Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, уточнивши його зміст 09.02.2017 р., і просять: 1). Встановити факт, що на підставі Договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 13 червня 2006 року за реєстровим № 1607, за життя [PERSON], який помер 22 серпня 2015 року належали: земельна ділянка, кадастровий номер 1211000000:14:002:0025 площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд ( присадибна ділянка) та земельна ділянка, кадастровий номер 1211000000:14:002:0026 площею 0,0557 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46. 2). Встановити, що [PERSON] належить, а [PERSON], який помер 22 серпня 2015 року, за життя належало, кожному, по 1/2 частці у праві спільної сумісної власності подружжя: земельна ділянка, кадастровий номер 1211000000:14:002:0025 площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка, кадастровий номер 1211000000:14:002:0026 площею 0,0557 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46. 3). Визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], в порядку виділу частки зі спільного сумісного майна подружжя, право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:14:002:0025 площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) та на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:14:002:0026 площею 0,0557 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46. 4). Визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:14:002:0025 площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) та на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:14:002:0026 площею 0,0557 га, цільове призначенні - для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46, в порядку спадкування після померлого 22 серпня 2015 року батька [PERSON]. В позовній заяві позивачі посилались на те, що 22.08.2015 р. помер [PERSON], після якого відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому належне йому за час життя майно спадкується за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті є: [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] донька. Дружина спадкодавця [PERSON] та його дочка [PERSON] відмовились від своїх часток у спадщині, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька [PERSON], на майно, що складається з 1/2 частки житлового будинку загальною площею 42,65 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м. з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, будинок 46, який належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 13 червня 2006 року за реєстровим № 1607, зареєстрованого у Комунальному підприємстві ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 1Т-210-210. Позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу, як подружжю пережившему чоловіка [PERSON], померлого 22 серпня 2015 року, житлового будинку загальною площею 42,65 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м. з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, будинок 46, який належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 13 червня 2006 року за реєстровим № 1607, зареєстрованого у Комунальному підприємстві ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 1Т-210-210. При зверненні позивачів до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини на земельну ділянку площею 0,1557 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46, позивачам було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що спадкодавець за життя не набув у повному обсязі право власності на земельну ділянку, оскільки не одержав Державний акт про право власності на земельну ділянку та не зареєстрував її належним чином. Позивачі та їх представник в судове засідання не зявились, представник позивачів надала заяву про розгляд справи за її та позивачів відсутності та про підтримку позову. Відповідач у судове засідання явку свого представника не забезпечив, листом вих. № 1/31-37 від 24.01.2017 р. та листом вих. №1/31-121 від 28.02.2017 р. проти позову та уточненої позовної заяви не заперечував, тобто фактично визнав його. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Третя особа виконавчий комітет Криворізької міської ради пояснень чи заперечень на позов не подав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області у листах вих. №9-404-99.9-462/2-17 від 24.01.2017 р. та вих. №9-404-99.9-761/2-17 від 27.02.2017 р. просить розглянути справу у відсутність свого представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи докази: копії свідоцтва про смерть від 25.08.2015 р., свідоцтва про укладення шлюбу від 24.02.1979 р., свідоцтва про народження від 28.06.1979 р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2016 р., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 09.06.2016 р., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.06.2016 р., свідоцтва про право власності від 03.06.2016 р., постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2016 р., рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 16.01.2015 р., витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2014 р., кадастрового плану земельної ділянки, рішення про відмову у державній реєстрації прав і обтяжень від 16.01.2015 р., витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2014 р., кадастрового плану земельної ділянки, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.07.2006 р., договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване від 13.06.2006 р., рішення №460 від 13.10.99 виконавчого комітету Криворізької міської ради та додатку 2 до нього, звітів про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 9,12-65) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. 22 серпня 2015 року в м. Кривому Розі помер [PERSON], який за час свого життя заповіту не складав, тому належне йому за час життя майно спадкується за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є: [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] дочка. Дружина спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] відмовилися від своїх часток у спадщині після померлого [PERSON]. 03 червня 2016 року державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу [PERSON], було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 22 серпня 2015 року батька [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 479 та зареєстроване 09.06.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 14883717, на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 42,65 кв.м., житловою площею 23, 4 кв.м. з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, будинок 46, який належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 13 червня 2006 року за реєстровим № 1607, зареєстрованого у Комунальному підприємстві ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 1Т-210-210. 03 червня 2016 року державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу [PERSON], було видане свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за № 478 та зареєстроване 09.06.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 14883775, на ? частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу, як подружжю пережившему чоловіка [PERSON], померлого 22 серпня 2015 року, житлового будинку загальною площею 42,65 кв.м., житловою площею 23, 4 кв.м. з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, будинок 46, який належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 13 червня 2006 року за реєстровим № 1607, зареєстрованого у Комунальному підприємстві ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 1Т-210-210. Крім того, за життя спадкодавцем [PERSON], який перебував у шлюбі з [PERSON], на підставі Договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 13 червня 2006 року за реєстровим № 1607, була придбана земельна ділянка площею 0,1557 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Криворізької міської ради у Тернівському районі по вул. Фаворського, 46 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка належала Продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IУ-ДП № 070060, виданим виконкомом Криворізької міської ради на підставі Рішення від 13.10.1999 року за № 460, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11514. Згідно з п. 17 вищевказаного договору, право власності на земельну ділянку у покупця виникає після одержання новим власниколм Державного акту на право приватної власності на землю та його державної реєстрації. Постановою від 10 червня 2016 року державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1557 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46, після смерті його батька [PERSON], який помер 22 серпня 2015 року, у звязку з тим, що спадкодавець за життя не набув у повному обсязі право власності на згадану земельну ділянку, оскільки не одержав Державний акт про право власності на земельну ділянку та не зареєстрував його належним чином. Постановою від 10 червня 2016 року державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1557 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46, котру було набуто нею у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який помер 22 серпня 2015 року, у звязку з тим, що спадкодавець за життя не набув у повному обсязі право власності на згадану земельну ділянку, оскільки не одержав Державний акт про право власності на земельну ділянку та не зареєстрував його належним чином. За життя спадкодавець [PERSON] намагався набути в повному обсязі право власності на земельну ділянку. Спадкодавцю було видано два кадастрових номери, якими розмежувалося використання земельної ділянки загальною площею 0,1557 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46: кадастровий номер 1211000000:14:002:0025 на площу 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та кадастровий номер 1211000000:14:002:0026 на площу 0,0557 га для ведення особистого підсобного господарства. 15.01.2015 р. спадкодавцем [PERSON] було подано заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку по отриманим кадастровим номерам. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18653119 від 16 січня 2015 року [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46: кадастровий номер 1211000000:14:002:0025 на площу 0,1000 га, у звязку з розбіжностями у площі земельної ділянки, яка підлягає державній реєстрації відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване, покупець придбав земельну ділянку площею 0,1557 га, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку подано щодо земельної ділянки площею 0,1000 га. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18657862 від 16 січня 2015 року [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46: кадастровий номер 1211000000:14:002:0026 на площу 0,0557 га, у звязку з розбіжностями у площі земельної ділянки, яка підлягає державній реєстрації відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване, покупець придбав земельну ділянку площею 0,1557 га, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку подано щодо земельної ділянки площею 0,0557 га. З копій рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 460 від 13.10.1999 р. «Про затвердження остаточної площі присадибних земельних ділянок і ділянок для ведення особистого підсобного господарства, переданих у приватну власність, та внесення змін в пункти додатків до рішекнь виконкому міськради» та Додатку № 2 до рішення, вбачається, що попередньому власнику земельної ділянки [PERSON] було виділено у приватну власність: 1\~000,0 кв.м. присадибної ділянки та 557,0 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства за адресою: вул. Фаворського, 46 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. У п.п. 1, 2 Договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 13 червня 2006 року за реєстровим № 1607, вказано, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії IУ-ДП № 070060, виданому виконкомом Криворізької міської ради на підставі Рішення від 13.10.1999 року за № 460, зазначена загальна площа, наданої у приватну власність [PERSON] земельної ділянки 0,1557 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46. Тобто, загальна площа земельної ділянки за вказаною адресою співпадає з площею земельної ділянки, яка зазначена в Договорі купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 13 червня 2006 року за реєстровим № 1607, та у Витягах з Державного земельного кадастру. Загальне цільове призначення земельних ділянок також співпадають. Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,0557 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46, ринкова вартість земельної ділянки станом на 30.09.2016 р. становить 19\~785 грн. 00 коп.. Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Фаворського, 46 , визначено ринкову вартість земельної ділянки станом на 30.09.2016 р. 29\~063 грн. 00 коп.. Згідно зі ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Частиною 1 статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, ч. 1 статті 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі статтею 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Між позивачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON], який помер 22 серпня 2015року, жодної домовленості щодо збільшення часток когось з подружжя у праві спільної сумісної власності не існувало, шлюбний договір не укладався, тому частки майна що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними. За змістом ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачами відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, докази вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved