Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивачі обґрунтовують свої вимоги тим, що проживають в будинку [ADDRESS] . В 2014 році позивачами за згодою власника [PERSON] добудовано житловий будинок. Незважаючи на обіцянки [PERSON] залишити будинок позивачам, 21 липня 2017 року остання подарувала вказаний будинок з надвірними будівлями своїй доньці [PERSON] . Згідно висновку експерта, ринкова вартість виконаних в домоволодіння поліпшень дорівнює 265 177,00 грн. Крім витрат на покупку будівельних матеріалів, позивачі понесли витрати по оплаті виконання будівельних робіт спеціалістами. Тому просить, стягнути з відповідачки на користь позивачів 265177,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на капітальний ремонт домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримав. Відповідачка, 3-тя особа та їх представник позов визнали частково. Представник відповідача подав письмовий відзив, в якому зазначив, що попередній власник [PERSON] згоди на проведення поліпшень будинку не надавала. Вважає вартість проведених робіт завищеною, надані квитанції та рахунки не містять даних про те, хто саме придбавав будівельні матеріали та чи дійсно вони були використані для поліпшення будинку, наявність договорів кредиту не свідчать про те, що кошти використовувалися на проведення ремонтних робіт. Вважає, що висновок експерта зроблений лише зі слів позивача на підставі неперевірених документів, а тому не може вважатися належним доказом (Т.1 а.с.132-134). 26 березня 2019 року позивачами надана відповідь на відзив, в якому зазначили, що саме [PERSON] була ініціатором прибудови до житлового будинку, власних коштів у неї не було. Оскільки позивачі з власником проживали однією сім`єю та хотіли покращити умови проживання, то здійснили прибудову за власні кошти. Кредитні кошти використовувалися на ремонтні роботи. (Т.1 а.с. 222-225). Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 27 лютого 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 27 лютого 2019 року відкладено підготовче судове засідання на 26 березня 2019 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 26 березня 2019 року відкладено підготовче судове засідання до 16 травня 2019 року надано сторонам час для узгодження позиції по справі. Протокольною ухвалою головуючого від 16 травня 2019 року оголошено перерву до 31 травня 2019 року для витребування додаткових документів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2019 року призначено справу до судового розгляду на 19 серпня 2019 року. 19 серпня 2020 року відкладено розгляд справи до 30 серпня 2020 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді в розгляді іншої цивільної справи. Протокольною ухвалою головуючого від 30 серпня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 27 вересня 2019 року за клопотання представника відповідача для огляду оригіналів документів. Протокольною ухвалою головуючого від 27 вересня 2019 року відкладено розгляд справи до 06 листопада 2019 року у зв`язку із закінченням відведеного процесуального часу. Протокольною ухвалою головуючого від 6 листопада 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 3 грудня 2019 року у зв`язку з викликом свідків. Протокольною ухвалою головуючого від 3 грудня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 03 січня 2020 року у зв`язку з викликом свідків. Протокольною ухвалою головуючого від 3 січня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 27 січня 2020 року для виклику свідків. 27 січня 2020 року розгляд справи відкладено до 16 березня 2020 року у зв`язку з проведення перевірки правоохоронними органами за фактом замінування будівлі суду. Протокольною ухвалою головуючого від 16 березня 2020 року відкладено розгляд справи до 13 квітня 2020 року за клопотанням третьої особи. Протокольною ухвалою головуючого від 13 квітня 2020 року відкладено розгляд справи до 3 червня 2020 року за клопотанням відповідачки та третьої особи. Протокольною ухвалою головуючого від 3 червня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 7 липня 2020 року за клопотанням представників сторін. Протокольною ухвалою головуючого від 7 липня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 8 жовтня 2020 року за клопотанням позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 8 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи до 24 листопада 2020 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 24 листопада 2020 року відкладено розгляд справи до 29 грудня 2020 року. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачі з 15 травня 1999 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (Т.1 а.с. 39). [PERSON] та [PERSON] проживають в будинку [ADDRESS] . 21 липня 2017 року [PERSON] подарувала будинок [ADDRESS] . Суми [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (Т.1 а.с. 37-38). Позивачі зазначають, що за час проживання в спірному будинку в період з 2014 року вони за власні кошти проводили ремонт та добудову будинку та господарських споруд. Згідно висновку експерта №61 від 23 листопада 2018 року, ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] внаслідок виконаних поліпшень збільшилася в грошовому еквіваленті виразі на 329 400,00 грн, в процентному виразі на 59%. Частка виконаних поліпшень у вартості всієї садиби складає 29,95%, що в правильних дробах дорівнює: 30/100. Ринкова вартість поліпшень виконаних в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , складає 265 177,00 грн. Однак, суд критично ставиться до вказаного висновку, оскільки експерт не мав об`єктивних вихідних даних, інформації щодо стану домоволодіння до здійснення покращень, не мав доступу до всіх приміщень будинку, відповідачка та третя особа про проведення експертного дослідження не повідомлялися, та присутніми при проведенні не були. В судовому засіданні сам експерт [PERSON] повідомив, що висновки щодо частин будинку, в яких проживає [PERSON] робилися ним у візуальний спосіб, шляхом встановлення обставин новизни тих чи інших матеріалів. При оцінці вартості поліпшень експертом не взято до уваги, що задекларований позивачами розмір витрат на придбання матеріалів складає значно меншу суму, ніж визначена вартість поліпшень. Суд неодноразово доводив сторонам до відому про можливість проведення судової будівельно-технічної експертизи, однак, клопотання заявлені не були. Обидві сторони категорично відмовилися від проведення судової експертизи. Позивачі посилаються на те, що ними була отримана згода попереднього власника [PERSON] на проведення ремонтних робіт, адже вона мала намір залишити будинок у власність позивачам. Однак жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачами не надано. 3-тя особа заперечує те, що нею надавалася згода на проведення будівельних робіт. Фактично позивачі не є власниками спірного домоволодіння та ніколи ними не були, тому будь-які дії позивачів щодо зміни стану домоволодіння [PERSON] , що вчинялися ними без згоди останньої є самочинними, а отже протиправними та здійсненими на власний ризик. Позивачі зазначають, що для проведення капітального ремонту в домоволодінні [PERSON] 15 жовтня 2015 року був взятий кредит в ПАТ «Ідея Банк» в розмірі 49 999,00 грн. (Т. 1 а.с.31-32). Однак жодних доказів на підтвердження того, що вказані кошти були використані позивачами саме на ремонт та будівництво суду не надано. Наданий позивачами товарний чек №33 [PERSON] має виправлення в році видачі (Т. 1 а.с.19). Товарні чеки ФОП [PERSON] №3 від 13.01.2018 року на суму 750,00 грн.. та №41 від 16.01.2016 року на суму 950,00 грн. датовані 2016 та 2018 роками (Т.1 а.с. 17). Згідно видаткових накладних, [PERSON] одержавно від ФОП [PERSON] арматуру, шифер, що вироблено у м. Краматорськ, двоє металевих дверей, парогідроізоляцію, листи оцинковані, клей, клеюча суміш (Т. 1 а.с.16, 20-23). Однак, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП [PERSON] здійснює вид діяльності: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах (Т.1 а.с.152-153). Тобто у суду виникають сумніви щодо можливості придбання у ФОП [PERSON] будівельних матеріалів. Позивачами надані копії видаткової накладної та чеку на суму 1009,92 грн, чеку на суму 2557,45 грн., товарних чеків №13 від 10.01.2014 року на суму 2920,00 грн., №32 від 29.01.2014 року на суму 2600,00 грн., №10 від 01..04.2015 року на суму 325,00 грн., №33 від 29.01.2014 року на суму 780,00 грн., видаткових накладних №РН-0000430 від 10.05.2014 року на суму 1170,00 грн., №РН-0001056 від 17.08.2014 року на суму 3750,00 грн., №РН-0001026 від 30.08.2014 року на суму 1600,00 грн., №РН-0001072 від 01.09.2014 року на суму 400,00 грн., товарного чеку №60 від 14.05.2014 року на суму 4900,00, накладної №029 від 04.04.2014 року на суму 1800,00 грн. договір №1005141 від 10.05.2014 року з ціною товару 4500,00 грн, прибуткового касового ордеру №3887 від 12.11.2014 року квитанції до прибуткового касового ордеру №3887 від 12.11.2014 року на суму 2139,00 грн., рахунку-фактури №7285 від 12.11.2014 року на суму 2139,00 грн., видаткової накладної №5237 від 12.11.2014 року на суму 2139,00 грн., чеку на суму 68,61 грн., товарних чеків від 13.12.2014 року на суму 208,00 грн., від 13.12.2014 року на суму 1120,00 грн., чеку на суму 60,60 грн., квитанції до прибуткового касового ордеру №11440 від 07.11.2014 року на суму 4895,56 грн., рахунку-фактури №11228,00 грн. від 07.11.2014 року та видаткової накладної №11069 від 07.11.2014 року на суму 4895,56 грн. (Т.1 а.с.14-15, 18, 20-24,57,59-66) Однак, суду не надані оригінали вказаних документів, тому суд не може прийняти їх до уваги та покласти в основу рішення. Згідно товарного чеку №59 від 25 серпня 2014 року позивачем оплачені будівельні матеріали на суму 480,00 грн., згідно товарного чеку №13 від 14.08.2014 року на суму 13060,00 грн.(Т.1 а.с. 11). Вказані чеки суд приймає до уваги. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що на прохання позивача в 2003 році допомагав робити ремонт в спірному будинку, зокрема встановлювали перегородку, зробили стелю в 1 чи 2 кімнатах. Разом з позивачем купував профіля, цемент, гіпсокартон, шпаклівку, сітку, саморізи. Відповідач проти ремонту не заперечувала. Свідок [PERSON] пояснив, що на запрошення [PERSON] варив арматуру на фундамент в 2014 році. Допомагав [PERSON] в ремонті, рекомендував людину, яка клала блоки. Траншею копав сам позивач, завозив арматуру, круги на болгарку. Двір був викладений плиткою. В прибудові збудований санвузол та кухню. Свідок [PERSON] пояснив, що займався монтажем сантехніки та опалення в прибудові. Наймав його та оплачував роботу [PERSON] За ремонтні роботи отримав 5 000,00 грн, договір не укладався. Третя особа не заперечувала проти будівництва. В 2017 році позивач звернувся з приводу поновлення документів. Видаткові накладн, рахунок-фактури, квитанції перший раз видавалися з мокрою печаткою, вдруге свідок підготував список по придбаним матеріалам і документи видали по раніше придбаним матеріалам. Свідок [PERSON] пояснив, що в травні 2014 року на подвір`ї позивачів копали траншею. У вересні вже була прибудова, у жовтні 2015 року у дворі клали плитку. Давав позивачу в борг грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. В жовтні 2014 року позивач повернув 25000,00 грн., 14 березня 2017 року ще 25 000,00 грн. Свідок [PERSON] пояснив, що надавав транспортні послуги та консультації позивачу в ході ремонтних робіт. З весни 2014 чи 2015 року почали завозити будівельні матеріали на подвір`я, будували прибудову, санвузол та кухню, в дворі клали плитку. Свідок бачив, як робили опалення, утеплювали стіни, привозили блоки, цемент, цеглу, щебінь. Цеглу і блоки клали наймані працівники. Мати позивача не заперечувала проти будівельних робіт. Будівництвом займався [PERSON] Матеріали придбавалися в різних магазинах, розраховувався [PERSON] , крім цього, особисто тягав балки, трамбував пісок, встановлював двері зі склом. Третя особа [PERSON] , допитана в якості свідка, пояснила, що з позивачами почала проживати з 25 грудня 2013 року. Зробили ремонт: поклеїли обої, замінили двері, положили ламінат в залі та спальні. В травні 2014 року почали будувати прибудову. Свідок не погоджувалася на будівництво. Квартплату оплачувала свідок, добавляла кошти на будівництво. В 2014 році взяла кредит 10 тисяч грн., з яких 6 000 грн. віддала позивачам, які займалися ремонтом та будівництвом прибудови. Будинок переписала на доньку, оскільки у зятя були борги по кредитам. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Свідки підтвердили той факт, що будівництвом займався [PERSON] та придбавав ряд будівельних матеріалів. Але свідки не повідомили суду точний перелік виконаних робіт, вартість використаного будівельного матеріалу та виконаних робіт. Покласти їх покази в основу рішення суд позбавлений можливості, оскільки їх пояснення є неконкретними, не містять посилання на конкретні ціни та цифри. Сума витрачених коштів підтверджена лише в розмірі 13540,00 грн. В цій же сумі позов визнається відповідачем. Таким чином, в процесі слухання справи позивачами доведено лише придбання будівельних матеріалів на суму 13540,00 грн. Тому позов підлягає частковому задоволенню в межах вказаної суми. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом необхідно стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог у розмірі 66 грн. 82 коп.

Outcome: partial