overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 05.10.2002 р. відділом РАГС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 772. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], проте одруження виявилось невдалим. З вини відповідача між ними постійно виникали сварки і непорозуміння, він не цікавився інтересами сім'ї та постійно ухилявся від виконання подружніх обов'язків, що негативно впливало на психологічний стан родини, унеможливило подальше спільне життя. З 2014 р. вони шлюбні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть. Переконалась, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Досягли згоди про утримання дитини, яка після розлучення проживатиме з нею. Позивачка просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини відповідача, який постійно ініціював сварки, не цікавився інтересами родини, ухилявся від виконання подружніх обов'язків, що унеможливило подальше спільне проживання. На теперішній час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, шлюб існує формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає їх внутрішній волі, суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 05.10.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 810. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільну доньку, [PERSON], [INFO], проте їхнє спільне життя не склалася по причині різних поглядів на шлюб і сім»ю, любов і взаємоповагу між ними відсутні, протягом останніх півроку спільне домашнє господарство не ведуть. Вважає примирення неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам і інтересам дитини. Спір про поділ спільного сумісного майна відсутній. Після розлучення залишає за собою прізвище - «[PERSON]». Позивачка просить позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних поглядів на шлюб і сім»ю, права і обов»язки подружжя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, і фактичного припинення шлюбу. Протягом останніх півроку сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, шлюб існує формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить їх інтересам і інтересам малолітньої доньки, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 09.08.2003 р. відділом РАЦС Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, запис акту № 31. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалася по причині різних характерів та поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння, постійно виникали непорозуміння та конфлікти. Протягом всього подружнього життя намагалася бути гарною дружиною, побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, створити міцну та стабільну сім»ю, проте такі зусилля мали односторонній характер, і виявилися марними, відповідач не прикладав зусиль для побудови міцної та стабільної сім'ї. На теперішній час вони проживають разом, проте спільне домашнє господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. вважає подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливим. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Позивачка просила позов задовольнити. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач з позовом ознайомлений, заперечень не надав, у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки не повідомив, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивачка не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалася остаточно з вини відповідача, який не переймався інтересами родини, не докладав зусиль для побудови сімейних відносин, не турбувався про побудову сім»ї на засадах любові, взаєморозуміння та поваги, що призвело до взаємної відчуженості та фактичного припинення шлюбу. На теперішній час сторони шлюбно-сімейні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюб існує лише формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечитиме інтересам позивачки та малолітнього сина, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 10.11.2010 р. виконкомом Соколищенської сільської ради Старовижівського району Волинської області, запис акту № 8. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають двох неповнолітній дітей: сина, [PERSON], [INFO], і доньку, [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років їхнє сімейне життя суттєво погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейно - шлюбних відносин. Відповідач зловживає спиртними напоями, постійно нехтує сімейними цінностями, не поважно ставиться до неї, не піклується родиною, не турбується про створення доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери, ініціює сварки, у тому числи при дітях, стає агресивним, нестриманим в словах і поступках, у зв'язку, з чим викликався наряд міліції, що негативно впливає на їх психічний стан і завдає душевних страждань. Впевнилась в тому, що спільне життя з відповідачем є неприпустимим, суперечитиме не тільки її інтересам, але зашкодить інтересам їхніх спільних дітей. Спорів про поділ спільного сумісного майна не має, діти після розлучення залишаються проживати з нею. Позивачка просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини відповідача, який зловживає спиртними напоями, нехтує сімейними цінностями, не поважно ставиться до дружини, не піклується родиною, не турбується про створення доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери, ініціює сварки, у тому числи при дітях, при цьому стає агресивним, нестриманим в словах і вчинках, у зв'язку з чим викликався наряд міліції. На теперішній час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, шлюб існує формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає їх внутрішній волі, суперечить інтересам позивачки і їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 11.07.2009 р. відділом РАЦС Баришевського районного управління юстиції Київської області, запис акту № 69. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO], проте сімейне життя не склалося. Відповідач перестав брати участь у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги на утримання сім»ї, не займався вихованням дітей, на тривалий час зникав, не пояснюючи причини своєї відсутності. Постійно проявляв до неї неповагу, вчиняв сварки. Вважає спільне життя та збереження шлюбу неможливим, суперечитиме її інтересам і інтересам малолітніх дітей. Спору щодо спільного майна не існує, діти після розлучення проживатимуть з нею, а відповідач постійно братиме участь у їх вихованні та матеріальному утриманні. Позивачка просила позов. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини відповідача, який перестав виконувати обов»язки чоловіка та батька, відмовився від участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги на утримання сім»ї, не займався вихованням дітей, на тривалий час зникав, не пояснюючи причини своєї відсутності, став проявляти до дружини неповагу, вчиняв сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить інтересам позивачки та їх малолітніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 11.08.2010 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 577. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають сина, [PERSON], [INFO], проте їхні подружні взаємини зіпсувалися, з весни 2013 р. спільне домашнє господарство не ведуть. Відповідач систематично б»є її в присутності дитини, за наслідками чого зверталась за медичною допомогою, оперувалась, 14.05.2013 подала заяву до міліції. Останній рік перебуває в пригніченому психічному стані, переживає відчай і острах за своє життя та життя дитини, знесилилась від постійних суперечок, моральні страждання посилюються усвідомленням негативного впливу їхніх з відповідачем відносин на характер та світогляд малолітнього сина. Переконалась, що подальше збереження шлюбу та примирення з відповідачем неможливе, суперечить її життєвим інтересам і інтересам дитини, що має істотне значення. Після розлучення син буде проживати разом з нею, кошти на його утримання відповідач надаватиме добровільно, прізвище залишає за собою - « [PERSON]». Позивачка просила позов задовольнити. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з»явився, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивачка не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини відповідача, який після одруження не усвідомив своїх обов»язків чоловіка і батька дитини, поводився не достойно, вчиняв суперечки і сварки, допускав по відношенню до дружини насилля, створив у родині атмосферу конфліктності, яка негативно впливає на її стан здоров»я і самопочуття та малолітнього сина, що призвело до фактичного припинення шлюбу. З весни 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, шлюб існує формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивачки і їх малолітнього сина, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 12.10.2002 р. відділом РАГС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 799. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім»ю. Шлюбні відносини фактично припинили понад чотири роки тому, спільне домашнє господарство не ведуть, кожен з них уже має інші сім»ї. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Досягли згоди про утримання дитини, яка після розлучення проживатиме з нею, спору про поділ спільного сумісного майна немає. Позивачка просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різності характерів і поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, що породжувало непорозуміння. Понад чотири роки сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного домашнього господарства не ведуть, проживають окремо і мають кожен інші сім»ї, тривалий час їхній шлюб існує формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 14.06.2008 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 366. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте сім'я склалася невдало через несумісність характерів, що призвело до припинення шлюбних відносин. З серпня 2013 р. шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, вважає примирення неможливим. Син залишається проживати з нею. Позивачка просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині несумісності характерів, різних поглядів на права і обов»язки подружжя, що призвело до припинення шлюбних відносин. З серпня 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, шлюб існує лише формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 18.07.2009 р. відділом РАЦС Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, запис акту № 19. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], проте протягом останніх двох років сімейне життя між ними стало погіршуватися, виявилися протилежні погляди на шлюб, постійно виникали сварки, нерідко у присутності дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На теперішній час спільне домашнє господарство не ведуть, не проживають разом, вважає примирення неможливим. Спору щодо спільного майна не існує, донька після розлучення проживатиме з нею. Позивачка просила позов. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різності характерів та поглядів на шлюб і сім»ю, права та обов»язки подружжя, постійно виникали сварки, нерідко у присутності дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На теперішній час сторони спільне домашнє господарство не ведуть, не проживають разом. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить інтересам позивачки та малолітньої доньки, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 19.02.1977 р. Палацом одружень «Жовтневий» м. Києва , запис акту № 429. Обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають двох повнолітніх доньок, проте сімейне життя не склалося по причині несумісності характерів, з серпня 2007 р. шлюбні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, майнових спорів між ними не існує. Відповідач відмовився оформити припинення шлюбу в органах РАЦС. Позивачка просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з»явився, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивачка не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів. З серпня 2007 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, тривалий час шлюб існує лише формально . Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved