Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за невиконані стоматологічні послуги. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у 2018 році позивачка звернулась за стоматологічними послугами до лікаря [PERSON] , сплатила йому 15000,00 грн., однак стоматологічні послуги, які розраховувала отримати, відповідачем не були надані. Сторони домовились про повернення грошових коштів до 30.10.2021 про що склали відповідну розписку, проте відповідачем зобов`язання не виконано. Просить стягнути із [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. за розпискою від 30.10.2020 та судовий збір. Ухвалою суду від 21.04.2021 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання позивачка не з`явилась. 29.11.2021 представником позивачки до канцелярії Вільнянського районного суду Запорізької області подано заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, на позовних вимогах наполягають, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності суд, дійшов таких висновків. У матеріалах справи наявна копія розписки [PERSON] складена у присутності двох свідків, із якою вбачається, що відповідач у 2018 році отримав від позивачки грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. за стоматологічні послуги, які не були ним надані. Зобов`язувався повернути грошові кошти до 30.10.2020 на картку ПАТ КБ «Приват Банк» № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Як вбачається із матеріалів справи, позивачка виконала своє зобов`язання по передачі грошей належним чином. В свою чергу відповідач не повернув грошові кошти в обумовлений у розписці термін, чим не виконав свої зобов`язання. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, та підписаний його стороною (ст. 207 ЦК України). За приписами ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). До цього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Одностороння відмова\~від зобов`язання\~або одностороння\~зміна його\~умов не\~допускається,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. ст. 525, 526 ЦК України). За змістом ст. 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність-це\~строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). За таких обставин суд, вважає, що між сторонами склалися договірні правовідносини з позики, відповідач не виконав зобов`язання перед позикодавцем, кошти отримані у позику не повернуті та враховуючи встановлену ст. 204 ЦК України презумпцію правомірності договору, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості у сумі визначеній у розписці. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved