Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, зазначивши наступне. [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], як чоловік [PERSON] Шлюб між ними було розірвано 05.06.2014 року. Відповідач не проживає у вказаній квартирі, він переїхав з квартири та забрав свої речі. Ніяких перешкод йому в користуванні квартирою не чинилося. Його реєстрація за вказаною адресою, спричиняє позивачам багато незручностей, так як вони вимушені сплачувати комунальні послуги з урахуванням його реєстрації. На підставі викладеного просять суд, усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Позивачі у судове засідання надали заяви, згідно яких підтримали заявлені позовні вимоги, проти заочного вирішення справи не заперечують та просять розглядати справу у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень до суду не надав, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. З огляду на вищезазначене, суд, у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачам [PERSON] та [PERSON] по ? частині, що підтверджується відповідними документами, наявними в матеріалах справи. Встановлено, що у спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], 1936 року народження. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту начальника ЖЕУ-2 від 15.10.2014 року, зі слів сусідів, з вересня 2013 року по теперішній час відповідач [PERSON] не проживає у зазначеній квартирі. Крім того, встановлено, що 05.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Орджонікідзевськом відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 05.06.2014 року, актовий запис № 57. Конституцією України та нормами Цивільного кодексу України закріплені принципи непорушності права приватної власності, які визначають право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплюють право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). За положеннями статей 379, 382 ЦК України, об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, з урахуванням обставин того, що відповідач більше одного року без поважних причин не проживає у вказаній квартирі, вважає вимоги позивачів, підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved