Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, в подальшому уточнили позовні вимоги зменшивши їх обєм, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві та просили суд визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онукою [PERSON], [INFO] бабусі та дідусю [PERSON], [PERSON] у вигляді систематичного особистого побачення для проведення спільного часу за місцем проживання бабусі та дідуся в с. Рокитне, вул. Сковороди, 23 Кременчуцького району, без присутності матері [PERSON] з 17 год. 30 хв. кожної пятниці до 17 год. кожної суботи, з можливістю особисто забирати онуку [PERSON] особисто у матері [PERSON] у пятницю з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому проживає онука [PERSON] та населеного пункту, в якому проживають дідусь та бабуся [PERSON], [PERSON], що не буде порушувати право матері [PERSON] на відпочинок, сон та спілкування з дитиною. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти уточнених позовних вимог не заперечували. Представник третьої особи Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради [PERSON] та треті особи [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти уточнених позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що син позивачів [PERSON], з 22 жовтня 2011 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 1343. Між батьками дитини в 2015 році виникли суперечки та непорозуміння, [PERSON] і [PERSON] припинили спільне проживання і відповідачка разом з малолітньою дитиною з серпня 2015 року проживає зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. 26.10.2015 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дочка [PERSON] проживає з матірю. Відповідачка [PERSON], з донькою виїхала для проживання до своїх батьків. Між позивачами та відповідачкою виник спір щодо спілкування бабусі та дідуся з онукою. Ст. 257 Сімейного кодексу України передбачає, що баба, дід мають право спілкуватися зі своїми онуками, брати участь у їх вихованні Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Ст. 263 Сімейного кодексу України передбачає, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. У відповідності до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина має право на підтримання регулярного контакту з батьком, що проживає окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У відповідності до частини 3 зазначеної вище статті, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Позивачі мають гарантоване законом рівне з батьком дитини право на спілкування зі своєю онукою, а відповідач не вправі перешкоджати їм в цьому. Спілкування з онукою не створюватиме перешкод у нормальному розвитку дитини, а навпаки, матиме позитивний вплив. Позивачі мають достатній досвід виховання дітей, матеріальне становище дозоляє надати онуці необхідні речі, продукти харчування, позивачі проживають в окремому будинку, для дитини облаштована окрема дитяча кімната, за місцем проживання позивачі характеризуються позитивно, пенсіонери, мають достатньо часу для спілкування з онукою та її виховання. Відповідно до Положень ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. 7,8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи, та згідно ст. 9, 18 Конвенції про права дитини, має право регулярно підтримувати особисті стосунки з обома батьками, та їх рідними. Враховуючи інтереси дитини, вимоги чинного законодавства суд вважає, що зазначений спосіб участі у вихованні онуки і у спілкуванні з нею не зашкодить дитині, а повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного з родичів про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток.

Outcome: approved