Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.01.2003. Відповідач, з яким позивач [PERSON] тривалий час проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зареєстрований за вказаною адресою з 06.04.2007, однак з вересня 2015 року у зазначеному будинку не проживає. На даний час жодних відносин між собою вони не підтримують, місце його перебування невідоме, участі в утриманні будинку відповідач не приймає, особистих речей у ньому не має, комунальні послуги не сплачує, намірів проживати в будинку протягом всього часу не висловлював, домовленостей між ними щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час його відсутності досягнуто не було. Оскільки вказані дії відповідача перешкоджають позивачам, як власникам будинку, вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак їх представник подала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи з його участю суду не надав, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.01.2003, посвідченого 28.01.2003 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Поляковим О.О., зареєстрованого в реєстрі за №79 та записаного в реєстрову книгу за №4263/22, позивачі являються власниками житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розпорядженням Знам`янського міського голови від 18.02.2016 №8 [ADDRESS] . Відповідно до копії будинкової книги та наданої суду інформації органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи від 29.06.2021 за №01-40/1240/6, відповідач зареєстрований у зазначеному вище будинку за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки про склад сім`ї №102, виданої головою квартального комітету №33 м.Знам`янка, відповідач за зазначеною вище адресою зареєстрований, але не проживає з вересня 2015 року. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, згідно зі ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст.321 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 31.03.2020 у справі №205/4245/17. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення. Члени сім`ї власника житлового приміщення не мають права власності на житло, в якому вони проживають, що свідчить суттєву відмінність їхнього правового статусу від правового статусу власника такого приміщення, унеможливлюючи, зокрема право розпорядження цим майном. Разом із тим, цим особам належить право використовувати приміщення для проживання, яке є сервітутним правом, тобто правом користування чужим майном (стаття 405 ЦК України). Проте член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як встановлено, відповідних угод між сторонами не укладалося. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачі є власниками житлового будинку, відповідач понад один рік без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації, домовленостей між власниками та відповідачем щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності відповідача досягнуто не було, а тому пред`явлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених позивачами судових витрат, пов`язаних зі сплатою судовою збору, суд дійшов наступного висновку. Позивачами при поданні даного позову до суду кожним сплачено судовий збір у розмірі 904 грн. на загальну суму 1808 грн., однак відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка підлягала сплаті за пред`явлену позивачами вимогу, становила 908 грн., тому суд вважає за необхідне повернути позивачам надлишково сплачений судовий збір в сумі 450 грн. кожному. З урахуванням повернення позивачам надлишково сплаченого судового збору,а також приймаючи до уваги, що у поданій позовній заяві позивачі просили не стягувати з відповідача понесені ними судові витрати, тому судовий збір у розмірі 900 грн. слід віднести на їх рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved