Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 11.04.2017р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в її користь на утримання сина [PERSON], 17.03.1999р.н., у розмірі 1000 грн. на дитину щомісяця, починаючи від дня пред?явлення позову до суду і до закінчення сином навчання в червні 2020р. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 24 квітня 2008 року розірвано шлюб між нею та [PERSON], про що в книзі актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис за № 41. Спільне подружнє життя з відповідачем у них не склалося через несхожість характерів, і поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, особистісних цінностей, у звязку з чим між ними постійно виникали суперечки, конфліктні ситуації та сварки. Від шлюбу з відповідачем мають одну дитину - сина [PERSON], який на даний час навчається на першому курсі факультету електроніки та компютерних технологій Львівського національного університету ім. І.Франка денної форми навчання. Дитина перебуває на її утриманні, вона сама займається її вихованням. Знаючи, що син потребує постійної батьківської уваги і матеріальної допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. До чого ж, відповідач офіційно не працевлаштований, тобто має нерегулярний, мінливий дохід. У звязку з цим вона просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. В судове засідання сторони не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] 07.06.2017 року надійшла письмова заява в якій вона просить дану справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 24 квітня 2008 року розірвали шлюб (а.с.6), 17.03.1999 року у сторін народився син [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки № 317 від 15.03.2017 року виданої Львівським Національним університетом ім. Івана Франка [PERSON] навчається на 1 курсі факультету електроніки та компютерних технологій (форма навчання денна), навчання закінчується червні 2020р. (а.с.12). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи всі зазначені докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що відповідачем суду не надано жодного доказу того, що він не може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання у розмірі, про який просить суд позивач, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved