Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №253, стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, однак вони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Також відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання їх неповнолітнього сина не надає. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимогипідтримала частково, відмовившись від підтримання вимоги щодо зміни її шлюбного прізвища з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Пояснила, що 24 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] .Від спільного проживання в шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказала, що на даний час у неї з відповідачем склалися неприязні стосунки, що призвело до фактичного припинення сімейно - шлюбних відносин. З листопада 2020 року вони з відповідачем проживають окремо, миритися не бажають. Також зазначила, що відповідач не надає у повному обсязі допомоги на утримання сина, дитина знаходяться на її повному утриманні. Просить позовні вимоги задовольнити, згідно змін до позовних вимог. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю та пояснив, що з 24 жовтня 2014 року він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .Від спільного проживання в шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Підтвердив, що вони з позивачкою не підтримують сімейно - шлюбних стосунків та з листопада 2020 року проживають окремо. [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на утримання сина аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 жовтня 2014 року. Від спільного проживання сторін у шлюбі, народився син [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 липня 2016 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] наполягає на розлученні, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, при цьому зазначає, що у них з відповідачем склалися вкрай неприязні стосунки, вони не підтримують сімейно - шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, з листопада 2020 року проживають окремо, миритися не бажають, а відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище сторін, стан їх здоров`я, а також те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього на утримання сина аліментів в розмірі, заявленому позивачкою, суд вважає за необхідне, в даному випадку, визначити аліменти, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з дня пред`явлення позову, тобто з 17 грудня 2020 року, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved