Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачі звернулися в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частину житлового будинку внаслідок її знищення зазначивши, що згідно з договором дарування частини будинку від 27 червня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3461 на праві спільної часткової власності їм належить по 1/4 частини жилого будинку з надвірними будівлями відповідно, що знаходиться в місті Кіровограді по провулку Першому Новгородському, 2в. Співвласником іншої 1/2 частини зазначеного будинку є відповідач [PERSON], якій належить кімната 2-1 у будинку. У 1980 році відповідач виїхала з належного їй житлового будинку чим залишила будинок без догляду та управління, в будинку ніхто не проживає. Крім того в обґрунтування позову позивачем вказано, що у звязку з відсутністю відповідача, позивачі позбавлені можливості вчинювати будь-які дії, спрямовані на будівництво на земельній ділянці, яка надана їм у користування, у встановленому законом порядку, оскільки однією з позовних вимог для отримання дозволу про початок виконання будівельних робіт від компетентних органів є отримання дозволу з боку співвласника житлового будинку. Представником позивачів до суду надано заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачам на праві спільної часткової власності належить по 1/4 частини жилого будинку з надвірними будівлями відповідно, що знаходиться в місті Кіровограді по провулку Першому Новгородському, 2в, про що свідчить договір дарування частини вказаного будинку від 27 червня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3461 Відповідач [PERSON], якій належить кімната 2-1 у будинку, є співвласником іншої ё1/2 частини зазначеного будинку, що підтверджується архівною довідкою №106357, виданою ОКП «КООБТІ» від 28.01.2014 року. Відповідно до вказаних у будинковій книзі даних, позивачі проживають за адресою: [INFO], тобто по сусідству з відповідачем. Згідно з експертним висновком про технічне обстеження частини житлового будинку КП Кіровоградського наукового технічного-лабораторного центру спеціальних видів робіт у будівництві, частина житлового будинку (літ.А), розташованого за адресою: м. кіровоград, провулок 1-й Новгородський, 2в, класифікується як аварійний (категорія IV) Враховуючи конструктивну особливість будівлі (літ.А), частина будівлі, (кв.№2) не підлягає відновленню. У 1980 році відповідач виїхала з належного їй житлового будинку чим залишила будинок без догляду та управління, в будинку ніхто не проживає, що позбавляє позивачів можливості вчинювати будь-які дії, спрямовані на будівництво на земельній ділянці, яка надана їм у користування, у встановленому законом порядку. Відповідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з п.4 ч.1 ст.346,349 ЦПК України право власності припиняється у разі знищення майна. Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 349 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed