Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 24 вересня 2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ). В наслідок смерті відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день смерті [PERSON]. Позивачі прийняли спадщину після померлого [PERSON] належним чином, оскільки у встановлений законом 6-місячний термін звернулися до нотаріуса, подавши відповідні заяви про прийняття спадщини. Була відкрита спадкова справа №70/2014. 04 липня 2016 року на ? частки вищевказаної земельної ділянки [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1664. В цей же день, 04 липня 2016 року на ? частки вищевказаної земельної ділянки [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1666. Крім того, [PERSON] та [PERSON] вступили у фактичне володіння та управління садовим будинком, користуються ним, проте не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на садовий будинок, так як спадкодавець [PERSON] при житті виготовив лише технічний паспорт на садовий (дачний) будинок, але не отримав свідоцтво про право власності на нього, тобто не була проведена державна реєстрація його права власності на цей об'єкт нерухомого майна. У зв'язку з цим, [PERSON] та [PERSON] не мають можливості скористатися належним їм правом на отримання спадщини, тому вимушені звернутися з вищевказаною позовною заявою до суду. Позивачі надали письмові заяви в яких просили проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх. Представник Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивачі є спадкоємцями після смерті їхнього батька - [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.09.2014 року, видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ, актовий запис №974).(а.с. 7). Факт родинних відносин [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. [PERSON] є спадкоємцем спадкодавця за правом представлення, так як його батько [PERSON], який є сином спадкодавця, помер [INFO]. Факт родинних відносин [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00017039098 від 27 серпня 2016 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 03 вересня 2009 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №77.(а.с.8-11). До складу спадщини, увійшли всі права та обов'язки [PERSON], що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: - земельна ділянка площею 0,0430 га, що розташована на території Ювілейної селищної Ради, якій присвоєний [NUMBER] (Державний акт Серії [NUMBER], виданого 06 вересня 1995 року Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю №333); - садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлого [PERSON] належним чином, оскільки у встановлений законом 6-місячний термін звернулися до нотаріуса, подавши відповідні заяви про прийняття спадщини. Була відкрита спадкова справа №70/2014. 04 липня 2016 року на ? частки вищевказаної земельної ділянки [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1664. В цей же день, 04 липня 2016 року на ? частки вищевказаної земельної ділянки [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1666. Крім того, [PERSON] та [PERSON] вступили у фактичне володіння та управління садовим будинком, користуються ним, проте не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на садовий будинок, так як спадкодавець [PERSON] при житті виготовив лише технічний паспорт на садовий (дачний) будинок, але не отримав свідоцтво про право власності на нього, тобто не була проведена державна реєстрація його права власності на цей об'єкт нерухомого майна. У зв'язку з викладеним вище, 08 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] отримали у нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої, нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну кожному з них часток зазначеного садового будинку. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтверджуються наступними доказами як свідоцтвом про смерть [PERSON], технічним паспортом на садовий (дачний) будинок, що був виготовлений на замовлення [PERSON] 08.09.2014 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1666, свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1664. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved