Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини до відповідача [PERSON], посилається на те, що вона з позивачем переюуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. В позові позивачка зазначає, що відповідач участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, грошових коштів не надає, дитиною не цікавиться, не телефонує. Окрім того на даний час вона проживає з дитиною, дитина знаходиться на повному її утриманні та угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Також позивач вказує на той факт, що їй відомо про те, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Окрім того на даний час він працює офіційно, а отже у нього є реальна можливість надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 1/3 частки від його заробітку. На підставі викладеного, позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO],в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму не дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття доньки, щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилась, однак спрямувала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча неодноразово повідомлявся належним чином судом про дату час та місце розгляду справи належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.09.2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-МИ №041347, актовий запис №1447 (а.с.8). У сторін від спільного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №135852 (а.с.7), яка на даний час проживає з позивачкою. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої [PERSON], зобовязаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Згідно з частинами 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно змісту позовної заяви, відповідач офіційно працює, інших непрацездатних членів сімї у нього немає. За наведених обставин, суд вважає, що аліменти в даному випадку слід стягувати з відповідача саме у частці від заробітку. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої [PERSON], зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.09.2016 року до настання дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved