Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належали: земельна ділянки загальною площею 0,71203га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки: 4622483900:06:000:0014), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №040993 від 18.11.2003року; земельна ділянка загальною площею 1,91393га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки: 4622483900:11:000:0023), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №040776 від 18.11.2003року. Вказують, що спадкодавець [PERSON] за життя всім своїм майном не розпорядилася, а вони (позивачі), як спадкоємці першої черги спадкування за законом, у встановленому законом порядку прийняли дану спадщину, факт прийняття ними (позивачами) спадщини стверджується спільним проживанням спадкоємця на час смерті із спадкодавцем [PERSON] . Стверджують, що інший спадкоємець першої черги спадкування за законом - матір спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , також прийняла спадщину після смерті своєї дочки та оформила право власності на 1/3 частку у вищевказаному спадковому майні, що підтверджується рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2018р. у справі №448/254/17. Зазначають, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на зазначені спірні земельні ділянки вони (позивачі) позбавлені можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності по 1/3 частці спірних земельних ділянок, розташованих на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), в порядку спадкування за законом після смерті їхньої матері, дочки [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду заяву в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять слухати справу у їх відсутності. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує. Представник третьої особи - в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/785, в якій просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу даної спадщини входило наступне майно: земельна ділянки загальною площею 0,71203га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки: 4622483900:06:000:0014), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №040993 від 18.11.2003року; земельна ділянка загальною площею 1,91393га, що розташована на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки: 4622483900:11:000:0023), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №040776 від 18.11.2003року. Даний факт встановлений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2018 року по справі №448/254/17 за позовом [PERSON] до Мостиської міської ради Львівської області (правонаступника Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області), треті особи - [PERSON] , Мостиська державна нотаріальна контора, Мостиська районна державна адміністрація Львівської області та відділ у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, яким за [PERSON] , [INFO] , визнано право власності на 1/3 частину вищевказаний спірних земельних ділянок, в порядку спадкування за законом після смерті її дочки - спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначене судове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2018р. набрало законної сили та у відповідності до вимог ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, таке має преюдиціальний характер при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, в тому числі при розгляді даної цивільної справи. Зокрема, даним рішенням також встановлено, що: - спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала; - після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її спадщину, у відповідності до вимог ч.3 і ч.4 ст.1268 ЦК України, прийняли спадкоємці першої черги спадкування за законом, зокрема її батьки та син: [PERSON] (матір спадкодавця), [PERSON] (батько спадкодавця) та [PERSON] (син спадкодавця), тобто кожен по 1/3 частці у спірному майні; - згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49845106 від 13.11.2017р. - спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась, а також не встановлено інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] . Отже, вказаним судовим рішенням встановлено коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та протягом встановленого законодавством строку не заявили про відмову від такої. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, які б прийняли спадщину, встановлено не було. В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки позивачі [PERSON] та [PERSON] не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №040993 від 18.11.2003року та серії ЛВ №040776 від 18.11.2003року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2018 року по справі №448/254/17; копією довідки виданої виконавчим комітетом Крисовицької сільської ради від 18.03.2016р. №438 про склад сім`ї на час смерті [PERSON] ; копіями паспорта та свідоцтва про народження позивачів по справі; іншими матеріалами справи. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81,131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Пленум Верховного Суду України в Постанові 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси (ч.1 ст.3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вони у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняли дану спадщину; інших спадкоємців першої черги спадкування за законом, які б прийняли спадщину судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входять зазначені земельні ділянки; право власності на спірні земельні ділянки були посвідчені Державними актами на право власності на земельну ділянку, виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, однак оригінали таких втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачами спосіб захисту їхніх порушених прав як визнання за ними права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачами права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO]

Outcome: approved