Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати їх шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 жовтня 2011 року; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи з моменту звернення до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у звязку з цим припинили шлюбні стосунки, зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Крім того, відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина. Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку (а.с.34). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки (а.с.36,37). Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] /Кічук/ [PERSON], [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований 01 жовтня 2011 року першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції про що складено відповідний актовий запис № 747, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №305453, виданим Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 05 жовтня 2017 року (а.с. 21). Від даного шлюбу сторони мають одну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №354088, виданим 02 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.8). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. З довідки Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла - садок» №10 Одеської міської ради Одеської області №18 від 13 лютого 2018 року вбачається, що дитина [PERSON] [PERSON] дійсно відвідує Одеський дошкільний навчальний заклад «Ясла - садок» №10 Одеської міської ради Одеської області (а.с.40). Крім того, дитина відвідує школу «Твоє майбутнє», за яку мати [PERSON] здійснює виплати, що підтверджується квитанціями (а.с.41,42,43) та довідкою (а.с.44). Тож, дитина [PERSON] мешкає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлюють стягнення з нього аліментів в розмірі, який вказала позивачка. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] /Кічук/ [PERSON], [INFO] існує лише формально та може бути розірвано, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Крім того, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно починаючи з 24 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 24 жовтня 2017 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 24 жовтня 2017 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п.п.3 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 24 жовтня 2017 року за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VІІІ передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року в розмірі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 640 гривень. З квітанції від 10 листопада 2017 року вбачається, що позивачка [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень (а.с.1). Тож, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір, а саме : в дохід держави в розмірі 640 гривень; на користь [PERSON] в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного, 110, 112, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved