Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона є єдиним власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Разом з позивачкою в зазначеній квартирі зареєстрований її син [PERSON], однак останній фактично з липня 2016 року не проживає у спірній квартирі. Таким чином, відповідач більше шести місяців фактично у вищезазначеній квартирі не проживає, а тому він втратив право користуватись даним житловим приміщенням, а наявність його реєстрації у спірній квартирі перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні її майном. Тому, позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №33 у будинку № 5 по вулиці Трифонова міста Вугледара Донецької області. Позивачка про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення від 26 листопада 2018 року та від 21 січня 2019 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд, виходячи з положень ст. 281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії VIII-НО №346337 від 04 квітня 1991 року, позивачка є матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно біржового контракту №138 (договір купівлі-продажу) від 25 січня 1999 року [PERSON] придбала Ѕ частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS], що також підтверджується реєстраційним написом на документі про право приватної власності в реєстраційній книзі №2/2 ДК (31) за реєстровим номером 936 від 08 лютого 1999 року (а.с. 10). Відповідно до довідки №39 від 02 жовтня 2018 року, виданої ОСББ «Черемшина-Вугледар», [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 12). Згідно акту про фактичне не проживання №43 від 02 жовтня 2018 року, виданого ОСББ «Черемшина-Вугледар», відповідач [PERSON] зареєстрований, але не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 01 липня 2016 року по теперішній час (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Частина 3 статті 71 Житлового кодексу України визначає підстави за якими жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачем [PERSON] не надано до суду відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано жодного доказу, на підставі якого суд, мав би можливість встановити, чи наявні у останнього перешкоди для проживання у спірній квартирі, причини відсутності відповідача понад встановлені строки у квартирі, окрім тих, що визначає позивачка, а також визначити підстави для продовження пропущеного [PERSON] строку для проживання у квартирі. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців, що підтверджується актом про фактичне не проживання №43 від 02 жовтня 2018 року, виданим ОСББ «Черемшина-Вугледар». Окрім того, відповідач добровільно вибув з вищезазначеної квартири, підстав для продовження пропущеного строку судом встановлено не було, а тому суд вважає доцільним задовольнити позов в повному обсязі та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №33 у будинку № 5 по вулиці Трифонова міста Вугледара Донецької області. Зі згоди\~позивачки ,\~суд ухвалює\~рішення про\~заочний розгляд\~справи,\~що відповідає\~положенням ст.\~280\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved