Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивачі [PERSON],[PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача,посилаючись,що [INFO] померла [PERSON],яка являється дружиною та матір,ю позивачів. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину земельної ділянки [NUMBER],площею 3,2551 га цільовим призначенням є ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастровий номер [NUMBER],яка знаходиться на території Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області.Вказану земельну ділянку спадкодавець отримала у спадщину після смерті матері-[PERSON],якій вона належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER],виданого 15 квітня 2004 року Коростишівською райдержадміністрацією.[PERSON]. 23 червня 2008 року отримала на ? частину вищевказаної земельної ділянки свідоцтво про право на спадщину за заповітом,але за життя не здійснила державну реєстрацію своєї частки земельної ділянки. Після смерті [PERSON], позивачі прийняли спадщину в рівних частках, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Позивачі звернулася із відповідною заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на частки земельної ділянки, але їм було відмовлено у зв,язку з відсутністю правовстановлюючого документа, оскільки [PERSON] за життя не зареєструвала земельну ділянку у встановленому законом порядку. Позивачі просили визнати: за [PERSON]-право власності на 1/4 частину земельної ділянки [NUMBER],площею 3,2651 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастровий номер [NUMBER],що знаходиться на території Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області,яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2008 року;за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки [NUMBER], площею 3,2651 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER],що знаходиться на території Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області,яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2008 року. Представник позивачів надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав,просив задовольнити. Представник відповідача -Студеницької сільської ради, Коростишівського району, Житомирської області надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть,виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції, [PERSON] померла [INFO],про що 23 серпня 2011 року складено відповідний актовий запис № 56. Позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON]. Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом,виданого Коростишівською державною нотаріальною конторою від 23 червня 2008 року,[PERSON],яка померла [INFO],спадкоємцем ? частки зазначеного в заповіті майна останньої,є її дочка [PERSON],спадкове майно складається з земельної ділянки [NUMBER] площею 3,2651 га,що знаходиться на території Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області,що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку,виданого 15 квітня 2004 року Коростишівською райдержадміністрацією. У результаті звернення позивача [PERSON] до Попільнянської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки [NUMBER] площею ,2651 га,що розташована на території Студеницької сільської ради Коростищівського району,після смерті-[INFO],дружини [PERSON], було відмовлено у зв,язку з відсутністю державної реєстрації на заявлене майно. Спадкоємцями за законом в рівних частках є позивач [PERSON] та позивач [PERSON]. У відповідності до вимоги п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.4.15, 4.18 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.05.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. На даний час позивачі не мають можливості оформити право власності на вказане майно, оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстроване за спадкодавцем,будь-які інші особи на вказане майно не претендують, спору щодо такого майна також не існує, тобто права третіх осіб не порушені. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачами докази не викликають сумніву у їх достовірності, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved