Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 05 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] [INFO] року в них народився син [PERSON]. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 31 жовтня 2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. З часу призначення рішенням суду аліментів на утримання сина змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів є недостатнім для належного забезпечення дитини, з урахуванням підвищення вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності, житлово-комунальних послуг, та збільшення вікових потреб дитини. Враховуючи викладене, посилаючись на положення Сімейного кодексу України, позивачка просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2012 року та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю (а.с. 6). Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 31-33), у якому він зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не згоден з часткою, яку бажає отримувати позивач як аліменти на утримання дитини. Зазначає, що він має ще одну дитину - [PERSON], [INFO], і також повинен дбати про його матеріальне забезпечення та дбати про свою дружину, яка не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною. Стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини його доходу на утримання однієї дитини поставить в скрутне становище не тільки його, а також членів його родини. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи просить проводити за його відсутності. Позивачка відповіді на відзив до суду не подала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.10), дитина проживає та зареєстрована разом з матір'ю (а.с. 14). Рішенням Кролевецького районного суду від 07 вересня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця, з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13). 31 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11). Позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 7, 11). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України (із змінами згідно ЗУ №2475-VIII від 03.07.2018 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 січня 2019 року складає 2027 грн., тому розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 1013 грн. 50 коп. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2012 році, їхній розмір, визначений рішенням суду від 07 вересня 2012 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов'язків батьків щодо дитини. Суд враховує, що відповідач є працездатним, має іншу дитину (а.с. 37), однак повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позивачка не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів повинен становити 1/2 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, та наявність у відповідача на час подачі та розгляду позову достатності заробітку (доходу). Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2012 року і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на сина [PERSON], [INFO], розмір яких суд визначає 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необґрунтованістю. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2012 року по справі № 1809/951/2012 2/1809/274/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину. З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 1000 грн. 00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 15-16, 17, 23). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial