Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, де зазначають, що 07 червня 2013 року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки площею 1,9 га, розташованої на території Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Після смерті батька вони звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, де їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при видачі державного акта на право постійного користування землею на імя їхнього батька було допущено помилку в написанні його по-батькові, а саме: по-батькові зазначено як Савельович замість Сергійович. Вважають, що фактично прийняли спадщину, оскільки в установлений строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Крім них інших спадкоємців не має. Просять встановити факт належності правовстановлюючого документа і визнати за ними право спільного постійного користування в порядку спадкування на земельну ділянку, користувачем якої був [PERSON]. У судовому позивачі свої вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що державний акт на право постійного користування землею серії ХС-ХVІІІ, виданий 14 вересня 1994 року на імя [PERSON], належить [PERSON], померлому 07 червня 2013 року. Це підтверджується показами позивачів, копією державного акта на право постійного користування землею та іншими матеріалами справи. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у виді, земельної ділянки площею 1,9 га, розташованої на території Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Крім позивачів інших спадкоємців не має. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватись також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлення факту необхідне для оформлення спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved