вимог п. 3.1.1. цього Договору, TOB «ДБК» повідомляло позивачів, як Покупців за номерами телефонів, про причини, з яких затримується видача органом державного архітектурно-будівельного контролю відповідного Сертифікату, та ймовірний термін його видачі, а також, дату, час та реквізити нотаріуса, щоб Позивачі з`явилися для укладення відповідного додаткового договору. Проте, позивачами була проігнорована вказана інформація та візит до нотаріуса для укладення відповідного додаткового договору. Позивачами 29 грудня 2020 року було підписано Акт прийому-передачі квартири покупцю, згідні якого Позивачі прийняли вказану квартиру без зауважень, зокрема щодо строків її передачі; зазначили, що вона побудована чітко у відповідності з умовами зазначеного Договору та про відсутність претензій до Продавця, тим самим підтвердивши факт відсутності допущених порушень умов Договору зі сторони TOB «ДБК». Відповідно до ч. 1 - 2, ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Також, в п. 3.1.1. вказаного Договору, строк здачі Об`єкта будівництва в експлуатацію конкретно не визначений, оскільки зазначена не конкретна, а орієнтовна календарна дата. Ч. 1 та ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Крім того, п. 4.2. Договору та іншими пунктами Договору не передбачена сплата TOB «ДБК» штрафу за неналежне виконання зі сторони Покупців своїх обов`язків по підписанню Акту прийому-передачі квартири. Окрім того представник відповідача просив суд застосувати строки позовної давності. Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, починаючи з 15 січня 2020 року позивачі були обізнані про порушення свого права та у них саме з цієї дати виникло право вчиняти дії для захисту, як вони вважають, порушеного їх права, однак позовну заяву вони подали лише 18 травня 2021 року, тобто після спливу строку. Відповідно до ч. 3-5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог належними і допустимими доказами та необхідність відмовити в позові. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed