Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення яким позбавити відповідача [PERSON], батьківських прав у відношенні малолітньої дитини[PERSON], [INFO]. При цьому позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2005 року, який було розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2011 року. Під час перебування в шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що з моменту розлучення відповідач ухиляється від здійснення батьківських обов'язків по вихованню дитини, жодного разу не відвідав свого сина, фізичним та духовним розвитком не займається, його здоров'ям та життям не цікавиться. Крім того, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2011р. з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини, проте він жодного разу матеріальної допомоги на утримання сина не надав, що підтверджується також розрахунком заборгованості по аліментам згідно якого, станом на 01 липня 2018р., сума заборгованості складає 87 599,82 гривень, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа: представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - Кондратюк С.А. у судове засідання не з'явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, зазначивши, що вважають позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні малолітнього сина підтримують у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивачку, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2005 року. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), було розірвано (цивільна справа №2-5077/11). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №193 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 15 лютого 2006 року). З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2011р. з відповідача [PERSON] на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30% пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 червня 2011р. та до досягнення дитиною повноліття 26 січня 2024р. (цивільна справа №1512/2-5088/11). Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданою Виконавчим комітетом Перемогівської сільської ради Тарутинського району Одеської області №260/02-07 від 02 серпня 2018 року, позивачка [PERSON] разом з дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час позивачка разом з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] З матеріалів справи вбачається, що позивачка самостійно, без допомоги відповідача, виконує батьківські обов'язки, матеріально утримує та виховує сина, забезпечує йому належні умови для життя та розвитку. Батько дитини відповідач [PERSON] долею дитини та станом здоров'я не цікавиться, матеріально не утримує, самоусунувся від виховання сина, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані у судовому засіданні. Так, відповідно до характеристики, наданої Одеською ЗОШ №14, учнем 7-А класу якої є малолітній [PERSON], 2006р.н., хлопець характеризується позитивно, вихованням дитини займається мати, яка приділяє належну увагу синові та приймає активну участь у житті класу та школи. З батьком хлопчика вчителі ніколи не спілкувались, в учбовому закладі його ніколи не бачили, у шкільному житті батько учня ніколи не приймав ніякої участі. Згідно довідки Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» від 22 серпня 2018р. № 01-11/462, нагляд за станом здоров'я дитини [PERSON] здійснює мати [PERSON], за весь час нагляду (з 2016р.) батько дитини ніколи не цікавився станом здоров'я сина. Згідно Довідки про наявність заборгованості по аліментам, виданої Другим Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14 серпня 2018 року № 21769, з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання по 01 липня 2018р. заборгованість відповідача [PERSON] по аліментам складає 87 599,82 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що також підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по аліментам від 01 серпня 2018р. (ВП 33791406), який наявний в матеріалах справи. Відповідно до листа Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15 листопада 2018р. №3/8893 повідомлено, що проведеною перевіркою встановлено, що за обліками ГУНП в Одеській області [PERSON], [INFO], перебуває у розшуку. Згідно довідки Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області від 25 жовтня 2018р. за №48/6544 [PERSON], [INFO], розшукується з 08 грудня 2017р. за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст. 185 КК України. Відповідно до інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], документований без реєстрації 18 січня 2017р.. Фактичне місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], проте за зазначеною адресою він не проживає. Відповідно до інформації Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 жовтня 2018 року № 7875 актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON], [INFO], не виявлено. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання і розвитку дитини, в тому числі: обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов'язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інші обов'язки. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР від 26 листопада 2018 року за №01-05-3/452 вбачається, що Суворовська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по вихованню дитини та позбавляли його реальної можливості вчиняти відповідні дії. Суд вважає доведеним факт ухилення батька від виконання батьківських обов'язків, який не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved