Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що позивач [PERSON] в червні 2004 року разом із своєю малолітньою донькою [PERSON], 2002р.н. на підставі ордеру, виданого житлово-експлуатаційною дільницею «Житомирсільбуд» вселились до кімнати № 2 гуртожитку по [ADDRESS] та в листопаді 2006 року у вказану кімнату вселився [PERSON] 13.03.2007 позивач [PERSON] була зареєстрована у вказані кімнаті гуртожитку та з 20.06.2008 був зареєстрований [PERSON] З моменту вселення позивачі весь час проживали в кімнаті № 2 гуртожитку по [ADDRESS]. На початку січня 2010 року вони довідались про приватизацію [PERSON] вищевказаної кімнати гуртожитку та постановою Коростишівського райсуду Житомирської області від 09.11.2012, яка була залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013, дії органу приватизації Коростишівської міськради щодо видачі розпорядження № 3599 від 23.12.2009 та свідоцтва про право власності на житло № 3599 від 23.12.2009 були визнані протиправними та розпорядження і свідоцтво про право власності скасовані. 13 серпня 2010 року за договором купівлі-продажу кімната № 2 гуртожитку по [ADDRESS] була відчужена [PERSON] на користь відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння. Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник. Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, власник має право витребувати це майно у набувача, а тому позивачі просять витребувати з володіння відповідача на їх користь кімнату № 2 гуртожитку по [ADDRESS]. В ході розгляду справи було залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Коростишівську міськраду та [PERSON]. В ході розгляду справи позивач [PERSON] та представник позивачів позов підтримали в повному обсязі, суду пояснили, що вони вселились, проживали та були зареєстровані у кімнаті гуртожитку, правовстановлюючі документи на підставі яких третя особа [PERSON] продав спірну кімнату відповідачу скасовані, а тому вони мають право на витребування цього майна від відповідача. Просять позовні вимоги задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він купив кімнату в гуртожитку, є добросовісним набувачем і тому просить відмовити в задоволенні позову. Від третьої особи Коростишівської міськради надійшла заява про розгляд справи без їх участі, а тому суд розглянув справу без участі останніх, інші учасники процесу не заперечили. Третя особа [PERSON] для розгляду справи не з»явився, повідомлявся належним чином, а тому суд розглянув справу без участі останнього, інші учасники процесу не заперечили. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] в червні 2004 року разом із своєю малолітньою донькою [PERSON], 2002р.н. на підставі ордеру, виданого житлово-експлуатаційною дільницею «Житомирсільбуд» вселились до кімнати № 2 гуртожитку по [ADDRESS] та в листопаді 2006 року у вказану кімнату вселився чоловік останньої [PERSON] 13.03.2007 позивач [PERSON] та її донька [PERSON],2002р.н. були зареєстрована у вказані кімнаті гуртожитку та з 20.06.2008 був зареєстрований [PERSON] З моменту вселення позивачі весь час проживали в кімнаті № 2 гуртожитку по [ADDRESS], було укладено відповідні договори з комунальними службами і проводилась оплата наданих послуг. В грудні 2009 року на зимовий період позивачі проживали в будинку батьків. В 2009 році вищевказана кімната була приватизована [PERSON], однак постановою Коростишівського райсуду Житомирської області від 09.11.2012, яка була залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013, дії органу приватизації Коростишівської міськради щодо видачі розпорядження № 3599 від 23.12.2009 та свідоцтва про право власності на житло № 3599 від 23.12.2009 на ім»я [PERSON] були визнані протиправними та розпорядження і свідоцтво про право власності скасовані. 13 серпня 2010 року за договором купівлі-продажу кімната № 2 гуртожитку по [ADDRESS] була відчужена [PERSON] на користь відповідача [PERSON] Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, власник має право витребувати це майно у набувача, а як встановлено в судовому засіданні, то майно вибуло поза волею позивачів, які на законних підставах користувались майном, проживали та були зареєстровані разом з малолітніми дітьми і відповідно вимоги позивачів щодо витребувати з володіння відповідача на їх користь кімнати № 2 гуртожитку по [ADDRESS] підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає до стягнення по 121грн. 80 коп. кожному сплаченого судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією від 25.05.2015 року. Враховуючи викладене, на підставі ст. 47 Конституції України, ст.ст. 396, 387, п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України,

Outcome: approved