Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позовні вимоги вмотивовані тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було укладено 23 січня 2017 року у виконавчому комітеті Липчанської сільської ради Хустського району та зроблено актовий запис № 3. За час спільного проживання з відповідачем у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Коли малолітній дитині виповнилось шість місяців вона та відповідач фактично припинили шлюбні відносини і на сьогоднішній день вони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Неповнолітній син [PERSON] знаходиться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає та не займається її вихованням. На сьогоднішній день вона знаходиться у відпустці по догляду за неповнолітньою дитиною, і тому позбавлена можливості одержувати будь-які інші доходи, крім державної допомоги на дитину. Відповідач [PERSON] є працездатною людиною, інших утриманців немає, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1800 грн. щомісячно до досягнення ним повнолітнього віку, а також на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надіславши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.01.2017 року у виконавчому комітеті Липчанської сільської ради Хустського району та зроблено актовий запис № 3. За період спільного проживання у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8) Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по утриманню дитини належно не виконує. Неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає та зовсім про неї не цікавиться. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач ніде не працює, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вимог ч. 4 ст. 84 СК України, слід зазначити, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відповідач є працездатний, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial