Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Білгород-Дністровського районного споживчого товариства Одеської області, ПП Комерційна фірма «Багіра і Ко», про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, просять суд : визнати за [PERSON] право власності на частку спільного майна (літ. О,о1 на плані) за адресою: [ADDRESS] , а саме: бар - 1, площею 89,7 кв.м., кухня, площею 22,5 кв.м., мийка - 3, площею 3,7 кв.м., мийка - 4, площею 3,8 кв.м., коридор - 5, площею 5,4 кв.м., допоміж. - 6, площею 5,4 кв.м., кладова - 7, площею 3,8 кв.м., санвузол - 8 площею 2,3 кв.м., умивальник - 9, площею 2,6 кв.м., коридор - 10, площею 1,9 кв.м., туалет - 11, площею 1,7 кв.м., туалет - 12, площею 1,6 кв.м., тераса - 13, площею 4,3 кв.м., торгів. - 14, площею 42,8 кв.м., підсобне приміщення - 15, площею 10,9 кв.м., та (літ. Ш) склад, а саме склад - 2, площею 21,5 кв.м., склад - 4, площею 50,4 кв.м., згідно з технічним паспортом, виданим КП «Білгород-Дністровське БТІ»; визнати за [PERSON] право власності на частку спільного майна (літ. Ш на плані) за адресою: [ADDRESS] , а саме склад - 3, площею 26,4 кв.м; припинити право спільної часткової власності на нежитлове приміщення, розташоване по [ADDRESS] яке належить [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивач [PERSON] є власником 135/1000 частин, а [PERSON] є власником 11/1000 частин комплексу будівель нежитлової нерухомості, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками інших частин є відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Білгород-Дністровське районне споживче товариство Одеської області, ПП Комерційна фірма «Багіра і Ко». Між позивачами та співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, що є у спільній частковій власності, та угоди про спосіб виділення в натурі їх частки із сумісного спільного володіння між сторонами не досягнуто. Разом з тим зазначають, що частка, яку вони просять виділити є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий, при виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності має бути припинено. Отже, позивачі вважають, що існують усі правові підстави для виділу їх часток з комплексу будівель нежитлової нерухомості, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнання за ними права власності на виділене майно, у зв`язку з чим і звернулись до суду з вищенаведеним позовом. Позивачі в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити . Відповідачі в судове засідання не з`явились, надавши заяви про визнання позову, з проханням розглядати справу без їх участі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно на підставі договору купівлі-продажу серії АВВ № 122310 від 26.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 4956, та згідно реєстраційного посвідчення, [PERSON] придбав у Білгород-Дністровського районного споживчого товариства 38/1000 частин комплексу будинку, розташованого в [ADDRESS] . /л.с.12-13/. У відповідності до договору купівлі-продажу серії АВН № 563278 від 16.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 4699, [PERSON] придбав у Білгород-Дністровського районного споживчого товариства 63/1000 частин комплексу будинку, розташованого в [ADDRESS] . /л.с.17-18/. Надалі, 24.11.2000 року позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серії АВО № 408419, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Т.Ю, зареєстрованого в реєстрі за № 6686, придбав у Білгород-Дністровського районного споживчого товариства 21/1000 частин комплексу будинку, розташованого в [ADDRESS] , що також підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим 12.12.2000 року КП «Білгород-Дністровське МБТІ» за № 1-46 /л.с.13-14/. Згодом, 03.06.2005 року між Білгород-Дністровським районним споживчим товариством та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель серії ВСС № 514006, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С., зареєстрований в реєстрі за №1986, згідно якого Білгород-Дністровське районне споживче товариство продало, а [PERSON] купив 13/1000 частин комплексу будівель, розташованих в [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 8801317 від 31.10.2005 року. /л.с.15-17/. Таким чином, загалом позивач [PERSON] на підставі вищезгаданих нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу є власником 135/1000 частин комплексу будівель нежитлової нерухомості, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу комплексу будівель серії ВВО № 870785 від 16.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С., зареєстрованого в реєстрі за № 7537, укладеного між нею та Білгород-Дністровським районним споживчим товариством, є власником 11/1000 частин комплексу будинку, розташованого в [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 6828441 від 24.03.2005 року. /л.с.20-27/. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 114361834 від 17.02.2018 року, співвласниками комплексу будівель вказаного об`єкту нежитлової нерухомості /окрім позивачів/ є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1158 від 10.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. /розмір частки 9/1000/; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1111 від 30.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. /розмір частки 21/1000/; Білгород-Дністровське районне споживче товариство на підставі свідоцтва про право власності (виданого на заміну пошкодженого) серія та номер [NUMBER] , виданого 27.05.2015 року Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області /розмір частки 592/1000/; [PERSON] на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 495/3010/14-ц від 06.06.2014 року /розмір частки 14/1000/; [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер АВА № 209608 від 07.04.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу /розмір частки 7/125/; [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої 17.05.2004 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 2-33/2004/ розмір частки 64/1000/; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 29.03.1999 року, виданого на підставі рішення виконком Білгород-Дністровської міської ради № 1091 від 19.11.1998.,№ 219 від 18.03.1999 / розмір частки 622/1000/; [PERSON] на підставі на підставі договору купівлі-продажу серія та номер АВК № 524487 від 10.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2110 /розмір частки 14/1000/; [PERSON] на підставі договору дарування серія та номер ВБІ №836780 від 20.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. /розмір частки 15/2000/; [PERSON] на підставі договору дарування серія та номер ВБІ №836780 від 20.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Білгород - Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. /розмір частки 15/2000/; Приватне підприємство комерційна фірма «Багира і Ко» на підставі свідоцтва про право власності серія та номер [NUMBER] , виданого 28.09.2009 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради на підставі рішення № 697 від 22.09.2009 року /розмір частки 98/1000/. /л.с.28-32/. Згідно висновку, складеного Приватною фірмою «Малахіт» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за вих. № 149 від 10.12.2018 року вбачається, що [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 24.11.2000 року, 16.08.2000 року та 30.06.2005 року належить на праві спільної часткової власності загальний розмір частки -135/1000 у комплексі будівель нежитлової нерухомості, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У його фактичному користуванні перебуває: літ «О,о1» - магазин-бар, а саме: бар - 1, площею 89,7 кв.м., кухня, площею 22,5 кв.м., мийка - 3, площею 3,7 кв.м., мийка - 4, площею 3,8 кв.м., коридор - 5, площею 5,4 кв.м., допоміж. - 6, площею 5,4 кв.м., кладова - 7, площею 3,8 кв.м., санвузол - 8 площею 2,3 кв.м., умивальник - 9, площею 2,6 кв.м., коридор - 10, площею 1,9 кв.м., туалет - 11, площею 1,7 кв.м., туалет - 12, площею 1,6 кв.м., тераса - 13, площею 4,3 кв.м., торгів. - 14, площею 42,8 кв.м., підсобне приміщення - 15, площею 10,9 кв.м., та (літ. Ш) склад, а саме склад - 2, площею 21,5 кв.м., склад - 4, площею 50,4 кв.м. Земельна ділянка належить громаді. За технічними показниками 135/1000 частини об`єкта може бути відокремлено, має окремий вихід і може бути виділено в натурі в окремий об`єкт. Згідно Висновку, складеного Приватною фірмою «Малахіт» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за вих. № 150 від 10.12.2018 року вбачається, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2004 року належить на праві спільної часткової власності 11/1000 у комплексі будівель нежитлової нерухомості, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У її фактичному користуванні перебуває: літ. «Ш» - склад, а саме склад - 3, площею 26,4 кв.м. Земельна ділянка належить громаді. За технічними показниками 11/1000 частини об`єкта може бути відокремлено, має окремий вихід і може бути виділено в натурі в окремий об`єкт. Відповідачами позов підтримано, на підставі ч.4 ст. 206 вони визнають позовні вимоги повністю. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України , є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13. Як встановлено в ході судового розгляду справи, наявна технічна можливість виділу позивачам належної їм на праві спільної часткової власності частини у нерухомому майні комплексу будівель нежитлової нерухомості, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Більш того, відповідачі особисто кожен надали свої заяви про визнання позовних вимог, що вказує, що у разі задоволення позовних вимог їх права жодним чином порушені не будуть. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що розмір часток позивачів у спірному нерухомому майні визначений, взагалі їх частки у комплексі будівель нежитлової нерухомості [ADDRESS] є відокремленими та мають окремий вихід, прийнявши до уваги, що існує технічна можливість виділу їх часток, та у разі виділу в натурі позивачам належної їм на праві власності частини комплексу будівель спірної нежитлової нерухомості права відповідачів жодним чином порушені не будуть, про що свідчать їх заяви про визнання позову, тому суд приходить до висновку, що існують усі правові підстави для задоволення позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Білгород-Дністровського районного споживчого товариства Одеської області, ПП Комерційна фірма «Багіра і Ко» про виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

Outcome: approved