Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в якому просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 19 382,00 грн., компенсацію моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн., - по 5 000,00 грн. кожному із позивачів, вартість проведеної експертизи у сумі 3 000,00 грн., вартість поштових відправлень у сумі 37,00 грн., вартість проведення обстеження квартири [ADDRESS] проведеного ТОВ «ЖЕО» в сумі 138 грн., сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. В подальшому, позивачі подали позовну заяву в новій редакції, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в якій просили стягнути з [PERSON] на користь позивачів, а саме: - [PERSON] : матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 4 845,50 грн., вартість проведеної експертизи у сумі 3 000,00 грн., вартість поштових відправлень у сумі 37,00 грн., вартість проведення обстеження квартири [ADDRESS] проведеного ТОВ «ЖЕО» в сумі 138 грн., сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.; - [PERSON] : матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 4 845,50 грн., сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.; - [PERSON] : матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 4 845,50 грн., сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.; - [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 4 845,50 грн., сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.01.2021 року було здійснено залиття квартири [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] по ј частці кожному. Вказані обставини були зафіксовані фотозйомкою та комісією, про що складено Акт про залиття від 16.01.2021 року, де вказано, що причиною затоплення став порив гнучкого з`єднання (шлангу) холодного водопостачання під`єднання бачка унітазу в квартирі [NUMBER] , яка знаходиться поверхом вище. 19.01.2021 року [PERSON] звертався з приводу залиття квартири до поліції, на що був поінформований, що це цивільно-правові відносини, які можуть вирішитись в результаті переговорів між сторонами, або виключно в порядку приватного звернення потерпілого до суду. 22.01.2021 року на адресу [PERSON] було направлено претензію з пропозицією добровільно вирішити питання сплати вартості ремонтних робіт, однак [PERSON] в добровільному порядку шкоду не відшкодував. Позивачі зазначають, що згідно звіту про оцінку збитків, що спричинені залиттям їхньої квартири, виконаної суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість збитків становить 19 382,00 грн. Вважають доведеним розмір завданої їм шкоди в сумі 19 832,00 грн., внаслідок залиття їх квартири, протиправність дій [PERSON] , причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачів, що завдана шкода підлягає відшкодуванню [PERSON] , що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому окрім того, позивачі просять стягнути із відповідача на їх користь понесені витрати на послуги експерта в сумі 3 000,00 грн., витрати на поштові відправлення, в сумі 37,00 грн., витрати на обстеження квартири ТОВ «ЖЕО» в сумі 138,00 грн., витрати на правову допомогу - 7000,00 грн., та суму сплаченого кожним із позивачів судового збору. Ухвалою суду від 24.02.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Представник відповідача - адвокат Піпко А.М. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що позивачами в якості доказу до позовної заяви надано копію Свідоцтва від 26.08.1993 року виконкому Вінницької міської ради про право власності на житло - квартиру за адресою: [ADDRESS] , проте доказів державної реєстрації права власності на дану квартиру за позивачами матеріали справи не містять. Крім того, представник у відзиві посилається на те, що позивачі не надали доказів створення комісії. Наданий Акт комісії не може бути належним і допустимим доказом, адже має ряд невідповідностей, складений без залучення зацікавлених осіб, в тому числі [PERSON] , в ньому відсутні всі обов`язкові відомості, що є порушенням п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №?76. В цілому акт від 16.01.2021 року не відповідає формі акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), передбаченій додатком № 4 до п. 2.3.6 Правил. Відповідач посилається на ряд правових висновків Верховного Суду, які на його погляд має застосувати суд під час розгляду даної справи. Також відповідач вказує, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (відповідачу) та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 30.01.1999 року, з відміткою про реєстрацію квартири ДКП «Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації» за вказаними особами в реєстр. Книгу № 434 реєстр. № 1596/39270. Відповідач у своєму відзиві стверджує, що його поведінка була всебічно спрямована на забезпечення належного стану внутрішньоквартирних мереж водопостачання, контролю за їх станом, оновлення елементів мережі, які того потребують, недопущення витоків води. Причинний зв`язок між шкодою та його поведінкою відсутній. Ухвалою суду від 03.06.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] , та представник позивачів - адвокат Лещенко С.В., заявлені вимоги підтримали за обставин, викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Піпко А.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснив, що він являється сусідом сторін. 14.01.2021 року йому зателефонував [PERSON] та повідомив, що його квартиру затоплюють з квартири [NUMBER] . Коли він прийшов до квартири позивача, то побачив, що зі стелі тече вода, йшли потоки води. Вода текла у всіх кімнатах і він допомагав позивачу підставляти миски. Свідок телефонував до [PERSON] - власника квартири [NUMBER] , однак той не відповідав на дзвінки. Вони викликали працівників поліції, які зафіксували факт затоплення та також намагались додзвонитись до відповідача, який не відповідав на дзвінки. 16.01.2021 року до нього зателефонував [PERSON] та попросив бути присутнім при огляді комісією квартир. Комісія розпочала огляд з квартири відповідача, який відчинив двері і в його руках був гнучкий шланг. Останній повідомив, що затоплення сталось через прорив даного шланга, після чого повідомив, що всіх до квартири не впустить, буде впускати лише по одному. Першим до квартири [PERSON] зайшов [PERSON] , після нього [PERSON] , потім [PERSON] та [PERSON] . В квартирі відповідача вони знаходились по 10-15 хвилин. Після огляду квартири [PERSON] , комісія пішла оглядати квартиру [PERSON] . В квартиру [PERSON] - [PERSON] не заходив, його не впустили, так як і він не впустив до своєї квартири. Члени комісії визначали орієнтовний розмір нанесеної шкоди, вони проводили заміри і все фіксували. Голова ОСББ був постійно присутній при роботі комісії. Суд, заслухавши сторін та їх представників, вислухавши пояснення свідка, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26.08.1993 року, квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві власності гр. [PERSON] ј та членам його сім`ї: [PERSON] ј, [PERSON] ј, та [PERSON] ј. Доказів проведення державної реєстрації права власності на підставі даного Свідоцтва про право власності на житло матеріали справи не містять. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 30.01.1999 року, з відміткою про реєстрацію квартири ДКП «Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації» за вказаними особами в реєстр. Книгу № 434 реєстр. № 1596/39270. 16.01.2021 року складено Акт про залиття, аварію, що трапилась в системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), який затверджено директором ТОВ «ЖЕО», за яким представники ТОВ «ЖЕО» у складі заступника начальника аварійно-диспетчерського відділу (АДВ) Білика С.В., інженера АДВ [PERSON] в присутності власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] провели візуальне обстеження у вище зазначеній квартирі та встановили наступне: в приміщенні коридору спостерігається: - замокання стелі (шпалери), орієнтовно площею до 6 кв. м.; - замокання стін (шпалери), орієнтовно площею до 7 кв. м.; - замокання підлоги (паркетна дошка), орієнтовно площею до 7 кв. м. В приміщенні кімнати зали спостерігається: - замокання стелі (шпалери), орієнтовно площею до 5 кв. м.; - замокання підлоги (паркетна дошка), орієнтовно площею до 6 кв. м. В приміщенні дитячої кімнати спостерігається: - замокання стелі (шпалери), орієнтовно площею до 3 кв. м.; - замокання підлоги (паркетна дошка), орієнтовно площею до 2 кв. м. В приміщенні кімнати спальні спостерігається: - замокання стелі (шпалери), орієнтовно площею до 2 кв. м. В приміщенні туалету та ванної кімнати спостерігається: - замокання стелі, стін, підлоги (плитка), орієнтовно площею до 18 кв. м. Зі слів власника квартири [ADDRESS] затоплення сталося 14.01.2021 року. Причиною затоплення став порив гнучкого з`єднання (шлангу) холодного водопостачання під`єднання бачка унітаза в квартирі [NUMBER] , яка знаходиться поверхом вище у вищевказаному житловому будинку. Загально-будинкові інженерні мережі перебувають в технічно-справному стані, на момент обстеження витоки в них відсутні. Проаналізувавши дані докази, суд дійшов висновку, що позивачі не довели те, що залиття квартири [ADDRESS] сталось саме з вини власника квартири [ADDRESS] [PERSON] з наступних мотивів. Акт про залиття, аварію, що трапилась в системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 16.01.2021 року не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому є неналежним і недопустимим доказом. В п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №?76 від 17.05.2005 року, далі - Правила, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (додаток № 4). Наявний у матеріалах справи акт від 16.01.2021 року не відповідає формі акту, що міститься в додатку № 4. У додатку №?4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної сторони є обов`язковою. В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; 4) адреса квартири, поверх, форма власності; 5) характер залиття та його причини; 6) завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених унаслідок залиття речей та їхня орієнтовна вартість); 7) висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Проаналізувавши зміст акту від 16.01.2021 року встановлено, що він не відповідає вищевказаним вимогам. В акті не зазначено присутність під час його складання всіх зацікавлених осіб. Як вбачається з наданого акту під час його складення був присутній виключно [PERSON] , однак не вказано присутність інших зацікавлених осіб, зокрема, [PERSON] . В акті вказано, що зі слів власника квартири [ADDRESS] затоплення сталося 14.01.2021 року. Причиною затоплення став порив гнучкого з`єднання (шлангу) холодного водопостачання під`єднання бачка унітаза в квартирі [NUMBER] , яка знаходиться поверхом вище у вищевказаному житловому будинку. Отже, в акті вказано обставини затоплення зі слів власника [ADDRESS] , проте не містяться висновки комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, орієнтовну вартість пошкоджень унаслідок залиття. Крім того, як вбачається зі Свідоцтва про право власності від 30.01.1999 року власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак в акті від 14.01.2021 року не зроблено висновку про те, з вини якої саме особи відбулось залиття квартири [ADDRESS] . Даний акт також не містить інших необхідних відомостей, в т.ч. адреси квартири, поверх, форма власності, зокрема, адреса не містить зазначення міста, взагалі не вказано поверх і форму власності. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд вра\-ховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в поста\-новах Верховного Суду. Суд враховує правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду усправі №?2-1974/11 від 21.02.2018 року,у справі №?465/2120/14-ц від 10.05.2018 року, за якими невідповідність акту залиття вимогам, встановленим Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №?76 від 17.05.2005 року вказує на неналежність і недопустимість даного доказу, що виключає можливість задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття з посиланням на даний доказ. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів). За відсутності належним чином оформленого акта залиття, обставини залиття не можуть підтверджуватись іншими доказами, зокрема, показами свідків. При цьому, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , не брав участь у складанні акту залиття, адже в ньому не зазначений і не підтвердив ті обставини, які входять в предмет доказування. В звіті від 01.02.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] про збитки, які спричинені залиттям житлового приміщення за адресою [ADDRESS] вказано, що в результаті проведення оцінки оцінювач робить висновок: вартість збитків, спричинених залиттям житлового приміщення становить 19 382,00 грн. Однак даний звіт не може бути належним доказом обставин залиття, зокрема, ним не встановлюється особа, з вини якої сталось залиття. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував щодо врахування даного доказу судом та в ході судового розгляду позивачем не було заявлено клопотання про призначення відповідної судової експертизи. Суд звертає увагу на те, що позивачі пред`явили вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] виключно з [PERSON] , тоді як власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, позивачами не доведено, що з вини саме [PERSON] сталось залиття квартири [ADDRESS] , не довели її розмір, інші необхідні умови для задоволення позову. За ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При цьому відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вище зазначене, заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом другим частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи зазначене, судові витрати, понесені позивачами, підлягають залишенню за ними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивачів в рівних частках слід стягнути на користь відповідача понесені ним судові витрати на правничу допомогу адвоката, враховуючи наступне. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Верховного Суд у справі № 823/2638/18 від 16.05.2019 року суд зробив висновок, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. В матеріалах справи наявні Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 789 від 10.12.2012 року, договір про надання правової допомоги № 1 від 01.03.2021 року, укладений між Адвокатським бюро «ПІПКО І ПАРТНЕРИ» та [PERSON] , розрахунок часу, витраченого на надання правової допомоги (Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи) № 08/10/21/1Р від 08.10.2021 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 08.10.2021 року, за якими за надання правничої допомоги [PERSON] сплачує Адвокатському бюро «ПІПКО І ПАРТНЕРИ» гонорар в сумі 14 528,00 грн. З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, із позивачів на користь відповідача в рівних частках підлягають відшкодуванню витрати, понесені відповідачем на правову допомогу по 3 632,00 грн. з кожного. В постанові Верховного Суду у справі у справі №922/445/19 від 03.10.2019 року зроблено правовий висновок про те, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для зменшення заявлених позивачем до відшкодування витрат на правову допомогу, які належно підтверджені, за власною ініціативою. Позивачі не звернулись із клопотанням про зменшення компенсації витрат на правничу допомогу відповідача, не довели їх не співмірності, тому у суду і відсутні підстави їх зменшення за власною ініціативою.

Outcome: approved