Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом та просять встановити факт належності [PERSON] заповіту, що посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242 від імені [PERSON] на ім'я [PERSON]; визнати за кожним з позивачів право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв. м., житловою площею 38,90 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами: льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», літ. «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганки літ. «а2», літ. «в», огорожі № 5 - № 8, зливна яма літ. «Ж», літ. «Ж1», розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що рішенням виконкому Березівської селищної ради депутатів трудящих від 10 травня 1951 року, протокол № 13, діду позивачів - [PERSON] виділена присадибна земельна ділянка розміром 0,12 га під будівництво житлового будинку в [ADDRESS]. Рішенням виконкому Харківської районної ради № 185 від 15 березня 1952 року [PERSON] виділено в безстрокове користування присадибну ділянку розміром 1200 кв.м, за адресою: [ADDRESS]. 21 квітня 1952 року між виконкомом Харківської районної ради депутатів трудящих та [PERSON] укладено договір на право забудування і безстрокового користування земельною ділянкою площею 1200 кв.м. за вищевказаною адресою, який посвідчений Другою міською держнотконторою міста Харкова 25 квітня 1952 року, реєстр № 10/65/ІІ. Житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] Височанської селищної ради Харківського району Харківської області збудований [PERSON] на його власні кошти, його працею, є об'єктом його приватної власності. Після закінчення будівництва право власності на спірний житловий будинок в цілому зареєстровано за [PERSON] в Харківському МБТІ, 26 лютого 1980 року, реєстр № 37, на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Другою міською нотаріальною конторою міста Харкова 25 квітня 1952 року, реєстр № 6294. Згідно даних поточної інвентаризації на час звернення до суду до складу житлового будинку [ADDRESS] за вказаною адресою входять наступні будівлі: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв.м, житловою площею 38,90 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганки літ. «а2», «в», огорожі «№5 - №8», зливна яма літ. «Ж», «Ж1»; самочинне будівництво на земельній ділянці відсутнє. [INFO] [PERSON] помер. За життя він залишив заповіт, яким усе належне йому майно заповів своїй дочці [PERSON]. При цьому у заповіті [PERSON], що посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242 допущена помилка та прізвище спадкоємиці вказано неправильно - «[PERSON]», замість правильного - «[PERSON]» у відповідному відмінку. Також після смерті [PERSON] спадкоємицєю залишилися його дружина - бабуся позивачів [PERSON], яка мала право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на день смерті спадкодавця була непрацездатною за віком, пенсіонеркою, їй виповнилося 64 роки. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки постійно проживали у спірному будинку, користувалися ним, робили ремонти, сплачували комунальні платежі, обробляли земельну ділянку, від прийняття спадщини ніхто з них не відмовлявся. З урахуванням заповіту спадкодавця, наявності спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, прийняття спадщини обома спадкоємцями та належності спірного житлового будинку спадкодавцю в цілому, [PERSON] в порядку спадкування за законом, як обов'язкова частка у спадщині, повинно належати 1/3 частина спірного житлового будинку (1/2 х 2/3), а [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, - відповідно 2/3 його частини (1 - 1/3). Однак, ніхто з них за своє життя своїх спадкових прав не оформив. [INFO] померла [PERSON]. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після її смерті залишилася донька померлої - мати позивачів [PERSON], яка після смерті своєї матері у встановлений законом шестимісячний строк спадщину прийняла фактично, оскільки продовжувала проживати у спірному будинку, користуватися ним, робити поточні ремонти, сплачувати комунальні платежі, обробляти земельну ділянку, від прийняття спадщини не відмовлялася. Таким чином, [PERSON] в порядку спадкування після смерті її батьків повинен належати весь спірний будинок в цілому, а саме - 2/3 частини в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] і 1/3 частина в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], але за життя своїх спадкових прав [PERSON] так і не оформила. [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті залишилися чоловік померлої - батько позивачів [PERSON] та діти померлої [PERSON], [PERSON] Батько позивачів [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте в оформленні спадкових прав позивачам відмовлено та запропоновано звернутися до суду, оскільки [PERSON] та [PERSON] в свій час не оформили своїх спадкових прав на спірний житловий будинок, відсутнє свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] та через помилки в написанні прізвища [PERSON] в заповіті [PERSON] За вказаних обставин позивачі змушені звернутися до суду з позовом. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, також просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивачів не заперечував, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу за його відсутності. Представник Височанської селищної рада Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій проти позову не заперечував; просив розглядати справу за його відсутності. Суд розглянувши заяву позивачів, відповідачів, дослідивши докази по справі приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При вирішенні питання про встановлення факту належності [PERSON] заповіту [PERSON], з'ясовано, що заповітом, що посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242, [PERSON] все належне йому майно заповів дочці прізвище ім'я та по-батькові якої вказано «[PERSON]» у відповідному відмінку. В свідоцтві про народження серії [NUMBER], що видане виконавчим комітетом Березівської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області УРСР 01 червня 1954 року, де текст виконано російською мовою, вказано, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записано: батько [PERSON], мати [PERSON], запис № 25 від 01 червня 1954 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], що видано 13 вересня 1975 року Височанським селищним ЗАГСом Харківського району Харківської області, де текст виконано російською мовою, вказано, що 13 вересня 1975 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (українською мовою «[PERSON]»), запис № 103 від 13 вересня 1975 року. Аналізуючи, надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що заповіт, що посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242, відповідно до якого [PERSON] все належне йому майно заповів дочці, прізвище якої замість правильного «[PERSON]» вказано неправильно «[PERSON]» - належить [PERSON], тому вимоги позивачів про встановлення факту, що має юридичне значення, належність правовстановлюючого документу - підлягають задоволенню. Також судом встановлено, що за архівними матеріалами Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Другою Міською Нотаріальною конторою міста Харкова 25 квітня 1952 року, реєстр № 6294, про що також свідчить реєстраційне посвідчення, видане начальником бюро технічної інвентаризації 26 лютого 1980 року, записане в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 37. За матеріалами технічної інвентаризації, станом на 08 червня 2015 року на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташовано: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв.м, житловою площею 38,90 кв.м, льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганок літ. «а2», «в», огорожа «№5 - №8», зливна яма літ. «Ж», «Ж1»; самочинне будівництво на земельній ділянці відсутнє, про що свідчить інформація Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 94 від 08 червня 2015 року. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], виготовлений Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 08 червня 2015 року на ім'я [PERSON]. Також на підтвердження вказаних обставин суду надано наступні докази: Витяг з протоколу № 13 засідання виконавчого комітету Березівської селищної ради депутатів трудящих від 10 травня 1951 року, відповідно до якого вирішено виділити [PERSON] земельну ділянку під забудову житлового будинку у [ADDRESS], в розмірі 0,12 га; Акт представника Березівської селищної ради депутатів трудящих від 15 травня 1951 року про відвід [PERSON] земельної ділянки у [ADDRESS], в розмірі 0,12 га під будівництво житлового будинку відповідно до схеми; Копії проектів будинку [ADDRESS]; Рішення виконавчого комітету Харківської районної ради депутатів трудящих № 185 від 15 березня 1952 року про виділення присадибної ділянки [PERSON], відповідно до якого останньому у безстрокове користування виділено присадибну земельну ділянку площею 1200 кв.м. за адресою: [ADDRESS]; Договір на право забудови та безстрокове користування земельною ділянкою, укладений 21 квітня 1952 року між виконавчим комітетом Харківської районної ради депутатів трудящих та [PERSON], посвідчений 25 квітня 1952 року Другою Міською Нотаріальною конторою міста Харкова 25 квітня 1952 року, реєстр № 10/65/ІІ, відповідно до умов якого виконавчий комітет відводить забудовнику [PERSON] земельну ділянку площею 1200 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а останній зобов'язується збудувати до 20 травня 1955 року житловий одноповерховий будинок, житловою площею 38,3 кв.м., в кількості 2 кімнат, сарай та дворову вбиральню. Довідка виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 915/02-26 від 17 листопада 2015 року, відповідно до якої станом на 17 листопада 2015 року [ADDRESS] є однією і тією ж адресою: «[ADDRESS]»; [ADDRESS] відсутня; у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області відсутня інформація щодо документу про прийняття змін назви вулиці та дати прийняття. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], що видане [INFO] Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 171 від [INFO]. Після смерті [PERSON], спадкоємицею за законом залишилася його дружина [PERSON], про що свідчать відомості Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016019014, сформований 18 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківській області, відповідно до якого 26 лютого 1946 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, прізвище дружині після державної реєстрації шлюбу змінено на «[PERSON]» та спадкоємицею за заповітом - його донька [PERSON]. Відповідно до записів у будинковій книзі, адреса будинку: [ADDRESS], є зареєстрованим місцем проживання зокрема, [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до листа № 3739/02-14 від 09 грудня 2015 року, першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, після смерті [PERSON], який помер [INFO], на час смерті проживав за адресою: [ADDRESS], в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до держнотконтори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 535 ЦК України в редакції 1963 року неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Спадкодавець [PERSON] помер у 1988 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] розповсюджується дія саме цього закону. Враховуючи, що суд, визнав доведеним, що заповітом, який посвідчений Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 12 червня 1987 року, реєстр № 1-1242, [PERSON] все належне йому майно заповів дочці [PERSON], тому приходить до висновку, що останній після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за заповітом належить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. Аналізуючи вказані вище докази суд також приходить до висновку, що спадкоємиці першої черги за законом [PERSON], [INFO], після смерті чоловіка [PERSON], як непрацездатній дружині померлого належить обов'язкова частка у спадщині (не менше двох третин частки, яка належала б спадкоємиці при спадкоємстві за законом ) в розмірі 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], що видане 24 квітня 1989 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 85 від 24 квітня 1989 року. Спадщина яка залишилась після її смерті складається з 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] залишилась її донька [PERSON]. Родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], що видане виконавчим комітетом Березівської селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області УРСР 01 червня 1954 року, на ім'я [PERSON], [INFO] де її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON], запис № 25 від 01 червня 1954 року (виконано російською мовою); даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], що видано 13 вересня 1975 року Височанським селищним ЗАГСом Харківського району Харківської області, де вказано, що 13 вересня 1975 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (російською мовою), запис № 103 від 13 вересня 1975 року. Відповідно до листа № 3739/02-14 від 09 грудня 2015 року, Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS], в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавиці до держнотконтори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Відповідно до листа Харківського обласного державного нотаріального архіву № 2231/01-20 від 31 серпня 2015 року, за наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за 1988-2000 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], які на день смерті постійно проживали за адресою: [ADDRESS] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалися. Спадкодавиця [PERSON] померла у 1989 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після її смерті розповсюджується дія саме цього закону. Таким чином, судом встановлено, що 1/3 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], оскільки [PERSON] після смерті матері фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, продовжувала проживати у спірному будинку, користуватися ним, від прийняття спадщини не відмовлялася. Враховуючи викладене суд вважає доведеним, що [PERSON] в порядку спадкування після смерті батьків належить житловий будинок [ADDRESS], в цілому, а саме - 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] за вищевказаною адресою належить [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та 1/3 частина вказаного житлового будинку належить [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 08 квітня 2015 року, запис № 5853 від 08 квітня 2015 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишилися її чоловік [PERSON] та діти померлої: донька [PERSON], син [PERSON]. Родинний зв'язок [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], що видано 13 вересня 1975 року Височанським селищним ЗАГСом Харківського району Харківської області, запис № 103 від 13 вересня 1975 року. Родинний зв'язок [PERSON] та [PERSON] підтверджується: даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], що видане Височанським селищним ЗАГСом Харківського району Харківської області 12 травня 1976 року, на ім'я [PERSON], [INFO], де її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON], запис № 70 від 12 травня 1976 року; даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER], що видано 27 березня 1999 року виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, де вказано, що 27 березня 1999 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, після одруження дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», запис № 12 від 27 березня 1999 року. Родинний зв'язок [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], що видане Височанською селищною радою Харківського району Харківської області 10 березня 1982 року, на ім'я [PERSON], [INFO], де його батьками записано: батько [PERSON], мати [PERSON], запис № 29 від 10 березня 1982 року. Відповідно до листа № 3739/02-14 від 09 грудня 2015 року, Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS], в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавиці до держнотконтори з заявою про відмову від спадщини звернувся чоловік спадкодавці - [PERSON], інші заяви до держнотконтори не надходили; свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 3255/02-14 від 03 листопада 2015 року, [PERSON] в зв'язку з провадженням по спадковій справі № 379/2015 після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка на день смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS], для вирішення питання можливості оформлення спадкових прав на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованих за вищевказаною адресою запропоновано звернутися до суду, оскільки не наданий документ, що стверджує факт шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Також в якості доказів суду надано: витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40296811, сформований Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 05 травня 2015 року; копія паспорту громадянина України та картки платника податків на ім'я позивача [PERSON]; копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я позивача [PERSON]; копія паспорту громадянина України на ім'я відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], і прийняли спадщину після смерті померлої, оскільки на час відкриття спадщини проживали постійно із спадкодавицею та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не зверталися до нотаріальної контори з заявами про відмову від спадщини, за вказаних обставин, суд задовольняє вимоги позивачів про визнання права власності у повному обсязі та визнає за [PERSON], [PERSON] право власності за кожним на ? частину житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 56,40 кв.м., житловою площею 38,90 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: льох літ. «ап», літня кухня літ. «Б», літ. «Б1», тамбур літ. «б», сходи на горище літ. «а3», «б1», альтанка літ. «Е», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», навіс літ. «К», сарай літ. «В», ганки літ. «а2», літ. «в», огорожі №5 - №8, зливна яма літ. «Ж», літ. «Ж1», розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. При цьому, суд також враховує, що відповідач [PERSON] відмовився у встановленому законом порядку від спадщини після смерті дружини [PERSON] та проти задоволення вимог позивачів не заперечував.

Outcome: approved