Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20 серпня 2019 року звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за заборгованість з виплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27.03.2009 року по справі № 2-1261/09 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів, вирішено стягнути з [PERSON] [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. На час винесення рішення відповідач мав неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час є повнолітньою особою і не потребує в матеріальної допомоги батька. Жодних коштів по утриманню доньки [PERSON] на теперішній час відповідач не сплачує і єдиною неповнолітньою дитиною залишився спільний син - [PERSON] . У зв`язку зі змінами в законодавстві, розмір сплачуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з цим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходів, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначає про те, що станом на 01.07.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 13082, 40 грн. Враховуючи, що з 01.07.2018 року до 20.08.2019 року відповідач не сплачував аліменти, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка складає 13082,40 грн. Представник позивача [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 22.10.2019 року . 22.10.2019 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи до 16.12.2019 року у зв`язку з залученням третьої особи. 16.12.2019 року розгляд справи відкладено до 17.02.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. 17.02.2020 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи до 17.03.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача. 17.03.2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 13.05.2020 року у зв`язку з неявкою сторін у справі. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27.03.2009 року по справі №2-1261/09 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа- [PERSON] , про стягнення аліментів, вирішено стягнути з [PERSON] [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Видано виконавчий лист та звернуто до примусового виконання (а.с.4). Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. При цьому суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач - не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. 17 травня 2017 року внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. При визначенні розміру аліментів у даних правовідносинах суд враховує і бере до уваги також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» станом на дату розгляду справи прожитковий мінімум для дітей до 6 років - 2218 грн., а також розмір середньої заробітної плати у Сумській області, яка на час розгляду справи, тобто в березні 2020 року склала 9199, 00 грн., розмір мінімальної заробітної плати - 4723 грн., та виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, визначає необхідним стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів. Відповідно до довідки Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 27.06.2019 №13-168 станом на 01.07.2019 року наявна заборгованість зі сплати аліментів становить 13082,40 грн. (а.с.5-6). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач є працездатною особою, доказів щодо поважності причин, з яких не сплачував аліменти державному виконавцю надано не було, тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, питання про зменшення їх розміру не заявляв, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно до правового висновку судді Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-300цс16: «Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюються виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліменти за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).» Статтею 20 СК України встановлено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно розрахунку заборгованість за сплати аліментів за період з 01.07.2018 року до 20.08.2019 року складає 31 745, 31 грн. Оскільки розмір пені не може перевищувати 100% заборгованості по ній, то розмір пені дорівнює заборгованості і складає 13 082,40 грн. За таких обставин судом виявлено порушене право позивача по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини, яке підлягає захисту, що є підставою для стягнення з відповідача (боржника) пені за прострочення сплати аліментів на дитину згідно ч. 1 ст. 196 СК України в розмірі 13082,40 гривень. При цьому суд зазначає, що згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про зміну розміру аліментів, стягнення пені зі сплати аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved