Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача та просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] 24861,00 грн. страхового відшкодування, 4351,02 грн. пені., на користь [PERSON] 8268,00 грн. страхового відшкодування, 1447,01 грн. пені. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 24.04.2016 року водій [PERSON] керуючи автомобілем «Фіат», д.н. [NUMBER] в с. Підлужжя Дубенського району допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , внаслідок чого останній [INFO] помер у лікарні. Автомобіль «Фіат», д.н. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК «Провідна». 18.08.2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» подало в інтересах позивачів заяву про виплату страхового відшкодування, а саме на користь [PERSON] 8268,00 грн. моральної шкоди та 16563,00 грн. витрат на поховання та [PERSON] 8268,00 грн. відшкодування моральної шкоди. 14.09.2018 року відповідач надіслав лист з вимогою надати вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження. 03.10.2018 року до відповідача надіслано лист №6404 з вимогою виплатити страхове відшкодування. 26.12.2018 року з метою врегулювання спору надіслано вимогу про виплату страхового відшкодування. 10.01.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» надіслалав лист №17-12/174 відповідно до якого відмовив у виплаті страхового відшкодування. Вважають відмову у виплаті страхового відшкодування необґрунтованою, оскільки факт ДТП підтверджується витягом з ЄРДР №12016180000000067. При цьому позивачі позбавлені можливості надати відповідачу вирок або постанову суду, оскільки підозрюваний знаходиться поза межами України. Таким чином, відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є незаконною та такою, що порушує право позивачів на отримання страхового відшкодування. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 12.08.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що 31.08.2015 року між ТОВ «Київські телекомунікаційні мережі» та ПрАТ «СК «Провідна» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0191960, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «Фіат», д.н. [NUMBER] . 24.04.2016 року у с. Підлужжя Дубенського району сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «Фіат», д.н. [NUMBER] під керування водія [PERSON] та велосипедиста [PERSON] , який від отриманих травм помер в лікарні. Зазначив, що для виплати страхового відшкодування необхідна встановлена в судовому порядку вина страхувальника у вчиненні ДТП, а саме: належним чином завірена копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності страхувальника або обвинувальний вирок суду відносно водія застрахованого автомобіля, які набрали законної сили. Чинне законодавство нерозривно пов`язує момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування. Оскільки позивачами порушено порядок подання документів для виплати страхового відшкодування, відповідач обґрунтовано відмовив позивачам у такій виплаті. Крім того, зазначив, що позивачами не було надано підтвердження понесених витрат на поховання. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Встановлено, що 31.08.2015 року між ТОВ «Київські телекомунікаційні мережі» та ПрАТ «СК «Провідна» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0191960, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «Фіат», д.н. [NUMBER] . 24.04.2016 року близько 22:08 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Фіат», д.н. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Львів в напрямку м. Рівне, на 386 км + 310 м вказаної дороги в с. Підлужжя Дубенського району Рівненської області допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] , який перетинав проїзну частину зліва направо по ходу руху вищевказаного автомобіля. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких [INFO] помер у КЗ «Дубенська центральна районна лікарня». За фактом вказаної події СУ НП України ГУ НП в Рівненській області було заведено кримінальне провадження №12016180000000067. На даний час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, оскільки воді [PERSON] виїхав на проживання до Канади. Вказане підтверджується повідомленням СУ НП України ГУ НП в Рівненській області від 28.08.2018 року за №7639/24-2017. 18.08.2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» подало в інтересах позивачів заяву про виплату страхового відшкодування, а саме на користь [PERSON] 8268,00 грн. моральної шкоди та 16563,00 грн. витрат на поховання та [PERSON] 8268,00 грн. відшкодування моральної шкоди. 14.09.2018 року відповідач надіслав лист з вимогою надати вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження. 03.10.2018 року до відповідача надіслано лист №6404 з вимогою виплатити страхове відшкодування. 26.12.2018 року з метою врегулювання спору надіслано вимогу про виплату страхового відшкодування. 10.01.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» надіслав лист №17-12/174 відповідно до якого відмовив у виплаті страхового відшкодування. Підставою для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування стало те, що позивачами не було надано вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження, а також не підтверджено понесені витрати на поховання. Позивачі вважають вказану відмову безпідставною, оскільки вони позбавлені можливості надати відповідачу зазначені документи, у зв`язку з тим, що водій [PERSON] знаходиться поза межами України, на що слід зазначити наступне. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого. Матеріали справи не містять жодних доказів про наявність у діях позивачів того чи іншого. Крім того, ПрАТ «СК «Провідна» при відмові позивачам у виплаті страхового відшкодування не надав жодного доказу того, що керування забезпеченим автомобілем «Фіат», д.н. [NUMBER] на момент ДТП здійснювалось особою, відповідальність якої не застрахована. В свою чергу встановлено, що відповідно до повідомлення СУ НП України ГУ НП в Рівненській області від 28.08.2018 року за №7639/24-2017 за наслідками скоєння ДТП, яка мала місце 24.04.2016 року, було розпочато кримінальне провадження відносно [PERSON] , однак на даний час досудове розслідування триває, у зв`язку з тим, що [PERSON] виїхав на проживання до Канади. Таким чином, у позивачів немає можливості надати відповідачу вирок суду або постанову про закриття кримінального провадження, адже перебування підозрюваного за межами України унеможливлює закриття вказаного кримінального провадження. Крім цього, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6- 208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення провадження у справі. Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні. При цьому встановлено факт завдання шкоди позивачам. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Верховний Суд України 03.12.2014 року, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, відмова ПрАТ «СК «Провідна» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивачів на отримання страхового кодування. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-ІУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-ІУ страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно ч.3 ст.27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку (16563 грн.), і виплачується рівними частинами. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року становить 1378 гривень. Загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 16563 грн. (12x1378 = 16563). Таким чином, у зв`язку з смертю [PERSON] ПрАТ «СК «Провідна» зобов`язана відшкодувати 8268 грн. моральної шкоди на користь [PERSON] та 8268 грн. моральної шкоди на користь [PERSON] . Згідно ч.4 ст.27 Закону Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі (16563 грн.), встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідачу надано товарний чек, який підтверджує витрати на поховання на суму більшу ніж 16563,00 грн., що підтверджується додатками зазначеними у заяві про виплату страхового відшкодування, а тому з ПрАТ «СК «Провідна» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на поховання в сумі 16563,00 грн. Згідно до ст.36.2. Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Сума заборгованості, на яку нараховуються пеня - 24861 грн. Період за який нараховуються пеня: з 19.11.2018 р. до 15.05.2019 р. Штрафні санкції з урахуванням облікової ставки НБУ розраховуються за формулою: Пеня = Сума х К х (Ставка / 100%) х (Період / Рік), де: (Сума) - сума прострочення; (К) - кратність ставки НБУ (2); (Ставка) - облікова ставка НБУ; (Період) - кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання; (Рік) - кількість днів у році (365 або 366). Облікова ставка НБУ (відповідно до даних, опублікованих на офіційному сайті НБУ) становила у період з 19 листопада 2018 року (дата початку нарахування штрафних санкцій) до 31 грудня 2018 року - 18%, у період з 01 січня 2019 року до 25 квітня 2019 соку - 18%, у період з 26 квітня 2019 року до 15 травня 2019 року -17.5%. Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням пені за весь час прострочення перед [PERSON] , становить 29212,02 грн., з яких 24861грн. - основного боргу (8268,00 грн. моральна шкода та 16563,00 грн. витрати на поховання), 4351,02 грн. - пеня. Загальна сума боргу з урахуванням пені за весь час прострочення перед [PERSON] , становить 9715,01 грн., з яких 8268,00 грн. (моральна шкода) - основного боргу, 1447,01 грн. - пеня. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ПрАТ «СК «Провідна» у зв`язку із настанням страхового випадку зобов`язане відшкодувати позивачам страхове відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПрАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню на користь держави сума судового збору 768,40 грн.

Outcome: approved