Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод та заборону в користуванні нерухомим майном, а саме нежитловим приміщенням магазину «[INFO]», площею 242,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] Тлумацького району Івано-Франківської області, з тих підстав, що 04 жовтня 2012 року відбулись прилюдні торги по реалізації нерухомого майна-магазину «[INFO]» в с. Нижнів, Тлумацького району, яке належало [PERSON] 08.10.2012 року було складено Акт про реалізацію предмета іпотеки на прилюдних торгах, який затверджено начальником відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ, в якому зазначено, що нежитлове приміщення магазину «[INFO]» (предмет іпотеки) реалізовано їй, [PERSON], за 133 000,00 грн., розрахунок здійснено в повному обсязі, реалізація майна відбулась із дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». На підставі цього Акта, приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] видано Свідоцтво № 2248 від 18.10.2012 року, яке посвідчує, що їй належить на праві власності майно, що складається з цегляного нежитлового приміщення магазину «[INFO]», площею 242,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] Згідно Витягу від 15.05.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.05.2013 року право власності на вказане приміщення зареєстровано на її ім'я. Таким чином, вона являється законним власником нежитлового приміщення магазину «[INFO]» в с. Нижнів Тлумацького району. Однак, вона не має можливості розпоряджатися своїм власним майном, так як попередній власник [PERSON] не впускає її до магазину «Госпотовари», що знаходяться в с. Нижнів, Тлумацького району. Вона неодноразово намагалась потрапити до придбаного приміщення магазину «[INFO]», але відповідач його не звільняє. Вона як усно, так і письмово зверталась до [PERSON] з вимогою звільнити приміщення магазину, власником якого вона являється на даний час, проте відповідач продовжує користуватись даним приміщенням, займається підприємницькою діяльністю, отримує прибуток від використання даного приміщення і не планує його звільняти. Також вона зверталась із заявою до Тлумацького РВ УМВС про незаконність дій [PERSON] стосовно даного приміщення, викликала дільничного інспектора міліції, але все виявилося марним, так як відповідач вважає, що на даний час він є власником приміщення магазину «[INFO]», а вона на його думку незаконно придбала його, чим і пояснює своє перебування в даному приміщенні та користування ним. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, але подали до суду письмову заяву в якій позов підтримують та просять справу розглядати без їх участі. Не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] тричі в судові засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток ф.119, відповідно 14.12.2013 року, 27.12.2013 року та 22.02.2014 року. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно протоколу № 15/293/11-І-2 проведення прилюдних торгів від 04.10.2012 року та акту про проведені прилюдні торги предмета іпотеки від 08.10.2012 року позивачка [PERSON] придбала нежитлове приміщення магазин «[INFO]», площею 242,4 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] Івано-Франківської області (а.с.4,5). Даний факт посвідчений приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON], згідно свідоцтва № 2248 від 18.10.2012 року (а.с.6). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вказане майно 13.05.2013 року зареєстровано на ім'я [PERSON] (а.с.7). Попереднім власником спірного майна був відповідач [PERSON], однак він не звільнив його та перешкоджає позивачці у користуванні її майном. Вона неодноразово зверталась до [PERSON] з вимогою звільнити приміщення магазину, проте відповідач продовжує користуватись даним приміщенням (10-12). Також позивачка зверталась із заявою до Тлумацького РВ УМВС про незаконність дій [PERSON] стосовно вказаного приміщення, але їй рекомендовано звернутися до суду (а.с.8,9). Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. А також ч. 7 даної статті передбачає, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За встановлених в судовому засіданні обставин, позов слід задовольнити, При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений останньою судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved