Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у звязку з ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.07.2013 року на перехресті вулиць - Пушкіна - Шевченка в с. Гора Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Фольксваген Кадді», дн [NUMBER] що належить на праві власності позивачці та яким керував на момент ДТП позивач та автомобілем «ИЖ-21251 комбі» д/н [NUMBER], яким під час ДТП керував відповідач [PERSON] Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2013 року винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON], який порушив вимоги п. 16.12 ПДР України. 18.09.2013 року на замовлення позивачів було проведено автотоварознавче дослідження для визначення розміру нанесених внаслідок ДТП збитків їх транспортному засобу. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження №141-13, матеріальні збитки спричинені автомобілю позивача внаслідок ДТП складають 29 825 грн. 93 коп. разом з усіма супроводжуючими витратами, що підтверджуються квитанціями, чеками та рахунками. Оскільки цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована СК «ПРОСТО-страхування», остання виплатила позивачам 11 974 грн. 50 коп. в рахунок страхового відшкодування. Крім того, позивачами були понесені витрати на експертні послуги незалежного експерта, що склали 1 200 грн., а також 800 грн. витрат на юридичну консультацію. Крім того, ними були понесені непередбачені витрати на заміну акумуляторної батареї, що вийшла з ладу період, коли автомобіль стояв на паркомісці в розмірі 890 грн. та 1 500 грн. - плата за вимушене паркомісце. Також, подіями, повязаними з ДТП, позивачам було завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в 19 000 грн. та яка полягає в тому, що після ДТП вони були вимушені користуватися послугами громадського транспорту, через втрату автомобіля вони не могли виконувати деякі доручення сімейного та громадського характеру. Крім того, в зв»язку з даною дорожньою пригодою вони перенесли дуже великі емоційні страждання та понесли витрати, пов»язані з відновленням психічного стану. Також, як компенсацію моральної шкоди, що була спричинена їм діями відповідача, просили вилучити у відповідача водійське посвідчення та відправити на переекзаменацію. Просили стягнути зазначені розміри матеріальної та моральної шкоди з відповідача, а також судові витрати. В судовому засіданні позивачі неодноразово уточнювали вимоги свого позову. В останній редакції позовної заяви, просили суд про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 4 047,07 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, стягнення з ПАТ «ПРОСТО-страхування» на користь [PERSON] 17 051 грн. 43 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати понесені ним на правову допомогу в розмірі 2 800 грн. та 19 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав вимоги позову та просив суд про його задоволення. Пояснив, що вважає, що судом при вирішенні спору повинно бути взято до уваги звіт експертного автотоварознавчого дослідження №141-13 від 18.09.2013 року, який був виконаний на його замовлення, оскільки звіт від 27.08.2013 року, що було замовлено страховою компанією, було виконано в порушення десятиденного строку, визначеного ст. 34 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що свідчить про неналежний доказ у справі. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав вимоги позову та просив суд про його задоволення. Позивачка [PERSON] в судових засіданнях підтримувала вимоги позову в повному обсязі. В судові засідання 07.04.2014 року та 15.04.2014 року не з»явилася, повідомлялася належним чином про дату розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідальність за матеріальну та моральну шкоду заподіяну відповідачем в результаті ДТП покладено на Страхову компанію «ПРОСТО Страхування». Представник відповідача ПАТ «ПРОСТО Страхування», в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 27.08.2013 року було проведено огляд пошкодженого автомобіля, з яким позивач погодився та на підставі цього було складно звіт №9110/84408, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Фольксваген Кадді» складає 11 974,50 грн. та розмір якого був перерахований на реквізити зазначені позивачем, що підтверджується платіжним дорученням від 25.10.2013 року, отже страхова компанія виконала взяті на себе зобов»язання відповідно до ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивачів, їх представників, представників обох відповідачів, допитавши свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Як було встановлено при розгляді справи, 14.07.2013 року на перехресті вулиць - Пушкіна - Шевченка в с. Гора Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Фольксваген Кадді», дн [NUMBER] що належить на праві власності позивачці [PERSON] та яким керував на момент ДТП позивач [PERSON] та автомобілем «ИЖ-21251 комбі» д/н [NUMBER], яким під час ДТП керував відповідач [PERSON] Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 26), власником автомобіля «Фольксваген Кадді», дн [NUMBER] являється позивачка по справі [PERSON] Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2013 року винним у даній ДТП визнано відповідача [PERSON], який порушив вимоги п. 16.12 ПДР України, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.(а.с. 8-9). 18.09.2013 року судовим експертом - авто товарознавцем В.В. Санкіним на замовлення позивача [PERSON] було проведено автотоварознавче дослідження для визначення розміру нанесених внаслідок ДТП збитків автомобілю позивача. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження №141-13, матеріальні збитки спричинені автомобілю позивача внаслідок ДТП складають 27 825 грн. 93 коп. (а.с. 16-25). Відповідно до експертного звіту (калькуляції) всього вартість ремонту автомобіля складає 26 413 грн. 96 коп. (а.с. 27-29). Цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована ПАТ СК «ПРОСТО-страхування», відповідно до полісу №АЕ/1670882. (а.с.79), із лімітом страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень та франшизою « 0». Відповідно до звіту №9110/84408 з оцінки транспортного засобу від 27.08.2013 року, що був зроблений на замовлення ПАТ «ПРОСТО-Страхування», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген Кадді», д/н [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП складає 11 974,50 грн. (а.с. 38-42), які були перераховані на реквізити вказані позивачем [PERSON], відповідно до платіжного доручення від 25.10.2013 року за №32183 (а.с. 171). Як було встановлено при розгляді справи, з вказаної суми позивачами було використано лише 8 821 грн. 71 коп., розмір відшкодування в сумі 3 152 грн. 79 коп. залишився не використаним позивачами на ремонт автомобіля. Правовідносини між позивачем [PERSON] та АТ «ПРОСТО-страхування» регулюються Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на яке відповідно до полісу було покладено обов»язок відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON] Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положень ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це, зокрема, шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За приписами ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, відповідно до законодавства України, АТ «ПРОСТО-страхування» повинно відшкодувати саме оцінену матеріальну шкоду. На виконання вимог ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 27.08.2013 року було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, з яким позивач погодився, оскільки належних доказів того, ще був не згідний з даним актом суду не надав. Судом не приймається до уваги звіт експертного автотоварознавчого дослідження від 18.09.2013 року, що був наданий позивачем, оскільки він складений значно пізніше ніж звіт, що був проведений на замовлення страхової компанії і яким визначено фактичний розмір шкоди на момент її заподіяння. При цьому в звіті наданому позивачем, експертом врахована ринкова вартість автомобіля не на час заподіяння шкоди, а через більш як два місяці після ДТП. Крім того, відсутній акт огляду автомобіля, акт огляду технічного стану транспортного засобу, з яких міг би вбачатися перелік складових та опис пошкоджених деталей транспортного засобу. В звіті проведеному на замовлення страхової компанії додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості транспортного засобу визначено згідно таблиць №5.1, №5.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом МЮ України, Фондом Державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 також зазначено фактори, що впливають на збільшення/зменшення ринкової вартості з урахуванням слідів корозії та коефіцієнту фізичного зносу (а.с. 149), тоді як у звіті, що був наданий суду позивачем, при проведенні такого дослідження дані фактори не враховувалися. Тому суд вважає, що звіт наданий позивачем не може бути належним доказом, який суд може прийняти до уваги, як достовірне визначення дійсного розміру заподіяної шкоди автомобілю позивачів. Доводи представника позивача про те, що звіт виготовлений на замовлення страхової компанії є неналежним доказом по справі суд не приймає до уваги, оскільки вказаний звіт відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом МЮ України, Фондом Державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, Національному стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440, програмному продукту AUDATEX «AURORA» та має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Також судом з метою усунення протиріч, які існують в експертних звітах, сторонам по справі пропонувалося проведення по справі незалежної судової автотоварознавчої експертизи, проте сторони в категоричній формі відмовилися від її проведення. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачі в своїх позовних вимогах просять про стягнення з відповідача ПАТ «ПРОСТО-страхування» 7 911 грн. 59 коп. в рахунок коштів, необхідних для завершення ремонту транспортного засобу, проте така сума позивачами витрачена не була, тому такі вимоги є передчасними. Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, докази надані позивачами не обґрунтовані ними та не доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи все вищевикладене суд приходить до висновку про не можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальних збитків, оскільки позивачами не було надано належних доказів на підтвердження таких вимог позову, в той час, коли судом встановлено правильність визначення розміру шкоди та виплати страхового відшкодування. Що стосується вимог позову про стягнення моральної шкоди то судом було встановлено наступне. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення ії прав, яка може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. З урахуванням всіх встановлених обставин справи, суд вважає не доведеним позивачами в судовому засіданні заподіяння їм моральної шкоди, оскільки ними не надано жодного належного та допустимого доказу заподіяння такої шкоди і визначення її саме в таких розмірах, як 19 000 грн. Оскільки суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині матеріальної та моральної шкоди, позовні вимоги про стягнення з відповідачів витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 1200 грн., витрат на інформаційно-консультативні послуги в розмірі 800 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та судових витрат також не підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed