Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивачі, звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про повернення транспортного засобу, відповідно до якого просили, зобов`язати [PERSON] повернути Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державно адміністрації автомобіль ЗАЗ-«Сенс» TF698 К-20, 2011 року випуску, яким був забезпечений [PERSON] , як особа з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, у повній комплектності. Позов мотивований тим, що У 2012 році особа з інвалідністю внаслідок війни І групи [PERSON] відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Україні «Про затвердження порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями» 19.07.2006 року № 999 та згідно з наказом Головного управління соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 27 вересня 2012 року № 105, безкоштовно отримав в користування авто ЗАЗ-«Сенс» TF698 К-20, 2011 року випуску. При видачі автомобіля особа з інвалідністю [PERSON] був ознайомлений з тим, що даний транспортний засіб являється державним майном та видається лише в користування, про що свідчить заява зобов`язання з його особистим підписом. [INFO] особа з інвалідністю [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] до Департаменту соціальної та молодіжної політики не зверталися родичі померлого з приводу переоформлення автомобіля у власність безкоштовно чи зі сплатою залишкової вартості, та автомобіль не був повернутий Департаменту соціальної та молодіжної політики, Відповідно до заяви - зобов`язання, з особистим підписом [PERSON] , автомобіль видавався особі з інвалідністю з передачею права керування члену сім`ї [PERSON] , а саме [PERSON] , про що також свідчать заяви [PERSON] від 27.09.2012р. та [PERSON] від 27.09.2012р. та лист Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації від 03.10.2012р. №04-1052. Листом Департаменту соціальної та молодіжної політики від 24.05.2017 №04-2706 повідомлено [PERSON] про необхідність термінової явки до Департаменту для вирішення питання щодо повернення зазначеного автомобіля до Департаменту, та попереджено про те, що у разі неявки Департаментом буде розцінено це як відмову від добровільного повернення та буде подано позов до суду для примусового вилучення автомобіля. Відповідно до ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 05.03.2019, заяву [PERSON] про заміну неналежного відповідача задоволено та замінено первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької облдержадміністрації, підтримала позов в повному обсязі з мотивів наведених в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Від представника позивача Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання повторно не з`явився, в чергове надав суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що, відповідно до наказу Головного управління соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 27 вересня 2012 року № 105 виданого на виконання Постанови Кабінету Міністрів Україні «Про затвердження порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями» 19.07.2006 року № 999, [PERSON] безкоштовно отримав в користування авто ЗАЗ-«Сенс» TF698 К-20, 2011 року випуску. Відповідно до заяви-зобов`язання [PERSON] , вказаний автомобіль виданий останньому з передачею права керування члену сім`ї [PERSON] , а саме [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, після смерті [PERSON] , вказаний автомобіль знаходиться в користуванні його сина [PERSON] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] до Департаменту соціальної та молодіжної політики, 30.09.2019 звертались [PERSON] з заявою про залишення в нього вказаного автомобіля, який він готовий викупити за вартістю відповідно до ЗУ «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в України ». Однак відповідно до листа, [PERSON] , повідомлено, що він не має права залишити вказаний автомобіль собі, відповідно до п. 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 р. № 999. Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 р. № 999. Особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю. Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю і середньомісячний сукупний дохід сім`ї якого за шість місяців, що передують дню смерті особи з інвалідністю, не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті особи з інвалідністю залишається у користуванні її сім`ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: - мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або протягом не більше 6 місяців з дня її смерті; - зареєстрована на час смерті особи з інвалідністю за місцем її реєстрації; - не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлої особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції Фонду вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, вилучається або повертається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення чи органу соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції Фонду у повному комплекті. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, розрахункову вартість автомобіля , за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та враховуючи, що [PERSON] , не був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідність на час смерті [PERSON] , також він у визначений законом шестимісячний строк з дня смерті особи з інвалідність [PERSON] не сплатив розрахункову вартість автомобіля, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved