Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.01.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23 березня 1999 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області за місцем свого постійного проживання у віці 96 років померла [PERSON] / [PERSON]/ [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної частки /паю/, яка розташована в межах Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Вона є спадкоємцем за заповітом, складеним спадкодавицею 10.11.1998 року на її користь та [PERSON] в рівних долях та посвідченого Добрянською сільською радою, реєстровий номер 86. Спадщину прийняла фактично шляхом розпорядження майном померлої. Інший спадкоємець за заповітом спадщину не приймав та відмовився на її користь. Проте оформити право на спадкування на земельну частку /пай/ в нотаріальному порядку неможливо через те, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка у судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі / а.с. 3/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.27/. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи / а.с. 28/, надав письмову заяву про те, що спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23.03.1999 року, не приймав, прохає свою частину передати дружині [PERSON] / а.с. 11/. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності / а.с.31/ в судовому засіданні проти позову не заперечує. Суд, враховуючи думку представника третьої особи, вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 23 березня 1999 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області у віці 96 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.8/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку /пай/, яка розташована у межах території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, і належить померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку / пай/ серія СМ № 0132628, зареєстрованого на імя [PERSON], вартість земельної ділянки складає 30\~150 гривень /а.с.21, 30/. [PERSON] 10.11.1998 року склала заповіт на користь [PERSON] / позивачки по справі/ та [PERSON] / чоловіка позивачки/ в рівних долях, посвідчений Добрянської сільською радою, реєстровий номер 86, який не змінювався та не відмінявся /а.с. 4-6, 9-10/. [PERSON] спадщину не приймав та відмовився на користь позивачки / а.с. 11/. Відповідно довідок Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області [PERSON] померла 23.03.1999 року, була постійною мешканкою с. Добрянське Великописарівського району Сумської області, вул. Гагаріна, 42, на день смерті проживала одна. Заповіт від її імені, посвідчений Добрянською сільською радою за реєстровим № 86 від 10.11.1998 року не змінювався та не відмінявся, [PERSON] приймала участь в похованні [PERSON], розпорядилася її речами /а.с.12/. Згідно архівної довідки [PERSON] народилася 29 травня 1902 року / а.с. 25/, 23 червня 1981 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], після чого отримала прізвище [PERSON] / а.с. 26/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON] / [PERSON]/ О.В., померлої 23.03.1999 року, позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла фактично шляхом вступу у володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК України, який діяв на той час, але спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved