Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до Територіальної громади смт. Славгород в особі Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [PERSON], третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності та розподіл права власності на майно у порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 лютого 1956 року позивач -1 [PERSON], [INFO], одружилася із своїм чоловіком [PERSON], [INFO] Під час знаходження у шлюбі вони із чоловіком самі за свій рахунок побудували та відповідно отримали у спільну власність подружжя житловий будинок №5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниковського району Дніпропетровської області, де позивач [PERSON], мешкала разом із чоловіком до моменту його смерті та продовжує мешкати і зараз. За своє життя [PERSON] не встиг оформити реєстрацію права власності на новостворене майно - житловий будинок № 5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниковського району Дніпропетровської області. Будинок було зведено на земельній ділянці площею 0,1400 га, розташованій за адресою: смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий № 1224856200:02:003:0102, яка належала [PERSON] на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯИ №056894 від 09.12.2009 р. Домовленості між позивачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON], щодо зміни часток співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя- не було, а отже [PERSON] на день його смерті належала лише 1/2 частка спільної сумісної власності подружжя, на яку він за законом мав право. Така ж сама частка на день відкриття спадщини відповідно належить і позивачу [PERSON], як його дружині , а саме 1/2 частина житлового будинку № 5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниковського району Дніпропетровської області та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1400 га, розташованої за адресою: смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий № 1224856200:02:003:0102. Таким чином, 1/2 частина означеного будинку з господарськими будівлями та 1/2 частина вказаної земельної ділянки увійшли до об'єму спадкового майна після померлого [PERSON], що підлягає розподілу між спадкоємцями [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 19 грудня 2013 року [PERSON] помер. Оскільки до самої його смерті він з [PERSON] проживали разом у їхньому будинку № 5 по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, позивач [PERSON] прийняла спадщину за своїм чоловіком, оскільки мешкала у цьому будинку на момент його смерті та залишається мешкати в цьому будинку і зараз. [PERSON], [INFO], спільна донька [PERSON] та [PERSON], 01.03.2014 року в межах шестимісячного строку , також, звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у своїй частині за померлим батьком [PERSON] На момент подачі первісного позову [PERSON] та [PERSON] не мали інформації, що будь-яка інша особа у встановлений законом шестимісячний строк у порядку, заявила до нотаріальної контори свої права на спадкування, до того ж, згідно довідки виконкому Славгородської селищної ради № 84 за відомостями з книги обліку заповітів жодного заповіту [PERSON] на момент його смерті не значилось. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] вважали, що коло спадкоємців майна [PERSON] обмежується його дружиною, та донькою [PERSON], які у встановлений законом шестимісячний строк подали до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори відповідні заяви про прийняття спадщини. Про те, що відповідач [PERSON] подавав до нотаріальної контори свою заяву позивачам не було відомо, оскільки вони із ним відносин не підтримують, відповідач тривалий час не здійснював піклування за батьком та матір'ю, а в нотаріальній конторі про наявність ще одного спадкоємця нічого не повідомляли. Державний нотаріус Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою № 02-31/1620 від 29.11.2014 р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через нібито відсутність документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, необхідних для вчинення нотаріальної дії, та рекомендував звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є саме відсутність документів стосовно спадкового майна, і ця причина об'єктивно розповсюджується на усіх спадкоємців, не пов'язана з конкретною особою когось із них. Тому у будь-якому разі жодний із спадкоємців отримати свідоцтво про право на спадщину не може, що потребує вирішення цього питання виключно через судову процедуру. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом, а [PERSON]- є спадкоємцем за законом в межах обов'язкової частки спадщини , як непрацездатна особа. Позивачі зазначили, що з урахуванням правових підстав, встановлених фактів, наявності заповіту від 05.07.2005 р. та ще одного спадкоємця відповідача [PERSON], право власності на житловий будинок № 5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області повинно бути розподілено між [PERSON] та [PERSON] наступним чином: право власності на 12/24 частин (або 1/2) житлового будинку № 5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, яке перебувало в спільній сумісній власності подружжя- належать позивачу [PERSON], відповідно до норм Семейного кодексу України, а саме ст.60 СК України; - право власності на 2/24 частини житлового будинку № 5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] в розмірі обов'язкової частки спадщини належать позивачу [PERSON]; - право власності на 5/24 частин житлового будинку № 5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] належать позивачу [PERSON] Оскільки земельна ділянка під означеним житловим будинком, площею 0,1400 га, що розташована за адресою: смт. Славгород Синельниковського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий № 1224856200:02:003:0102 , також , була придбана подружжям [PERSON] та [PERSON] під час знаходження у шлюбі і є їх спільним сумісним майном подружжя, то це спадкове майно підлягає розподілу між позивачем [PERSON] та позивачем [PERSON] наступним чином: - 12/24 частини (або 1/2) земельної ділянки площею 0,1400 га, що розташована за адресою: смт. Славгород Синельниковського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий № 1224856200:02:003:0102, яка перебувала в спільній сумісній власності подружжя, належать позивачу [PERSON]; · 2/24 частини земельної ділянки площею 0,1400 га, що розташована за адресою: смт. Славгород Синельниковського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий № 1224856200:02:003:0102, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] в розмірі обов'язкової частини спадщини належать позивачу [PERSON]; · 5/24 частин земельної ділянки площею 0,1400 га, що розташована за адресою: смт. Славгород Синельниковського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий № 1224856200:02:003:0102, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] належать позивачу [PERSON] Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2013 року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Красногвардійська, 5, разом з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,1400 га, що розташована за адресою: смт. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської обл., вул. Красногвардійська, 5, кадастровий номер 1224856200:02:003:0102. Ще за життя батько залишив заповіт, за яким усе своє майно заповів йому та його рідній сестрі [PERSON] - відповідачу за зустрічним позовом. Вказані житловий будинок та земельна ділянка були фактично придбані його батьком та матір'ю у шлюбі, а тому до складу спадщини після смерті батька входить 1/2 частина вказаного будинку та земельної ділянки. У встановлений законом строк позивач та відповідачі а зустрічним позовом [PERSON], та [PERSON], звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але через відсутність правовстановлюючих документів, він не може оформити свідоцтво про право на спадщину. Вважає, що з урахуванням права матері на обов'язкову частку у спадщині, кожен з них повинен отримати у спадщину: він та [PERSON] - по 5/24 частини, а мати [PERSON] - 2/24. Просить визнати за ним, право власності на 5/24 частин житлового будинку, що розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Красногвардійська, 5 разом з господарськими будівлями та спорудами та 5/24 частин земельної ділянки загальною площею 0,1400 га, що розташована за адресою: смт. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий номер 1224856200:02:003:0102. До початку судового засідання позивачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON], - які є відповідачами за зустрічним позовом, надали заяви в яких просять справу розглядати за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити. Проти задоволення зустрічної позовної зави не заперечують. До початку судового засідання відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення первісного позову не заперечує. Просить задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом Славгородська сільська рада, до початку судового засідання надали заяву в якій просить справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення первісного позову, та зустрічної позовної заяви не заперечує. Третя особа за первісним позовом [PERSON] синельниківська державна нотаріальна контора до початку судового засідання надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, проти задоволення первісного позову, та зустрічної позовної заяви не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги як за первісним позовом та і за зустрічною позовною заявою підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 535243 від 20.12.2013року підтверджується факт смерті 19.12.2013 [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач за первісним позовом [PERSON] прийняла спадщину за своїм чоловіком, оскільки мешкала у цьому будинку на момент його смерті та мешкає надалі. Згідно спадкової справи № 75/2014 померлого 19.12.2013 р. [PERSON] позивач за первісним позовом [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкування за законом звернулася із заявою до Другої синельниківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину(а.с.48), в межах шестимісячного строку, у порядку, передбаченому ст. 1270 ЦК України. Тому, згідно ст.ст. 1241, 1261 ЦК України, має право успадкувати відповідну частину спадкового майна у вищевказаному будинку та у земельній ділянці, Актом про закінчення будівництва та уведення в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 12.11.1991 р., та технічним паспортом на будинок, домовою книгою, Рішенням виконкому Славгородської селищної ради № 7 від 03.02.2014 р. (яким , також, уточнено поштову адресу домоволодіння), довідкою виконкому Славгородської селищної ради № 85 від 21.11.2014 р. підтверджується право власності на майно (а.с.12-20). Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 056894 від 09.12.2009 р., також підтверджується що земельна ділянка площею 0,1400 га, яка розташована за адресою: смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий № 1224856200:02:003:0102, належала [PERSON], витягом з Державного земельного кадастру від 25.11.2014 р. та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку № 4779-08/11 від 25.11.2014 р.(а.с.23-25). Враховуючи положення ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, придбане подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Виходячи з викладеного, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку № 5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниковського району Дніпропетровської області та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1400 га, розташованої за адресою: смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, вул. Красногвардійська, 5, кадастровий № 1224856200:02:003:0102. Відповідно, інша 1/2 частина означеного будинку з господарськими будівлями та 1/2 частина вказаної земельної ділянки увійшли до об'єму спадкового майна після смерті [PERSON], що підлягає розподілу між спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно спадкової справи № 75/2014 померлого 19.12.2013 р. [PERSON] позивач за первісним позовом [PERSON], [INFO] спільна донька [PERSON] та [PERSON], 01.03.2014 року в межах шестимісячного строку також звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у своїй частині за померлим батьком [PERSON]Н.(а.с.43), тобто вважається такою, що в установленому законом порядку прийняла спадщину. Відповідно до довідки виконкому Славгородської селищної ради № 84 від 21.11.2014 р., за відомостями з книги обліку заповітів жодного заповіту [PERSON] на момент його смерті не значиться(а.с.22). Із спадкової справи № 75/2014 померлого 19.12.2013 р. [PERSON] вбачається , що [PERSON], [INFO], звертався до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та надав копію заповіту померлого від 05.07.2005 р., посвідченого уповноваженою особою виконкому Славгородської селищної ради. Згідно означеного заповіту, померлий [PERSON] заповідав усе своє майно у рівних частках своїй донці [PERSON] та сину [PERSON].(а.с.46,55). Постановою № 02-31/1620 від 29.11.2014 р. державний нотаріус Другої синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, необхідних для вчинення нотаріальної дії(а.с.28). Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, придбане подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві загальної спільної власності успадковуються на загальних підставах. Статтями 1233, 1235 визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, непрацездатна вдова спадкодавця спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом, а [PERSON] є спадкоємцем за законом в межах обов'язкової частки спадщини , як непрацездатна вдова. Листом № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду Укра\-їни з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розг\-ляду цивільних справ про спадкування» (п.3.2): розяснено, що «Виходячи зі змісту наведе\-них нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпню 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комі\-сіями отримати правовстановлюючи документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно(самочинно) на земельній ділянці, яка перебу\-ває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності від\-повідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спад\-кування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодав\-цем не було отримано правовстановлюючі документи.» Оскільки документами наданими сторонами підтверджується те, що житловий будинок № 5 з господарськими будівлями по вул. Красногвардійській в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області був збудований в 1981 році і прийнятий в експлуатацію 12 листопада 1991 року ( а.с.12,13-16), то додаткове введення цього обєкту в експлуатацію не вимагається. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги як за первісним позовом, так і за зустрічним підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved