Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON], [INFO], який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до числа якої входить земельна ділянка площею 3,33 гектарів, розташованої на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 439352, виданого 30 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 25 липня 2002 року за № 282-р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 351, кадастровий номер 3524683600:02:000:0395 та житловий будинок з надвірними будівлями розташований по [ADDRESS], що належав померлому на підставі Договору дарування укладеного 24 березня 2004 року та посвідченого, цього ж дня, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 614. Бажаючи прийняти спадщину після померлого [INFO] чоловіка та батька її дітей [PERSON], вони його спадкоємці за законом першої черги в установлении законом строк звернулися до державної нотаріальної контори з цього питання. Так, 22 листопада 2013 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори нам було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,33 гектарів, розташованої на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 439852, виданого 30 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 25 липня 2002 року за № 282-р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 351, кадастровий номер №3524683600:02:000:0395, що підтверджується наданими мною до суду ксерокопіями Свідоцтв про право на спадщину за законом. На момент відкриття цієї спадщини у померлого - [PERSON], окрім нас спадкоємців за законом першої черги є ще рідна мати, - [PERSON], однак остання від прийняття спадщини свого померлого сина відмовилася на нашу користь. 14 серпня 2013 року постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори мені було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] чоловіка та батька [PERSON], так як правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння не відповідає вимогам чинного законодавства: договір дарування відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України не пройшов обов'язкову державну реєстрацію. Оскільки за життя спадкодавець у встановленому законом порядку, після укладення 24 березня 2004 року Договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями розташованого по [ADDRESS] не зареєстрував своє речове право на вказане вище нерухоме майно, останній на сьогодні втратив свою право- і дієздатність (ч. 4 ст. 25 ЦК України), відповідно не набувши права власності на вказане вище спадкове нерухоме майно, власником якого до цього часу залишається продавець за Договором дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 24 березня 2004 року. Про фактичне користування померлим [INFO] [PERSON] житловим будинком з надвірними будівлями розташованого по [ADDRESS] свідчить факт його проживання в ньому з 06 березня 2004 року до дня смерті, при цьому підтримуючи вказане вище домоволодіння в стані належному для проживання, здійснюючи поточні ремонти. Про фактичне прийняття нею спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] свідчить той факт, що вона з померлим на день його смерті проживала та була зареєстрована за одною адресою в успадкованому будинку, на сьогодні саме вона займаюся утриманням вказаного вище домоволодіння, а також факт отримання нею 22 листопада 2013 року в державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3.33 га переданої для ведення особистого селянського господарства. Із-за невідповідності правовстановлюючого документа вимогам чинного законодавства (Договору дарування) на житловий будинок з надвірними будівлями на ім'я спадкодавця - [PERSON], спадкоємцем якого за законом першої черги є позивачі, у державного нотаріального органу на сьогодні відсутні необхідні правові підстави для видачі на наше ім'я відповідного свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а тому захист їхніх порушених майнових (спадкових) прав на даний час є можливим лише шляхом визнання судом за нами права на спадщин в порядку спадкування за законом, до числа якої входять усі права та обов'язки які належали спадкодавцю на момент смерті. Крім того, відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину підтверджується нижче викладеним. Позивачі просять суд визнати за ними право на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування. Від позивачів [PERSON], та представника малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшли заяви, в яких вони вказали, що позов підтримують у повному обсязі, свої вимоги просили задовольнити посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, справу просять слухали в їх відсутність. Відповідач Широківська селищна рада Широківського району Дніпропетровської області до суду надали заяву про розгляд справи в їх відсутність а.с 35. Третя особа державний нотаріус Шроківської державної нотаріальної контори до сулу не з'явилась надала заву про розгляд справи в її відсутність. Третя особа [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог а.с. 37. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Судом було встановлено, [INFO] помер їхній батько [PERSON], [INFO], який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до числа якої входить земельна ділянка площею 3,33 гектарів, розташованої на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 439352, виданого 30 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 25 липня 2002 року за № 282-р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 351, кадастровий номер 3524683600:02:000:0395 та житловий будинок з надвірними будівлями розташований по [ADDRESS], що належав померлому на підставі Договору дарування укладеного 24 березня 2004 року та посвідченого, цього ж дня, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 614. Бажаючи прийняти спадщину після померлого [INFO] чоловіка та батька її дітей [PERSON], вони його спадкоємці за законом першої черги в установлении законом строк звернулися до державної нотаріальної контори з цього питання. Так, 22 листопада 2013 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори нам було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,33 гектарів, розташованої на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 439852, виданого 30 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 25 липня 2002 року за № 282-р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 351, кадастровий номер №3524683600:02:000:0395, що підтверджується наданими мною до суду ксерокопіями Свідоцтв про право на спадщину за законом. На момент відкриття цієї спадщини у померлого - [PERSON], окрім нас спадкоємців за законом першої черги є ще рідна мати, - [PERSON], однак остання від прийняття спадщини свого померлого сина відмовилася на нашу користь. 14 серпня 2013 року постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори мені було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] чоловіка та батька [PERSON], так як правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння не відповідає вимогам чинного законодавства: договір дарування відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України не пройшов обов'язкову державну реєстрацію. Оскільки за життя спадкодавець у встановленому законом порядку, після укладення 24 березня 2004 року Договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями розташованого по [ADDRESS] не зареєстрував своє речове право на вказане вище нерухоме майно, останній на сьогодні втратив свою право- і дієздатність (ч. 4 ст. 25 ЦК України), відповідно не набувши права власності на вказане вище спадкове нерухоме майно, власником якого до цього часу залишається продавець за Договором дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 24 березня 2004 року. Судом встановлено, що нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка та батька - [PERSON] на домоволодіння в [ADDRESS] , вважає що свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, оскільки правовстановлюючий документ та житловий будинок не відповідає вимогам чинного законодавства. а.с. 14. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті... Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.. 67 Закону України №3425-XII від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» (зі змінами та доповненнями) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наяв ність заповіту, час та місце відкриття спадщин , склад спадкового майна ст.. 69 ЗУ № 3425-XII від 02 вересня 1993 року. Відповідно до вимог п. 4.15 Глави 10 Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (зі змінами) видача свідоцтва про право на спадщину на майно , яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві тп перевірки відсутності заборгованості або арешту цього майна. Як встановлено судом, на момент смерті спадкодавця - [PERSON], [INFO], що мало місце 07.01.2013 року, останній у визначеному законом порядку лише прийняв у фактичне користування та володіння житловий будинок з надвірними будівлями розташованого по [ADDRESS], однак до часу своєї смерті так і не встиг вчинити всіх необхідних юридично-значимих дій щодо набуття ним права власності на це нерухоме майно, зокрема в передбаченому статтею 657 Цивільного кодексу України порядку не провів державної реєстрації виданого йому державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Договору дарування, відповідно, в даному випадку об'єктом її спадкування (спадщиною) є не реалізоване спадкодавцем за життя право на оформлення та реєстрацію вказаного вище нерухомого майна у свою власність, що являється обов'язком передбаченим статтею 657 ЦК України та умовами укладеного договору, щодо здійснення реєстрації права на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, що на сьогодні є можливим лише в судовому порядку. Відповідно до п. 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі такого свідоцтва, то суд вважає за можливе визнати за ним право в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON], [INFO] право на спадщину (переоформлення та реєстрацію права власності) на житловии будинок з надвірними будівлями розташований по [ADDRESS] який був придбаний спадкодавцем на підставі Договору дарування посвідченого 24 березня 2004 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 614; серія ВВВ № 870258, оскільки інший порядок для набуття позивачами права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений. Судові витрати віднести на рахунок позивачів відповідно до вимоги в позові.

Outcome: approved