Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивувала тим, що 21.11.2009 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Ярославу, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя, шлюбні відносини між ними припинені з 28.08.2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вона вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд розірвати між нею та відповідачем шлюб. В судове засіданні позивачка [PERSON] не зявилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №361 (а.с.8), мають двох неповнолітніх дітей: доньку Ярославу, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.9-10). Сторони припинили сімейні стосунки по причині різних характерів та поглядів на життя, шлюбні відносини не підтримують з 28.08.2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, миритись не бажають, відповідач позов визнав, а тому суд вважає, що маються підстави для розірвання шлюбу. Також, позивачкою при подачі до суду матеріалів позовної заяви було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень, які вона прохає стягнути з відповідача на свою користь (а.с.1). При таких обставинах, судовий збір в розмірі 640 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивачки, згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved