Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Володимирська, 15, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності по 1/2 частині кожному належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вищевказаній адресі. 24.12.2016 року [PERSON] помер. Ще за життя він посвідчив на імя [PERSON] заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно. [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині, як непрацездатна вдова (інвалід ІІІ-ої групи). Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживали разом з ним. В нотаріальному порядку позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Володимирська, 15, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, а саме: за [PERSON] на належну їй 1/2 частину домоволодіння та на 1/4 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; а за [PERSON] на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачі: [PERSON], [PERSON] та їх представники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову, стосовно розгляду справи покладається на розсуд суду та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 рік за [PERSON], який був головою двору, та [PERSON] значилось господарство, розташоване по вул. Володимирська, 15, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 5). Згідно копії технічного паспорту від 03.07.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Володимирська, 15, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у період з 1970 року по 1991 рік (а.с. 11-14). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Володимирська, 15, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області. [PERSON] та [PERSON] з 28.08.1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15). 24.12.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Ще за життя [PERSON] посвідчив на імя [PERSON] заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Володимирська, 15, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується копією заповіту від 22.08.2016 року (а.с. 7). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки вона у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 52). Однак, у відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні недієздатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Враховуючи те, що дружина спадкодавця [PERSON] [PERSON] є інвалідом ІІІ-ої групи (копія пенсійного посвідчення, а.с. 16), а отже незалежно від змісту заповіту посвідченого на [PERSON], вона, як непрацездатна вдова, має право на обовязкову частку у спадщині (половину частки), яка належала б їй у разі спадкування за законом. Відповідно до довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 412 від 29.08.2017 року [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті, а отже вважається такою, що прийняла спадщину за законом (а.с. 6). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 50/2017 від 13.02.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом та за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 40-58). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Володимирська, 15 в с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, в т.ч.: [PERSON] на належну їй 1/2 частину домоволодіння та на 1/4 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; а [PERSON] на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачам: [PERSON] та [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом та за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Володимирська, 15, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданими приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 860/02-31 від 01.09.2017 року (а.с. 8) та № 845/02-31 від 29.08.2017 року (а.с. 9). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачів. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268 ЦК України,

Outcome: approved