Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, вимоги якої уточнили та з захисником підтримали у судовому засіданні, обґрунтовуючи її тим, що згідно ордеру № 2725, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради 01.09.1987 р., [PERSON] була надана однокімнатна квартира житловою площею 16,97 кв.м, розташована за адресою: м. Суми пр.-т. Курський, буд. № 33, кв.№ 85. В ордері на житлове приміщення прізвище [PERSON] було зазначене «Степаненко», а 12.08.1988 р. уклала шлюб та змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «Жуковська». В 1989 р. [PERSON] народила двох доньок [PERSON] та [PERSON], і з моменту народження вони також були зареєстровані та мешкали в квартирі. 22 вересня 2014 р. відповідачка народила доньку [PERSON], яка також була зареєстрована в квартирі без згоди позивачів, у відповідності до вимог ч.1 ст.65 ЖК України. Отже, на даний час в квартирі зареєстровані: позивачі, відповідачка з донькою. Квартира не приватизована, є комунальною власність територіальної громади м. Суми, та знаходиться на обслуговуванні у КП «Сумижитло» СМР. На даний час в квартирі проживають позивачі, [PERSON] постійно проживала в спірній квартирі до 2007 р., після чого виїхала до квартири майбутнього чоловіка, [PERSON], з яким в подальшому уклала шлюб. Весь час, а саме майже вісім років, відповідачка постійно проживає в чотирьохкімнатній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] зі своєю родиною. Залишаючи квартиру, [PERSON] забрала все своє майно та речі. З часу виїзду з квартири відповідачка, рідко приходила до спірного житла. Оскільки відповідачка зареєстрована у спірній квартирі, то всі платежі нараховувалися по кількості зареєстрованих осіб та сплачувалися лише позивачами. Так як реєстрація відповідачки в квартирі порушує права позивачів, як наймача та члена сім'ї наймача цього житлового приміщення, бо позбавлені можливості оформити житлову субсидію, змушені нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, не мають можливості приватизувати квартири, вселити та зареєструвати в квартирі інших осіб, позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] разом з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], такими що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: м. Суми пр.-т. Курський [ADDRESS] та стягнути 1/3 частину сплачених витрат по оплаті квартирної плати, житлово-комунальних послуг за період 2012 р. 2014 р., що становить 4261 грн. 69 коп., повернення судового збору 234 грн. 60 коп. Представник відповідачки позовні вимоги визнала частково, пояснюючи суду, що дійсно на даний час відповідачка вимушено та тимчасово не проживає в спірній квартирі. Але її відсутність зумовлена поважними причинами, перш за все це те, що спірна квартира складається лише з однієї кімнати, житловою площею 16,97 кв.м, таким чином, на кожного з зареєстрованих в даній квартирі припадає трохи більше, ніж по 4 кв.м., що не відповідає навіть мінімальній нормі жилої площі на одну особу. Враховуючи те, що в родині троє дорослих осіб та одна малолітня дитина, якій на даний час виповнилося лише 6 місяців, в інтересах дитини було прийнято рішення тимчасово проживати за іншою адресою в житловому приміщенні чоловіка. Також представник відповідачки стверджує, що з позивачами останнім часом виникали конфлікти та сварки, чиняться перешкоди в користуванні квартирою. Так, в лютому 2015 р. [PERSON], [PERSON] вивезли речі [PERSON] з квартири, змінили вхідні замки, не пустили її до квартири та повідомили, що вона не буде проживати в квартирі, в звязку з чим вона змушена була звернутися із заявою до правоохоронних органів. На даний час [PERSON] не може потрапити до спірної квартири, оскільки ключів від нового замку їй не дають, на її дзвінки не відповідають. Виходячи з характеру стосунків, що склалися між сторонами, [PERSON] залишила спірну квартиру вимушено, інтересу до даної квартири не втратила, завжди вважала батьківську квартиру своїм місцем проживання і іншого житла у неї не має. Так позивачами не було надано жодних доказів, які б вказували на втрату відповідачкою інтересу до спірного житла та відсутність у ньому понад встановлені законом строки без поважних причин, а тому в задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю вимог. Відносно вимог про стягнення витрат по оплаті квартирної плати та житлово-комунальних послуг, [PERSON] згодна у розмірі 3173 грн. 40 коп. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не зявився. Згідно письмової заяви просять справу розглядати у їх відсутність, та не порушувати права, законні інтереси дитини. Представник КП «Сумижитло» СМР надав суду письмову заяву, згідно якої просить судове засідання проводити у їх відсутність, при вирішення зазначеної справи покладаються на розсуд суду, на підставі матеріалів, що маються в справі. Також представник [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. В обґрунтуванні свої позовних вимог, представник стверджує, що останнім часом з відповідачами-позивачами виникають конфлікти та сварки, сторони не можуть знайти порозуміння з приводу спільного користування квартирою. Після того, як в квартирі була зареєстрована малолітня донька, стосунки з матірю та сестрою значно погіршилися. Відповідачі-позивачі почали чинити перешкоди в користуванні квартирою, не визнають право на користування вказаною квартирою позивачкою-відповідачкою. Так, в лютому 2015 р. було вивезено речі [PERSON] з квартири, змінено вхідні замки, позивачку-відповідачку не пустили до квартири та повідомили, що вона більше не буде проживати в спірній квартирі. Враховуючи викладене, позивачка-відповідачка просить суд зобовязати [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом надання позивачу-відповідачу дублікатів ключів від вхідних дверей та вселення до вищезазначеної квартири, та стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідачі-позивачі вимоги зустрічної позовної заяви з захисником не визнали, вважають їх необґрунтованими, оскільки посилання про наявність між сторонами неприязних стосунків, конфліктів та сварок є безпідставними. Відповідно перешкод у користуванні квартирою не робили. Допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] в спірному житлі, так на час укладення шлюбу, переїхала на постійне місце мешкання до чоловіка. Свідок [PERSON] пояснила суду, що їй відомо про вчинення [PERSON] перешкод в користуванні квартирою, не можливістю потрапити до житла. Суд вислухавши думку сторін, допитаних свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги первісного позову задовольнити частково, та у повному обсязі задовольнити зустрічну позовну заяву. 01 вересня 1987 р. Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів, [PERSON] видано ордер на жиле приміщення № 2725, за адресою: м. Суми пр-т. Курський [ADDRESS] /а.с.7/. 12 серпня 1988 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану міського виконавчого комітету зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1581 /а.с.12/. Відповідно довідки КП «Сумижитло» СМР від 22.01.2015 р. № 4228, за адресою: м. Суми пр.-т. Курський [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.6/. 07 вересня 2012 р Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1028 /а.с.121/. Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO] /а.с.122/. Згідно листа заступника начальника Сумського МВ УМВС України в Сумській області, встановлено, що [PERSON] вивозила особисті речі [PERSON], змінила замки на вхідних дверях квартири /а.с.71/. \~Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу\~\~України\~\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору-судом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 72 Житлового Кодексу\~\~ України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим\~\~приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. При цьому, як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про деякі\~\~питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового\~\~Кодексу\~\~України» №2 від 12 квітня 1985 року ( з наступними змінами та доповненнями) у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням ( ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причину відсутності відповідача понад встановлені\~\~строки. В разі їх поважності ( перебування у відрядженні у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може\~\~продовжити пропущений строк. Пояснення допитаних в судовому засіданні\~\~свідків,суд до уваги не приймає оскільки особи лише констатують факт відсутності\~\~[PERSON] та її доньки, але їм не відома причина, що у цьому випадку має вирішальне значення. У відповідність ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Згідно ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Відповідно наказу Міністерства внутрішніх справ\~\~№1077 від 22.11.2012р. Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Оскільки [PERSON] зареєстрована у квартирі разом з неповнолітньою донькою, Амалією, тому вони не можуть бути визнані втратившими право користування житлом, також судом встановлено, що відповідачка-позивачка не проживає у спірній квартирі з поважних причин, тобто вимушено та тимчасово. Отже суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про визнання [PERSON] з донькою, Амалією такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відмовити. З урахуванням того, що [PERSON] не весь час проживала у спірній квартирі, а відповідно не користувалася наданими послугами, суд стягує понесені витрати по оплаті квартирної плати та житлово-комунальних послуги у розмірі 3173 грн. 40 коп. та судовий збір. Витребувані з СМВ УМВС України в Сумській області матеріали за фактом звернення [PERSON] про порушення її прав, судом встановлено, що дійсно їй вчиняються перешкоди у користуванні спірної квартири, так шляхом заміни замків на вхідних дверях, вивезення особистих речей без її згоди. Згідно ст. 47 Конституції України\~\~ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.\~\~ Відповідно до ч. 4,5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення\~\~або обмежений у праві користування жилим приміщенням\~\~інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. При вирішенні спору, суд виходить з того, що правовідносини з захисту права власності регулюються главою 29 ЦК України. Так, згідно з ст. 386 цього Кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно з ст. 391 Кодексу - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За вказаних обставинах порушуються права [PERSON], як співвласника квартири, у зв'язку з чим\~\~її вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням є обґрунтованими та в силу ст.ст. 356, 358, 391 ЦК України підлягають задоволенню.

Outcome: partial