Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позову вказує, що вона по 27.06.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Під час перебування сторін у законному шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який повністю знаходиться на її утримання. Відповідач [PERSON] категорично відмовляється забезпечувати її та дитину, а саме не надає їм матеріальної допомоги, яка передбачена нормами СК України: не утримує сина - [PERSON] до досягнення ним повноліття та її - [PERSON] до досягнення сином трирічного віку. Відповідач є працездатним, не має на утриманні інших непрацездатних осіб. А тому, просить: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON]. [INFO] в розмірі ? частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - до повноліття дитини, тобто до 24.10.2030 року; стягнути відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини усіх видів доходів (заробітку) до досягнення сином трирічного віку, тобто до 24.10.2015 року; стягнення аліментів проводити з дня подачі позову до суду, а саме з 01.08.2014 року. В судовому засіданні і позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також пояснила, що неповнолітній син - [PERSON] народився після розірвання шлюбу між нею та відповідачем, але під час їх спільного проживання. Батьком неповнолітнього [PERSON] являється відповідач - [PERSON] і він зобов'язаний його утримувати до досягнення ним повноліття а її до досягнення сином трирічного віку. В судовому засідання представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та, просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснивши, що [PERSON] батьком неповнолітнього [PERSON] в свідоцтві про народження дитини записаний на підставі ст. 135 СК України, зі слів матері, що не підтверджує батьківства даної дитини саме відповідача. Сам батько своє батьківство відносно даної дитини не визнає. Крім того, просили врахувати, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Придніпровського району, як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України - «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» на дитину - [PERSON], [INFO], розмір такої допомоги складає 309 грн. 60 коп., а відповідач [PERSON] є платником аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення процесу. дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК)., Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, сторони ([PERSON] та [PERSON]) перебували в зареєстрованому шлюбі з 1999 року по 27.06.2006 року. [INFO] року, тобто після розірвання шлюбу, народився [PERSON], батьком якого відповідно до ст. 135 СК України, на підставі заяви матері дитини, записаний відповідач - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та,по батьків батька дитини записуються за її вказівкою. В судовому засіданні встановлено, що батьком дитини [PERSON], [INFO] відповідач - [PERSON] записаний на підставі заяви матері - [PERSON], відповідно до ст. 135 СК України і своє батьківство останній в передбаченому законом порядку не визнавав. Крім того, батьківство [PERSON] щодо дитини - [PERSON], [INFO] в судовому порядку не встановлювалося. Інших доказів позивачкою [PERSON] суду не надано. А тому, в силу норм СК України відповідач - [PERSON] не являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання кого з відповідача позивачка просить стягнути аліменти. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Придніпровського району, як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» на дитину [PERSON], [INFO], розмір допомоги становить 309 грн. 60 коп. Відповідно да ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки в, судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] року записаний на підставі ст. 135 СК України (зі слів матері) і своє батьківство щодо дитини не не визнає, його батьківство щодо неповнолітнього [PERSON] в судовому порядку не встановлюється, тому в силу норм СК України він не може нести обов'язок по втриманню неповнолітнього [PERSON], а також дружини до досягнення дитиною трирічного віку. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed