Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду із даним позовом, просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики, що був укладений 10 червня 2012 року, в розмірі 60000 гривень та судові витрати по справі, посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору і не повернув грошові кошти у строк до 10 січня 2015 року. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 10 червня 2012 року [PERSON] позичив у неї грошові кошти в сумі 60000 гривень. Договір позики було укладено в письмовій формі. Грошові кошти були надані в позику з терміном повернення 10.01.2015 року. [PERSON] зобов'язувався повернути гроші у вказаний строк, але до 10 січня 2015 року свого зобов'язання не виконав. Посилаючись на положення ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує та просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 60000 гривень. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Із договору позики складеного в простій письмовій формі вбачається, що 10 червня 2012 року [PERSON] отримав у позику від позивачки [PERSON] грошові кошти в сумі 60000 гривень. Грошові кошти були надані в позику на строк до 10.01.2015 року. Відповідач [PERSON] в своїй заяві адресованій суду зазначає, що визнає позов. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки зобов'язання повернути борг відповідачем не виконане і відповідач в заяві поданій до суду визнає позовні вимоги [PERSON], то є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved