Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивачка [PERSON]\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що 29.10.2016 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] В період шлюбу, 11.10.2018 у сторін народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою. Зазначила, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має можливість та зобовязаний це робити. Крім того, вказала, що вона на даний час не працює, а тому потребує матеріальної допомоги до досягнення дитиною 3-х років. В звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, та ? частини всіх видів заробітку щомісячно аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, та 1/7 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Зазначив, що немає змоги сплачувати аліменти на утримання дружини у зазначеному в позові розмірі, оскільки даний розмір вказаних аліментів фактично позбавить його можливості нормального проживання та задоволення його найнеобхідніших потреб. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: 29 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 965. В період шлюбу, 11 жовтня 2018 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-СР № 277469, виданого 18.10.2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1922. Згідно з даним свідоцтвом про народження батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно зазначених у позовній заяві пояснень позивачки, відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правова природа аліментів у розумінні норм\~глави 15 СК України\~є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами\~статті 182 СК України\~та\~пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. \~ Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до\~ст.183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з\~принципу справедливості\~та розумності,враховуючи, що відповідач є працевлаштованим, а також те, що відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, не спростовані дані неможливості сплати аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що\~ позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача\~\~підлягають аліменти\~\~на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з\~поясненнями позивачки,\~відповідач не\~надає матеріальну\~допомогу на\~її утримання,\~як дружини,\~хоча зобовязаний\~це робити. Відповідно до ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як вбачається з наданих позивачкою пояснень, вона знаходиться у відпустці по вихованню та доглядом за малолітньою дитиною, в звязку з чим не має можливості працювати та отримувати заробітну плату. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач\~\~має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років\~\~у розмірі\~\~1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що на підставі п.3.ч.1, п. 9 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial