Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], 25.08.2016, мотивуючи свої вимоги тим, що діти проживають з неню та знаходяться на її утриманні. Вказує, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11 березня 2016 року відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №293. З серпня 2016 року відносини вони не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців у нього немає і він працездатний. Просить стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей. Крім того, оскільки позивачка зараз перебуває у відпустці по догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними трьохрічного віку, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до моменту досягнення дітьми трьохрічного віку, тобто до 25.08.2019 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак 28.11.2017 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.10). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак 28.11.2017 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину та 500 гривень щомісячно на утримання дружини (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 11.03.2016 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №293, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 115328 (а.с.4). Крім того встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №248806 (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №250540 (а.с.6). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №3072 від 10.11.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO], і на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], 2016 р.н.(а.с.5) Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею\~ 180 Сімейного Кодексу України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. У відповідності до ст. 184 СК України \~суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч.2\~ст. 84 СК України, передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною та особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні та на її утримання, до досягнення дітьми трьохрічного віку. Доказів на спростування даних обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини. Суд також бере до уваги позицію відповідача по справі. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до досягнення дітьми повноліття, суд вважає 50% прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, що станом на момент розгляду справи складає 1426 грн., на кожну дитину та заявлену в позові вимогу по 500 грн. щомісячно на утримання позивачки до досягнення дітьми трьохрічного віку, тобто до 25.08.2016 року на утримання дружини. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182,183,\~184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved