Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Саламатова Марина Володимирівна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Оксана Володимирівна про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовують наступним. [INFO]. померла бабуся позивачів - [PERSON]. На випадок своєї смерті вона склала два заповіти від 15.08.2002 р. та від 21.11.2011 р. Перший заповіт містив наступне розпорядження: «Всю належну мені частину житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими побудовами спорудженнями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], я заповідаю - [PERSON]». Заповіт від 22.11.2011 р. містив таке розпорядження: «Належну мені частку у статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі», код за ЄДРПОУ - 25215664, я заповідаю [PERSON], [INFO], у розмірі - 30% (тридцять відсотків або 3/10 частини), [PERSON], [INFO], у розмірі - 30% (тридцять відсотків або 3/10 частини), [PERSON], [INFO], у розмірі - 20% (двадцяти відсотків або 1/5 частину)». Окрім вищевказаного майна [PERSON] також належала житлова побудова, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також земельна ділянка, що знаходиться під нею. Отже, після смерті [PERSON] залишилось три спадкоємця - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак [PERSON] не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки помер [INFO]. На випадок своєї смерті [PERSON] також залишив Заповіт від 13.06.2006 р., який містив таке заповітне розпорядження: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право, у тому числі і всю належну мені на праві власності частину жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0,0425 га, що розташована за адресою [ADDRESS] всю належну мені долю в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі», ідентифікаційний код якого за ЄДРПОУ - 25215664, я заповідаю дітям: гр. [PERSON], народження [INFO], гр. [PERSON], народження [INFO] в рівних частинах». На момент смерті [PERSON] також належала земельна ділянка площею 5.5700 га, розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, а також автомобіль Renault Fluence, 2014 року випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. А [PERSON] також належав об'єкт нерухомого майна (приміщення IV літ. А-3 загальною площею 247,2 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а також земельна ділянка площею 0,0564 га з кадастровим номером [NUMBER] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.10.2004 р. Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії №187/02-31, 188/02-31 від 12.06.2018 р. приватним нотаріусом ЗМНО Кияницею О.В. було відмовлено [PERSON]. та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину з огляду на неможливість встановлення факту належності спадкового майна померлому [PERSON], у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Оскільки у спадкоємців відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а є лише копії, вони звернулися за захистом свого права до суду. Досягнувши згоди між собою стосовно розподілу спадкового майна, із врахуванням уточнених позовних вимог просять: визнати право власності за [PERSON] [INFO], паспорт [NUMBER], тип P, код D, виданий Дюссельдорф 23.12.2014 р. на об'єкт нерухомого майна (приміщення IV літ. А-3, загальною площею 247,2 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належав [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 19.03.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №275 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1374054 від 19.03.2013 р., визнати право власності за [PERSON] [INFO], паспорт [NUMBER] 08.11.2007 р., виданий органом 2D на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0564 га з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належала [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.10.2004 р., земельну ділянку площею 0,0425 га за адресою [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.10.2004 р., земельну ділянку площею 5,7200 га, розташовану на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту [NUMBER] від 23.06.2005 р., автомобіль Renault Fluence, 2014 року випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] номер кузова [NUMBER], що належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №250714/01/к-й. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 07.08.2018 року на 13 год. 00 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 22.04.2019 року на 08 год. 45 хв. Позивачі у судове засідання не з'явилася, 22.04.2019 р. через представника подали заяву про розгляд справи за їх відсутності на позовних вимог наполягали. Представник відповідача Територіальної громади в особі Запорізької міської ради Наливайко І.М. надала суду заява про розгляд справи за її відсутності. А також 03.09.2018 року через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, де просила суд ухвалити рішення в частині спадкового майна, що знаходиться на території міста Запоріжжя на розсуд суду на підставі доказів наявних у матеріалах справи. Від Голови Михайлівської Селищної ради Михайлівського району Запорізької області Ракша О.В. 08.01.2019 року до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Саламатова Марина Володимирівна та приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Оксана Володимирівна у судове засідання не з*явилися. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO]. померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 07.11.2016 р. [NUMBER], про що зроблено відповідний актовий запис №7646. На випадок своєї смерті вона склала два заповіти від 15.08.2002 р., зареєстрований у реєстрі за №1-1448, посвідчений приватним нотаріусом Гришиною В.І. та від 21.11.2011 р., зареєстрований у реєстрі за №2476, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиною В.І. Згідно ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [INFO]. [PERSON] надіслала заяву про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Саламатовій М.В. із зазначенням, що до складку спадкового майна входить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 09.11.2016 р. вищевказана заява надійшла на адресу нотаріуса та була зареєстрована за №90, після чого була відкрита спадкова справа №41/2016. Окрім внучок, [PERSON] та [PERSON] до кола спадкоємців після померлої [PERSON] входив син - [PERSON]. 11.04.2017 р. також подав приватному нотаріусу ЗМНО Саламатовій М.В. заяву про прийняття спадщини та зазначив наступний склад спадкового майна: 1) 57/100 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] 2) квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; 3) нежитлове приміщення, IV літ. А-3, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; 4) вклади зі всіма відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про наявність яких просив зробити відповідні запити. Однак [PERSON] не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки помер [INFO]., що підтверджується Свідоцтвом про смерть від [INFO]. [NUMBER] про що зроблений відповідний актовий запис №4280. На випадок своєї смерті [PERSON] в свою чергу залишив Заповіт від 13.06.2006 р., зареєстрований у реєстрі за №1-858, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиною В.І. Окрім вказаного у заповіті майна, на момент смерті [PERSON] також належала земельна ділянка площею 5.5700 га, розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, надана на підставі розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 21.04.2005 р. №181, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 23.06.2005 р., а також автомобіль Renault Fluence, 2014 року випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], що належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №250714/01/к-й, який не вдалося переоформити на спадкоємців у позасудовому порядку. А [PERSON] також належав об'єкт нерухомого майна (приміщення IV літ. А-3 загальною площею 247,2 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 19.03.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №275 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1374054 від 19.03.2013 р., а також земельна ділянка площею 0,0564 га з кадастровим номером [NUMBER] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.10.2004 р. Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії №187/02-31, 188/02-31 від 12.06.2018 р. приватним нотаріусом ЗМНО Кияницею О.В. було відмовлено [PERSON]. та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину з огляду на неможливість встановлення факту належності спадкового майна померлому [PERSON], у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. Згідно ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування» визначено, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутністю реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Оцінюючи надані позивачами належні та допустимі докази, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved