Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обгрунтування якої зазначила наступне. Так, вона з 05 липня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилася проживати разом з позивачкою. На підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2014 року [PERSON] виплачує на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Аліменти [PERSON] взагалі не сплачував і не сплачує по теперішній час. Станом на 01.04.2018 рік заборгованість відповідача по аліментах становить 20349,99 гривень. 12 січня 2015 року рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області шлюб між сторонами розірвано. 17.05.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50%. При цьому внаслідок цих змін перерахунок розміру аліментів не здійснюється автоматично, а підлягає збільшенню у судовому порядку. Крім того, позивачка зазначила, що з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів, значно зросли витрати на комунальні послуги, які вона сплачує самостійно, електроенергія та газ, потрібні для проживання дитини. Значно зросла вартість продуктів харчування, оплата за відвідування ДНЗ дитиною, що становить приблизно 200-300 грн. кожного місяця, і всі ці витрати позивачка сплачує самостійно. Позивачка не працює, оскільки дитина дуже часто хворіє, і вона вимушена знаходитися з нею та доглядати її . В зв'язку з невиплатою їй аліментів, матеріальне становище позивачки значно погіршилося, вона не може самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан їх спільної з відповідачем дитини. При цьому відповідач у добровільному порядку відмовляється допомагати позивачці. Інших утриманців відповідач не має, він працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати. Також зазначила, що два роки тому відповідач придбав автомобіль за власні кошти, також здає в оренду квартиру та отримує орендну плату кожного місяця, тому позивачка вважає, відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень на утримання їх дитини щомісячно. Просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав через наступне. Так, відмовлятися чи ухилятися від виконання обов'язку щодо утримання власної дитини він не збирається. Зазначив, що на даний час він утворив нову сім'ю та має на утриманні малолітню дитину та дружину, у зв'язку з чим отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у розмірі 277,52 грн. на місяць. При цьому він ніде не можу працевлаштуватись або займатися підприємницькою діяльністю у зв'язку із погіршенням стану здоров'я. Єдиним його доходом є компенсаційна виплата по догляду за інвалідом 1-ї групи в сумі 30,57 грн. Тому він не може сплачувати таку суму аліментів не тільки у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, але й тому, що він з 2002 р перебуває на «Д» обліку у лікаря дерматовенеролога з діагнозом: псоріаз звичайний, розповсюджений; псоріатична еритродермія; псоріативна артропатія активна стадія II ст. з ураженням суглобів. Також йому протипоказана важка фізична праця, робота з хімічними речовинами, пилом, робота на сонці та в гарячих цехах. Тому значну частину своїх незначних доходів він витрачає на ліки, які необхідні для його особистого лікування та утримання сім'ї. Вказав, що твердження позивачки щодо здачі в оренду квартири не відповідають дійсності, оскільки у вказаній квартирі проживає він та його нова сім'я. Також будь-яких дорогих речей, в тому числі і автомобіля, ним придбано не було, що підтверджується актом депутата міської ради. Вважає, що позивачкою взагалі не обґрунтовано розмір аліментів, заявлений в позові, не надано відповідних розрахунків, документів, що підтверджують витрати на утримання дитини. Сума аліментів в розмірі 1500,00 грн. щомісячно є надуманою і жодними документами, доданими до вказаної позовної заяви або показами свідків, не підтверджується. Тому він вважає, що даний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Позивачка [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що доводи відповідача щодо неможливості працевлаштуватись або займатись підприємницькою діяльністю у зв'язку з погіршенням стану здоров'я вважає надуманими, оскільки відповідач фізично здорова людина, не має інвалідності, тому має можливість сплачувати аліменти у сумі 1500, 00 грн. Надані відповідачем документи носять формальний характер. В своїх запереченнях на відповідь на відзив відповідач [PERSON] зазначив, що позивач не є лікарем та не може об'єктивно судити щодо стану його здоров'я. При цьому він в свою чергу вважає, що позивачкою не обґрунтовано розмір аліментів, який вона бажає отримувати, через що він просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, яку просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, просив позов [PERSON] залишити без задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до копії свідоцтва про народження від 04.12.2013 року відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 07.10.2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). Відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка обрала дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 10). Довідка - розрахунок від 13.04.2018 року № 424 свідчить, що заборгованість по аліментах за виконавчим листом № 275/726/14-ц від 07.10.2014 року, виданим Брусилівським районним судом Житомирської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO], станом 10.04.2018 року становить 20 349,99 гривень (а.с. 11). З довідки № 15/6 від 17.01.2018 року слідує, що дитина [PERSON], [INFO], часто хворіє простудними захворюваннями - аденоїдитом та потребує домашнього догляду (а.с. 7). З довідки від 18.05.2018 року № 12/161 слідує, що позивачка зареєстрована та проживає [ADDRESS], склад сім'ї складається з: дочки - [PERSON], [INFO], сестри - [PERSON], 1986 р.н., сестри - [PERSON], 1985 р.н., племінниці - [PERSON], 2003 р.н.(а.с. 12). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Коростенському РУПСЗН в Житомирській області як особа, яка не працює і здійснює догляд за інвалідом 1-ї групи, та отримує компенсаційну виплату в сумі 30,57 грн., також отримує державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім'я у розмірі 277,52 грн. на місяць, про що підтверджує довідка від 06.06.2018 року № 2468 (а.с. 29). Акт від 06.06.2018 року, складений депутатом Коростишівської міської ради [PERSON], свідчить, що [PERSON] на даний час проживає у належній йому на праві власності квартирі [ADDRESS]. Будь-яких автомобілів у власності та користуванні не має (а.с. 30). З повідомлення адміністрації Коростишівської центральної районної лікарні Житомирської області від № 703 від 07.06.2018 року слідує, що [PERSON], 1983 р.н., перебуває на «Д» обліку у лікаря дерматовенеролога з 2002 року з діагнозом - псоріаз звичайний розповсюджений, псоріатична еритродермія, псоріатична артропатія. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 1статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 вказаної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров'я когось і них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, встановлені та наведені обставини надають суду підстави вважати, що після винесення судом рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], останній тривалий час вказані аліменти не сплачував, через що утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 20 349,99 гривень, тобто позивач самотужки несла всі витрати на утримання малолітньої дитини, з огляду на що, на думку суду, її матеріальний стан зазнав змін, що є підставою для перегляду розміру раніше визначених аліментів. Проаналізувавши надані суду докази у їх сукупності та враховуючи матеріальний стан сторін на теперішній час, в тому числі й ту обставину, що відповідач на даний час не працює та здійснює догляд за інвалідом І групи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] підлягають частковому задоволенню. При цьому суд при визначенні розміру аліментів не враховує витрат, пов'язаних з необхідністю лікування дитини, оскільки такі витрати відносяться до додаткових витрат на дитину, які стягуються на підставі ст. 185 СК України. Також суд враховує, що при винесенні рішення про стягнення аліментів у 2014 році з відповідача було враховано його стан здоров'я та захворювання, з яким він перебуває на відповідному диспансерному обліку у лікаря з 2002 року, тобто до винесення рішення про стягнення з нього аліментів судом. Доказів погіршення стану здоров'я після 2014 року відповідач суду не надав. Також відповідач не надав належних та допустимих доказів перебування в іншому шлюбі та утримання іншої дитини. Акт депутата від 06.06.2018р. не може вважатись належним та допустимим доказом вказаних фактів в розумінні вимог ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Таким чином, суд, зважаючи на встановлений на даний час розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON][INFO], з твердої грошової суми в розмірі 500 гривень до 750 гривень, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] щомісячно. На підставі ст.ст. 182, 192 СК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та

Outcome: partial