Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять: визнати за кожним в порядку спадкування за законом по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею приміщень 73,3 кв.м., в тому числі житловою площею 34,4 кв.м., що складається з: житлового будинку ( літ. А1), сараю ( літ. Б), сараю ( літ В.), колодязя № 1, який розташований за адресою: [ADDRESS] і до смерті належав [PERSON], який помер [INFO]. До початку розгляду судом справи по суті, позивачі відповідно до вимог частини 2 статті 31 ЦПК України надали заяву ( а.с. 50-53) про зміну (уточнення) позовних вимог в якій: [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину нерухомого майна, що складається з житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 73,3 кв.м., в тому числі житлової площі 34,4 кв.м. та господарських будівель і споруд: сараю - літ.Б, сараю - літ. В., колодязя № 1 і розташоване за адресою: [ADDRESS] й до дня смерті належала її матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті матері відкрилася спадщина за законом, у встановлений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до Котелевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів про право приватної власності спадкодавця на домоволодіння, державний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину нерухомого майна, що складається з житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 73,3 кв.м., в тому числі житлової площі 34,4 кв.м. та господарських будівель і споруд: сараю - літ.Б, сараю - літ. В., колодязя № 1 і розташоване за адресою: [ADDRESS] й до дня смерті належала його батькові - [PERSON], який помер [INFO]. Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті батька відкрилася спадщина за заповітом, у встановлений законодавством шестимісячний термін він звернувся до Котелевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів про право приватної власності спадкодавця на домоволодіння, державний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом. У відкрите судове засідання позивачі - [PERSON] та [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяви з проханням провести розгляд справу у їх відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав викладених в уточненій позовній заяві. ( а.с. 48,49) Представник відповідача - Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Більська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа № 23 від 25 січня 2016 року, в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову, наслідки визнання позову передбачені ст. 174 ЦПК України відомі та зрозумілі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області, в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлялася в установленому законом порядку. Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області надіслала до суду лист № 1224/02-14 від 25 грудня 2015 року, в якому просить розглядати справу без участі державного нотаріуса, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Крім цього надали копію спадкової справи № 326/2008 відкриту 12.11.2008 року на майно [PERSON], померлої [INFO]. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 22 жовтня 2015 року домоволодіння в [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 6 особовий рахунок [NUMBER] на 01.07.1990 року відноситься до колгоспного двору. Голова колгоспного двору на 01.07.1990 року є [PERSON] - [INFO], член - дружина [PERSON], [INFO] ( а.с. 23). Як вбачається зі змісту технічного паспорту інвентаризаційна справа № 170 житловий будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку А1 загальною площею 73.3 кв.м., в тому числі житловою площею 34.4 кв.м., сараю літ - Б, сараю літ - В, колодязя №1. Інвентаризаційна вартість становить 99091 грн. ( а.с. 17-19). У відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не проводилася, що стверджується довідкою Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 11.11.2015 року № 10224 ( а.с. 20). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року набули право власності в рівних частинах ( по 1/2 частці) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], як члени колгоспного двору. Щодо позовних вимог [PERSON]: [INFO] померла [PERSON], про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, [NUMBER], яке видане Більською сільською радою Котелевського району Полтавської області 19 травня 2008 року та зроблено відповідний актовий запис за № 10 (а.с. 14). Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом, бажає прийняти спадщину, після померлої матері [PERSON], ступінь споріднення стверджується копією свідоцтва про народження виданого Більським ЗАГС від 07 липня 1968 року, де зазначено, що [PERSON] народилася [INFO], батьками зазначено батько - [PERSON], матір - [PERSON], актовий запис № 13 від 07 липня 1968 (а.с.10); копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] відповідно до якого [PERSON] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб 13 вересня 1986 року, актовий запис № 395, після укладення шлюбу присвоєні прізвища - [PERSON] ( а.с. 12) . Як вбачається з листа щодо отримання свідоцтва про право на спадщину № 1080/02-14 від 25.11.2015 року, до Котелевської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку, державним нотаріусом було встановлено, що спадкоємцем не пред'явлений правовстановлюючий документ на спадкове майно, а відповідно до довідки виданої ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 11.11.2015 року за № 10224 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване, рекомендовано звернутися до суду. ( а.с. 16) На запит суду, Котелевська державна нотаріальна контора надала повідомлення № 1224/02-14 від 25 грудня 2015 року, відповідно до якого в їх провадженні знаходиться спадкова справа № 326/2008 на майно [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], яка померла [INFO]. В спадковій справі знаходяться заяви: -про прийняття спадщини за законом, що надійшла 12.11.2008 року від [PERSON], місце реєстрації: [ADDRESS]; -про відмову від прийняття спадщини, що надійшла 15.11.2008 року від [PERSON], чоловіка померлої, місце реєстрації: [ADDRESS]; -про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що надійшла 19.12.2008 року від [PERSON], дочки померлої, місце реєстрації: [ADDRESS]. ( а.с. 36). Відповідно до вимоги статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Щодо позовних вимог [PERSON]: [INFO] помер [PERSON], про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, [NUMBER], яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області 16 вересня 2013року та зроблено відповідний актовий запис за № 212 (а.с. 13). Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, бажає прийняти спадщину, після померлого батька [PERSON], ступінь споріднення стверджується копією свідоцтва про народження виданого Більським бюро ЗАГС від 24 лютого 1964 року, де зазначено, що [PERSON] народився [INFO], батьками зазначено батько - [PERSON], матір - [PERSON], актовий запис № 4 від 24 лютого 1964 року (а.с.11). Як вбачається з листа щодо отримання свідоцтва про право на спадщину № 1079/02-14 від 25.11.2015 року, до Котелевської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку, державним нотаріусом було встановлено, що спадкоємцем не пред'явлений правовстановлюючий документ на спадкове майно, а відповідно до довідки виданої ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 11.11.2015 року за № 10224 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване, рекомендовано звернутися до суду. ( а.с. 15) На запит суду, Котелевська державна нотаріальна контора надала повідомлення № 1224/02-14 від 25 грудня 2015 року, відповідно до якого в їх провадженні знаходиться спадкова справа № 12/2014 на майно [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO]. В спадковій справі знаходяться заяви: -про прийняття спадщини за заповітом, що надійшла 19.02.2014 року від [PERSON], місце реєстрації: [ADDRESS]; -про прийняття спадщини за законом, що надійшла 19.02.2014 року від [PERSON], місце реєстрації: [ADDRESS]; -про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що надійшла 26.09.2015 року від [PERSON], сина померлого, місце реєстрації: [ADDRESS] ( а.с. 36). За життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів синові [PERSON], [INFO], даний заповіт складений 13 листопада 2008 року та посвідчений секретарем Більської сільської ради Браславець Т.І., зареєстрований в реєстрі за № 287. ( а.с. 54). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає уточнений позов обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та право власності ніким не оспорюється. Системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів та їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України «Про власність», Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Тобто записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, а тому є всі законні підстави у суду для задоволення позовної заяви щодо визнання права власності на нерухоме майно за даним позовом. Отже суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків ( за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов'язки щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом , позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а право власності ніким не оспорюється. Позивачами правомірно, на підставі Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 990,91 грн., що становить 1 відсоток ціни позову ( а.с. 1). На підставі викладеного

Outcome: approved