Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 31 серпня 2002 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] року в них народилась дочка [PERSON], [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 18 серпня 2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На підставі рішення Кролевецького районного суду від 14 серпня 2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на чотирьох дітей в твердій грошовій сумі - по 500 грн. на кожну дитину. [INFO] року у неї народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Вона не зверталась до суду із заявою про стягнення аліментів на його утримання. Вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів є недостатнім для належного забезпечення дітей, з урахуванням вартості цін на товари і послуги. З часу винесення судом рішення діти підросли, потребують більших коштів на харчування, одяг та виховання, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку збільшився. У зв'язку із значним збільшенням витрат на вказані цілі, які вона несе самостійно, її матеріальний стан значно погіршився. Відповідач не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, кошти на утримання чотирьох дітей сплачує нерегулярно і не в повному обсязі, без поважних причин має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а тому на її думку, мусить сплачувати аліменти на дітей в розмірі, який забезпечить їм належні умови для розвитку. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення розпочати з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просить справу розглядати без її участі, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 5). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю (а.с. 30). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с. 10, 11, 12, 13, 14), діти проживають разом з матір'ю (а.с. 19). Рішенням Кролевецького районного суду від 14 серпня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - по 500 грн. на місяць на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, до їх повноліття (а.с.17-18, 20). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України (із змінами згідно ЗУ №2475-VIII від 03.07.2018 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, встановленого з 1 січня 2019 року складає 1626 грн., від 6 до 18 років - 2027 грн., тому розмір аліментів на дитину віком до 6 років повинен становити не менше 813 грн., від 6 до 18 років повинен становити не менше 1013 грн. 50 коп. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дітей з часу присудження аліментів у 2014 році, їхній розмір, визначений рішенням суду від 14 серпня 2014 року, не може задовольнити необхідні потреби дітей, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов'язків батьків щодо дітей. Суд враховує, що відповідач за змістом позову є працездатним, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати своїх дітей. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], та слід змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду від 14 серпня 2014 року і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], розмір яких суд визначає 1/2 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину [PERSON], [INFO], присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на дитину [PERSON], [INFO], у межах платежу за місяць. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 14 серпня 2014 року по справі 579/1150/14-ц 2/579/270/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved