Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 01.01.2015 року і до закінчення навчання до 01 липня 2020 року, посилаючись на те, що з 09 серпня 2015 року їх син [PERSON] вступив і навчається на денній формі в Національній академії СБУ в м.Києві. Він проживає в казармі навчального закладу, але придбання навчального приладдя, користування інтернетом, відвідування обов'язкових додаткових навчальних дисциплін, які потребують спеціальної форми одягу, а також одяг і взуття, яким користується син за межами навчального закладу, проїзд міським і міжміським транспортом, лікування при такій потребі, все це оплачує вона (позивачка) за власний рахунок. В зв'язку з продовженням навчання їх повнолітнім сином [PERSON], він потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, який має можливість їх сплачувати, оскільки отримує пенсію, пов'язану з його інвалідністю 3 групи (робоча група), за віком є працездатною особою, крім того, отримує дохід з оренди земельної частки (паю), має в своєму володінні трактор ЮМЗ, яким надає послуги міському і сільському населенню за плату, використовує власний легковий автомобіль, яким їздить по неофіційних заробітках, надає послуги приватних перевезень (таксі). Посилаючись на положення ст. 199 СК України позивачка просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи свою позицію тим, що він являється інвалідом третьої групи, отримує пенсію в розмірі 1074 гривень та орендну плату за користування його земельною ділянкою, яка становить 2663 гривень за рік, інших доходів не має і тому не може надавати матеріальну допомогу своєму сину, який являється повнолітнім і продовжує навчання. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Дибинецькою сільською радою Богуславського району Київської області 13 січня 1998 року. Із довідки Національній академії Служби безпеки України №464 від 20.11.2015 року вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на денній формі навчання з 09.08.2015 року, термін закінчення навчання - по червень 2020 року. У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів. Позивачка [PERSON] згідно довідки про доходи виданої 11.03.2016 року Богуславською районною державною адміністрацією в січні 2016 року отримала заробітну плату в розмірі 1795,81 грн, в лютому 2016 року - 2400,74 грн. На утриманні позивачки є також дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області №105 від 14.03.2016 року. Син сторін [PERSON] отримує стипендію в розмірі 218 гривень 40 коп., що видно із виписки по картковому рахунку. Відповідач [PERSON] являється інвалідом третьої групи, яка йому встановлена згідно довідки МСЕК серії АВ №0203957 від 25.02.2016 року на період з 01.03.2016 року по 01.03.2017 року, з висновком про умови та характер праці - диспетчер. Згідно положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту. Відповідач [PERSON] надав суду індивідуальну програму реабілітації інваліда, яка встановлена йому Київським обласним бюро МСЕК, та згідно якої він потребує медичну реабілітацію (санаторно-курортне лікування), фізичну реабілітацію та трудову. Випискою з історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON] підтверджується, що останній з 28.01.2016 року по 08.02.2016 року проходив стаціонарне лікування в КЗ КОР «Київська обласні клінічна лікарня», після чого йому було рекомендоване санаторно-курортне лікування. В судовому засіданні встановлено, що відповідач отримує пенсію в розмірі 1074 гривень та орендну плату за користування його земельною ділянкою, яка становить 2663 гривень за рік, що видно із довідки СТОВ «Щербашинське» від 02.2016 року. Щодо інших доходів відповідача об'єктивних доказів суду не було надано. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, з урахуванням доходів відповідача, що він крім того сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки, суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON], який продовжує навчання, але в меншому розмірі, ніж визначений позивачкою 700 гривень. Суд приходить до висновку, що відповідач може слачувати тверду грошову суму 400 гривень щомісячно, враховуючи його доходи від передачі в оренду земельної ділянки та отримуваної пенсії. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial