Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що 05.11.2001 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 4,89 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Бригинцівської сільської ради, яка належала на підставі сертифікату серії ЧН №001461 [PERSON], померлій 18.06.1998 року, і була успадкована [PERSON], але не оформлена ним належним чином. Позивачі як спадкоємці за законом першої черги прийняли спадщину, після смерті [PERSON], так як постійно проживали із спадкодавцем. Проте вони не можуть оформити свої спадкові права на вищезазначене майно належне спадкодавцю через відсутність правовстановлюючого документу на ім»я спадкодавця. Державний нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивачі просять в судовому порядку визнати за ними право на земельну частку (пай) по 1\\3 частці за кожним, яку [PERSON] успадкував після смерті [PERSON], але не отримав правовстановлюючого документа на своє ім»я. В судове засідання позивачі та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачі позов підтримують, Бригинцівська сільська рада позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.11.2001 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12). 18.06.1998 року померла [PERSON]. (а.с. 13). За заповітом від 06.02.1993 року [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті заповідала своєму онуку [PERSON] (а.с.14). [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою Бригинцівської сільської ради від 08.06.2016 року. Довідкою Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі від 26.08.2016 року підтверджується, що [PERSON] отримувала сертифікат серії ЧН №001461 від 10.07.1996 року на земельну частку (пай) площею 4,89 га, що розташована на території Бригінцівської сільської ради (а.с.22). Відповідно довідок виконавчого комітету Новобасанської сільради від 07.06.2016 [PERSON], який помер 05 листопада 2001 року, на день смерті був зареєстрований і проживав в [INFO]. Разом з ним на день смерті були зареєстровані і проживали дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], які фактично в шестимісячний термін прийняли спадщину після його смерті (а.с.19-20). В газеті «Наше життя» № 23 від 11.06.2016 року опубліковано оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №001461 виданий ксп. ім.. Тельмана на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Позивачі фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] у встановлений законом строк, що підтверджується довідкою виконкому Бригинцівської сільської ради Чернігівської області. Однак, постановою нотаріуса від 29.09.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) по причині ненадання спадкоємцями правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року), у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив,та батьки. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР). Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] у порядку діючому на час відкриття спадщини, але оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), який належав спадкодавцю не мають можливості, порушене право позивачів підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Outcome: approved