Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом та уточнивши свої вимоги під час судового розгляду, просять ухвалити судове рішення, яким визнати недійсними договори оренди належних їй земельних ділянок, які в односторонньому порядку були оформлені фермерським господарством «Левада-К» та скасувати їх державну реєстрацію, посилаючись на те, що вони отримали у власність в порядку спадкування після смерті своїх рідних три земельні ділянки площею 0,987 га, площею 1, 505 га та площею 1,920 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товарного виробництва на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області. Їх право власності на земельні ділянки підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №228874, серії ЯЖ №228875, виданими 20 червня 2008 року Богуславською районною державною адміністрацією та серії ЯЕ №993584, виданого 15 січня 2008 року Богуславською районною державною адміністрацією. Коли вони звернулись до відділу держземагенства у Богуславському районі Київської області з заявами про надання копій договорів оренди землі, то їм було надано копії трьох договорів оренди землі від 22 травня 2012 року та від 25 травня 2012 року і актів приймання - передачі земельних ділянок, з яких видно, що нібито вони ([PERSON] та [PERSON]) уклали з Фермерським господарством «Левада-К» відповідні договори оренди земельних ділянок, які 29 грудня 2012 року були зареєстровані в Богуславському районному відділі Київської регіональної філії Центру державного земельного кадастру Київської області за № 322060004007281, за № 322060004007282 та за №322060004007297. При ознайомленні з цими договорами вони виявили, що ці договори підписані від їх імені сторонньою особою, самі підписи та графічний почерк, яким заповнені договори оренди землі на 4-му аркуші в графі «орендодавець» та підпис в актах приймання-передачі земельних ділянок їм особисто не відомий та не відповідає вільному зразку їх почерку та їх підписам, а тому посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 202, 203, 204, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 14, 15 Закону України «Про оренду землі» вони просили задовольнити їхні вимоги та визнати ці договори оренди недійсними та скасувати їх державну реєстрацію. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, посилаючись на вищенаведені обставини і крім того позивач зазначила, що з нею відповідач договорів оренди землі не укладав і вона особисто не підписувала вищезазначені договори оренди землі і нікого про це не просила, а тому происла визнати їх недійсними та скасувати їх державну реєстрацію. Позивач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представники відповідача Купрінєнко С.О. та Висотенко І.М. в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що позивачі отримували від ФГ «Левада-К» орендну плату за користування їхніми земельними ділянками, оскільки підписували відомості про отримання орендної плати в натурі, а це свідчить про те, що позивачі були знайомі з умовами договору оренди земельної ділянки і не оспорювали ці умови, а щодо підписів в договорах оренди, то позивачі могли попросити когось розписатися за них, оскільки особисто здавали необхідні документи, які потрібні для укладання вказаного договору. Вони вважають, що дані договори оренди є дійсними, а тому просили суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Представник третьої особи Шевченко О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримала, оскільки вони особисто не підписували ці договори оренди землі, тому їх необхідно визнати недійсними. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивачка [PERSON] особисто здавала необхідні документи, які необхідні для укладання договору оренди земельної ділянки та отримувала орендну плату в натурі по своїм договорам оренди. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що на прохання керівництва ФГ «Левада-К» відвозила договори оренди земельних ділянок, укладених з ФГ «Левада-К» та мешканцями с.Киданівка Богуславського району, до відділу Дерземагентства в м. Богуслав для їх реєстрації. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються власниками трьох земельних ділянок, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею, які розташовані на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області, що підтверджується відповідними копіями державних актів на право власності на земельні ділянки ЯЖ №228874, серії ЯЖ №228875, виданими 20 червня 2008 року Богуславською районною державною адміністрацією та серії ЯЕ №993584, виданого 15 січня 2008 року Богуславською районною державною адміністрацією, зареєстрованих 20 червня 2008 року та 15 січня 2008 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010803000032, за №010803000033 та за №010803000002. 22 травня 2012 року працівники ФГ «Левада-К» в односторонньому порядку заповнили реквізити бланку договору за № 1/26 оренди земельних ділянок терміном на 8 років та 25 травня 2012 року заповнили бланки договорів за №1/9 та за №1/10 оренди земельних ділянок, зазначивши орендодавцями [PERSON] та [PERSON], які вказані договори оренди землі особисто не підписували, а також не підписували акти приймання - передачі земельних ділянок. Зазначені договори оренди землі були зареєстровані в Богуславському районному відділі Київської регіональної філії Центру державного земельного кадастру Київської області 29 грудня 2012 року за № 040803000100, №040803000102. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Представником відповідача визнано той факт, що позивачі не підписували договори оренди землі, а тому суд вважає встановленими дані обставини. Обов'язок належним чином укласти договір оренди земельної ділянки (паю) передбачений Указом Президента України від 3.12.1999 р. № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки». Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в договорі повинні бути зазначені істотні умови, якими є: об'єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкту оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, відповідальність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до Закону. Згідно зі ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року №220 затверджено типовий договір оренди землі, а тому форма договору оренди землі із зазначенням істотних умов договору має дотримуватись сторонами. Згідно пункту 43 Типового договору оренди землі договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Вказане положення також зазначене в пункті 28 договорів оренди землі, які були складені відповідачем та не підписані позивачами. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а відповідно до частини четвертої цієї статті правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Зазначені вимоги закону не дотримані відповідачем. Суд вважає, що представник відповідача не довів в судовому засіданні, що волевиявлення позивачів на укладення договорів оренди землі було вільним та відповідало їх волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В даному випадку, оскільки позивачі договорів оренди землі, що склав в односторонньому порядку відповідач, не підписували і їх волевиявлення на укладення цих договорів не було, то відповідно такі правочини слід вважати недійсними. На підставі ст.ст. 210, 216 ч.1, 651, 653 ч.5 ЦК України, ст.ст. 93, 202 ЗК України, ст.ст. 14, 15, 17, 18, 20, 21, 32 Закону України «Про оренду землі», Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року №220,

Outcome: approved