Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] о 15:14 годин на інтернет-сайті «[INFO]», зареєстрованому як громадська організація «Спілка професійних журналістів «Наша версія», опубліковано статтю під назвою «[INFO]». В статті зазначено: «В данном материале речь пойдет о деятельности представителей некогда парламентской партии «Свобода». Партии с одной стороны, немало сделавшей для победы Майдана, с другой - «подарившей» Украине таких неоднозначных личностей, как, например, экс-генпрокурор [PERSON]. Тот самый, который умудрился не привлечь к ответственности ни одного коррупционера и олигарха, но многократно пополнивший собственный карман и партийную кассу. Поэтому, не желая очернять деятельность патриотической силы в целом, хотим обратить внимание общественности и партийного руководства на «подвиги» отдельных ее членов. Может именно из-за таких персонажей перед «Свободой» и закрылись двери Верховной Рады? Итак, знакомтесь, [PERSON]. Народный депутат Верховной рады VII и VIII созывов. Особо отличился тем, что в своей декларации за 2011 год указал доход в ноль гривен ноль копеек. При этом официально занимал должность заместителя директора юридической фирмы «Бондарчук и партнеры». В 2013-2014 годах был активным учасником «отжима» у законных владельцев помещений на [ADDRESS], площадью болем 3 300 кв.м. Дело прошло слушание в нескольких судебных инстанциях, которые вынесли определение в пользу законных владельцев, однако прикрывшись депутатським мандатом, [PERSON] буквально физически блокировал права владельцев на законное использование имущества. Случай был столь вопиющим, что даже подконтрольный тогдашней украинской власти Комитет по противодействию коррупции обратился к президенту [PERSON] с просьбой утихомирить разбушевавшегося нардепа. Под стать и депутату и помощница, [PERSON]. Интересная, между прочим, персона! Во время учебы в институте имела приводы в милицию за проституцию, а затем работала судебным исполнителем в государственной исполнительной службе. Да, именно там, где за устройство на должность с окладом в полторы тысячи гривен нужно платить взятки, измеряемые десятками тысяч долларов. Однако взятки окупаются взятками же, причем сполна. Кстати, именно за жадность в процессе стяжательства [PERSON] и поплатилась должностью, а уголовное дело, как и водится, было закрыто за то же пресловутое денежное вознаграждение. А вот теперь «засветилась» в акции по недопущению застройки многоэтажными жилыми домами села Чубинское, расположенного в десятке километров от Киева. Правда, особых успехов на этом поприще [PERSON] пока не добилась, скорее так, не очень удачная тренировка для подрастающего поколения патриотически ориентированных рейдеров. Суть в следующем: группа инвесторов, владеющих на законных, в соответствии с договорами купли-продажи, основаниях земельными участками, пытается, опять же в соответствии с генеральным и детальным планами застройки, построить на них многоэтажные дома. Однако не тут-то было! Сначала объявилась группа владельцев близлежащих участков, возмутившихся тем, что под строительство были куплены не их земли; потом, как-то само-собой, во главе протестного движения оказалась [PERSON]. Для полноты картины [PERSON] привлекла в качестве «тяжелой артиллерии» экс-нардепа [PERSON], помощницей которого она также являлась. Понимая стремление [PERSON] подыскать мажоритарный округ для трамлина в Верховную Раду, хотелось бы обратить его внимание на то, что отнюдь не каждый повод хорош для дешевого пиара. Ведь противников настройки в Чубинском гораздо менше его сторонников, а методы, которыми пользуются «протестанты», имеют четкое определение в уголовном кодексе - противодействие законной хозяйственной деятельности. «Свободе» же в целом хочется посоветовать избавляться от одиозных партийцев, так быстро перенявших криминальные методы предыдущей критикуемой ими власти». Позивачі зазначають, що опублікована в цій статті інформація є неправдивою, перекрученою та не підтверджується жодними належними доказами. Відомості, поширені відповідачем серед громадськості, дискредитують позивачів та завдають шкоди їх діловій репутації, а тому позивачі вимагають, щоб вищезазначена інформація була спростована в повному обсязі у такий самий спосіб, який вона була поширена. Так, інформація про зайняття [PERSON] проституцією, давання хабара за призначення на посаду в органи державної виконавчої служби, про закриття кримінальної справи відносно неї за грошову винагороду, а також перешкоджання [PERSON] та [PERSON] начебто законній господарській діяльності забудовників Чубинського не відповідає дійсності, є брехливою, наклепницькою та не має жодного належного підтвердження та відповідних доказів. [PERSON] зазначає, що жодного разу не притягувалась до адміністративної, дисциплінарної чи кримінальної відповідальності. Про те, що позивачі здійснюють свою діяльність на території с. Чубинське в правовому полі, свідчать численні звернення до контролюючих та правоохоронних органів стосовно незаконної забудови земельних ділянок в с. Чубинське, за результатами розгляду яких одному із забудовників скасовано дозвіл на будівництво. В подальшому брехлива та наклепницька інформація про позивачів була поширена і на інших інтеренет-сайтах, зокрема, kraina.name, poltava-kray.do.am, www.zahvat.net з посиланням на першоджерело інтернет-сайт «[INFO]». Позивачі вважають, що поширена відповідачем інформація є саме фактичним твердженням, а не оціночним судженням, бо не містить ніякої критичної оцінки діяльності позивачів, а вказує на певні обставини, як на існуючий факт. Розповсюджена інформація знижує ступінь ділової репутації позивачів, є негативною та безпідставно компрометує позивачів в очах громадян. Позивачка [PERSON] має дві вищі освіти, з серпня 2006 року по грудень 2013 року працювала в органах державної виконавчої служби, де її знають як сумлінного та відповідального працівника, порушень трудової дисципліни не допускала, за час роботи була нагороджена грамотами. З грудня 2013 року [PERSON] призначена на посаду помічника-консультанта народного депутата України. На даний час вона є активним громадським діячем та правозахисником. Позивач [PERSON] є відомим журналістом, працював на телебаченні, був прес-секретарем Національної збірної України з футболу, з 2006 року є заслуженим журналістом України, у 2012 році був обраний народним депутатом України, працював заступником голови Комітету Верховної Ради України з питань свободи слова та інформації. На даний час він є активним громадським діячем. Тому відомості, наведені у статті, щодо моральних, професійних якостей позивачів є, на їх думку, образливими, принизливими та такими, що не відповідають дійсності та завдають непоправної шкоди їх діловій репутації. Застосовуючи обман, відповідач намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах діяльності позивачів. [PERSON] та [PERSON] зазначають, що внаслідок поширення наклепницької інформації їм спричинена моральна шкода, яку вони оцінюють по 5 000 гривень на кожного, оскільки вони пережили психологічний дискомфорт, принижено їх честь, гідність та ділову репутацію як публічних діячів, ускладнилось подальше активне громадсько-політичне життя та стосунки з виборцями, які негативно сприймають поширену інформацію. На думку позивачів, вказані у статті відомості в значній мірі підірвали їх авторитет у громадській думці та думці окремих громадян з точки зору додержання загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Позивачі змушені були докладати додаткових зусиль для організації свого життя, вони зазнали негативних емоційних хвилювань. Позивачі просять визнати недостовірними відомості стосовно них, поширені [INFO] о 15:14 год. на інтернет-сайті «[INFO]» в статті під назвою «[INFO]»; зобов»язати відповідача спростовувати вищевказану інформацію у той самий спосіб, в який вона була поширена, а саме шляхом опублікування спростування її на інтернет-сайті «[INFO]»; зобов»язати головного редактора інтернет-сайту «[INFO]» [PERSON] офіційно вибачитися перед позивачами за поширення недостовірної, наклепницької інформації; стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 5 000 гривень моральної шкоди; стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] витрати, понесені нею на куплю ліків, у розмірі 124 гривні 37 копійок, а також стягнути з відповідача на користь позивачів витрати по сплаті судового збору. В судовому засідання позивачка [PERSON], яка представляла також інтереси позивача [PERSON], позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] о 15:14 год. на інтеренет- сайті «[INFO]», зареєстрованому як громадська організація «Спілка професійних журналістів «Наша версія» (http://nashaversia.com.ua/), опубліковано статтю під назвою «[INFO]» (а.с.15- 17). Зазначена стаття була розповсюджена на сайтах kraina.name, poltava-kray.do.am, www.zahvat.net з посиланням на першоджерело інтернет-сайт «[INFO]», що підтверджується скрін-шотами з зазначених сайтів (а.с.45-51). В статті під назвою «[INFO]», зокрема, зазначено: «… Под стать и депутату и помощница, [PERSON]. Интересная, между прочим, персона! Во время учебы в институте имела приводы в милицию за проституцию, а затем работала судебным исполнителем в государственной исполнительной службе. Да, именно там, где за устройство на должность с окладом в полторы тысячи гривен нужно платить взятки, измеряемые десятками тысяч долларов. Однако взятки окупаются взятками же, причем сполна. Кстати, именно за жадность в процессе стяжательства [PERSON] и поплатилась должностью, а уголовное дело, как и водится, было закрыто за то же пресловутое денежное вознаграждение. А вот теперь «засветилась» в акции по недопущению застройки многоэтажными жилыми домами села Чубинское, расположенного в десятке километров от Киева. Правда, особых успехов на этом поприще [PERSON] пока не добилась, скорее так, не очень удачная тренировка для подрастающего поколения патриотически ориентированных рейдеров. Суть в следующем: группа инвесторов, владеющих на законных, в соответствии с договорами купли-продажи, основаниях земельными участками, пытается, опять же в соответствии с генеральным и детальным планами застройки, построить на них многоэтажные дома. Однако не тут-то было! Сначала объявилась группа владельцев близлежащих участков, возмутившихся тем, что под строительство были куплены не их земли; потом, как-то само-собой, во главе протестного движения оказалась [PERSON]. Для полноты картины [PERSON] привлекла в качестве «тяжелой артиллерии» экс-нардепа [PERSON], помощницей которого она также являлась. Понимая стремление [PERSON] подыскать мажоритарный округ для трамлина в Верховную Раду, хотелось бы обратить его внимание на то, что отнюдь не каждый повод хорош для дешевого пиара. Ведь противников настройки в Чубинском гораздо менше его сторонников, а методы, которыми пользуются «протестанты», имеют четкое определение в уголовном кодексе - противодействие законной хозяйственной деятельности. «Свободе» же в целом хочется посоветовать избавляться от одиозных партийцев, так быстро перенявших криминальные методы предыдущей критикуемой ими власти». Відповідно до ч.1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Положеннями ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Отже, виклавши в мережі Інтернет на своєму сайті статтю «[INFO]», відповідач поширив інформацію про позивачів. Позивачка в судовому засіданні зазначила, що поширена в статті інформація про зайняття [PERSON] проституцією, давання хабара за призначення на посаду в органи державної виконавчої служби, про закриття кримінальної справи відносно неї за грошову винагороду, а також перешкоджання [PERSON] та [PERSON] начебто законній господарській діяльності забудовників Чубинського не відповідає дійсності, є недостовірною і такою, що порочить честь і гідність позивачів. [PERSON] стверджувала, що жодного разу не притягувалась до адміністративної, дисциплінарної чи кримінальної відповідальності. Щодо здійснення діяльності на території с. Чубинське, то позивачі однозначно діяли в правовому полі, оскільки неодноразово зверталися з листами до контролюючих та правоохоронних органів стосовно незаконної забудови земельних ділянок в с. Чубинське й домоглися скасування дозволу на будівництво одному із забудовників. Також позивачка вказувала, що після того, як вона побачила в Інтернеті вказану статтю з брехливою інформацією про неї, вона дуже розхвилювалась, в неї піднявся тиск і заболіло серце, й вона викликала швидку допомогу, а в подальшому тривалий час дуже погано себе почувала, не могла спілкуватись з людьми і не виходила з дому. Позивачка зазначала, що поширивши неправдиву інформацію про неї та [PERSON], відповідач завдав позивачам моральної шкоди. Позивачі пережили психологічний дискомфорт, було завдано шкоди їх діловій репутації, адже поширена інформація може скласти у пересіченого громадянина враження, що позивачі чинять аморально, зневажають та порушують закон, діють з корисливих спонукань. На підтвердження своїх доводів позивачка надала копії листів та заяв [PERSON] до різних державних установ з приводу забудови території ландшафтного заказника «Хутір Чубинського» в с. Чубинське Бориспільського району Київської області (а.с.52-57, 60-61), а також копію наказу департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №105 від 23.07.2015 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 1.12.2014 року №КС083143490617 (а.с.59). Крім того, позивачкою надана відповідь департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 06.10.2015 року на запит народного депутата України Сьомого скликання [PERSON], в якому зазначено про скасування реєстрації ще двох декларацій про початок виконання будівельних робіт в с. Чубинське. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що після ознайомлення [PERSON] з статтею під назвою «[INFO]» позивачка була в поганому психологічному стані, тиждень не виходила на роботу, в неї була депресія, а в подальшому вона на зборах громади в с. Чубинське змушена була виправдовуватись, оскільки люди з приводу розповсюдженої у статті інформації задавали запитання. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження інформації, викладеної в статті «[INFO]», щодо позивачів. А тому суд вважає, що поширена у вказаній статті інформація щодо [PERSON] і [PERSON] є недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права позивачів. Зважаючи на це, вимоги позивачів про визнання недостовірною інформації стосовно них та про зобов'язання громадської організації «Спілка професійних журналістів «Наша версія» спростувати вказану недостовірну інформацію підлягають задоволенню. Позивачі вважають, що їм завдана моральна шкода. [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що була завдана шкода її репутації як громадського діяча, люди почали до неї по-іншому ставитись. Крім того, вона нервувала і пережила психологічний стрес, змушена була звертатись до лікарів, тиждень не виходила з дому. Щодо [PERSON], то він є заслуженим журналістом України, був народним депутатом України, а на даний час є активним громадським діячем. Зазначена в статті інформація принижує честь, гідність і ділову репутацію позивачів, підриває їх авторитет в громадській думці та думці окремих громадян з точки зору додержання загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Позивачі оцінили моральну шкоду в розмірі по 5 000 гривень кожному. Статтею 280 ЦК України передбачено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі по 2 000 гривень на кожного, оскільки внаслідок поширення недостовірної інформації було завдано шкоди їх діловій репутації, позивачі отримали негативні емоції, а позивачка [PERSON] також стрес, були змушені докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на ліки в розмірі 124 гривні 37 копійок, то вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не доведено, що ці витрати вона понесла саме через порушення її прав відповідачем. Позивачі також просили зобов»язати головного редактора інтернет-сайту «[INFO]» [PERSON] офіційно вибачитися перед позивачами за поширення недостовірної, наклепницької інформації. В пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК. З огляду на викладене, позовна вимога про зобов»язання головного редактора інтернет-сайту «[INFO]» [PERSON] офіційно вибачитися перед позивачами задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивачів підлягають витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 23, 277, 280 ЦК України,

Outcome: partial