Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому просять визнати недійсними рішення тридцять п'ятої сесії шостого скликання Кременецької міської ради № 2667 від 28.11.2013 року, рішення сорок третьої сесії шостого скликання Кременецької міської ради № 3132 від 23.06.2014 року та визнати недійсними витяг № НВ-6101077772014 від 20 травня 2014 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг № 79520072 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] права на земельну ділянку кадастровий номер 6123410100:02:005:0100. В судовому засіданні позивач [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили, що рішенням виконкому Кременецької міської ради від 28 серпня 1997 року № 258 позивачам виділено за рахунок вільних від використання земель міськфонду земельну ділянку по вул. П.Ірви, 41-А в м. Кременець під будівництво індивідуального житлового та господарських будинків. В проектному бюро при головному архітекторові Кременецького району ними було виготовлено будівельний [NUMBER]/02 і відведено в натурі земельну ділянку та погоджено проектну документацію на будівництво житлового будинку за вищезазначеною адресою. 18 листопада 2004 року сесія Кременецької міської ради прийняла рішення, яким надала позивачам дозвіл на приватизацію даної земельної ділянки. Після цього вони розпочали необхідні будівельні роботи, викопали фундамент, частково вивезли будівельні матеріали. Із часу надання їм земельної ділянки та по теперішній час позивачі сплачують земельний податок. У зв'язку з важким матеріальним станом завершити будівництво не вдалось можливим. Однак нещодавно їм стало відомо, що рішенням тридцять п'ятої сесії шостого скликання Кременецької міської ради № 2667 від 28.11.2013 року надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою гр. [PERSON] по вул. Джерельна в м. Кременець (на ту ж земельну ділянку) та рішенням сорок третьої сесії шостого скликання Кременецької міської ради № 3132 від 23.06.2014 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] по вул. Джерельна в м. Кременець Тернопільської області. Також з'ясувалось, що земельна ділянка, яка вилідена позивачам по вул. П.Ірви, 41-А в м. Кременець та земельна ділянка, що виділена [PERSON] по вул. Джерельна в м. Кременець, згідно кадастрового номеру є одна і та ж сама земельна ділянка. Право власності на дану земельну ділянку зареєстровав за собою [PERSON] Вважають, що вказані рішення міської ради № 2667 від 28.11.2013 року та № 3132 від 23.06.2014 року прийняті із грубим порушенням вимог чинного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка у позивачів не вилучалась та своєї згоди на вилучення земельної ділянки не давали. Просять позов задоволити в повному обсязі та стягнути із відповідачів судові витрати згідного поданного розрахунку. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та пояснила, що оскільки позивачами станом на 14 жовтня 2010 року не були виконанні рішення міської ради щодо наданої їм земельної ділянки, то зазначена ділянка надана [PERSON] Посилання позивачів на порушення їх прав користування належною їм земельною ділянкою є безпідставним, так як таке право виникає з моменту його реєстрації. А оскільки позивачі не зареєстрували за собою права власності чи користування на дану земельну ділянку, тому вони і не набули на неї ніяких прав, що передбачено пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів україни з питань будівництва», який прийнятий 16.09.2008 року і набрав чинності 14.10.2008 року, де зазначено, що всі прийняті і не виконанні до набрання чинності чим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. Матеріали справи свідчать про той факт, що вищезазначені рішення міської ради не були виконанні станом на 14.10.2008 року. Окрім того рішення міської ради № 258 від 28.08.1997 року про надання земельної ділянки позивачам під будівництво винесено в спосіб, що не предбачений законом, тому воно є нечинним. Так, рішення виконкому про надання земельної ділянки позивачам під будівництво постановлено хоча і після делегування викононкому сесією повноважень щодо регулювання земельних відносин по місту ( рішення від 28.08.1996 року), однак на час прийняття вказаного рішення № 258 від 28.08.1997 року у законодавство були внесені зміни які встановлювали заборону на делегування зазначених повноважень. Із позовом до суду про припинення права користування позивачів данною земельною ділянкою міська рада не зверталась. Просить у задоволенні позову відмовити. [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON]В в судовому засіданні позов не визнали та вважають, що оскільки позивачі не скористались своїм правом та не оформили за собою права власності на дану земельну ділянку, тому у них не виникло право на земельну ділянку. [PERSON] на законних підставах набув права власності на спірну земельну ділянку та відповідно зареєстрував за собою право власності. Просить у позові відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Рішенням Кременецької міської ради № 258 від 28.08.1997 року виділено [PERSON] і [PERSON] за рахунок вільних від використання земель міськфонду земельну ділянку по вул. Ірва, 41-а в м. Кременець, площею 0,09 га під будівництво індивідуального житлового та господарського будинків. Рішенням Кременецької міської ради народних депутатів від 28 серпня 1996 року вирішено делегувати виконкому міської ради народних депутатів слідуючи повноваження серед яких є регулювання земельних відносин по місту. На виконання вказаних рішень [PERSON]та [PERSON] виготовлено будівельний паспор № 12013/2, який містить генплан забудови земельної ділянки забудівника, який погоджено головним архітектором Кременецького району 28 серпня 1997 року; акт переносу в натурі границь земельної ділянки від серпня 1997 року та висновок про можливість індивідуального будівництва від 19 серпня 1997 року. Згідно рішення четвертого скликання шістнадцятої сесії від 18 листопада 2004 року, дано дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0, 1536 га в м. Кременець вул. Потік Ірви, 41 «а» [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] необхідно звернутись до землевпорядного підприємтсва, яке має відповідальну ліцензію, для оформлення технічної документації та видачі державного акту на право власності на землю. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім»ї [PERSON] від 15.09.2016 року, [PERSON] з 2011 року і по даний час проводить усі необхідні роботи для будівництва ( вивіз матеріалу, розчищення площі і т.д.). У період часу з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року [PERSON] проведена сплата по земельному податку з фізичних осіб, в тому числі по земельній ділянці, яка знаходиться в м. Кременець Тернопільської області, що стверджується повідомленнями Кременецької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 28.07.2016 року. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішень Кременецької міської ради позивачам виділено земельну ділянку, що розташована по вул. Ірва, 41-а в м. Кременець, площею 0,09 га під будівництво індивідуального житлового та господарського будинків та в подальшому 18.11.2004 року, дано дозвіл на її приватизацію. На виконання рішення міської ради [PERSON] та [PERSON] виготовлено будівельний паспор № 12013/2, встановлено в натурі границі земельної ділянки, остримано висновок про можливість індивідуального будівництва та дійснено вивіз будівельних матеріалів. Тому, позивачі на законних підставах користуються даною земельною ділянкою. Суд критично оцінює доводи представника Кременецької міської ради щодо нечинності рішень міської ради № 258 від 28.08.1997 року та 18 листопада 2004 року та щодо відсутності у позивачів права на спірну земельну ділянку та вважає, що правовою підставою належного землекористування позивачів є рішення Кременецької міської ради, які у встановленому законом порядку не були визнанні нечинними. Згідно рішення Кременецької міської ради № 2667 від 28 листопада 2013 року та заяви [PERSON] від 06.09.2013 року, дано дозвіл [PERSON] на розробку проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0954 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Джерельна в м. Кременець за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування в межах населенного пункту, сільськогосподарські землі в т.ч. рілля. Рекомендувати [PERSON] виготовити документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку з врахуванням вимог земельного законодавства. Згідно рішення Кременецької міської ради № 3132 від 23 червня 2014 року та заяви [PERSON] від 20.05.2014 року, затвержено проект землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0954 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастром номером 6123410100:02:005:0100 по вул. Джерельна в м. Кременець за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування сільськогосподарські землі в т.ч. рілля; передано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0954 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Джерельна в м. Кременець. За [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0954 га (кадастром номером 6123410100:02:005:0100) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по вул. Джерельна в м. Кременець Тернопільської області, що стверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6101077772014 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 79520072 від 03.02.2017 року. Вказана реєстрація здійснюється реєстратором після звернення до нього [PERSON] із оскаржуваними рішеннями. Кременецькою міською радою повідомлено [PERSON] та [PERSON] про те, що земельна ділянка, яка виділялась їм рішенням виконавчого комітету № 258 від 28 серпня 1997 року під будівництво індивідуального житлового будинку по вул. П.Ірва, 41-а в м. Кременець передана у власність [PERSON] також під будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Джерельна в м. Кременець рішенням сесії міської ради № 3132 від 23 червня 2014 року. Згідно кадастрового номеру земельної ділянки це одна і та ж земельна ділянка, що стверджується повідомленням № 1708/466/09-25 від 10.08.2016 року. Згідно повідомлення Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 05.04.2017 року та висновку про результати розгляду звернення громадян [PERSON] від 05.05.2017 року, за повідомленням [PERSON] вбачаються виключно цивільно-правові відносини, вирішення яких являється компетенцією суду. 18.08.2017 року до Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала Кременецького районного суду щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що [PERSON], [INFO], житель [INFO] самоправно розпочав будівельні роботи на земельній ділянці в м. Кременець по вул. Потік Ірви, 41А, яка згідно рішення виконкому Кременецькому міської ради за № 258 від 28.08.1997 року виділена [PERSON] 18.08.2017 року відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 12017210120000527 за попередньою кримінально-правовою кваліфікацією ст.. 356 КК України та розпочато досудове розслідування, що стверджується повідомленням від 18.08.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно ч.ч. 1,3,4 ст. 116 , п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Суд вважає, що п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань будівництва», який прийнятий 16.09.2008 року і набрав чинності 14.10.2008 року, де вказано, що всі прийняті і не виконанні до набрання чинності чим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, не поширюються на рішення виконкому Кременецької міської ради № 258 від 28.08.1997 року та рішення сесії Кременецької міської ради 18.11.2004 року, оскільки жодним з них не погоджено місця розташування об'єкта або не надано дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки. За вказаних обставин суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки при прийнятті рішень Кременецької міської ради № 2667 від 28 листопада 2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою [PERSON] по вул. Джерельна в м. Кременець» та № 3132 від 23 червня 2014 року «Про затвердження проекту із землеустрою по вул. Джерельна в м. Кременець» були допущені порушення законодавства, а саме: передано земельні ділянки у власність [PERSON] без припинення права користування ними позивачами (без дотримання вимог ч. 5 ст. 116 ЗК України), тим самим порушенні права [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги позивачів щодо визнання недійсними витягу № НВ-6101077772014 від 20 травня 2014 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу №79520072 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] права на земельну ділянку кадастровий номер 6123410100:02:005:0100 слід задоволити, як похідні позовні вимоги. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Із врахуванням наведеного суд вважає, що із відповідачів слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача понесенні останнім судові витрати по справі, які становлять 14\~640 грн., а саме: 640 грн. - судовий збір; 14\~000 грн. втрати на професійно правничу допомогу.

Outcome: approved